Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Болехівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 35. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судові витрати залишити за нею. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували 15 травня 1999 року у Болехівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено актовий запис № 35. У шлюбі з відповідачем у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час вже є повнолітніми. Більше 10 років тому відповідач поїхав на заробітки в Іспанію, а вона з дітьми залишилась проживати у будинку своїх батьків в с. Гошів Долинського району, де до виїзду за кордон проживав та був зареєстрований і її чоловік. З того моменту фактично вихованням дітей вона займалась самостійно. [PERSON] інколи передавав кошти на їх утримання, приїжджав рідко. З кожним роком вони починали менше спілкуватись. Протягом останніх років стосунки з відповідачем вони не підтримує, оскільки між нами були непорозуміння, що призводило до суперечок та сварок. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, адже у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний момент вони з відповідачем проживають окремо вже більше трьох років, спільне господарство не ведуть. Їх сім`я фактично розпалась, а шлюб є формальністю. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб у добровільному порядку вона змушена звернутися до суду. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом - відсутній. Представник позивачки [PERSON] , адвокат Кобилинець Т.В. ( ордер а.с.8) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений, у встановленому Законом порядку, про що свідчать: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с. 19), рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.15). Від нього не поступив відзив на позов. Cуд, вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] , 15 травня 1999 року був укладений шлюб зареєстрований Болехівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №35. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved