Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті матері, відкрилась спадщина до якої входить 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/2 земельної ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, мати склала заповіт в якому заповіла все своє майно своїм дітям, іншим чином ніж шляхом звернення до суду йому спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок та земельні ділянки. Позивач відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], дійсно є матірю позивача згідно свідоцтва про народження серії ЯЖ №352020, яка померла 09.06.2014 року в с.Кочерів, Радомишльського району, Житомирської області у віці 85 років згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №239230 була власником цілого житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Київська, 73 в селі Кочерів Радомишльського району Житомирської області, який належав [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок серії САВ № 094476 від 12 червня 2010 року, виданого на підставі рішення виконкому Кочерівської сільської ради від 28.01.2010 року за №388, а також земельної ділянки розміром 2.95 га кадастровий номер 1825084800:06:000:0250, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, який належав [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 848173 від 16.03.2006 року. Крім того, судом встановлено, що 21.05.1992 року [PERSON] склала заповіт в якому заповіла все своє майно своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку згідно ст. 1241 ЦК України, немає, а сестра позивача, [PERSON], яка також визначена в заповіті - від своєї частини спадщини відмовились на користь сестри [PERSON]. 21 листопада 2016 року рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області, за позовом [PERSON] до Кочерівської сільської Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове було визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини будинку розташованого по вулиці Київська, 73 в селі Кочерів Радомишльського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON], яка померла 09.06.2014 року, та на 1/2 земельної ділянки розміром 2.95 га з кадастровим номером 825084800:06:000:0250 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 09.06.2014 року. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved