Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАНС-2013» 13.11.2017 року звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів\~за договором\~купівлі-продажу,\~посвідченим 23.04.2014\~року приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу Білоусовою\~Н.В. за\~№ 1013 у розмірі 603\~212,00 грн.; інфляційного збільшення\~суми боргу\~за період\~з 01.01.2015\~року по\~25.09.2017\~року в\~розмірі 446\~376,88 грн., трьох процентів\~річних від простроченої\~суми за\~період з\~01.01.2015\~року по\~25.09.2017\~року в сумі 49\~480,00 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 16\~486,03 грн. Позов обґрунтований\~тим,\~що 23\~квітня 2014\~року між\~ТОВ «ШАНС-2013»\~та [PERSON] був\~укладений договір\~купівлі-продажу,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу Білоусовою\~Н.В.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 1013,\~згідно якого\~ТОВ «ШАНС-2013»\~передало у\~власність [PERSON] квартиру\~ [ADDRESS] ,\~що складається\~в цілому\~з однієї\~житлової кімнати,\~житловою площею\~24,1\~кв.м,\~загальною площею\~60,6\~кв.м,\~а [PERSON] прийняв\~у власність\~дану квартиру\~та зобов`язався\~сплатити за\~неї 603\~212,00\~грн. (шістсот три тисячі двісті дванадцять гривень 00 коп.) до 31 грудня 2014 року з можливістю сплати зазначеної суми частками. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором купівлі-продажу, право власності на квартиру було зареєстровано за [PERSON] 23 квітня 2014 року у встановленому законом порядку, проте відповідач свої зобов`язання по оплаті вартості квартири не виконав. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним договором в розмірі 603\~212,00 грн.; інфляційне збільшення суми боргу за період з 01.01.2015р. по 25.09.2017р. в розмірі 446\~376,88 грн.;\~три проценти\~річних від\~простроченої суми\~з 01.01.2015\~року по\~25.09.2017\~року в сумі 49\~480,00 грн. згідно зробленого позивачем розрахунку, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 16\~486,03 грн. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2018 року вищевказаний позов було задоволено. 19 грудня 2018 року до суду звернувся представник відповідача із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху. 21 грудня 2018 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2018 року було скасовано, справа призначена в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання на 20 лютого 2019 року. 20 лютого 2019 року представником позивача подано суду клопотання про долучення доказів і додаткових пояснень до матеріалів справи (т. 2, а.с.1-4), в якому позивач зазначив про те, що єдиним належним доказом, який би спростовував доводи позовної заяви ТОВ «ШАНС-2013» у даній справі може бути лише банківський документ (виписка по рахунку, платіжне доручення, квитанція), що підтверджує сплату [PERSON] 603 212,00 грн. за договором купівлі-продажу, укладеним 23 квітня 2014 року між ТОВ «ШАНС-2013» та [PERSON] . Крім того, у договорі купівлі-продажу від 23 квітня 2014 року зазначено, що фактом підтвердження повної оплати за цим договором буде договір про повний розрахунок, який підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього договору. Такого договору між сторонами укладено не було. Посилаючись на те, що грошових коштів ані в касу позивача, ані на банківські рахунки від [PERSON] по вказаному договору не надходило, позивач надав для залучення до матеріалів справи оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за період з 23.04.2014 року по 31.01.2019 року (т. 2, а.с. 5), виписки по рахункам ТОВ «ШАНС-2013» у ПАТ АБ «Південний» за період з 09.08.2017 року по 30.01.2019 року та у Філії ВАТ «Укрексімбанк» м. Вінниця за період з 23.04.2017 року по 03.01.2019 року (т. 2, а.с.6-315), які свідчать про відсутність оплати за договором купівлі-продажу від 23.04.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1013. У підготовче засідання 20 лютого 2019 року сторони не з`явились, у зв`язку з чим судове засідання було відкладене на 03 квітня 2019 року. 12 березня 2019 року до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. З 02 квітня 2019 року по 13 серпня 2019 року справа перебувала в Одеському апеляційному суді у зв`язку з поданням представником [PERSON] апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2017 року про відкриття провадження у справі. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року апеляційну скаргу представника [PERSON] на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2017 року про відкриття провадження у справі було повернуто. 15 серпня 2019 року до суду надійшла заява представника ТОВ «ШАНС-2013» - адвоката Соловійчук Ю.В. про забезпечення позову, яку було передано у провадження судді Шкамерди К.С. 10 вересня 2019 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2019 року заяву представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНС -2013» адвоката Соловійчук Юлії Вікторівни про забезпечення позову було задоволено частково. Накладено арешт на майно, яке належить [PERSON] , а саме на нежитлове приміщення офісу №13, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна\~28401946) та на нежитлове приміщення офісу № 16, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна\~28402490). В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. У зв`язку з повторним авторозподілом на підставі наказу від 16 вересня 2019 року №50-ос/с голови суду про відрахування зі штату Приморського районного суду м. Одеси судді Шкамерди К.С. у зв`язку із закінченням терміну відрядження вказана цивільна справа передана судді Свяченій Ю.Б. для розгляду по суті. Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року вказану справу прийнято до свого провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 21 листопада 2019 року. Підготовче засідання 21 листопада 2019 року відкладено на 20 грудня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін. 17 грудня 2019 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Аврамова В.П. надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ «Шанс-2013», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Наталії Володимирівни, про визнання удаваним договору купівлі-продажу, укладеного 23.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс-2013" і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1013, визнавши, що в дійсності між сторонами укладений договір про передачу оплаченої квартири за договором про дольову участь у будівництві, що укладався між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест», без додаткових виплат. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначено, що 23 квітня 2014 року між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] , окрім договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , також було укладено договори купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] . При цьому вказані квартири були придбані ним та [PERSON] у ТОВ «Центр-Будінвест» за договорами про дольову участь у будівництві від 10.01.2006 року, а об`єкти будівництва були ними оплачені в повному обсязі готівковими коштами. На початку\~2014\~року [PERSON] дізнався,\~що об`єкт\~будівництва,\~в якій\~він інвестував\~власні кошти,\~здано в\~експлуатацію з\~присвоєнням нової\~адреси:\~ [ADDRESS] .\~У ТОВ\~«Центр-Будінвест»\~Мархасіну М.\~повідомили,\~що у\~зв`язку зі\~структурними змінами\~об`єкти будівництва,\~в який\~він та\~ [PERSON] \~інвестували кошти,\~зареєстровані в\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~за ТОВ\~«Шанс-2013»\~та будуть\~передані йому\~не за\~актами приймання-передачі,\~а безоплатно\~в іншій\~спосіб.\~Укладання із\~ТОВ «Шанс-2013»\~саме оплатних\~договорів купівлі-продажу\~мотивувалось посадовими\~особами ТОВ\~«Шанс-2013»\~неможливістю за\~національним податковим\~законодавством безоплатно\~передати [PERSON] право\~власності на\~раніше оплачені\~квартири,\~оскільки юридична\~особа ТОВ\~«Шанс-2013»\~зареєструвала за\~собою право\~власності та\~має сплатити\~чималі податки\~за безоплатну\~передачу нерухомості.\~Посилаючись на\~наведене,\~ [PERSON] \~зазначає,\~що укладаючи\~23.04.2014\~року оплатний\~договір купівлі-продажу\~квартири [ADDRESS] \~з відстрочкою\~оплати вартості,\~між сторонами\~насправді встановлювались\~інші правовідносини\~ передача\~раніше оплаченої\~квартири без\~додаткових виплат.\~Забудовником ТОВ\~«Центр-Будінвест» у незаконний\~спосіб передано\~ТОВ «ШАНС-2013»\~право власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] ,\~яка вже\~була продана\~ [PERSON] ,\~і розуміючи\~незаконність подібної «оборудки» посадові\~особи ТОВ\~«Центр-Будінвест»\~та пов`язані\~із ними\~посадові особи\~ТОВ «ШАНС-\~2013»\~запропонували передати\~ [PERSON] \~раніше оплачену квартиру шляхом маскування під договір купівлі-продажу задля уникнення додаткових витрат сплати ТОВ «ШАНС- 2013» податкових зобов`язань. Про удаваність договорів купівлі-продажу квартири від 23.04.2014 року, на думку [PERSON] , також свідчить той факт, що до моменту подання позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] ТОВ «Шанс-2013» претензій до [PERSON] не пред`являло, з заявами про розірвання договорів з підстав несплати також не зверталося та не скористалося правом застави товару. [PERSON] \~зазначає,\~що на\~момент укладення\~між ним\~та ТОВ\~«ШАНС-2013»\~договору купівлі-продажу\~спірної квартири\~у ТОВ\~«ШАНС-2013»\~не було\~прав на\~відчуження зазначеного\~майна,\~оскільки таке вже було придбано [PERSON] . Також у зустрічній позовній заяві [PERSON] в порядку ст. 93 ЦПК України просив зобов`язати керівника ТОВ «Шанс-2013» надати у формі заяви свідка відповіді на поставлені ним питання. Крім того, 17 грудня 2019 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Аврамова В.П. надійшло клопотання про витребування доказів. У підготовчому засіданні 20 грудня 2019 року було оголошено перерву на 24 січня 2020 року у зв`язку з подачею представником ТОВ «Шанс-2013» клопотання про відкладення розгляду справи для можливості ознайомлення із зустрічним позовом та висловленням своєї позиції щодо його прийняття. У підготовчому засіданні 24 січня 2020 року представник ТОВ «Шанс-2013» не заперечували проти прийняття зустрічної позовної заяви. У підготовче засідання 24 січня 2020 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Ухвалою суду від 24 січня 2020 року прийнято до розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Шанс-2013», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору\~ [PERSON] , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Наталії Володимирівни про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Також ухвалою суду від 24 січня 2020р. було задоволено частково клопотання представника [PERSON] про письмове опитування учасників справи. В порядку ст. 93 ЦПК України зобов`язано керівника ТОВ «Шанс-2013» надати у формі заяви свідка відповіді на наступні запитання: - Чи проводились попередні переговори між посадовими особами ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] щодо купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та узгодження відповідних умов-ціна, строки, оплати, тощо? Якщо так, то чим це підтверджується? - Чи укладались між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] договором/угоди щодо забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за договорами купівлі-продажу квартири № 37 від 23 квітня 2014 року? - Чи сплачено ТОВ «Шанс-2013» забудовнику ТОВ «Центр-Будінвест» вартість квартири [ADDRESS] ? - Яка загальна вартість квартири [ADDRESS] передана забудовником ТОВ «Центр-Будінвест» підприємству ТОВ «Шанс-2013»? У підготовчому судовому засіданні 24.01.2020 року було оголошено перерву до 12.02.2020 року. 24 січня 2020р. до суду від представника ТОВ «Шанс-2013» надійшло заперечення проти клопотання про витребування доказів [PERSON] , в якому він просить відмовити в задоволенні пунктів 3-7 прохальної частини клопотання про витребування доказів, посилаючись на їх безпідставність. Ухвалою суду від 24 січня 2020р. було задоволено клопотання представника [PERSON] про витребування доказів. У підготовчому засіданні оголошено перерву на 12 лютого 2020 року. 17 січня 2020 року до суду від представника ТОВ «Шанс-2013» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого ТОВ «ШАНС-2013» не визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Заперечуючи проти задоволення позову, представник ТОВ «Шанс-2013» зазначає, що відповідно до вимог ст. 235 ЦК України та правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2017 року у справі № 204/4407/16-ц, від 22.05.2013 року у справі № 6-5673св13, від 24 липня 2013 року у справі № 6-14678св13) та у п.\~25\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~06.11.2009\~року №\~9\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнання\~правочинів недійсними»,\~заявляючи вимогу\~про визнання\~правочину удаваним,\~позивач має\~довести: факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати насправді вчинений правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. Також представник\~ТОВ «Шанс-2013» зазначає, що [PERSON] не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх тверджень про начебто придбання ним квартири [ADDRESS] у ТОВ «Центр-Будінвест» (ані договору з ТОВ «Центр-Будінвест», ані доказів його оплати), а надані ним договори №№ 51, 52 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р., укладені між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , та договір № 79 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р., укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , не мають жодного доказового значення до вказаної справи та не стосуються предмету доказування у даній цивільній справі. Також, за твердженням представника ТОВ «ШАНС-2013», є безпідставними посилання представника [PERSON] в якості обґрунтування удаваності договору купівлі-продажу квартири № 37 від 23.04.2014 року на те, що до моменту подання позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] ТОВ «Шанс-2013» жодних претензій до [PERSON] не пред`являло, з заявами про розірвання договору з підстав несплати також не зверталося та не скористалося правом застави товару, оскільки такі дії є виключно правом ТОВ «ШАНС-2013», а не його обов`язком. Щодо відсутності у ТОВ «Шанс-2013» на момент укладення між ТОВ «Шанс-2013» і [PERSON] договору купівлі-продажу спірної квартири прав на відчуження зазначеного майна представник ТОВ «Шанс-2013» зазначає, що таке право було перевірено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зазначено у п. 1 договору купівлі-продажу. ТОВ «Шанс-2013» придбало квартиру [ADDRESS] у Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» у законний спосіб на підставі договору № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс-2013", оплативши її повну вартість. Дійсна воля\~ТОВ «Шанс-2013» була направлена на продаж [PERSON] квартири [ADDRESS] \~та отримання\~за неї\~грошових коштів\~у встановлений\~за домовленістю\~сторін строк.\~З урахуванням\~наведеного,\~на думку\~представника ТОВ «Шанс-2013», [PERSON] не доведено жодним доказом своїх тверджень про те, що волевиявлення сторін під час укладення спірного договору було направлено на укладення правочину з передачі оплаченої квартири за договором про дольову участь у будівництві, адже, доказів укладення договору про дольову участь у будівництві спірної квартири з [PERSON] та доказів її оплати [PERSON] , в порушення ст.ст. 76-81 ЦПК України, не надано. Разом із відзивом на позов директор ТОВ «Шанс-2013» Маркунтович В.Ф. надав заяву свідка згідно ст. 93 ЦПК України, в якій надав відповіді на поставлені представником [PERSON] питання у зустрічній позовній заяві, а також копії відповідних письмових доказів. 11 лютого 2020р. до суду від представника [PERSON] надійшла заява про збільшення розміру зустрічних позовних вимог, в якій він додатково до раніше заявлених позовних вимог просить суд визнати недійсним договір № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладений 01 липня 2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків. В обґрунтування додатково заявлених позовних вимог представник [PERSON] посилається на те, що договір купівлі-продажу майнових прав між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» на квартиру [ADDRESS] (будівельна адреса: [ADDRESS] ) порушує законні права [PERSON] на цю квартиру, оскільки вона була раніше придбана ним за договорами про дольову участь у будівництві від 10.01.2006р. у ТОВ «Центр-Будінвест», а об`єкт інвестування був повністю оплачений ним готівковими коштами. Оскільки ТОВ «Центр-Будінвест» вчинило відчуження квартири без отримання на це згоди [PERSON] , який має права на цю квартиру, договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 109 від 01.07.2013р. має бути визнані недійсним. У підготовчому судовому засіданні 12 лютого 2020 року судом було оголошено перерву до 26 березня 2020 року, у звязку з ненадходженням витребуваних доказів. 24 березня 2020р. на електронну адресу суду від представника ТОВ «Шанс-2013» надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, а також клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням в Україні карантину. У відзиві\~на заяву\~про збільшення\~розміру позовних\~вимог представник\~ТОВ «Шанс-2013» зазначає про те, що [PERSON] не доведено факту порушення вчиненням оспорюваного правочину його прав та законних інтересів. Посилання представника [PERSON] на придбання Мархасіним Міхілєм квартири [ADDRESS] у ТОВ «Центр-Будінвест» не підтверджено жодним належним доказом (ані договором, укладеним між ним та ТОВ «Центр-Будінвест», ані доказами його оплати). У підготовче засідання 26 березня 2020 року сторони не з`явилися. Від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи. У підготовчому засіданні оголошено перерву на 25 травня 2020 року. 18 травня до суду від представника [PERSON] надійшли відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву та на відзив на заяву про збільшення зустрічних позовних вимог. У підготовче засідання 25 травня 2020 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Оголошено перерву на 01 липня 2020 року. Ухвалою суду від 25 травня 2020 року було задоволено клопотання представника\~позивача за\~первісним позовом\~ТОВ «Шанс-2013»\~-\~адвоката Досковської\~В.