Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і відновлення межі, мотивуючи тим, що вона є власником частини будинку, розміщеного по [ADDRESS]. Власником другої частини будинку є її брат [PERSON]. По сусідству з ними проживає [PERSON], якій належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Як зазначила позивач в позовній заяві, на протязі останніх років між ними склалися неприязні стосунки через те, що [PERSON] самовільно змістила тверді межові знаки, які існували між їхніми ділянками, в результаті чого змінився розмір і конфігурація її земельної ділянки. Позивач зазначила, що неодноразово зверталася із заявами до Могилів-Подільської міської ради з проханням направити компетентну комісію на розгляд земельного спору і відновити межові знаки, проте міська рада обмежилася формальним підходом до розгляду заяв, жодна із комісій належним чином не провела заміри земельної ділянки в результаті чого спір так і залишився не вирішеним, а тому вона позбавлена можливості користуватися своєю власністю і земельною ділянкою. Як зазначила позивач, будинок [ADDRESS] належав її батькові [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 6 квітня 1957 року. Для будівництва було надано 600 кв.м. землі. На підставі вказаного договору було проведено відвід земельної ділянки із схематичним планом. [INFO] її батько помер. Ухвалою Могилів-Подільського міського суду від 25 квітня 1997 року було затверджено мирову угоду між спадкоємцями, а саме: між нею, її матір'ю [PERSON] і її братом [PERSON]. Відповідно до ухвали суду за [PERSON] визнано право власності на 52 % будинку, за нею визнано право власності на 14,2 % будинку, за [PERSON] визнано право власності на 33,15 % будинку. 23 травня 1997 року її мати [PERSON] подарувала їй 13/25 частин будинку [ADDRESS]. Договір було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] В цілому, відповідно до ухвали суду і договору дарування їй належить 66,2 % будинку. [PERSON] належить 33.15 %. Рішенням Могилів-Подільського міського суду від 30.03.1999 року було встановлено порядок користування земельною ділянкою. Відповідно до якого [PERSON] виділено в користування 198 кв.м. земельної ділянки, а їй виділено в користування 402 кв.м. земельної ділянки. По даній справі проводилася судова будівельно-технічна експертиза в результаті проведення якої було зафіксовано тверді межові знаки. Із її висновків було видно, що межа проходить прямою лінією, а не дугоподібною. Крім того, позивач в позовній заяві зазначила, що [PERSON] належить 1/2 частина будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16 листопада 1981 року, посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської нотаріальної контори [PERSON] і 1/2 частина будинку належить на підставі договору дарування від 5 квітня 1986 року, також посвідченого [PERSON] Рішенням № 245 виконкому Могилів-Подільської міської ради від 28 травня 1957 року батькові відповідача [PERSON] - [PERSON] було відведено земельну ділянку під індивідуальне будівництво по [ADDRESS], проте документів про відвід земельної ділянки в матеріалах інвентарної справи не має. Добровільно відновити межу відповідач не бажає, в зв'язку із чим позивач вимушена була звернутися до суду. Вважає, що [PERSON] умисно перемістила межові знаки в результаті чого позбавила її можливості належним чином користуватися своєю власністю і земельною ділянкою. А тому просить суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [ADDRESS] шляхом зобов'язання відповідача відновити за власний рахунок межу між домоволодіннями [ADDRESS] в розмірах і конфігурації відповідно до генерального плану забудови кварталу № 76 і плану відводу земельної ділянки за 1957 рік. А також стягнути з відповідача на її користь судові витрати, згідно доданих квитанцій. Під час розгляду справи позивачем було збільшено позовні вимоги та подано позовну заяву до [PERSON], Могилів-Подільської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і відновлення межі, про визнання частково протиправним рішення міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування реєстрації, мотивуючи тим, що в ході розгляду справи їй стало відомо, що рішенням Могилів-Подільської міської ради №848 35 сесії 6 скликання від 08.10.2013 року п.1.1. було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибні земельні ділянки) [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0581 га по [ADDRESS], кадастровий номер 0510400000:00:005:0271. П.2.1. цього ж рішення земельну ділянку передано безоплатно у приватну