Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач Обласне комунальне виробниче підприємство теплове господарство «Лубнитеплоенерго» 18 жовтня 2019 року звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачу належить квартира [ADDRESS] . Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, проте позивачем надавалися такі послуги, відповідач їх приймала, що відповідно до положень ст. ст. 11, 714 ЦК України є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків. Позивач свої зобов`язання у наданні послуг з централізованого опалення виконує в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення не виконують, у зв`язку з чим за період з жовтня 2015 року по вересень 2019 року включно виникла заборгованість у сумі 12 763 грн 05 коп. Тому позивач вимушений звернутися до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості. Ухвалою від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові про що подав заяву. Просив слухати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився до суду надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність та застосувати до позову строк позовної давності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОКВП ТГ «Лубнитеплоенерго» знайшли своє підтвердження та підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 171023718 від 20.06.2019 (а.с. 8). Згідно з ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Позивач є надавачем комунальної послуги з централізованого опалення, що підтверджено правовстановлюючими документами позивача (а.с. 6-7). Плата за послуги з централізованого опалення справляється: -у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим (п.21 «Правил №630»). -у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) (п.12 «Правил №630»). ОКВП ТГ «Лубнитеплоенерго» надає споживачу [PERSON] послуги з теплопостачання, що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] , проте відповідач умови договору не виконує, плату за користування тепловою енергією, яка подавалася до його квартири не вносить. Опалювальна площа квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу складає 29,60 м2. З 01.05.15 згідно постанови №1171 від 31.03.2015 діяли тарифи, затверджені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 751,21грн/Гкал. з централізованого опалення. З 01.07.16 згідно постанови №1101 від 09.06.2016 діяли тарифи, затверджені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1425,50грн/Гкал з централізованого опалення. З 13.01.2019 діють тарифи, затверджені рішенням Полтавської обласної ради від 21.12.2018 у розмірі 2028,11 грн/Гкал з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії. Так, згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість виникла за період з жовтня 2015 року по вересень 2019 року включно. За вказаний період відповідачу встановлювалися пільги у сумі -216 грн 83 коп., у зв`язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість за опалення, з урахуванням часткової сплати 2422 грн 00 коп., у розмірі 12763 грн 05 коп. (а.с. 16-17). Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживачем житлово-комунальних послуг є - індивідуальний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст. 21, 23, 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії, централізованого водопостачання, водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13, що відповідно до ст. 360 ЦПК України має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя. В ході судового розгляду встановлено, що договір про надання комунальних послуг між сторонами не укладався. Разом з тим, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Суд не може вважати за підставу переривання строку позовної давності звернення позивача 26 липня 2019 року до Пирятинського районного суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з [PERSON] оскільки ст. 264 ЦК України чітко передбачена умова переривання строку - пред`явлення особою позову, а не заяви про видачу судового наказу. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Представник позивача не вказав суду на поважність причин пропуску позовної давності. В такому випадку суд вважає за необхідне застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію жовтня 2015 року по вересень 2016 року включно, сума боргу складає 1633 грн 71 коп. Отже, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за спожиту теплову енергію з жовтня 2016 року по вересень 2019 року у розмірі 11129 грн 34 коп. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі часткового задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено часткового, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (11129,34 х 1921/12763,05=1675,10). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1675 грн 10 коп. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved