Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між нею - [PERSON] , [INFO] та відповідачем - [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано виконкомом Шевченківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис за №16; залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON] ; судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, залишити за нею. Свої вимоги мотивує тим, що 03 листопада 1994 року між нею - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Шевченківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис за №16. Життя з відповідачем не склалося. Протягом спільного життя відповідач зловживав алкоголем, не приділяв уваги сім`ї та вихованню дитини. Протягом останніх двох років відповідач постійно пив, нищив хатнє майно, вчиняв сварки та неодноразово бив її. Вона зверталася по захист до райвідділу поліції, однак вжиті працівниками поліції заходи не мали жодного впливу. Відповідач продовжує свої протиправні дії, зробив спільне життя неможливим. Востаннє він сильно побив її та погрожував вбивством в листопаді 2019 року. Відповідач не дає жодних коштів на оплату комунальних послуг. Його поведінка негативно впливає на психологічний стан як її так і всіх їхніх рідних. Постійні конфлікти призвели до того, що вони втратили інтерес один до другого, а їхня сім`я фактично розпалася, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. З відповідачем мають спільну повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , однак, згоди щодо розірвання шлюбу через органи ДРАЦС вони досягнути не можуть. Тривалий час вони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спору щодо поділу спільного майна у них немає. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що після надання Долинським районним судом терміну на примирення, відповідач не змінив своєї поведінки, він дальше продовжує зловживати спиртними напоями, вчиняє сварки та конфлікти. Дальше таку поведінку відповідача [PERSON] вона не може та немає бажання терпіти, а тому категорично настоює на розірвання шлюбу. Відповідач, [PERSON] , в судовому засіданні , яке відбулось 25.02.2020 року позовні вимоги не визнав, вважав, що підстав для розірвання шлюбу - немає. Ухвалою Долинського районного суду від 25.02.2020 року сторонам по справі було надано строк на примирення - два місяці (а.с.47) . В судове засідання на 27.04.2020 року відповідач [PERSON] не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.48). Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03 листопада 1994 року (а.с.3) свідчить про те, що 03.11.1994 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Шевченківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний запис за №16. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". За час спільного проживання в шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка, [PERSON] , яка на даний час досягла повноліття (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.1996- а.с.9). Довідка №44 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та землекористування, видана Шевченківською сільською радою 13.01.2020 свідчить про те, що позивачка [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї (зареєстрованих) за даною адресою: [PERSON] , [INFO] голова д/г; [PERSON] , [INFO] - чоловік; [PERSON] , [INFO] - дочка; [PERSON] , [INFO] онука (а.с.10). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Дитина, яка народилася у сторін за час спільного проживання в шлюбі, на даний час досягла повноліття. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги категоричне волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що заходи для примирення, які вживались судом, позитивного наслідку не принесли ,внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved