Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 липня 2012 року у розмірі 58814.89 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.07.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, на платіжну картку. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором не виконує, внаслідок чого станом на 31.10.2017 утворилася заборгованість у розмірі 58814.89 грн., яка включає: 1950.26 грн. - заборгованість за кредитом; 49658.93 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3928.80 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 2776.90 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Причин неявки не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Позивач зазначає, що 18 липня 2023 року [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" уклали договір б/н, за яким відповідачка отримала кредит у виді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 300.00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 8-38, 127-151). Договір складає анкета-заява [PERSON] , Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку (а.с. 8, 9, 10-33). Відповідно до частини першої статті 626, статей 627 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 ЦК України). Статтями 526 та 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до пункту 1.1.3.2.3 Умов і Правил надання банківських послуг банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до з частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинами позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З анкети-заяви від 18.07.2012 вбачається, що [PERSON] виявила бажання оформити на її ім`я кредитної картки - платіжна картка кредитка "Універсальна". Кредитний ліміт за платіжною карткою не вказано, не вказано строк дії картки, відсотки за користування кредитом, не зазначено жодних істотних умов договору, та зобов`язань за ним. Матеріали справи свідчать, що банком була змінена відсоткова ставка двічі: 01.09.2014 та 01.04.2015. Проте, докази належного повідомлення боржника про зміну відсоткової стави, суду не надані. Відповідно до ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Тому суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту отримання позивачем кредитних коштів, а розрахунок заборгованості суперечить умовам договору. Суд вичерпав усі можливі засоби з`ясування дійсних обставин справи. Зокрема визнавав явку представника позивача в судове засідання обов`язковою для дачі пояснень щодо обставин укладення кредитного договору, залишав позовну заяву без руху вказуючи на недоліки позову, проте позивач незважаючи на те, що він був ініціатором судового процесу, вважаючи, що його права були порушені, свідомо знехтував своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання, не реагуючи вчасно на прийняте за результатом розгляду позову судові рішення та додаткових доказів до позовної заяви не додав. З огляду на вищевикладене, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися, норми права, що їх регулюють, всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами суму наданого кредиту, суму заборгованості, правильність її нарахування, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed