Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 05.12.2015, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельні частки (пай) площею 1, 9700 га (рілля) та 0, 0749 га (пасовище), що знаходиться на території Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області. В порядку збільшення позовних вимог, просить також встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 05.12.2015 є його матір`ю. В обґрунтування\~позовних\~вимог\~посилається\~на\~те,\~що 05.12.2015 померла мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на все належне майно, в тому числі на зазначчені земельні ділянки. Отримав свідоцтво про право на спадщину на майно. Відповідач є її рідною сестрою, яка відмовилась від прийняття спадщини на його користь. Відповідно до розпорядження голови Дубенської районної державної адміністрації від 09.08.2012 № 620 померлій надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 1, 9700 га (рілля) та 0, 0749 га. (пасовище). За життя мати не встигла завершити процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на своє ім'я. Позивач як спадкоємець за законом звернувся до Другої Дубенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини (права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця) за законом після смерті мами. Державним нотаріусом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало померлій в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Окрім того, виявлена розбіжність у написанні по батькові матері, а саме: у свідоцтві про його народження мати зазначена «Кірилівна», а у свідоцтві про смерть «Кирилівна». Через таку розбіжність не може оформити спадщину. Спадщина за заповітом після смерті [PERSON] відкрилась 05.12.2015. Померла за життя не набула права власності на земельні ділянки згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. Позивач, як спадкоємець у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті спадкодавця, та набув права в порядку спадкування, проте не може оформити спадкові права на земельні ділянки шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, тому змушений звернутись до суду. Позивач [PERSON], згідно поданої заяви, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 88). Відповідач [PERSON], згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає (а.с. 100). Представники третіх осіб: Дубенської районної державної адміністрації, Привільненської сільської ради, Мирогощанської сільської ради, ПАТ «Мирогощанський аграрій», належно повідомлені про день та час слухання справи, в судове засідання не зявились. Згідно поданих пояснень, позовні вимоги визнають не заперечують проти їх задоволення (а.с. 97, 98, 99, 101). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено,\~що [PERSON] померла 05.12.2015, про що вказано у свідоцтві про смерть серії І-ГЮ № 182679 (а.с. 8). У свідоцтві про народження позивача батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). У довідці № 2-28/587 від 13.04.2018 ввиданій Мирогощанською сільською радою зазначено, що на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] були зареєстровани та проживали: син [PERSON] з сім`єю (а.с. 9). Згідно розпорядження голови Дубенської районної державної адміністрації №620 від 09.08.2012 та додатку 1 до нього, при проведенні розпаювання землі ДП «Мирогощанський державний іподром» [PERSON] включена за № 12 до списку громадян-працівників та пенсіонерів, яким надається дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Мирогощанської та Молодавських сільських рад (а.с. 10). Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до Другої Дубенської державної нотаріальної контори зі заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок (а.с. 14). Згідно матеріалів спадкової справи 75/2016, спадкова справа заведена за заявою [PERSON] [PERSON] відмовилась від належної їй частки у спадщині. Проте свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не може бути видано, так як не надано правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності спадкодавця [PERSON] на земельні ділянки розташовані на території Мирогощанської та Молодавської сільських рад, Дубенського району, Рівненської області. Позивачці рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування (а.с. 14, 36-69). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідач і треті особи на стороні відповідачів позовні вимоги визнали. Реалізувати спадкові права в позасудовому порядку позивач не може. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до\~ст. 125 Земельного Кодексу України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування\~права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. [PERSON] при житті\~отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Мирогощанської сільської ради. Їй належало право на земельну частку (пай), але оскільки процес приватизації в державі затягнувся, виготовити документацію було неможливо до припинення права постійного користування земельними ділянками зі сторони ДП "Мирогощанський іподром". На даний час правонаступник ПАТ "Мирогощанський аграрій" вживає заходів для припинення права постійного користування на землі, які були віддані під розпаювання людям згідно зі списком у додатку 1 до розпорядження голови Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620. Відповідач та треті особи позов визнали. Тому позивач, яка є спадкоємцем [PERSON], зможе реалізувати право на земельну частку (пай), загальною площею 1, 9700 га (рілля) та 0, 749 га (пасовище), що розташована на території Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, лише в разі задоволення позову судом. Тобто, виділення в натурі (на місцевості) позивачці земельної ділянки можливе лише після припинення права постійного користування землею державному підприємству, але за умови підтвердження права позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Щодо встановлення факту родинних відносин, суд бере до уваги визнання позову відповідачами, те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті неправомірно набула права на земельну ділянку загальною\~площею 1, 9700 га (рілля) та 0, 749 га (пасовище),\~згідно розпорядження голови Дубенської РДА від 09.08.2012 № 620, розташованої на території Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в суді не встановлено. Натомість таке право дійсно рахується за спадкодавцем. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, відповідач та треті особи позов визнали, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на земельну частку (пай) судовому порядку.

Outcome: approved