Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачі 03 червня 2014 року звернулися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому згідно уточнень зазначили, що з метою реалізації права на приватизацію державного житлового фонду [PERSON] звернулася до КЖЕП № 25 Дніпропетровської міської ради з питанням заповнення первісних документів для приватизації квартири [ADDRESS], в якій з 24.01.1978 року, мешкає разом з чоловіком [PERSON], дочкою [PERSON] і онуком [PERSON] Особовий рахунок був відкритий на ім'я [PERSON] Архівне управління Дніпропетровської міської ради надало інформацію від 19.05.2014 року про відсутність рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів від 1977 року про видачу службового ордеру на спірну квартиру. [PERSON] та членів її сім`ї понад 36 років ніхто не виселяє, до суду з будь-якими позовами не звертається , іншого житла, або об'єктів нерухомого майна сім`я не має. В квартиру [ADDRESS] позивачі заселилися та зареєструвалися законно, при оформленні службового ордеру на [PERSON] При виданні наказу Тресту Дніпроспецбуд від 28.06.89 р. про оформлення особистого рахунку з [PERSON] на [PERSON], який було видано після перебігу 10 річного строку з моменту видачі ордеру, було порушено п. 33 Положення про Порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в Українській РСР, та підтверджує той факт, що підприємство, яке надало квартиру [ADDRESS] сім`ї [PERSON], службовою її не вважало, договір найму службового житлового приміщення з мешканцями не укладало. У зв'язку з чим, вважають, що статус квартири як «службове житло» встановлений не був, а відтак спірна квартира є житловим приміщенням. Позивачі просили визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] житловою площею 25,1 кв.м., загальною площею 41,9 кв.м. та зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради оформити особистий рахунок та укласти договір найму на вказану квартиру з [PERSON]; зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій на квартиру [ADDRESS] з [PERSON]. Ухвалою від 29 серпня 2014 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Ленінську районну у місті Дніпропетровську раду. Позивачі та представник [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради в судовому засіданні позовну заяву не визнала в повному обсязі та заперечувала проти її задоволення. Співвідповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про день і час проведення слухання справи повідомлялися належним чином. Від їх представників надійшли письмові заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що підставою звернення позивачів до суду стали захист їх невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із користуванням квартирою [ADDRESS]. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.09.1971 року (а.с.30 на звороті). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] виданий ордер № 427 від 13.07.1977 року на право зайняття двокімнатної квартири [ADDRESS], на склад сім`ї [PERSON], дружини [PERSON] та дочки [PERSON] Підставою для надання ордеру вказано рішення і засідання Дніпропетровського управління механізації № 16 треста «Дніпроспецбуд» від 29.06.1977 року (а.с.7). Із зазначеного ордеру не вбачається, що [PERSON] надане службове приміщення, оскільки такого зразку ордери видаються, саме, на житлове приміщення, що на ньому і зазначено. Примітка, яка написана від руки, «службовий» не має ніякого юридичного значення. Згідно розпорядження від 25.05.1984 року № 139/3р, житловий будинок під будівельним номером 30 був перейменований на будинок [ADDRESS] (а.с.18). Встановлено, що [PERSON] працював в Дніпропетровському управлінні механізації № 16 тресту «Дніпроспецбуд» з 1977 року і по 1987 рік. Встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] передано трестом «Дніпроміськбуд» на баланс КВ ЖРЕП Ленінського району рішенням № 1516 від 15.07.1999 року. В даний момент вказаний будинок згідно з договором з балансоутримувачем експлуатується КЖЕП № 25 ДМР (а.с.19,27,28). Встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON] з 24.01.1978 року, її чоловіка [PERSON] з 23.12.2008 року, дочки [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) з 16.02.2001 року та онука [PERSON], з 21.03.2003 року (а.с.29). Правомірність поселення позивачів до спірної квартири не оспорюється жодним із відповідачів. Позивачі, звертаючись до суду з позовом про визнання права користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 4 по вул. Коробова, 8 в м. Дніпропетровську, вказують, що встановлення даного факту необхідно для реалізації права на приватизацію житла. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. В силу ст. 3 вище вказаного Закону приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Архівне управління Дніпропетровської міської ради надало інформацію від 19.05.2014 року про відсутність рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів від 1977 року про видачу службового ордеру на спірну квартиру (а.с.25). Відповідно до ч.1 ст.9 Житлового кодексу України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. У відповідності до норм ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З огляду на загальні засади регулювання відносин користування житловими приміщеннями, що є об'єктом права державної або комунальної власності, таке користування повинно відбуватись за наявності письмового договору найму житлового приміщення, який підлягає відповідній реєстрації, обов'язковість якого випливає зі змісту ст. 810 ЦК України, 61-63 ЖК УРСР, оскільки відповідно до Жилого Кодексу УРСР та Цивільного Кодексу України, житло як об'єкт права власності відокремлено в окрему правову категорію і не може ототожнюватися з об'єктами, майнові права щодо яких виникають з підстав, визначених розділі 4 глави 58 "Найм (оренда)" Цивільного Кодексу України. Так, відповідно до ч.2 ст. 810 ЦК України, підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР визначено, що безпосередньо користування жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови N 2 від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснив, що вирішуючи спори про користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що позивачі були вселені у вказану квартиру з дозволу адміністрації підприємства, якому належав відповідний житловий фонд, вказана квартира була місцем постійного проживання позивачів з моменту їх вселення, позивачі відкрито й безперервно користувались таким житловим приміщенням, несли відповідні витрати по утриманню таких квартир, сплачували необхідні комунальні та інші обов'язкові платежі, тобто позивачі несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Суд враховує й ту обставину, що будь-які зацікавлені особи, у тому числі Дніпропетровська міська рада, будь-яких дій, що спрямовані на виселення позивачів з вказаної квартири, або позбавлення їх можливості користування такою квартирою у встановленому законом порядку не вчиняли, до суду з такими позовами не зверталися, суд приходить до висновку, що позивачі набули права користування квартирою, а їх вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. А тому, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] житловою площею 25,1 кв.м., загальною площею 41,9 кв.м. та зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради оформити особистий рахунок та укласти договір найму на вказану квартиру з [PERSON]; зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій на квартиру [ADDRESS] з [PERSON]. Таким чином, суд, аналізуючи подані позивачем докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved