Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.04.2014 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 321бк, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надала Відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн.. Кредит було надано на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов'язань відповідачем. Цього ж дня між КС «Імперіал ЛТД», відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки №321бк/1, відповідно до якого вона взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність з Відповідачем, яку вона несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно якого Відповідач зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. 18.09.2018 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого до [PERSON] перейшло право вимоги за кредитним договором №321бк/1, укладеним між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON]. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 18.09.2018 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 2900 грн., яка складається з: 988,22 грн. - заборгованість за кредитом; 1911,78 грн.- заборгованість зі сплати відсотків. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 2900 грн.. Сторони в судове засідання не викликалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач з заявою із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не звертався, відзив на позовну заяву суду не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.04.2014 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 321бк, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надала Відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70 % на рік з терміном остаточного повернення кредиту, що складає 12 місяці від дати отримання кредиту (а.с.3-4). В якості забезпечення виконання взятих зобов'язань за договором кредитної лінії, 07.04.2014 року між КС «Імперіал ЛТД», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 321 бк/1 (а.с.5), згідно з яким [PERSON] поручилася перед позивачем відповідати солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за договором кредитної лінії. 18.09.2018 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого до [PERSON] перейшло право вимоги за кредитним договором №321бк/1, укладеним між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості, за період з 07.04.2014 року по 18.09.2018 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 2904,49 грн., яка складається з: 988,22 - заборгованість за кредитом; 1911,78 грн. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом (а.с.12). 15.06.2017 року Білокуракинським районним судом Луганської області ухвалено рішення, відповідно до якого з [PERSON] та [PERSON] стягнуто в солідарному порядку на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за договором кредитної лінії № 321бк від 07.04.2014 року станом на 05.12.2016 року в розмірі 3194 грн. 64 коп., а також судові витрати в розмірі 640 грн. (а.с.34-36). Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості за договором кредитної лінії № 321бк від 07.04.2014 року станом на 05.12.2016 року, оскільки ця заборгованість вже стягнута з відповідачів на користь позивача рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 15.06.2017 року по справі № 409/447/17. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 06.12.2016 року по 18.09.2019 року, суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 12 місяців - до 07 квітня 2015 року включно. Відтак, у межах строку кредитування до 07 квітня 2015 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 08 квітня 2015 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Згідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, КС «Імперіал ЛТД» не мала права нараховувати відповідачеві відсотки за кредитом за договором № 321бк після 05 грудня 2016 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 321бк від 07.04.2014 року, нарахованих за період з 06.12.2016 року по 18.09.2018 року задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 704,80 грн. компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed