Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати її шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 01 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано- Франківській області, актовий запис №46; малолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею; після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] »; стягнути з [PERSON] , [INFO] , витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме судовий збір . Свої вимоги мотивує тим, що 01.03.2014 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано- Франківській області, зареєструвано її шлюб [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис за №46. Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилась дочка - [PERSON] . З відповідачем [PERSON] вони прожили у спільному шлюбі майже 5 років, вели спільний побут та намагались будувати сімейні відносини. Однак, все вище вказане більше стосується першого року їхнього спільного життя. Останні роки вони не можуть як сім`я проживати разом та виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, часто сперечаються. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності їх дочки, що може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь-якої сім`ї. Відповідач [PERSON] з ними не проживає, відвідує зрідка і кожного разу в нетверезому стані влаштовує скандали. Вона з дитиною змушена залишати свій будинок та шукати можливість переночувати в родичів. З того часу, сім`я остаточно розпалась, вони стали чужими людьми. З підстав наведених вище, збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Спільного майна, набутого в період перебування її з відповідачем в шлюбі, немає. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач [PERSON] , матеріально ні їй, ні дочці не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати дитину, та має намір звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила постановити рішення, яким : розірвати її шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 01 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано- Франківській області, актовий запис №46; малолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; стягнути з [PERSON] , [INFO] , витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме судовий збір, зіславшись на вищевказані обставини. Просила позов задовольнити. Не заперечила проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] ,в судове засідання на виклик не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.21), від нього не поступив відзив на позов. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.8) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] , 01 березня 2014 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано- Франківській області, актовий запис №46. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". За час спільного проживання в шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка, [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] - а.с.9). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Малолітня дитина, яка народилися у сторін за час спільного проживання в шлюбі, на даний час проживає з позивачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved