Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~та просила\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса за № 15271 від 26.07.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо звернення стягнення на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, СОГ «Волна», вул. Лінія 25, буд. № 96 та земельну ділянку, на якій розташований вказаний садовий будинок в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк». Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений в порушення підпункту 1.3.\~п.\~1 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, яким встановлено, що нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду, оскільки спірне нерухоме майно підпадає під дію положень ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Представник позивача в судове засідання не зявився, наддав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують. \~ \~ \~ \~Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини неявки не повідомив, надав суду відзив, в якому зазначив, що позов не визнає, посилаючись на його необґрунтованість, тобто напис є таким, що підлягає виконанню. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 20.07.2007 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») був укладений договір кредиту № 661/Ф03.14/233, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 95000 швейцарських франків, зі сплатою 10% річних, строком користування до 19.07.2022 року. \~ \~ \~ \~В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 20.07.2007 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 365, згідно умов якого [PERSON] передала в іпотеку банку садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, СОГ «Волна», вул. Лінія 25, буд. № 96 та земельну ділянку, на якій розташований вказаний садовий будинок. 26.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15271 щодо звернення стягнення на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, СОГ «Волна», вул. Лінія 25, буд. № 96 та земельну ділянку, на якій розташований вказаний садовий будинок в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк», яка за період з 31 травня 2015 року по 31 травня 2017 року складає загальну суму в розмірі 41134,89 швейцарських франків, з яких: строкова заборгованість 33224 швейцарських фраків; прострочена заборгованість 7568,83 швейцарських фраків; строкова заборгованість по нарахованих % - 237,96 швейцарських франків; прострочена заборгованість по нарахованих % - 104,10 швейцарських франків. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2018 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області [PERSON] відкрив виконавче провадження № 55721731 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] за № 15271 від 26.07.2017 року. Згідно ст.\~50\~ЗУ «Про\~нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду . Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. В узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій\~або відмову в їх вчиненні» зазначено, що\~розгляд судом справи за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є правомірним, і, крім того, відповідає конституційному положення про всеосяжність права на звернення до суду та юрисдикцію суду (статті 55, 124 Конституції України). В постанові від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 Верховний Суд України зазначив, що боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно п. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Рішенням виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району за № 324 від 25.06.2018 року спірний садовий будинок було переведено у жилий будинок. Житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, СОГ «Волна», вул. Лінія 25, буд. № 96 та земельна ділянка, на якій розташований вказаний садовий будинок є предметом іпотеки згідно іпотечного договору від 20.07.2007 року та виступає як забезпечення зобовязань громадянина України [PERSON] за кредитним договором № 661/Ф03.14/233 від 20.07.2007 року. Згідно п. 1.4.2. іпотечного договору від 20.07.2007 року, кредит надається боржнику на споживчі потреби. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № 661/Ф03.14/233 від 20.07.2007 року, кредит був наданий позичальнику в іноземній валюті в швейцарських франках. Вказане нерухоме майно використовується як місце постійного проживання [PERSON] і вона офіційно зареєстрована у цьому будинку з 09.11.2004 року, що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за № 147 від 26.02.2018 року, виданою Молодіжненською сільською радою. Також у власності [PERSON] не знаходиться будь-яке інше нерухоме житлове майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 115355778 від 26.02.2018 року. Загальна площа цього нерухомого майна - 156,8 кв.м, що підтверджується технічним паспортом та звітом про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку від 26.05.2018 року. Пунктом 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що його дія поширюється на нерухоме житлове майно. Як було зазначено вище, рішенням виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району за № 324 від 25.06.2018 року спірний садовий будинок було переведено у жилий будинок. Однак, крім цього суд також приймає до уваги наступні обставини. Вказаний будинок та земельна ділянка, на якій він розташований були придбані [PERSON] за договором купівлі-продажу садового будинку від 07.07.1999 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.07.1999 року. Як зазначено у абз. 2 та 3 договору купівлі-продажу садового будинку від 07.07.1999 року [PERSON] було придбано незакінчений будуванням садовий будинок готовністю 39%. 27.04.2002 року був виданий Акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта садового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, СОГ «Волна», вул. Лінія 25, буд. № 96. З 07.07.1999 року [PERSON] постійно проживає виключно у вказаному будинку, і з цього часу нею була здійснена значна кількість технічних поліпшень, необхідних для використання цього будинку, як житлового. Згідно звіту про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку від 26.05.2018 року, виконаного експертом [PERSON], кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 003135, виданий 15.01.2014 року, вищевказаний будинок відповідає всім вимогам до жилого будинку. Згідно п. 2 Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України\~від 29.04.2015 р. № 321, переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється безоплатно органами місцевого самоврядування села, селища, міста, з якими відповідні дачні поселення та садівничі товариства повязані адміністративно або територіально. Такий чином, будинок вважається житловим, якщо він відповідає державним будівельним нормам, і за письмовою згодою співвласників на переведення такого будинку в жилий при наявності звіту про проведення технічного огляду, який підтверджує відповідність державним будівельним\~нормам (п.\~3\~Порядку),\~переводиться в\~житловий зарішенням органу місцевого самоврядування, яке лише формально змінює його юридичний статус з садового на житловий. Тобто, будинок набуває статус житлового внаслідок відповідності державним будівельним нормам, а не після рішення органу місцевого самоврядування. Як вбачається із звіту про проведення технічного огляду, спірний обєкт нерухомості побудований у період з 1998 року по 2002 рік згідно з документами, що підтверджують строки будівництва. 07.07.1999 року за договором купівлі-продажу [PERSON] придбала садовий будинок готовністю 39% (абз. 2 та 3 договору) та закінчила його будівництво у 2002 році, внаслідок чого цей будинок став відповідати всім державним будівельним нормам, тобто набув статус житлового майна з 2002 року. Відтак, вказаний будинок був житловим майном і на час його передачі в іпотеку за договором від 20.07.2007 року і на час вчинення виконавчого напису нотаріуса за № 15271 від 26.07.2017 року. Таким чином, оскільки житлове майно - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, СОГ «Волна», вул. Лінія 25, буд. № 96 є предметом іпотеки, виступає як забезпечення зобовязання за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання [PERSON], не перевищує 250 кв. метрів, і в її власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, то це нерухоме майно не може бути примусово стягнуто в силу вимог ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до\~підпункту 1.3.\~п.\~1 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» було подано заяву про вчинення виконавчого напису нотаріуса щодо витребування майна, звернення стягнення на яке заборонено ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] був зобовязаний відмовити у вчинення виконавчого напису, як передбачено підпунктом 1.3.\~п.\~1 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Отже, виконавчий напис нотаріуса за № 15271 від 26.07.2017 року був вчинений в порушення вимог закону, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. В постанові від 30.09.2015 року у справі № 6-1825цс15 Верховний Суд України зазначив, що ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Як було зазначено вище, постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2018 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області [PERSON] відкрив виконавче провадження № 55721731 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] за № 15271 від 26.07.2017 року. Таким чином, суд ґрунтуючись на вищевказаних нормах чинного законодавства та правовій позиції Верховного Суду України приходить до висновку, що окремою правовою підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, окрім його вчинення в порушення вимог підпункту 1.3.\~п.\~1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, є положення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», основною метою якого є унеможливлення вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. Спірний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, СОГ «Волна», вул. Лінія 25, буд. № 96 підпадає під дію положень ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а відтак не може бути примусово стягнутий (відчужений без згоди власника). Однак, вказаний житловий будинок стягується в примусовому порядку в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса за № 15271 від 26.07.2017 року, який оскаржується позивачем. В даній цивільній справі застосування положень ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» унеможливить вжиття приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області [PERSON] виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 55721731 від 05.02.2018 року на період чинності цього Закону, що узгоджується з його положеннями. Виходячи з наведеного, а також беручи до уваги підпункт 1.3.\~п.