Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що згідно умов договору від 10.05.2005 року позивач надає телекомунікаційні послуги відповідачу, проте відповідач не вніс своєчасно плату за надані йому послуги /абонплата, місцеві, міжміські переговори, надані в кредит/, в результаті чого в період з 01.03.2011 року по 01.12.2013 року виникла заборгованість в розмірі 1160,11 грн. з врахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми, яку відповідач добровільно не погашає. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, до суду 08.05.2014 року не з'явилася, але надіслала письмове клопотання щодо розгляду справи без її участі. Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо оплати коштів за міжміські переговори, які велися з його телефонного номера, але не погодився з нарахованою йому до сплати сумою абонплати, оскільки ще в квітня 2011 року він звернувся з усною заявою до ПАТ «Укртелеком» щодо припинення надання йому телекомунікаційних послуг, письмову заяву він подати не міг, оскільки є інвалідом першої групи по зору, а тому він вважав, що надання послуг припинено і він не повинен їх оплачувати, крім того, він вважає, що договір, який було укладено в 2005 році, припинив свою дію, іншого договору з позивачем він не укладав, як інвалід по зору, з умовами договору він не був ознайомлений. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» є правонаступником усіх прав та обов'язків державного підприємства «Українське державне підприємство електрозв'язку «Укртелеком», Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» та всього майна, прав та обов'язків дочірнього підприємства «Утел» ВАТ «Укртелеком», відомості до ЄДРПОУ про ПАТ «Укртелеком» як юридичну особу внесено 16.07.2012 року в зв'язку зі зміною найменування, дата первинної реєстрації -15.12.1993 року. Предметом діяльності товариства є, зокрема, надання телекомунікаційних послуг, в тому числі послуг фіксованого місцевого, міжміського, міжнародного та рухомого /мобільного/ зв'язку, комп'ютерного зв'язку, радіозв'язку /з використанням радіочастот/, послуг цифрового телебачення, інших послуг мультисервісних мереж та інших телекомунікаційних додаткових /супутніх/ послуг. Наведене стверджується витягом зі Статуту ПАТ «Укртелеком» /нова редакція/, затвердженого 08.10.2013 року позачерговими загальними зборами акціонерів, протокол № 12 /а.с. 14-17/ та копією довідки з ЄДРПОУ /а.с.18/. З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2005 року між ЦЕЗ № 4 Київської обласної дирекції ВАТ «Укртелеком» та відповідачем [PERSON], який зареєстрований і проживає по [ADDRESS] було укладено договір про надання послуг електрозв'язку № 7057, згідно якого підприємство зв'язку надає послуги, перераховані в додатку № 1 і безплатні послуги, перераховані в додатку № 2, а згідно додатку № 1 відповідачу надаються такі послуги електрозв'язку, як встановлення телефону; надання місцевого телефонного зв'язку; надання автоматичного міжміського телефонного зв'язку, що слідує з копії даного договору /а.с.9-11/. Як вказано в п.п. 7.1, 7.2 договору, він набирає чинності з дня підписання і діє п'ять років; якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомила про його припинення, то договір вважається дійсним на той же термін. В судовому засіданні доказів того, що позивач або відповідач повідомляли про припинення договору у передбаченому вище порядку, суду не надано, а тому суд вважає, що вказаний договір продовжив свою дію на той же строк. Як вбачається з матеріалів справи, згідно наряду № 5846 від 06.08.2003 року на встановлення-переоформлення при купівлі квартири на абонента [PERSON] було переоформлено телефонний номер [NUMBER], а відповідно до наряду № 7057 від 10.05.2005 року про заміну номера по технічній причині абоненту було замінено телефонний номер на новий -№ [NUMBER], що стверджується копіями цих нарядів /а.с.52-53/. Судом встановлено, що позивачем нараховано до оплати відповідачу заборгованість за телекомунікаційні послуги в сумі 1099 грн.36 коп. за період з 01.03.2011 року по 01.12.2013 року, яка складається з заборгованості по абонплаті, заборгованості за міжміські телефонні переговори в березні, квітня, листопаді та грудні 2011 року, що стверджується розрахунком заборгованості /а.с.5-6/, розшифровками за міжміські переговори /а.с.48-51/. Представник позивача просила суд стягнути з відповідача вказану суму боргу з врахуванням індексу інфляції -18 грн.43 коп. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання -42 грн.32 коп., всього 1160 грн.11 коп. З письмових пояснень представника позивача /а.с.43-45/, копії картки абонента /а.с.54/, відомостей по роботі з абонентами /а.с.56-57/ встановлено, що 27.04.2011 року надання послуг відповідачу було припинено в зв'язку із заборгованістю, 29.09.2011 року зв'язок відновлений, хоча відповідач за телекомунікаційні послуги не сплатив, 04.10.2011 року відповідачу направлено повідомлення про заборгованість, 03.11.2011 року направлено повторно попередження про борг за послуги зв'язку, 27.12.2011 року було здійснено відключення у зв'язку із заборгованістю за послуги, 13.06.2012 року абоненту безкоштовно відновлено зв'язок. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно п.3.2.8 укладеного між сторонами договору споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону. Обов'язок споживача своєчасно оплачувати кошти за надані телекомунікаційні послуги передбачений і в ст.33 Закону України «Про телекомунікації». Згідно зі ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. А за ст.903 цього Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що споживач оплачує послуги зв'язку за спільно погодженою кредитною системою оплати. Розрахунок абонплати за користування місцевим телефонним зв'язком здійснюється за сталою /без почасової оплати/ величиною. При цьому розрахунки за фактично отримані в кредит послуги за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. За отримані в кредит послуги міжміського та міжнародного телефонного зв'язку справляється додаткова плата в розмірі двох відсотків вартості наданих послуг /п.п.4.1-4.5 договору/. В судовому засіданні відповідач не заперечував щодо оплати коштів за міжміські переговори з його телефонного номера в березні, квітні, листопаді та грудні 2011 року, на що вказано вище в рішенні, але заперечував щодо нарахування йому абонплати, оскільки він вважав, що надання послуг йому припинено після усного звернення до ПАТ «Укртелеком» ще в 2011 році, крім того, жодних письмових повідомлень від позивача він не одержував, а тільки один раз в квітні 2011 року його повідомили по телефону про те, що в зв'язку із заборгованістю надання послуг зв'язку йому буде припинено. Згідно п.п. 2.2.3-2.2.6 договору, якщо споживач у місячний термін після одержання письмового попередження або тимчасового відключення телефону через відсутність споживача, не погасив заборгованості, підприємство зв'язку має право призупинити надання йому послуг. Повторне включення телефону здійснюється протягом доби /за винятком вихідних та святкових днів/ після погашення заборгованості та внесення плати за включення телефону. Підприємство зв'язку також має право припинити дію цього договору у разі порушення споживачем договірних зобов'язань, передбачених п.3.2 цього договору. Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими постановою КМ України № 720 від 09.08.2005 року, які діяли до 23.04.2012 року, також передбачалося, що у разі несвоєчасної оплати споживачем наданих телекомунікаційних послуг оператор, провайдер має право вживати до абонентів таких заходів: зокрема, скорочувати перелік телекомунікаційних послуг або припиняти їх надання, попередивши про це абонента /п.41 Правил/. А згідно п.94 цих Правил, оператор зобов'язаний: включити кінцеве обладнання, виключене за неоплату телекомунікаційних послуг, протягом двох діб (крім вихідних та святкових днів) з моменту надання абонентом документів про погашення заборгованості з оплати послуг телефонного зв'язку (якщо договір з абонентом не було розірвано). За приписами п.112 Правил, після погашення боргу абонентом, надання послуг якому було скорочено або припинено, оператор протягом двох діб (крім вихідних та святкових днів) після підтвердження оплати відновлює надання послуг. За час, протягом якого послуги місцевого телефонного зв'язку не надавалися з вини абонента, абонентна плата справляється в повному розмірі /п.113 Правил/. У разі коли протягом місяця після зазначеного у попередженні строку оплати підтвердження про погашення заборгованості не надійшло, оператор має право в односторонньому порядку припинити надання послуг, про що письмово повідомляє абонента. Неоплата отриманих телекомунікаційних послуг може бути підставою для розірвання договору з абонентом в односторонньому порядку з ініціативи оператора, якщо це передбачено договором /п.114 Правил/. Як вказано вище, умовами договору передбачено право підприємства зв'язку припиняти дію договору в разі несвоєчасної оплати споживачем наданих послуг, неоплата послуг є підставою для розірвання в односторонньому порядку договору з ініціативи оператора, на що вказано в Правилах. Згідно ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Таким чином, згідно приписів наведених вище правових норм, неоплата відповідачем наданих телекомунікаційних послуг надавала право позивачу припинити дію договору, який було укладено між сторонами по справі, як пояснив в суді відповідач, він саме і вважав договір припиненим. Але, не дивлячись на це, позивач неодноразово відновлював надання послуг відповідачу після відключення зв'язку, тоді як для цього відповідач мав надати документ про оплату заборгованості, що ним зроблено не було, крім того, з жодними заявами /скаргами/ про відновлення йому зв'язку відповідач не звертався. Постановою КМ України від 11.04.2012 року № 295 затверджено Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, які є чинними на даний час. Цими правилами передбачено тимчасове припинення надання послуг та припинення надання послуг. Так, згідно п.54 Правил оператор, провайдер може тимчасово припинити надання послуг з власної ініціативи в разі наявності заборгованості з оплати послуг понад строк чи суму, визначені у договорі, відповідно до законодавства. При цьому, за час, протягом якого послуги не надавалися з вини абонента, абонентна плата нараховується в повному обсязі, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до п.55 цих Правил, припинення надання послуг може здійснюватися оператором, провайдером у разі припинення відповідно до законодавства дії договору, в тому числі його дострокового розірвання, або внесення до договору змін щодо припинення надання однієї чи кількох послуг, замовлених абонентом: за письмовою заявою абонента у строк, що не перевищує семи календарних днів з моменту отримання оператором заяви, якщо більший строк не зазначений у заяві; або за ініціативою оператора, провайдера у разі непогашення заборгованості з оплати послуг у строк, зазначений у попередженні оператора, провайдера. Отже, абонентна плата нараховується тільки в разі тимчасового припинення надання послуг. Вище в рішенні вказувалося на те, що відповідачу було тимчасово припинено надання послуг з 27.04.2011 року в зв'язку з наявністю заборгованості за послуги, потім з власної ініціативи позивача надання послуг було відновлено 29.09.2011 року, але відповідач послуги не оплатив, документів, які необхідні згідно Правил для відновлення послуг, позивачу не надав, а тому 27.12.2011 року було здійснено відключення телефонного номера абонента. Згідно положень діючого законодавства, умов укладеного між сторонами договору, його дія вважається в даному випадку припиненою, що є підставою для припинення надання послуг відповідачу, проти чого він жодних заперечень не має. Але позивачем нараховується по даний час відповідачу абонентна плата за користування телефонним номером, яку представник позивача просить стягнути з відповідача, посилаючись на те, що відповідач згідно п.3.1.2 договору у разі відсутності потреби в послугах електрозв'язку, має право відмовитися від їх отримання та припинити дію договору, повідомивши підприємству зв'язку дату відмови письмовою заявою, не пізніше, ніж за десять днів. В даному випадку суд вважає за можливе врахувати ті обставини, що відповідач є інвалідом першої групи по зору довічно, що стверджується копією довідки МСЕК /а.с.12/, згідно його пояснень в суді, з умовами договору він не був ознайомлений, так як не міг прочитати цей договір, крім того, згідно вищенаведених правових норм, позивач мав повне право припинити в даному випадку дію договору, оскільки відповідач відмовився оплатити заборгованість за послуги, з приводу чого позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги, а потім 11.02.2014 року - з позовною заявою. З копії ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 18.10.2013 року /а.с.26/ слідує, що судовий наказ від 17.09.2013 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги на користь ПАТ «Укртелеком» в сумі 966 грн.34 коп. було скасовано. Таким чином, з врахуванням всього вищенаведеного суд приходить до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за період з березня 2011 року по грудень 2011 року включно з врахуванням абонентної плати та оплати за міжміські переговори в цей період, що згідно розрахунку позивача становить 348 грн.68 коп., а починаючи з 27.12.2011 року дію договору між сторонами суд вважає припиненою відповідно до діючого законодавства. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За ст.615 ЦК України у разі порушення зобов"язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов"язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Представник позивача просила суд стягнути з відповідача суму боргу з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак договір про надання послуг є складним зобовязанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобовязань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням. Саме до останнього виду грошових зобовязань належить укладений сторонами договір про надання послуг . Таким чином, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобовязань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. В розрахунку позивача /а.с.7/ наведено індекси інфляції за даними Держкомстату України, які приймаються судом до уваги. Так, за період з 03.2011 року по 12.2011 року нараховані суми за індексом інфляції становлять 4,61 грн.; за 01.2012 року із суми боргу 348,68 грн. при індексі 100,2 -0,70 грн., за 02.2012 року -0,70 грн., за 03.2012 року при індексі 100,3 із суми 348,68 грн.-1,05 грн., за 09.2012 року- індекс 100,1-0,35 грн., за 12.2012 року індекс 100,2-0,70 грн., за 01.2013 року індекс 100,2-0,70 грн., за 05.2013 року індекс 100,1-0,35 грн., за 10.2013 року індекс 100,4-1,39 грн., за 11.2013 року-індекс 100,2-0,70 грн., всього 11,25 грн. Щодо нарахування 3% річних, то згідно розрахунку позивача за період по 12.2011 року включно ця сума становить 3,59 грн., від суми боргу 348,68 грн. 3% річних за місяць -0,72 грн., за період з 01.2012 року по 11.2013 року /23 місяці/ за розрахунком позивача -16,56 грн., всього 20,15 грн. Отже, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума 380 грн.08 коп., а саме: 348,68 грн. -основний борг з 01.03.2011 року по 31.12.2011 року; 11,25 грн.-інфляційні збитки; 20,15 грн.-3% річних. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 229 грн.40 коп., що стверджується платіжним дорученням /а.с.1/. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При ціні позову 1160,11 грн., задоволена частина позовних вимог -380,08 грн. складає 33%, а тому з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 75,70 грн. /229,40 грн. х 33%/. За ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору на час звернення позивача з позовом до суду становить 243 грн.60 коп., позивачем сплачено 229 грн.40 коп., а тому суд вважає за можливе недоплачений судовий збір на користь держави в сумі 14 грн.20 коп. стягнути з позивача.

Outcome: partial