Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач ТОВ „ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 09 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно з яким позичальнику було надано кредит в сумі 30 000 грн., з кінцевим строком погашення до 09 січня 201 7 року зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 1.4.2. Договору сума отриманого Кредиту погашається позичальником щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № [NUMBER], укладеним з відповідачем. Однак відповідач порушив виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту, станом на 21.08.2015 року залишок заборгованості за кредитом складає 37 552 грн. 01 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 28\~334 грн. 48 коп., відсотки за користування кредитом - 2 грн. 23 коп., комісія за РО - 9 215 грн. 30 коп. Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 37 552 грн.01 коп., та судовий збір в розмірі 1 218 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду представник позивача надала заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, та вказала, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON]М в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» від 17 листопада 2016 року. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER], згідно з яким позичальнику було надано кредит в сумі 30 000 грн., зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитними коштами /а.с.5-7/. Відповідно до п. 1.4.2. Договору сума отриманого Кредиту погашається позичальником щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № [NUMBER], укладеним з відповідачем /а.с. 23-29/. Як встановлено в судовому засіданні укладений договір № [NUMBER] від 09 січня 2014 року не скасований, не оскаржений і є чинним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач всупереч вимогам кредитного договору № [NUMBER] від 09 січня 2014 (у подальшому "Договору") порушив виконання своїх зобов`язань в частині погашення кредиту. Станом на 21.08.2015 року заборгованість складає: залишок заборгованості за кредитом складає 28 334 грн. 48 коп., відсотки за користування кредитом 2 грн. 23 коп., комісія за РО - 9 215 грн. 30 коп., а загалом 37 552 грн. 01 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором /а.с.7/. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам "Договору" безпідставно не сплачується заборгованість по кредитному договору. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 218 гривень, розмір яких підтверджено платіжним дорученням /а.с.-1/. На підставі викладеного,

Outcome: approved