власність за рахунок земель територіальної громади міста (земля житлової та громадської забудови). На підставі зазначеного рішення [PERSON] службою Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17 жовтня 2013 року. Позивач вказала, що вважає рішення міської ради протиправним, а свідоцтво незаконним, оскільки при встановленні паркану відповідачем були порушені межові знаки, а площа земельної ділянки не відповідає генеральному плану забудови кварталу №76 та плану відведення земельної ділянки за 1957 рік. Крім того, власник будинку №121 самовільно прибудувала веранду та сходи, в подальшому замурувавши прохід через крильце і змістила паркан, зробивши його дугою і захватила частину земельної ділянки, яка знаходиться в її користуванні. А тому позивач просить суд визнати протиправними п.1.1. і п.2.1. рішення міської ради №848 35 сесії 6 скликання від 08.10.2013 року, визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.10.2013 року, видане на ім'я [PERSON], стягнути з неї на її користь витрати по справі та скасувати реєстрацію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.10.2013 року. Позивач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог обставини підтвердили, збільшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Суду пояснили, що між позивачем та відповідачем [PERSON] склались неприязні відносини щодо користування належними їм земельними ділянками по [ADDRESS]. В зв'язку з чим позивач вимушена була неодноразово звертатись до міської ради щодо вирішення земельного спору між ними, але земельний спір так і не було вирішено. Відповідно до схеми заміру земельної ділянки, яка проведена позивачем та додана до позовної заяви, вбачається, що відповідачем [PERSON], власником будинку [ADDRESS], здійснено самозахоплення земельної ділянки, яка належить до будинку позивача по [ADDRESS]. Для підтвердження даної обставини, позивачем було заявлено клопотання про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи, яке судом задоволено. З висновками експертизи вони не погоджуються, враховуючи той факт, що експерт, який проводив експертизу не зміг конкретизовано відповісти на питання, які поставлені перед ним судом, а тому за їх клопотанням була призначена додаткова судова земельна-технічна експертиза. Пояснили, що через відсутність коштів та непогодженням з її сумою, позивачем не було проведено оплату за проведення додаткової експертизи. Представники третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача/відповідача за заявою про збільшення позовних вимог - Могилів-Подільської міської ради Вінницької області [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували щодо їх задоволення. Суду пояснили, що Могилів-Подільська міська рада не порушила жодним чином права позивача, як землекористувача. При цьому діяла виключно в межах наданих їй законодавством повноважень, як при вирішенні земельного спору між сторонами, так і при винесенні оскаржуваного рішення. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позивача та його представників, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, де просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, які були збільшенні в ході розгляду справи не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити, в зв'язку з чим подав заперечення на позовну заяву та на збільшення позовних вимог. В наданих запереченнях та в судовому засіданні пояснив, що ніяких порушень земельного законодавства з боку відповідача [PERSON] не було. Згідно рішення №245 виконкому Могилів-Подільської міської ради від 28 травня 1957 його батькові [PERSON] під забудову було відведено земельну ділянку по [ADDRESS],загальною площею 600 кв.м., дану земельну ділянку було виділено на місцевості. Існуюча з 1957 року межа між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] не змінювалась. З тих пір, розміри частки землеволодіння позивача збільшились на 0,0014 га, а відповідача [PERSON] навпаки зменшились на 0,0019 га, що підтверджується наявними матеріалами справи. На даний час, земельна ділянка площею 581 кв.