Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] 31.10.2016 р. звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до ТОВ «Фітнес Стандарт», ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, в якому просять: стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітнес Стандарт», фізичної особи - підприємця [PERSON] на свою користь грошові кошти згідно з договором про надання фізкультурно-спортивних послуг в сумі по 5400 грн. кожному. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ТОВ «Фітнес Стандарт», ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, позивачі [PERSON] , [PERSON] посилаються на наступне. Так, 08.08.2015 р. позивачі [PERSON] , [PERSON] придбали у ТОВ «Фітнес Стандарт» два абонементи (карти Platinum+басейн) в спортивний комплекс «Солом`янка» мережі фітнес-центрів «Спорт Ленд», що розміщувався за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 16 А, про що з кожним позивачем були укладені відповідні договори, видано кожному карти № 80300576 та № 80300064, та видано товарні чеки на загальну суму 10800 грн. (по 5400 грн. кожен). Бланки договорів та товарні чеки відповідно, складені та підписані від імені ТОВ «Фітнес Стандарт» - ФОП [PERSON] . Згідно вказаних договорів, ТОВ «Фітнес Стандарт» повинен був надати позивачам комплекс фізкультурно-спортивних послуг з правом відвідання басейну в приміщенні, що розташоване в будинку за адресою: [ADDRESS] , терміном на 1 (один) рік. Проте, з 22.08.2015 р. клуб «Солом`янка» був закритий з незрозумілих причин, про що позивачів було повідомлено смс-повідомленнями, а на офіційному сайті мережі клубів «Спорт Ленд » було розміщено лист з інформацією про те, що тривають перемовини із власниками приміщення з метою врегулювання ситуації. Позивачі посилаються на те, що клуб так і не розпочав надавати їм передбачені договором послуги, а його відкриття переносилося безліч разів. З вересня 2015 р., як вказують позивачі, вони періодично телефонували за номером телефону, вказаним на офіційному сайті мережі клубів « Спорт Ленд », однак, інформації про початок роботи клубу отримати не змогли. Крім цього, 06.09.2015 р. ними було направлено лист на адресу відповідача з проханням надати повну інформацію щодо того, чи будуть передані на обслуговування новому операторові, який відкриває новий фітнес-клуб за адресою: м . Київ, вул. Кудряшова, 16 а, клубні картки, які обслуговувалися клубом «Солом`янка», яким шляхом це буде зроблено і якщо така передача абонементів клубу «Солом`янка» не планується, то як вирішити питання про повернення коштів, витрачених на купівлю абонементів з басейном. Однак, відповіді на лист позивачі не отримали. Згідно п.п. 2.1, 2.2 Розділу 2 договорів про надання послуг від 08.08.2015 р., вартість комплексу послуг за даним договором становить 5400,00 грн. Оплата комплексу послуг за даним договором здійснюється клієнтом або уповноваженою особою одноразово, шляхом стовідсоткової оплати. Відповідно до товарних чеків від 08.08.2015 р., на рахунок ФОП [PERSON] позивачами було внесено в рахунок виконання умов договорів суми коштів у розмірі 5400,00 грн. по кожному з договорів, що загалом складає 10800 грн. Таким чином, позивачами були виконані умови договорів, сплачено обумовлену суму коштів за надання фізкультурно-спортивних послуг. В той же час, відповідачами не були виконані умови договору в частині надання вказаних послуг. Відповідно до листа, що розміщений на сайті для клієнтів, Спорт Ленд «Солом`янка» з 22 серпня було припинено роботу по клубу по [ADDRESS] . Враховуючи те, що послуги визначені умовами договору надані так і не були, тому позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та просять, оскільки вважають, що кошти, сплачені ними на виконання договору мають бути повернені на підставі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 01.11.2016 р. зазначену цивільну справу було передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. Ухвалою суду від 04.01.2017 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітнес Стандарт», фізичної особи - підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.02.2019 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази. Представник відповідача ТОВ «Фітнес Стандарт» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином. 02.07.2018 р. до суду від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник ТОВ «Фітнес Стандарт» просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У поданому до суду відзиві, представник відповідача вказує на те, що клуб «Солом`янка» знаходився у приміщенні, що не було власністю ТОВ «Фітнес Стандарт», а належало йому на підставі договору оренди. У зв`язку з непередбачуваними діями власника, Клуб припинив свою роботу, що було поза волею та контролем орендаря. Однак, не зважаючи на те, що Клуб, на користування послугами якого був укладений договір, закрився з незалежних від ТОВ «Фітнес Стандарт» обставин, відповідач не відмовляється від виконання свого зобов`язання та готовий був надати послуги належним чином. Для цього, генеральний директор МФК «Спорт Ленд» звернувся до всіх клієнтів, які стали жертвами такої ситуації, з пропозицією відвідувати натомість будь-який інший діючий фітнес-клуб. Однак, позивачі не скористалися послугами Клубу. Представник зазначив, що позивачі просять повернути кошти, сплачені за договорами, однак, згідно з п. 7.2 Договору, грошові кошти, сплачені Клієнтом за цим Договором поверненню не підлягають ні за яких умов. Також представник відповідача ТОВ «Фітнес Стандарт» у поданому відзиві звернув увагу на те, що відповідач не відмовляється від своєї пропозиції та готовий виконати зобов`язання належним чином. Представник відповідача ФОП Волков О.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, вважаючи, що виконавець, тобто ФОП [PERSON] не порушив свого зобов`язання за за договором про надання фізкультурно-спортивних послуг від 08.08.2015 р. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 08 серпня 2015 р. між ФОП [PERSON] («Виконавець або Клуб»), який діяв за договором оренди № 8/1 від 31.12.2014 р., між ТОВ «Фітнес Стандарт», з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] («Клієнт»), з іншого боку, були укладені два договори про надання фізкультурно-спортивних послуг. Відповідно до умов укладених договорів Клуб зобов`язався надати Комплекс фізкультурно-спортивних послуг, відповідно до умов Договору та Правил Клубу, які відповідають категорії клубної карти Platinum + басейн за адресою: [ADDRESS] , а Клієнти зобов`язалися сплатити ці послуги та дотримуватися усіх умов цього Договору (п.п. 1.1, 1.3 договору). Згідно п. 1.2 договору, Клуб надає Клієнту клубну картку, строк дії якої - один рік. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору, вартість послуг за даним Договором становить 5400,00 грн. Оплата Комплексу послуг за даним Договором здійснюється Клієнтом або уповноваженою особою одноразово, шляхом стовідсоткової оплати. Пунктами 3.2., 3.3 цього договору передбачено, що доступ в клуб можливий лише при наявності клубної карти, яку клієнт отримує на момент укладення договору або в період першого відвідування клубу. Активація клубної карти проводиться в момент першого відвідування клубу. Період активації клубної карти - 60 календарних днів від дати купівлі або з дати відкриття нового клубу. У п. 7.1. договору, сторони обумовили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, при цьому зобов`язання клубу набувають щодо надання послуг клієнту настають з моменту активації клубної карти та діє до останнього дня строку дії клубної карти. Встановлено, що позивачі, [PERSON] , [PERSON] виконали свої обов`язки та сплатили вартість послуг у розмірі 5400,00 грн. за кожен договір (клубну картку), всього на суму 10800 грн., що підтверджується товарними чеками від ФОП [PERSON] від 08.08.2015 р. Сплативши суму договору - вартість послуг, позивачі отримали Абонементи мережі фітнес клубів «СпортЛенд» типу «Платинум+басейн» строком на 12 місяців в фітнес-клубі «Солом`янка» за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 16-А, та кожному з позивачів видано картки № [NUMBER] та № [NUMBER] . Дані обставини сторонами не заперечуються. Таким чином, позивачі, [PERSON] , [PERSON] свої зобов`язання за договором про надання фізкультурно-спортивних послуг від 08.08.2015 р. виконали належним чином, що підтверджується товарними чеками про оплату в повному обсязі послуг на суму 5400,00 грн. кожен. Разом з тим, відповідачі ТОВ «Фітнес Стандарт», ФОП [PERSON] свої зобов`язання за договором щодо надання комплексу послуг за адресою: [ADDRESS] , не виконали, оскільки клуб за цією адресою не працює. Зазначені обставини представник відповідача ФОП [PERSON] підтвердив в судовому засіданні. Так, 22 серпня 2015 р. спортивний клуб «Солом`янка» за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 16-А, припинив свою роботу, що підтверджується офіційним повідомленням на сайті компанії «Спорт Ленд» адресоване клієнтам клубу з повідомленням про несподіване закриття спортивного клубу. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2014 року застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю "Фітнес-Стандарт" заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи фітнес-центру товариства з обмеженою відповідальністю "Фітнес-Стандарт", розташованого за адресою: місто Київ, Солом`янський район, вулиця Кудряшова, 16-А, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощитки та двері вказаного фітнес-центру. Як встановлено судом, позивачі не отримали послуги, передбачені договором про надання фізкультурно-спортивних послуг від 08.08.2015 р., оскільки фітнес-клуб «Солом`янка» за адресою: м. Київ, вул . Кудряшова, 16-А, припинив свою роботу з 22.08.2015 р. Сторона відповідача дані обставини не спростувала. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі неодноразово зверталися до відповідачів з вимогою про повернення коштів, сплачених за абонементами мережі фітнес-клубів. Проте, всі претензії позивачів були проігноровані, сплачені позивачами кошти не повернуті. У поданому до суду відзиві на позовну заяву, представник відповідача ТОВ «Фітнес Стандарт» вказав на те, що відповідач не відмовляється від виконання свого зобов`язання за договором та готовий був надати послуги належним чином. Для цього, генеральний директор МФК «СпортЛенд» звернувся до усіх клієнтів, які стали жертвами такої ситуації, з пропозицією відвідувати натомість будь-який з інших діючих фітнес-клубів. Проте, позивачі не скористалися послугами Клубу з незалежних від відповідача причин. Також, у відзиві на позовну заяву представник відповідача ТОВ «Фітнес Стандарт» зазначив, що відповідач і на даний час не відмовляється від виконання своїх зобов`язань належним чином. Позивачі у відповіді на відзив вказали на те, що пропозицію відповідачів та менеджерів мережі клубів « СпортЛенд » скористуватися послугами інших клубів мережі клубів « СопортЛенд » вони не прийняли, оскільки бажали користуватися послугами басейну, який в мережі клубів « СпортЛенд » був лише в клубі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з офіційного сайту мережі клубів «СпортЛенд». Крім того, письмових звернень та пропозицій позивачі не отримували. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послуг в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання визначенні статтею 611 ЦК України, якою передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, розірвання договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і виконавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено судом, позивачі в повному обсязі виконали свої обов`язки та сплатили вартість послуг у розмірі 5400 грн. за кожен договір (клубну картку), всього на суму 10800 грн. Підтвердженням оплати договорів є товарні чеки від ФОП [PERSON] від 08.08.2015 р. по 5400,00 грн. кожен. Разом з тим, відповідачами не були виконані умови договору в частині надання вказаних послуг. Таким чином, за результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що неможливість позивачів як споживачів отримати своєчасно оплачені послуги з надання комплексу фізкультурно-спортивних послуг, свідчать про порушення відповідачами вимог закону. При цьому, з моменту укладення договорів про надання фізкультурно-спортивних послуг від 08.08.2015 р. не виявлено будь-яких претензій або вимог від відповідачів щодо неналежного виконання позивачами своїх зобов`язань по договору, які б могли стати перешкодою для надання послуг відповідачем. Дані обставини підтверджені належними і допустимими доказами і не спростовані відповідачами. У такому випадку вимоги позивачів про стягнення сплачених коштів в розмірі по 5400 грн. кожному позивачу ґрунтуються на законі та умовах договору. Разом з тим, згідно умов договорів про надання фізкультурно-спортивних послуг від 08.08.2015 р., які укладені між ФОП [PERSON] («Виконавець або Клуб»), який діяв на підставі Виписки є ЄДР № 20680000000022063 від 06.12.2010 р., який також діяв за договором оренди № 8/1 від 31.12.2014 р., між ТОВ «Фітнес Стандарт», з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] («Клієнт»), з іншого боку, ФОП [PERSON] іменується в подальшому «Клуб» та саме він отримав кошти за договором про надання спортивних та фізкультурно-оздоровчих послуг. Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно умов ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. При цьому, умовами укладених договорів також не було передбачено солідарну відповідальність за порушення, або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення саме з ФОП [PERSON] на користь позивачів грошових коштів, сплачених за договором про надання фізкультурно-спортивних послуг від 08.08.2015 р., по 5400 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір в сумі 1102,40 грн. підлягає стягненню з відповідача ФОП [PERSON] на користь держави, так як позивачі при подачі позовної заяви про захист прав споживачів звільнені від його сплати на підставі закону.

Outcome: partial