Г.\~про витребування\~доказів. Витребувано з Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Вінниці (21050, м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, буд. 51, корпус 1) належним чином завірену банківську виписку з розшифровкою по днях по всіх банківських розрахункових рахунках в гривні Товариства з обмеженою відповідальністю «Шанс-2013» (код ЄДРПОУ 34625935), відкритих у філії АТ «Укрексімбанк» у м. Вінниці, за період з 01.07.2013 року по 31.12.2014 року. 25\~червня 2020\~року до\~суду від\~представника [PERSON] надійшли пояснення по справі, до яких було додано копію договору № 53 про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006 року, укладеного між ТОВ «ЦЕНТР-БУДІНВЕСТ» та [PERSON] , та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 31. У підготовче засідання 01 липня 2020 року з`явився представник відповідача. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Оголошено перерву на 21 липня 2020 року. У підготовче засідання 21 липня 2020 року з`явився представник позивача. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Оголошено перерву на 17 вересня 2020 року. З 26 серпня 2020 року по 11 вересня 2020 року суддя Свячена Ю.Б. знаходилася у щорічній відпустці. У судовому засіданні 17 вересня 2020 року представник ТОВ «Шанс-2013» заперечувала проти приєднання до матеріалів справи вказаних доказів, доданих представником [PERSON] до письмових пояснень, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом 17.12.2019 року та зазначені вище докази не були додані ним до зустрічної позовної заяви в порушення ч. 2 ст. 83 ЦПК України та представником [PERSON] не обґрунтовано жодним чином причин неможливості подання копії договору № 53 про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006 року, укладеного між ТОВ «ЦЕНТР-БУДІНВЕСТ» та [PERSON] , та копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 31 разом із зустрічним позовом, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для їх подання представником [PERSON] не заявлено. 16 вересня 2020 року до суду від представника ТОВ «Шанс-2013» надійшли заперечення у порядку ст. 180 ЦПК України Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року було поновлено процесуальний строк ТОВ «Шанс-2013» на подачу заяви про витребування доказів до суду. Задоволено клопотання представника ТОВ «Шанс-2013» про витребування доказів. Витребувано з АТ «Піреус Банк МКБ» належним чином завірену копію банківської виписки з розшифрованою по днях по розрахунковому рахунку № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» (код ЄРДПОУ 26276099) за період з 01 липня 2013 року по 01 серпня 2013 року . У підготовчому засіданні оголошено перерву на 21 жовтня 2020 року. У підготовче засідання 21 жовтня 2020 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 25 листопада 2020 року. У судове засідання 25 листопада 2020 року сторони не з`явилися. Оголошено перерву на 30 листопада 2020 року. У судове засідання 30 листопада 2020 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. Оголошено перерву на 25 січня 2021 року. У судове засідання 25 січня 2021 року з`явились представник ТОВ «Шанс-2013»,\~представник [PERSON] та представник третьої Бернштейна Михайла. Інші учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли. Представник ТОВ «Шанс-2013» у судовому засіданні 25 січня 2021 року підтримав первісні позовні вимоги, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував з огляду на їх необґрунтованість. Представник [PERSON] у судовому засіданні 25 січня 2021 року заперечував проти задоволення первісних позовних вимог, зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник третьої Бернштейна Михайла у судовому засіданні 25 січня 2021 року заперечував проти задоволення первісних позовних вимог, зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Сторони надали пояснення. Оголошено перерву на 16 березня 2021 року. У судове засідання 16 березня 2021 року оголошено перерву на 28 квітня 2021 року за клопотанням представника ТОВ «Шанс-2013». 28 квітня 2021 року до суду від представника ТОВ «Шанс-2013» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Шанс-2013». Первісний позов ТОВ «ШАНС-2013» просить суд задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. У судове засідання 28 квітня 2021 року сторони не з`явилися. Оголошено перерву на 05 липня 2021 року. 05 липня 2021 року від представника позивача по первісному позову та представника відповідача по зустрічному позову ТОВ «Шанс-2013» надійшла заява про розгляд справи за відсутності з наполяганням, у разі неявки представника позивача Мархасіна М. за зустрічним позовом у судове засідання, розглянути зустрічний позов по суті. У судове засідання 05 липня 2021 року сторони не з`явилися. Від представника [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Оголошено перерву на 10 серпня 2021 року. У судове засідання 10 серпня 2021 року сторони не з`явилися. Оголошено перерву на 22 вересня 2021 року. З 30 серпня 2021 року по 20 вересня 2021 року суддя Свячена Ю.Б. знаходилася у щорічній відпустці. У судове засідання 22 вересня 2021 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Вивчивши матеріали справи, а також враховуючи заяву представника ТОВ «Шанс-2013», суд вважає за можливе розглянути по суті і зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Шанс-2013» та ін. про визнання удаваним договору купівлі-продажу. Суд, вивчивши матеріали справи, а також враховуючи заяву представника ТОВ «Шанс-2013», вважає за можливе розглянути зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Шанс-2013» про визнання договору удаваним за відсутності представника [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками справи докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що 23.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ШАНС-2013» (Продавець) та [PERSON] (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1013, згідно якого ТОВ «ШАНС-2013» передало у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що складається в цілому з однієї жилої кімнати, житловою площею 24,1 кв.м, загальною площею 60,6 кв.м, а [PERSON] прийняв у власність дану квартиру та зобов`язався сплатити за неї грошові кошти відповідно до умов цього договору. Згідно п. 2 договору купівлі-продажу від 23.04.2014 року продаж вчинено за 603\~212 грн. з ПДВ. Грошові кошти у вказаній сумі [PERSON] зобов`язався сплатити ТОВ «ШАНС-2013» до 31 грудня 2014 року з можливістю сплати зазначеної суми частками. Фактом підтвердження повного розрахунку за договором буде договір про повний розрахунок, який підписується сторонами договору та є невід`ємною частиною цього договору. Сторони своїми підписами підтверджують відсутність будь-яких претензій фінансового характеру щодо розрахунку. Відповідно до п. 9 договору купівлі-продажу вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається сторонами, їм роз`яснено нотаріусом. У пункті 11 договору купівлі-продажу сторони підтвердили дійсність намірів при його укладенні, а також те, що цей правочин не носить характер фіктивного та удаваного і не є зловмисним. Пунктом 12 договору купівлі-продажу встановлено, що право власності у покупця на зазначену квартиру виникає з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації. ТОВ «ШАНС-2013» виконало свої зобов`язання за договором купівлі-продажу від 23 квітня 2014 року в повному обсязі, передало у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , право власності якого у відповідності до умов договору було зареєстровано в день нотаріального посвідчення договору, тобто 23 квітня 2014 року. У своїй заяві про перегляд заочного рішення (т.1, а.с.66-69) [PERSON] підтвердив факт реєстрації його права власності на квартиру [ADDRESS] . Судом встановлено, що у строк, визначений договором купівлі-продажу для оплати за квартиру \~31 грудня 2014 року [PERSON] взяті на себе зобов`язання по оплаті виконані не були. Зазначені обставини підтверджуються: довідкою про заборгованість від 21.09.2017 року за підписом директора ТОВ «ШАНС-2013» Печенюка М.М. та головного бухгалтера [PERSON] (т. 1, а.с. 8); оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за період з 01.04.2014 року по 21.09.2017 року (т. 1, а.с. 9); оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за період з 23.04.2014 року по 31.01.2019 року (т. 2, а.с. 5) виписками по рахункам ТОВ «ШАНС-2013» у ПАТ АБ «Південний» за період з 09.08.2017 року по 30.01.2019 року та у Філії ВАТ «Укрексімбанк» м. Вінниця за період з 23.04.2014 року по 03.01.2019 року (т. 2, а.с. 6-315). У п. 2 договору купівлі-продажу від 23.04.2014 року сторони встановили, що фактом підтвердження повного розрахунку за договором буде договір про повний розрахунок, який підписується сторонами договору та є невід`ємною частиною цього договору. Вказаний договір, а також будь-які інші докази на підтвердження оплати [PERSON] за договором купівлі-продажу від 23.04.2014 року, [PERSON] суду не надано. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] в подальшому здійснив відчуження спірної квартири за договором купівлі-продажу від 11.02.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., р/н 409, на користь [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.11.2017 року № 102340664 (т. 1, а.с. 12). Згідно ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 655\~ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 1 ст.\~691\~ЦК України покупець зобов`язується оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Згідно ст.692\~ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Заперечуючи проти позову ТОВ «ШАНС-2013» та заявляючи зустрічні вимоги про визнання укладеного між сторонами 23.04.2014 року договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] удаваним, [PERSON] зазначає, що ним та [PERSON] були придбані квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] у ТОВ «Центр-Будінвест» на підставі договорів про дольову участь у будівництві від 10.01.2006 року та були повністю оплачені ними готівковими коштами, на підтвердження чого ТОВ «Центр-Будінвест» було видано відповідні квитанції до прибуткових касових ордерів, а отже укладений між сторонами 23.04.2014 року договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] є удаваним\~та укладався\~з метою «маскувати» правочин з передачі раніше оплаченої квартири за Договором про дольову участь у будівництві, укладеним [PERSON] з ТОВ «Центр-Будінвест». Надаючи оцінку вказаним твердженням [PERSON] та його зустрічним позовним вимогам в цій частині, дослідивши надані [PERSON] на підтвердження своїх зустрічних вимог доказам, суд зазначає наступне. Статтею 235 ЦК України визначено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2017 року у справі № 204/4407/16-ц, від 22.05.2013 року у справі № 6-5673св13, від 24 липня 2013 року у справі № 6-14678св13 та у п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», встановивши під час розгляду справи ту обставину, що правочин вчинено з метою приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235\~ЦК України має визнати вчинення сторонами саме цього правочину та вирішити спір із застосуванням норм, які регулюють цей правочин. Таким чином, за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини. При цьому, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати насправді вчинений правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. З урахуванням вказаної позиції та визначення, що міститься у ст. 235 ЦК України, [PERSON] , для доведення факту удаваності договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23.04.2014р., укладеного між ним та ТОВ «Шанс-2013», має довести спрямованість своєї волі та волі ТОВ «Шанс-2013» на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені цим договором купівлі-продажу, а також настання між ним та ТОВ «Шанс-2013» інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені цим договором купівлі-продажу. Відповідно до вимог статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 та 2 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч. 2 ст. 78, ч. 4 ст. 77 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи, що як предметом первісного позову ТОВ «Шанс-2013», так й зустрічного позову [PERSON] , є правовідносини щодо купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , то обставини щодо придбання квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , на які у своїх запереченнях та зустрічному позові посилається [PERSON] , не входять до предмету доказування у даній справі та не приймаються судом до уваги відповідно до вимог ч. 4 ст. 77 ЦПК України. На підтвердження своїх вимог про удаваність договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23.04.2014р., укладеного між сторонами, [PERSON] надано до суду копії договорів про дольову участь у будівництві №№ 51, 52 та 79 від 10.01.2006р. з квитанціями до прибуткових касових ордерів. З наведених доказів вбачається наступне. 10.01.2006 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] був укладений договір № 51 Про дольову участь будівництва житла, за умовами якого [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , парадна № 1, квартири [ADDRESS] , а ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось здійснити будівництво вказаного будинку та після його прийняття в експлуатацію передати [PERSON] 2 кімнатну квартиру [ADDRESS] згідно акту приймання-передачі. Сторонами цього договору є ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , які не являються сторонами договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23.04.2014р., укладеного між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] , а предметом цього договору є дольова участь у будівництві квартири [ADDRESS] , яка не має ніякого відношення до квартири [ADDRESS] (будівельна адреса: [ADDRESS] ), з урахуванням чого суд приходить до висновку, що договір № 51 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р. не є належним доказом на підтвердження зустрічних позовних вимог та не має відношення до предмету доказування у даній справі. 10.01.2006 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] був укладений договір № 52 Про дольову участь будівництва житла, за умовами якого [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , парадна № 1, квартири [ADDRESS] , а ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось здійснити будівництво вказаного будинку та після його прийняття в експлуатацію передати [PERSON] 2 кімнатну квартиру [ADDRESS] згідно акту приймання-передачі. Сторонами цього договору є ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , які не являються сторонами договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23.04.2014р., укладеного між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] , а предметом цього договору є дольова участь у будівництві квартири [ADDRESS] , яка не має ніякого відношення до квартири [ADDRESS] (будівельна адреса: [ADDRESS] ), з урахуванням чого суд приходить до висновку, що договір № 52 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р. не є належним доказом на підтвердження зустрічних позовних вимог та не стосується предмету доказування у даній справі. 10.01.2006 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] був укладений договір № 79 Про дольову участь будівництва нежитлового приміщення, за умовами якого [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 1, а ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось здійснити будівництво вказаного будинку та після його прийняття в експлуатацію передати [PERSON] нежитлове приміщення № 1 згідно акту приймання-передачі. Сторонами цього договору є ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , а не ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] , а предметом вказаного договору є дольова участь у будівництві нежитлового приміщення № 1 за будівельною адресою: [ADDRESS] , яке не має ніякого відношення до квартири [ADDRESS] (будівельна адреса: [ADDRESS] ), у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що договір № 79 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р. також не має відношення до предмету доказування у даній справі, у зв`язку з чим до уваги судом не приймається. У своєму зустрічному позові [PERSON] зазначає про те, що договір про дольову участь у будівництві квартири [ADDRESS] , укладений між ним та ТОВ «Центр-Будінвест», був вилучений нотаріусом під час посвідчення договору купівлі-продажу квартири від 23.04.2014 року р/н 1013, у зв`язку з чим просив суд витребувати його. Про вказані обставини також зазначено у його заяві свідка від 06.12.2019р., доданої до зустрічного позову. Натомість, з наданих на виконання вимог ухвали суду за клопотанням представника [PERSON] . Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. матеріалів нотаріальної справи щодо купівлі-продажу квартири [ADDRESS] вбачається, що договір про дольову участь у будівництві квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест», а також квитанція до прибуткового касового ордеру про оплату цього договору, про які зазначав [PERSON] , у вказаній нотаріальній справі відсутні, а купівлі-продаж квартири [ADDRESS] між [PERSON] та ТОВ «ШАНС-2013» відбувалася із повним дотриманням вимог закону. Крім того, в матеріалах нотаріальної справи наявне рішення загальних зборів учасників ТОВ «Шанс-2013» від 22.04.2014р., оформлене протоколом № 01-22/04-14, про продаж квартири [ADDRESS] , а не її безоплатну передачу. Також суд враховує, що у наданій на виконання ухвали суду за клопотанням представника [PERSON] . Управлінням державної реєстрації\~юридичного департаменту\~Одеської міської\~ради реєстраційній\~справі щодо\~державної реєстрації\~права власності\~на квартиру [ADDRESS] наявний список пайовиків об`єкту «Будівництво трисекційного житлового будинку з підземним паркінгом, розташованого за адресою: [ADDRESS] (будівельна адреса змінена на [ADDRESS] ) від 12.01.2014р. № 032/03-14, складений директором забудовника ТОВ «Центр-Будінвест», у якому відсутній такий пайовик, як [PERSON] . Також [PERSON] посилається на заяву свідка [PERSON] та на видану [PERSON] довіреність, надавши оцінку яким суд зазначає, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23.04.2014 року за р/н 1013 укладався [PERSON] не від імені [PERSON] , а від власного імені, при цьому, [PERSON] не є особою, яка в розумінні ч. 1 ст. 56 ЦПК України має право звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, зокрема, [PERSON] , а наявність договірних відносин не може підтверджуватися заявами свідків, а мають підтверджуватися відповідними документами: договорами, актами, платіжними дорученнями, та ін. Також [PERSON] зазначає, що на момент укладення між ним та ТОВ «ШАНС-2013» договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у ТОВ\~«ШАНС-2013»\~не було\~прав на\~відчуження зазначеного\~квартири,\~оскільки таке право належало [PERSON] за раніше укладеним договором. Судом встановлено, що 01.07.2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» був укладений договір № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, за умовами якого ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось передати у власність ТОВ «Шанс-2013» майнові права на квартиру за будівельним [ADDRESS] , а ТОВ «Шанс-2013» зобов`язалось сплатити ТОВ «Центр-Будінвест» 602\~272,55 грн., що відповідно до ст.ст. 524, 533 ЦК України, в грошовому еквіваленті зобов`язання за офіційним курсом НБУ на момент підписання цього договору становить 75\~350 доларів США, на поточний рахунок № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» або у касу останнього до завершення будівництва та прийняти майнові права на квартиру. Згідно виписки філії АТ «Укрексімбанк» у м. Вінниця по рахунку ТОВ «Шанс-2013» № [NUMBER] , відкритому у вказаній філії, з 01.07.2013 року по 31.12.2014 року, наданої на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 25.05.2020 року, 11.07.2013 року ТОВ ««Шанс-2013» сплатило на розрахунковий рахунок ТОВ «Центр-Будінвест» № [NUMBER] у АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» 602\~272,55 грн. за купівлю-продаж майнових прав на об`єкт нерухомого майна згідно договору № 109 від 01.07.2013 року. З наведеного вбачається, що ТОВ «Шанс-2013» повністю розрахувалось за майнові права на квартиру. 03.03.2014р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013р., згідно умов якої 7-10-11-типоверхового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] було привласнено іншу адресу [ADDRESS] . 03.03.2014р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» був складений Акт приймання-передачі новозбудованого майна до договору № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013р., за яким ТОВ «Центр-Будінвест» передало, а ТОВ «Шанс-2013» прийняло квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] . Згідно п. 1 договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 23.04.2014 року між ТОВ «ШАНС-2013» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зареєстрованого за р/н 1013, вказана квартира належить продавцю (ТОВ «ШАНС-2013») на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (серії [NUMBER] ), виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 24.03.2014 року, індексний номер 19444957; право власності на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.03.2014 року, номер запису про право власності 5086275, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 321162851101; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виданий Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 24.03.2014 року, індексний номер витягу 19445223. Вказане свідчить про те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] право власності ТОВ «Шанс-2013» на квартиру [ADDRESS] , було у встановленому законом порядку набуто та зареєстроване, а [PERSON] вказаних обставин не спростовано. Наявний в матеріалах справи лист АТ «Укрексімбанк» № 0740800/6783-20 від 13.03.2020р., наданий в копії представником [PERSON] , суд відхиляє, оскільки, по-перше, він суперечить іншим зібраним доказам, зокрема, наданим на вимогу суду випискам філії АТ\~«Укрексімбанк» у\~м.\~Вінниця по\~рахунку ТОВ\~«Шанс-2013»\~№ [NUMBER] \~з 01.07.2013\~року по\~31.12.2014\~року та АТ «Піреус Банк МКБ» по розрахунковому рахунку № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» (код ЄРДПОУ 26276099) за період з 01 липня 2013 року по 01 серпня 2013 року, та поясненням учасників справи, а, по-друге, він наданій в незасвідченій копії та не відповідає вимогам щодо належності доказів, встановлених ЦПК України. Доводи [PERSON] про те, що посадовими особами ТОВ «Центр-Будінвест» було повідомлено йому, що в зв`язку зі структурними змінами об`єкти будівництва, в який він та [PERSON] інвестували кошти, зареєстровані в реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Шанс-2013» та будуть передані йому не за актами приймання-передачі, а безоплатно в іншій спосіб, а укладання із ТОВ «Шанс-2013» саме оплатних договорів купівлі-продажу мотивувалось посадовими особами ТОВ «Шанс-2013» неможливістю за національним податковим законодавством безоплатно передати [PERSON] право власності на раніше оплачені квартири, не знайшли своє підтвердження підчас розгляду справи. Суд також\~відхиляє доводи\~ [PERSON] \~про те,\~що про\~факт наміру\~сторін досягти\~інших правових\~наслідків,\~ніж тих,\~які передбачені\~договором купівлі-продажу,\~свідчить передбачене\~договором купівлі-продажу\~розстрочення платежу\~без отримання\~забезпечення виконання\~зобов`язань\~щодо розрахунку\~та відсутність\~претензій щодо\~розрахунку протягом\~тривалого часу\~після укладення\~договору,\~оскільки продаж\~товару за\~договором купівлі-продажу\~з відстроченням\~або з\~розстроченням платежу\~передбачений ст.\~694\~ЦК України,\~а претензії\~ТОВ «Шанс-2013» були заявлені до суду саме в рамках вказаної справи. Надаючи оцінку доводам [PERSON] про те, що ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» є нібито пов`язаними між собою і належать до однієї групи компаній, суд відзначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Цивільне законодавство не містить визначення поняття «пов`язані особи», а також не встановлює особливостей укладання цивільно-правових договорів між особами, тим чи іншим чином пов`язаними між собою, як і особливих правових наслідків укладання таких договорів. Отже, сторони могли вільно обирати, кому відчужувати нерухоме майно та майнові права, а тому будь-які можливі взаємозв`язки між юридичними особами, на які посилається представник відповідача, не впливають на їх право укладати договори між собою та на чинність таких договорів. Зважаючи на це суд відхиляє доводи представника відповідача та надані ним докази наявності взаємозв`язку між юридичними та фізичними особами як неналежні. Враховуючи викладене твердження [PERSON] про те, що укладаючи 23.04.2014р. оплатний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з відстрочкою оплати вартості, між сторонами насправді встановлювались інші правовідносини - передача раніше оплаченої квартири, без додаткових виплат, не знайшли своє підтвердження підчас розгляду справи, оскільки [PERSON] не надав суду доказів оплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ШАНС-2013» вартості квартири [ADDRESS] та доказів наявності між сторонами інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені договором купівлі-продажу цієї квартири від 23.04.2014р. за р/н 1013. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сукупності обставин, необхідних для визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23.04.2014р., укладеного між сторонами, удаваним згідно ст. 235 ЦК України, [PERSON] не доведено, у зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними договору № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01 липня 2013 року, укладеного між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків, суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. За твердженням [PERSON] договір № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01 липня 2013 року, укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» на квартиру [ADDRESS] , порушує законні права [PERSON] на цю квартиру, оскільки ним вказана квартира була придбана у ТОВ «Центр-Будінвест» за договором про дольову участь у будівництві від 10.01.2006 року, а об`єкт інвестування був повністю оплачений готівковими коштами. На підтвердження вказаних тверджень [PERSON] посилається на договір № 52 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р. щодо квартири [ADDRESS] , та договір № 51 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р. щодо квартири [ADDRESS] , укладені між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , а також на заяви свідків, яким судом вже була надана відповідна правова оцінка. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що наявність договорів №№ 51, 52 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р. щодо квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , укладених між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , жодним чином не доводить факту порушення прав [PERSON] вчиненням договору № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013 року, укладеного між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» щодо квартири [ADDRESS] . У якості фактичних підстав визнання вказаного правочину недійсним [PERSON] вказав, що ТОВ «Центр-Будінвест» здійснило відчуження майнових прав на спірну квартиру, тоді як такі права йому не належали. Проте даний аргумент не знайшов підтвердження в ході розгляду справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Враховуючи, що [PERSON] не надав суду жодних доказів набуття ним майнових прав на квартиру за будівельним [ADDRESS] (на сьогоднішній день квартира [ADDRESS] ), такі майнові права належали ТОВ «Центр-Будінвест» і вказане підприємство могло вільно ними розпоряджатися, що відповідає основним принципам цивільного права. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Більш того, наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого вищевказаними нормами права. Вирішуючи переданий на розгляд суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. На підставі дослідження та оцінки наявних у справі доказів суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01 липня 2013 року, укладеного між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків, у зв`язку з чим у задоволенні зустрічного позову [PERSON] в цій частині слід також відмовити. При ухваленні рішення, суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення від 10 лютого 2010 року в справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (пункт 29 рішення від 09 грудня 1994 року в справі «Ruiz Torija v. Spain» («Руїс Торіха проти Іспанії»), заява №18390/91). Враховуючи, що суд не знайшов правових підстав для визнання недійсним договору № 109 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01 липня 2013 року, укладеного між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків, а також для визнання удаваним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23.04.2014р., укладеного між сторонами, про стягнення грошових коштів за яким ТОВ «Шанс-2013» заявлено первісний позов, приймаючи до уваги надані ТОВ «Шанс-2013» суду докази щодо факту не отримання плати від [PERSON] за вказаним договором купівлі-продажу та те, що [PERSON] не було спростовано підстави позову ТОВ «Шанс-2013» та не підтверджено належними доказами розрахунок за вказаним договором, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «Шанс-2013» про стягнення з [PERSON] грошових коштів за договором купівлі-продажу, посвідченим 23.04.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В., зареєстрованим за\~№ 1013, у розмірі 603\~212,00 грн., які він не сплатив у встановлений в договорі строк. Згідно ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд перевірив та погоджується з наданим ТОВ «Шанс-2013» розрахунком інфляційного\~збільшення суми\~боргу за\~період з\~01.01.2015\~року по\~25.09.2017\~року в\~розмірі 446\~376,88 грн. та трьох процентів\~річних від простроченої\~суми за\~період з\~01.01.2015\~року по\~25.09.2017\~року в сумі 49\~480,00 грн. та вважає позовні вимоги про стягнення з [PERSON] вказаних сум згідно ст. 625 ЦК України також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved