Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", в особі представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11191812000 (далі кредитний договір) від 31 липня 2007 року у сумі 55067,50 доларів США посилаючись на те, що у відповідності до умов кредитного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 140000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою відсотків в розмірі 12, 35 % річних з кінцевим терміном повернення 30 липня 2018 року. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] зобовязання за договором щодо здійснення щомісячного погашення заборгованості не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, а відповідач [PERSON] згідно договору поруки №1 від 31 липня 2007 року, укладеного між позивачем та останньою, взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязаннях, що виникають з умов кредитного договору від 31 липня 2007 року №11191812000, просив стягнути з відповідачів солідарно 55067,50 доларів США боргу, сума яких, станом на 17 серпня 2015 року, еквівалентна 1\~198 140,22 грн., та судові витрати. Представник позивача [PERSON] на розгляд справи не з»явився. До суду подав заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутності, при цьому, вказав, що позов підтримує, крім того зазначив що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON], його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили в задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому, вказали, що стягнення в солідарному порядку з [PERSON] суми боргу , нарахованих процентів та пені за договором про надання споживчого кредиту №11191812000 від 31.07.2007 року задоволенню не підлягає задоволенню, оскільки рішенням Борщівського районного суду від 04.03.2016 року було визнано договір поруки №1 від 31.07.2007 року укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] припиненим, а тому остання не є належним відповідачем і вимоги позивача до неї є безпідставними. Що ж стосується стягнення заборгованості з [PERSON], то враховуючи документи, які подав позивач, а саме довідку розрахунок заборгованості за кредитом, вбачається що [PERSON] здійснив порушення сплати за кредитом нарахованих відсотків починаючи з 30.09.2009 року, а сплати за тілом кредиту починаючи з 25.02.2011 року, при цьому позичальник зобов»язувався погашати кредит частинами та нараховані відсотки щомісячно відповідно до визначеної дати погашення. Таким чином вважають, що до кожної частини погашення кредиту слід застосовувати строки позовної давності, та в зв»язку з цим в задоволенні позову відмовити. Крім того, до матеріалів справи було долучено докази про отримання [PERSON] повідомлення про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, однак підписи які містяться на рекомендованному повідомленні про вручення особисто поштового відправлення, виплату поштового переказу (форма №1) виданого на ім»я адресата [PERSON] та повідомленні про вручення поштового відправлення за №0230702022288 виданого на ім»я [PERSON] виконані в графі особисто не [PERSON], а іншою особою, що було встановлено за результатами проведення судово почеркознавчої та судово технічної експертизи. Також позивачем до матеріалів справи не додано доказів того, що [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 140000 доларів США, не надав і такі на виконання ухвали суду, при цьому [PERSON] визнано що ним отримано кредитні кошти у вигляді кредитної лінії на суму 95000 доларів США. Крім цього, за ухвалою суду було проведено судово економічну експертизу, і згідно висновку експерта у відповіді на третє питання встановлено, що при проведенні розрахунків, [PERSON] отримано кредитних коштів в сумі 95000 доларів США, сума заборгованості відсутня, а виникає передплата в сумі 27874, 87 доларів США, а тому враховуючи відсутність доказів про отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 140000 доларів США, заявлені позовні вимоги позивача є безпідставними. За таких обставин, заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку та в разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як встановлено судом, 31 липня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, який в подальшому було переіменовано в публічне акціонерне товариство УкрСиббанк, та [PERSON], було укладено договір про надання кредиту №11191812000 від 31.07.2007 року, згідно п.1.1 якого банк зобов»язувався надати позивчальнику, а позичальник зобов»язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 140000 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п.1.2.1 договору, надання кредиту (грошових коштів) здійснюється на підставі заяви позичальника у термін з 31 липня 2007 року по 30 липня 2018 року, а відповідно до п.1.2.2 договору, позичальник у будь-якому випадку зобов»язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до договору), але не пізніше до 30 липня 2018 року. Згідно Додатку №1 до кредитного договору, який є графіком погашення кредиту та невід»ємною частиною договору, слідує що відповідно до такого [PERSON] зобов»язувався виплатити банку суму кредиту 140000 доларів США, сплачувати проценти у розмірі 12, 35 % річних. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно та не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору, при цьому погашення нарахованих процентів згідно умов Кредитного договору відбувається з 01 по 25 число кожного місяця. Крім цього, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки №1 від 31.07.2007 року. Крім цього між позивачем та відповідачем [PERSON] 25 березня 2009 року було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №11191812000 від 31.07.2007 року, відповідно до якого, додаток №1 до Договору викладено у новій редакції та змінено графік погашення кредиту. Проте, як зазначає позивач, відповідач не здюйснює платежів для погашення кредиту з січня 2015 року, чим порушує взяті на себе договірні зобов»язання, внаслідок чого станом на 17.08.2015 року виникла заборгованість у відповідача [PERSON] у розмірі 55067, 50 доларів США, а оскільки відповідач [PERSON] виступила поручителем по кредитному договору, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з них солідарно вказаної суми боргу. В ході судового розгляду відповідачем [PERSON] заявлено вимогу щодо визнання поруки, на яку вказує позивач, припиненою. Відповідно до рішення Борщівського районного суду від 04 березня 2016 року, яке набрало законної сили 26 травня 2016 року, поруку, що виникла за договором поруки № 1 від 31.07.2007 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON], визнано припиненою. В зв»язку з чим, заявлені позивачем вимоги до [PERSON] суд не знаходить підставними та такими, що грунтуються на вимогах закону, а тому приходить до висновку, що такі задоволенню не підлягають. Відповідно до висновку експерта № 670/671/16-22 від 02.12.2016р., слідує, що підпис та рукописний текст, що читається «Герасимович» на повідомленні про вручення 28 лютого 2008 року [PERSON] поштового відправлення за № 0230702022288, в графі «особисто/за довіреністю» виконано рукописним способом, без застосування технічних засобів відтворення; підпис у графі «підпис керівника виробничого підрозділу» виконано не [PERSON], а аншою особою; рукописний текст, що читається «Герасимович» в графі «особисто/за довіреністю» виконано не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1313/17/26/27/18-22 від 16 січня 2018 р. при дослідженні встановлено. Що документально підтверджується оформлення операції ПАТ «УкрСиббанк» з надання кредиту з повноти нарахування та сплати відсотків, пені за користування кредитом позичальником [PERSON] за договором про надання кредиту № 11191812000 від 31 липня 2007 року меморіальними ордерами та даними виписок за кредитним договором від 30.07.2007р. № 11191812000. Згідно з п. 1.2.1 договору надання кредиту здійснюється на підставі заяви позичальника. На дослідження не надано і в матеріалах справи відсутні заяви на видачу кредитних коштів. Нарахування та сплата відсотків підтверджується даними виписок за кредитним договором від 30.07.2007р. № 11191812000. Сума пені визначена лише в довідках-розрахунках. Сума заборгованості за договором № 11191812000 від 31 липня 2007 року з урахуванням усіх погашень при отриманні [PERSON] кредитних коштів у сумі 137000 дол. США та при процентній ставці за користування кредитними коштами в розмірі 12,35% підтверджується у сумі 54597,11 дол. США. Сума заборгованості за договором № 11191812000 від 31 липня 2007 року з урахуванням усіх погашень при отриманні [PERSON] кредитних коштів в сумі 95000 дол. США та при процентній ставці за користування кредитними коштами в розмірі 12,35% відсутня. В результаті проведених розрахунків встановлено, що при отриманні кредиту у розмірі 95000 дол. США з урахуванням усіх погашень виникає переплата в сумі 27874.87 дол. США. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, виходячи з заяви відповідача щодо застосування строку позовної давності до пред»явлених позивачем вимог, суд приходить до висновку, що в задоволенні останніх слід відмовити, оскільки такі суд не знаходить обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] понесені таким судові витрати в сумі 2819 ( дві тисячі вісімсот дев»ятнадцять) грн. 20 коп за оплату судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів № 670/671/16-22, в сумі 7046 (сім тисяч сорок шість) грн. 40 коп. за оплату судово-економічної експертизи № 1313/17/26/27/18-22. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 526, 530 553, 554, 1050 ЦК України

Outcome: approved