Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Руч'ївської сільської ради Роздольненського району РА Крим, про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати право власності на спадкове майно, яке складається з домоволодіння №16 по вулиці Садовій у селі Руч'ї Роздольненського району АР Крим, що залишилось після смерті дружини брата позивача [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та було заведено спадкову справу. Однак свідоцтво про право на спадщину позивачу не видане у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Таким чином позивач просить визнати право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті дружини брата позивача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник Виконавчого комітету Руч'ївської сільської ради Роздольненського району РА Крим у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних правових підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.1963 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.09.1960 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. З наведеного судом визначена ступінь спорідненості [PERSON] та [PERSON] як рідних братів. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Руч'ївської сільської ради Роздольненського району АР Крим №02-19/567 від 12.08.2013 року, за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані: голова сім'ї - [PERSON] [INFO], її чоловік - [PERSON] [INFO], син - [PERSON] [INFO], мати [PERSON] - [PERSON] [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2005 року, [INFO] року помер [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2009 року, [INFO] року помер [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2009 року, [INFO] року померла [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2010 року, [INFO] року померла [PERSON]. З наведених обставин судом визначено, що після смерті брата позивача [PERSON] фактично прийняла та вступила в управління спадковим майном після смерті [PERSON], інших спадкоємців до смерті [PERSON] не виявлено. Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №25130292 від 26.10.2010 року, заведена спадкова справа після смерті [PERSON]. Відповідно до копії спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON], з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], який приймає спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №16453228 від 21.01.2014 року, у реєстрі відсутні відомості відносно об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: будинок [ADDRESS] Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином судом визначено, що позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк за місцем відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у категорії справ про спадкування, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Також у матеріалах справи повинна бути обґрунтована постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Таким чином ні позивачем, ні його представником не доведено належними доказами відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а саме не надано відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відсутність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину також підтверджена копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Зазначені факти, в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні позову. Статтями 1261-1265 ЦК України визначено черговість спадкування за законом. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п'яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів I, II і III груп), яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв'язках. Так, до родичів четвертого ступеня споріднення відносяться діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки і онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). Родичами п'ятого ступеня споріднення є діти двоюрідних братів та сестер спадкодавця, діти його двоюрідних діда та баби, діти двоюрідних онуків та онучок спадкодавця. До родичів шостого ступеня споріднення належать діти двоюрідних правнуків і правнучок спадкодавця, діти його двоюрідних племінників і племінниць, діти двоюрідного дядька і тітки. Оскільки позивач не належить до родичів спадкодавця - [PERSON], тобто не відноситься до жодної з черг на спадкування за законом, не має кровного споріднення з [PERSON], характерним для якого є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв'язках, суд вважає зазначену обставину підставою для відмови у задоволенні позову. За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed