Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому зазначив, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.10.2017 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Після розлучення та укладення шлюбу з [PERSON] мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . На його утриманні, окрім сина [PERSON] , [INFO] , на якого за рішенням суду з нього стягуються аліменти, знаходиться також син [PERSON] , [INFO] та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує лише щомісячну соціальну допомогу в розмірі 860 грн. Також зазначив, що він працює офіційно, однак коштів бракує та він не має фінансових можливостей для сплати аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу, тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Учасники подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовну заяву підтримав, просив її задовольнити, відповідач позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечила. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 жовтня 2017 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини видів його доходів щомісячно, починаючи з 06.07.2017 року і до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, судовим наказом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2019 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] працює на посаді фахівця ДПРЧ-8 м. Коростень та має стабільний заробіток, проте його дружина [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує лише щомісячну соціальну допомогу в розмірі 860 грн, що підтверджується довідкою УПСЗН виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 Сімейного кодексу України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.182 ч.1 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. За нормами ст.192 ч.1 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені Сімейним кодексом України. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані утримувати і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Відповідно до ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, за нормами ст.183 ч.5 Сімейного кодексу України "Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину". Тому нести відповідальність по утриманню дітей повинні обидва батьки. При цьому, суд враховує, що відповідач також працездатного віку, позовні вимоги визнала в повному обсязі, доказів того, що має на утриманні інших осіб (окрім неповнолітнього сина) суду не надано, а розмір аліментів на двох дітей встановлений у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно\~ст.200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, то відповідно до\~ст.142 ЦПК України\~50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету.

Outcome: approved