м. приватизована відповідачем - [PERSON] Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проводила судову земельно-технічну експертизу по даній цивільній справі на підставі наданих їй документів. Але враховуючи ту обставину, що на даний час відповідачем - [PERSON] було приватизовано належну їй земельну ділянку і їй видано свідоцтво про право власності на неї, то для більш повного з'ясування всіх обставин справи та надання конкретних відповідей на питання поставленні перед експертом судом, необхідно провести додаткове дослідження спірних земельних ділянок на підставі додаткових документів. Заслухавши сторони та їх представників, третю особу без самостійних вимог на стороні позивача, експерта, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційних справ щодо обох домоволодінь, матеріали цивільної справи №2-182/1999р., суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного: відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 06 квітня 1957 року, [PERSON] отримав для будівництва земельну ділянку загальною площею 600 кв.м. (а.с.11-13). Згідно договору дарування від 23 травня 1997 року [PERSON] подарувала [PERSON] 13/25 частин житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.14). Ухвалою Могилів-Подільського міського суду від 25 квітня 1997 року (а.с.15) було затверджено мирову угоду між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно якої [PERSON] виділено в натурі 14,2 % домоволодіння №119 по [ADDRESS], що також підтверджується довідкою Могилів-Подільського МБТІ (а.с.17). Рішенням Могилів-Подільського міського суду від 30 березня 1999 року (а.с.16) [PERSON] залишено в користування 402 кв.м. земельної ділянки. Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 11 червня 1957 року, [PERSON] отримав для будівництва земельну ділянку по [ADDRESS], загальною площею 600 кв.м., що підтверджується план-схемою відводу земельної ділянки від 11 червня 1957 року (а.с.60-61,62) Відповідачу [PERSON] належить житловий будинок № 121 з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] Вінницької області, на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини від 16 листопада 1981 року, де зазначено, що будинок розташований на земельній ділянці 678 кв.м., та договору дарування від 05 квітня 1986 року 1/2 частини будинку з відповідною часткою надвірних будівель, де зазначено що він розташований на земельній ділянці 588 кв.м. (а.с.18-20,21-22). Хоча, згідно рішення виконкому Могилів-Подільської міської Ради депутатів трудящих від 28 травня 1957 року, [PERSON] відведено земельну ділянку площею 600 кв.м. (а.с.23). Як вбачається зі скарг [PERSON] та листів-відповідей на них виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, позивач зверталася з приводу вирішення земельного спору між нею та [PERSON], мотивуючи тим, що попередні план-схеми з новими не збігаються щодо розмірів та конфігурації її земельної ділянки, в підтвердження надала до позову план-схеми (а.с.28,29,30,32-36,37,38). Відповідно до витягу з рішення №314 від 04.10.2011 року 11 сесії 6 скликання Могилів-Подільської міської ради [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,0402 га по [ADDRESS] (а.с.31). Проте, подальші дії по оформленню права власності на земельну ділянку до цього часу позивачем не проведено. Відповідно до витягу з рішення №980 від 29.01.2010 року 56 сесії 5 скликання Могилів-Подільської міської ради [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0588 га по [ADDRESS] (а.с.204). Рішенням №848 від 08.10.2013 року 35 сесії 6 скликання Могилів-Подільської міської ради, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибні земельні ділянки), [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0581 га по [ADDRESS], кадастровий №0510400000:00:005:0271 та передано зазначену земельну ділянку у приватну власність, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровим планом земельної ділянки та копією технічної документації (а.с.156,157,158,200-227). На підставі зазначеного рішення [PERSON] службою Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON] та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.10.2013 року (а.с.155). Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] від 24.04.2013 року, при обстеженні земельної ділянки було виявлено, що межа (між домоволодіннями №119 та №121), яка по документах відведення земельної ділянки була запроектована прямою, має відхилення в сторону домоволодіння №119. Дане відхилення від прямолінійного вигляду по ескізам та схемам КП МБТІ, які виконувалися з 1957 року, вже було. Крім того, по документам КП МБТІ з 1972 року вже було встановлено паркан між домоволодіннями (а.с.64). Викладене підтверджується доданими кадастровим планом земельної ділянки, польовим журналом, схемами, фотознімками (а.с.66-69,71,72,73,74), а також оглянутими в судовому засіданні інвентаризаційними справами домоволодінь №119 та №121 по [ADDRESS]. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 4 та 48 Закону України "Про власність" власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном і може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, зокрема, шляхом визнання прав або відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Для встановлення чи існує порушення прав позивача судом було призначено судову земельно-технічну експертизу. Згідно висновку експерта №ОС-142 від 23 травня 2014 року з додатками до нього (а.с.126-145) фактична площа земельної ділянки, яка є в користуванні співвласників домоволодіння [ADDRESS] становить 611 кв.м., в тому числі: земельна ділянка у користуванні [PERSON] - 202 кв.м.; земельна ділянка у користуванні [PERSON] - 409 кв.м. На підставі проведеного натурного дослідження встановлено, що розмір і межі домоволодіння [ADDRESS] по фактичному користуванню, площа та конфігурація земельної ділянки, що перебуває в користуванні [PERSON] не відповідають розміру і межам, площі та конфігурації встановленим по даному домоволодінню рішенням Могилів-Подільського міського суду від 30.03.1999 року, згідно генерального плану забудови кварталу №76 та плану відведення земельної ділянки від 05.04.1957 року. На підставі проведеного натурного дослідження встановлено, що межі між домоволодіннями по [ADDRESS] порушено. Проте не вказано чітко ким із власників домоволодінь та в якому розмірі. На план-схемах доданих до висновку експерта (а.с.135-140), надано співставлення меж, розмірів та конфігурації земельної ділянки №119 із земельною ділянкою [ADDRESS], згідно документів та по фактичному користуванню, з яких вбачається, що межа між домоволодіннями не є прямою, і зі сторони домоволодіння позивача і зі сторони домоволодіння відповідача заходить на земельні ділянки сторін у справі. З висновком експертизи сторони не погодилися, а тому судом було призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу. Однак, дана експертиза не була проведена з приводу не оплати послуг експерта позивачем. Як встановлено в судовому засіданні, за батьком позивача було визнано право користування земельною ділянкою площею 600 кв.м., однак згідно висновку експерта співвласники, а саме: [PERSON] фактично користується земельною ділянкою площею 202 кв.м., а позивач [PERSON] земельною ділянкою площею 409 кв.м., при цьому загальна площа становить 611 кв.м. Крім того, відповідачу [PERSON] на даний час належить земельна ділянка, площею 581 кв.м., що менше за виділену [PERSON] під будівництво земельну ділянку площею 600 кв.м. Однак за рахунок яких суміжних земель відбулося збільшення та зменшення розмірів земельних ділянок сторін у справі встановити не можливо, оскільки для цього необхідні спеціальні знання, з проведеною експертизою сторони не погодилися, а додаткову експертизу не було проведено. Крім того, остаточний розмір земельної ділянки, яка надається, після оформлення технічної документації, визначається місцевою радою при переданні її у власність. При цьому суд вважає, що рішення №848 від 08.10.2013 року 35 сесії 6 скликання Могилів-Подільської міської ради, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибні земельні ділянки) є правомірним, оскільки як вбачається з технічної документації, її було погоджено у встановленому порядку з відповідними службами та за погодженням меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами. Щодо відмови [PERSON] в наданні погодження меж, Могилів-Подільською міською радою було винесено рішення №779 від 30.04.2013 року 31 сесії 6 скликання, де зазначено, що в результаті неодноразового розгляду спору між [PERSON] та [PERSON], та наданих членами земельної комісії документів, було прийнято рішення про надання дозволу [PERSON] на здійснення приватизації земельної ділянки свого домоволодіння без погодженням межі земельної ділянки [PERSON](а.с.227). А тому, враховуючи вище викладене, суд вважає, що Могилів-Подільська міська рада при винесенні оскаржуваного рішення №848 35 сесії 6 скликання від 08.10.2013 року діяла в межах своїх повноважень та у відповідності з діючим законодавством. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки з наданих сторонами показань та доказів не вбачається можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, оскільки суду не надано достатньо доказів щодо невідповідності межі між домоволодіннями, невідповідності розмірів та конфігурації земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] На підставі ст. 328, 386 ЦК України, ст. 4, 48 Закону України "Про власність", ст. 106, 152 Земельного кодексу України, та

Outcome: dismissed