\~1 Глави 16 розділу ІІ Порядку суд критично ставиться до викладених у відзиві на позовну заяву доводів відповідача про те, що ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» може бути застосований лише приватним або державним виконавцем, є підставою для зупинення виконавчих дій або закриття виконавчого провадження та не є окремою підставою для визнання виконавчого напису недійсним. Крім цього, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] за № 15271 від 26.07.2017 року вчинений в порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку та пункту 1-1\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік). Згідно підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. \~ \~ \~ \~У відповідності до пункту 1-1 Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобовязанням до закінчення строку виконання основного зобовязання подаються: а)\~оригінал нотаріально\~посвідченого іпотечного\~договору; б)\~оригінал чи\~належним чином\~засвідчена копія\~договору,\~що встановлює\~основне зобовязання; в)\~засвідчена стягувачем\~копія письмової\~вимоги про\~усунення порушення\~виконання зобовязання,\~що була\~надіслана боржнику\~та майновому\~поручителю (в\~разі його\~наявності),\~з відміткою\~стягувача про\~непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Зміст вимоги про усунення порушення, надіслання якої іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця вимагається підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку та пунктом 1-1\~Переліку для вчинення виконавчого напису нотаріуса, встановлюється ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». Згідно ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», документ іпотекодержателя набуває статусу вимоги про усунення порушення за наявності таких обовязкових елементів, які вимога має містити: стислий зміст порушених зобов'язань; вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк; попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. За відсутності будь-якого з цих елементів, документ іпотекодержателя, який містить найменування «вимога про усунення порушення» не вважається вимогою про усунення порушення в сенсі ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] копію виконавчого напису за № 15271 від 26.07.2017 року та копії документів, які були надані для його вчинення. З вказаних документів вбачається, що до заяви про вчинення виконавчого напису ПАТ «Укрсоцбанк» було надано вимогу про усунення порушення за вих. № 75874 від 09.06.2017 року на імя [PERSON] та [PERSON] Вимога ПАТ «Укрсоцбанк» за вих. № 75874 від 09.06.2017 року відповідає вищевказаним вимогам ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», а відтак є вимогою про усунення порушення. На підтвердження направлення вказаної вимоги про усунення порушення на адресу [PERSON] та [PERSON] до заяви про вчинення виконавчого напису ПАТ «Укрсоцбанк» надало опис вкладення цінного листа за № 1400035384402 від 14.06.2017 року про направлення цінного листа на адресу [PERSON] та опис вкладення цінного листа за № 1400035385349 від 14.06.2017 року про направлення цінного листа на адресу [PERSON] В графі «найменування предметів» в обох вказаних описах вкладення значиться: «Вимога про усунення порушень. Вимога про добровільне виселення», вих. номер та дата яких не вказані. Таким чином, зазначені описи вкладення не містять відомостей про те, що на адресу [PERSON] та [PERSON] була направлена саме вимога про усунення порушення за вих. № 75874 від 09.06.2017 року, яка була надана приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] разом із заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про вчинення виконавчого напису. Квитанції ПАТ «Укрпошта» та список згрупованих поштових відправлень листів цінних поданих в МВПЗ Чернігів за № 6457 від 14.06.2017 року, які були надані разом із заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про вчинення виконавчого напису, відомостей про направлення на адресу [PERSON] та [PERSON] саме вимоги про усунення порушення за вих. № 75874 від 09.06.2017 року також не містять. Виходячи з витребуваних у приватного нотаріуса копій документів, які були надані для вчинення виконавчого напису суд не може дійти висновку, що ПАТ «Укрсоцбанк» направило на адресу [PERSON] та [PERSON] вимогу про усунення порушення за вих. № 75874 від 09.06.2017 року, а не будь-який інший документ з найменуванням «вимога про усунення порушення», який може не відповідати вимогам ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», тобто не бути вимогою про усунення порушення. Відповідно до ч. 8 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на\~ припущеннях. Згідно підпункту 3.5. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку. Таким чином суд приходить до висновку, що виконавчий напис нотаріуса за № 15271 від 26.07.2017 року, був вчинений в порушення вимог закону, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» не було надано оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання [PERSON] та [PERSON] вимоги про усунення порушення за вих. № 75874 від 09.06.2017 року (підпункт «г» пункту 1-1 Переліку), яка була надана нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису, а відтак були відсутні підстави вважати вказану вимогу надісланою, що є обовязковою умовою для вчинення виконавчого напису (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved