Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], Градизька державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області, ТОВ « Юнігрей-Агро», позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно - земельна частка (пай), розміром 3,13 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що належала померлій на підставі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», які включені до Державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ-09, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №23 від 29.12.1995. Землю передано згідно рішення Глобинської районної ради народних депутатів від 22.12.1995 року на території Броварківської сільської ради Глобинського району. Позивач фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері позивач звернулася до Градизької державної нотаріальної контори. Проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право спадщину за законом з мотивів пропуску строків прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Просила суд встановити факт вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за нею права на земельну частку (пай) . В судове засідання позивач та її представник надали суду заяви в яких підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, просили позов задовольнити та розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача - територіальної громади в особі Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просив позов розглядати без участі представника, не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Представник третьої особи - відділу держгеокадастру у Глобинському районі в судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заперечення на позов не направив. Представники третіх осіб - Градизької державної нотаріальної контори, ТОВ «Юнігрейн-Агро», третя особа - [PERSON] - направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечень не мають Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] у віці 67 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 16 січня 1996 року. У свідоцтві про народження позивача [NUMBER] від 6.05.1953 року, матір'ю зазначена [PERSON]. За життя мати позивача набула право на земельну частку (пай) оскільки була включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», які включені до державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ-09, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 23 від 29.12.1995 року. Землю передано згідно рішення Глобинської районної ради народних депутатів від 22.12.1995 року на території Броварківської сільської ради Глобинського району . Спадкоємцем права на майно є дочка покійної [PERSON], яка фактично вступила у володіння спадковим майном, як це передбачено вимогами ст. 529, ст. 548 та ст. 549 ЦК УРСР, які діяли на той час. Факт прийняття [PERSON] спадщини померлої [INFO] [PERSON] підтверджується: - письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які добре знали померлу та підтвердили, що після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] здійснила її поховання, відбула поминки, встановила хрест на могилу, роздавала особисті речі померлої, наводила порядок у будинку, на подвір'ї та на присадибній земельній ділянці,здійснила поточний ремонт житлового будинку, всі належні їй документи зберігаються у неї, тобто відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядається в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] після смерті [PERSON] відкрито володіла та користувалася спадковим майном, зберігає оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно . Враховуючи відкриття спадщини у 1996 році, до спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України новий ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму ВСУ УРСР №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. У відповідності до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що спадкоємець [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема земельною часткою (паєм), що залишилася після смерті матері [PERSON] Державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 10.11.2016 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи не поданням в установлений законом шестимісячний строк заяви для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Спадкова справа після [PERSON], померлої [INFO] не заведена. Відповідно до ст. 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України - способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при відмові нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку(пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У відповідності до ст.ст.5, 6 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990, в редакції що діяв на час видачі Державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ-09, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективно власності на землю за №23 від 29.12.1995, кожен громадянин-член КСП має одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), право на земельну ділянку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай), що установлюється в судовому порядку, а документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), крім сертифіката являється рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, відповідно до вищевикладених обставин, позов [PERSON] до територіальної громади в особі Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], Градизька державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області, ТОВ « Юнігрей-Агро» підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved