Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Артемівської районної у м. Луганську ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 26.07.2016 року померла її знайома - [PERSON], яка на день смерті мешкала за адресою: кв.[PERSON] б.9 кв.60 м.Луганськ. За часів свого життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно. В установлений законом шестимісячний строк вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] мешкала на тимчасово окупованій території, вона не мала коштів на переїзд та вважала, що наявність заповіту дає їй можливість в будь-який час звернутися до нотаріальної контори та оформити спадщину. Окрім того, вона не знала до якого органу звертатись на неокупованій частині України та лише 28.03.2017 року отримала свідоцтво про смерть [PERSON]. Коли вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено в прийнятті заяви у зв'язку з тим, що був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подання відповідної заяви. Це і спонукало позивача звернутися до суду з позовом, в якому вона просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги свого довірителя та просила позов задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві. Представник відповідача - Артемівської районної ради м.Луганськ в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий Кур'єр", причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій просив винести рішення у відповідності з чинним законодавством. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.07.2016 року померла [PERSON] (а.с.4). Згідно заповіту, складеного 16.01.2009 року, [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру, яка розташована за адресою: кв.[PERSON] б.9 кв.60 м.Луганськ (а.с.5, 6). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] зареєстрована за адресою: кв. Зарічний б.16 кв. 107 м.Луганськ, та з 18.04.2017 року фактично мешкає за адресою: вул.Добролюбова б. 1 м.Чугуїв Харківської області (а.с.7). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона знає позивача та до квітня 2017 року вона не могла вихати з міста Луганська на територію, підконтрольну владі України. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачене ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, що передбачене ст. 1235 ЦК України. На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи із системного аналізу ст.1277 ЦК України та ст.ст. 1, 10, 41 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інтереси територіальних громад міста представляє міська рада, яка може бути належним відповідачем по такій справі. Районні у містах ради можуть створюватися з передачею їм повноважень міськими радами. Отже, Артемівська районна рада міста Луганська може бути відповідачем по данній справі у разі делегування їй Луганською міською радою повноважень з питань відумерлості спадщини. Матеріали справи не містять доказів того, що Луганською міською радою було делеговано Артемівські районній раді м.Луганська повноважень з питань відумерлості спадщини, отже позов пред'явлений до неналежного відповідача. При розгляді справи судом з'ясовувалося питання щодо пред'явлення позову до належного відповідача. Позивач повідомила, що вважає заявленого відповідача належним по даній справі, з заявою про заміну відповідача не зверталася. ЦПК не передбачено можливості заміни позивача за ініціативою суду. Предявлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Таким чином, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed