Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 37\~271,48 коп., яка виникла внаслідок невиконання судового рішення. Розрахунок заборгованості був здійснений 04.04.2016 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Позивачка в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на підстави зазначені в позові, просила вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що на протязі знаходження виконавчого документу на виконані, по мірі можливості він сплачував аліменти на користь позивачки. В подальшому, під час виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки, по невідомим йому причинам, його було направлено до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції для подальшого виконання. Про знаходження виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів в Московському ВДВС ХМУЮ, він дізнався лише в квітні 2016 року, у звязку з цим, він був позбавлений можливості своєчасно надати державному виконавцю необхідні документи, що підтверджують факт сплати аліментів на користь позивачки. Після того, як ним було надано державному виконавцю квитанції щодо сплати аліментів на користь позивачки, останнім був здійснений перерахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якого заборгованість по виконавчому документу про стягнення аліментів складає 26\~721 грн.48 коп. Наявність вказаної заборгованості відповідач не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В листопаді 1996 року рішенням Печенізького районного суду Харківської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON],[INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.11.1996 року, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину. На виконання зазначеного рішення суду, 18.11.1996 року Печенізьким районним судом Харківської області виданий виконавчий лист № а-19/96, який знаходиться в провадженні Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області. 05.04.2016 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] виданий розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до якого, заборгованість згідно виконавчого листа № а-17/96 від 25.08.2005 року, що видав Печенізький районний суд Харківської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO] починаючи з 12.11.1996 року, станом на 18.11.2013 рік складає 37\~271.48 грн. На виконання ухвали Печенізького районного суду Харківської області від 21.06.2016 року Московським відділом державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області був наданий розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до якого, заборгованість згідно виконавчого листа № а-17/96 від 18.11.1996 року, що видав Печенізький районний суд Харківської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO] починаючи з 12.11.1996 року, станом на 18.11.2013 рік складає 26721 грн.48 коп. Розрахунок заборгованості по аліментним зобовязанням за виконавчим листом № а-17\\96 від 18.11.1996 року, що видав Печенізький районний суд Харківської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO] починаючи з 12.11.1996 року, виданий 05.04.2016 року Московським відділом державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, державний виконавець прохає суд вважати недійсним. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), відповідно до статті 1 Закону України " Про виконавче провадження" - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом ( стаття 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 № 202/98-ВР) Положення статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", а саме пункти 3,4,5,6,11 частини 3, передбачають право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження здійснювати наступні дії: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ. Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає порядок стягнення аліментів, у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Таким чином, заборгованість по сплаті аліментів в сумі 26721 грн.48 коп. повинна стягуватись у рамках наявного виконавчого провадження державним виконавцем та не потребує винесення додаткового рішення суду про це. Стягнення судом заборгованості по аліментам передбачено тільки у тому випадку, коли аліменти сплачувались відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, яка передбачає відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника, тобто не на підставі рішення суду. Згідно до ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (стаття 60 Цивільного процесуального кодексу України). Враховуючи зазначене, а також те, що заборгованість по аліментам, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем судового рішення, стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, суд вважає за необхідне в задоволені позову [PERSON] відмовити. Розподілити судові витрати відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed