Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

позивачка [PERSON] у березні 2014 року звернулась з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями під номером [ADDRESS], що належав на праві приватної власності її батьку [PERSON], який помер [INFO] року. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] у травні 2014 року звернулась з позовом до позивачки та відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями під номером [ADDRESS], що належав на праві приватної власності її батьку [PERSON], померлому [INFO] року. Свої вимоги вони обґрунтували тим, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачі [PERSON]та [PERSON], представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Третя особа [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник Фараонівської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовів. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Відповідно до статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Тобто право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, а підстави спадкування зазначеного майна визначаються законом, який діяв на час відкриття спадщини, тобто згідно з положеннями книги шостої ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року). Згідно пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до введення в дію діючого ЦК України. В довідці Фараонівської сільської ради Саратського району Одеської області зазначено, що згідно погосподарської книги № 1, особистий рахунок № 0069-1, власником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS], є [PERSON], [INFO]. (а.с.27). Даний будинок знаходиться у задовільному стані, відповідає технічним та санітарним нормам (а.с.28). Як убачається з технічного паспорту, дійсна вартість будинку складає 21915 гривень (а.с.18-24). Ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до .ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст. 1270 ЦК України встановлює, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З свідоцтв про народження та про шлюб убачається, що [PERSON] та [PERSON] є дочками, а [PERSON] - сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-6, 9-10, 14). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16). [PERSON] до дня своєї смерті проживав в [ADDRESS] та помер [INFO] року. Вказані обставини підтверджуються довідкою Фараонівської сільської ради та свідоцтвом про смерть (а.с. 17, 26). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] (а.с.18-24). Заповіту спадкодавець [PERSON] не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.60-61), а тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦПК України право на спадкування одержують спадкоємці за законом першої черги, тобто його діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на користь позивачів, що підтверджується його заявою, посвідченою секретарем Фараонівської сільської ради (а.с. 11). Позивачки, як спадкоємці за законом першої черги, у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 45-46). З відповіді нотаріуса вбачається, що він відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.25). Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Оскільки позивачки, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті їх батька [PERSON], тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнати за кожною з позивачок право власності на 1/2 частку належного спадкодавцеві вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями.

Outcome: approved