Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання за кожним права власності на 1/3 частину житлового будинку та надвірних будівель, які розташовані в с.Каціри Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Каціри,6б, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вищевказане домоволодіння відноситься до типу «колгоспних дворів» і належало їх покійній матері та дружині [PERSON], яка померла 23.11.2008 року, проте, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належне [PERSON] домоволодіння, позивачі не можуть належним чином зареєструвати своє право власності, що позбавляє їх можливості в повній мірі реалізувати свої права на успадковану ними нерухомість, тому за захистом своїх прав вони змушені звернутися до суду. В ході судового розгляду було зменшено позовні вимоги, оскільки з»ясувалося, що в спірному домоволодінні, станом на 15.04.1991 року, окрім [PERSON] були зареєстровані та проживали позивачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] і з огляду на це, кожен із них, як член колгоспного двору мав право на 1/4 частину вказаного домоволодіння, тому успадкувати після смерті [PERSON] позивачі мають не по 1/3 частині домоволодіння, а лише належну матері частину, тобто по 1/12 частині будинку та господарських будівель, розташованих в с.Каціри Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Каціри,6б, але з підстав, викладених у позові, нотаріус не видає свідоцтва про право на спадщину на спірну нерухомість, тому позивачі просять визнати за кожним із них право власності на 1/12 частину домоволодіння розташованого в с.Каціри Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Каціри,6б в порядку спадкування після смерті [PERSON] та повернути надміру сплачений судовий збір. Учасники провадження в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; представник відповідача заперечень проти задоволення вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не має. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, яке розташоване в с.Каціри Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, вул.Каціри,6б, має статус колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані і постійно проживали [PERSON] голова двору та члени двору - [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.23,37). Отже, вказане майно належало вищевказаним особам на праві спільної сумісної власності по 1/4 частині кожному, оскільки частки членів колгоспного двору є рівними. [PERSON], яка є матір»ю позивачів [PERSON] та [PERSON] і дружиною позивача [PERSON], померла 23.11.2008 року (а.с.3,9-11). Згідно з довідками №310 від 21.12.2015 року, №95 від 18.03.2016 року, № 107 від 29.03.2016 року, виданими виконавчим комітетом Матіївської сільської ради, [PERSON] на момент смерті була зареєстрована і постійно проживала в [INFO] разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.18, 23, 37). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 23.03.2016 року №653/01-16 від 23.03.2016 року, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита 20.05.2009 року за заявами про прийняття спадщини [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Таким чином, позивачі, окрім іншого, успадкували після смерті [PERSON] належну їй як члену колгоспного двору 1/4 частину спірного домоволодіння, розташованого в с.Каціри Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, вул.Каціри,6б, тобто кожен із позивачів у порядку спадкування після смерті [PERSON] має право на 1/12 частину вказаного домоволодіння. Проте наразі позивачі не можуть отримати у нотаріуса свідоцтва про право на вищевказану спадщину та належним чином зареєструвати своє право власності на успадковану нерухомість, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності спадкодавиці на належну їй частину майна. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Згідно з повідомленням КП «Прилуцьке МБТІ» від 22.01.2016 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований в с.Каціри Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Каціри, 6б, не зареєстровано (а.с.17). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об»єктів нерухомого майна, відомості про житловий будинок, розташований в с.Каціри Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Каціри,6б у вищевказаних реєстрах відсутні (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що позивачі в рівних частинах є спадкоємцями за законом після смерті своєї матері та дружини, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, в померлої спадкодавиці відсутні правовстановлюючі документи на належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в с.Каціри Матіївської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, по вул. Каціри,6б, що перешкоджає позивачам отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове нерухоме майно у нотаріуса, тому суд вважає за можливе їх позов задовольнити, визнавши за кожним із них в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/12 частину колгоспного двору. Позивачами зменшено розмір позовних вимог, тому відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.7 ЗУ«Про судовий збір», їм підлягає поверненню сума судового збору, яка сплачена в більшому розмірі. Оскільки позовна заява [PERSON], [PERSON] та [PERSON] оплачена судовим збором в розмірі 1936.00 грн. виходячи із загальної вартості спірного домоволодіння 193580.00 грн., а загальна сума їх вимог (з урахуванням зменшення) становить 48 395.00 грн. ( 193580/12 х 3), тому позивачам, з огляду на те, що згідно положень ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог, кожному потрібно було сплатити по 551,20 грн. судового збору, тобто загальна сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання вказаного позову становить 1653.60 грн. (551.20 грн. х3); таким чином позивачами надмірно сплачено 282.40 грн. (1936.00 грн. 1653.60 грн.) судового збору, який підлягає поверненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved