Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому зазначила, що 22.12.2014р. року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у виді ? частини квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира була спільною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON], доля кожного з подружжя ставила по ? частині. Матір позивачки - [PERSON] померла 24.10.2007 року. Після її смерті батько позивачки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримав свідоцтво про право на спадщину, але право власності не зареєстрував. З цієї причини нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка просить визнати за ній право власності на ? частину квартири після смерті матері і на ? частину квартири після смерті батька. Представник відповідача повторно в судове засідання не зявився. Суд вважає можливім розгляд справи за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що визначено ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". При цьому, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. Батько позивачки прийняв спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину, але не зареєстрував право власності. На даний час власниками зазначеної квартири значаться батьки позивачки, а тому у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину після померлого нотаріусом було відмолено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на нерухоме майно не пройшов у встановленому порядку державну реєстрацію. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК). Таким чином, батько позивачки фактично став власником ? частини квартири після смерті [PERSON], маючи при цьому право власності на другу ? частину квартири. Згідно ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, в силу ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє її як спадкоємця за законом права на спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивачка є єдиним спадкоємцем, оскільки її брат [PERSON] помер 05.10.2000р. (а.с.14). Добране прізвище позивачки [PERSON] змінене на Кирилова відповідно зо свідоцтва про шлюб (актовий запис № 2511 від 10.06.1982 р.). Позовні вимоги підтверджуються свідоцтвами про смерть батьків (а.с.11,12)свідоцтвом про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с.18) , правовстановлюючими документами на квартиру (а.с.19-23, спадковими справами.

Outcome: approved