Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в даний час сім"я розпалася, просила шлюб розір вати. Також позивачка вказувала на те, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] і на утримання вказаних дітей відповідач не надає матеріальну допомогу, а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 2/5 часток від всіх його доходів та заробітку, та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Позивачка до суду не з"явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій уточнила свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей, позивачка також в своїй заяві просила справу розглядати у її відсутності, і у заяві вказала, що свої позовні вимоги про розлучення та уточнені позовні вимоги в частині стягнення аліментів вона підтримує. Відповідач до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, у заяві вказав, що позов в частині розірвання шлюбу та уточнені вимоги про стягнення аліментів він визнає. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2011 року сторони уклали шлюб, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копією свідоцтва про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. В судовому засіданні також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, мають окремі бюджети, ведуть окремо господарство та проживають за різними адресами. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим, бо це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Суд вважає, що позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище [PERSON]. Також в судовому засіданні встановлено, що батьками малолітніх: [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO] являються - [PERSON] та [PERSON]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаних дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 25.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243 гривні 60 коп. судового збору сплаченого позивачкою при подачі позову до суду в частині вимог про розірвання шлюбу. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180-183, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved