Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог вказував, що відповідно до укладеного кредитного договору № ФВСМП-13/07 [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 60 000,00 дол. США на задоволення споживчих потреб під заставу нерухомості, а саме комплексу будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зі сплатою 12,9 % річних, з кінцевим строком повернення - по 15 серпня 2012 року. Для належного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, відповідно до договору іпотеки № ФВСМПДІ-13/07, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] 16.08.2007 року за реєстр. N 4817, [PERSON] було надано в іпотеку АБ «Укргазбанк» об'єкт нерухомості - комплекс будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] 10.03.2006 року, зареєстрованого в КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» в реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису 665 в книзі 7. [PERSON] протягом строку кредитування користувалася кредитною лінією в межах ліміту, знімаючи грошові кошти окремими траншами. В цілому було отримано кредит в сумі 60 000,00 доларів США, що підтверджується випискою з позичкового рахунку № [NUMBER] за період з 27.08.2007 року по 03.09.2008 року та заявами [PERSON] про видачу кредитних коштів за період з 27.08.2007 року по 03.09.2008 року. Тобто банк належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, визначені п.3.1.1 вказаного договору. В свою чергу відповідачкою [PERSON] зобов'язання по кредитному договору в частині повернення кредиту, сплати процентів за його використання належним не виконувалися, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № ФСМП-13/07 від 16.08.007 року її заборгованість станом на 07.05.2013 року загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 43 795,55 дол. США, та 87 811,34 грн., з усіма її складовими, в тому числі: 39 609,59 дол. США простроченої заборгованості по кредиту, 90,51 дол. США поточної заборгованості по процентам, 4 095,45 дол. США простроченої заборгованості по процентам, 83 582,24 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту. Рішенням апеляційного суду Черкаської області у справі № 22ц/2390/2064/2016 від 19.07.2012 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя визнано за [PERSON] і [PERSON] право власності по 12 частці комплексу будівель, а саме цех-літ. «А-1» площею 191,2 кв.м.; цех-гараж - літ. «Б-2» заг. площею 1 кв.м., гараж-літ «Г», огорожа - №1, 2, приміщення 1, що знаходиться по [ADDRESS]. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2012 року рішення апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2012 року залишено без змін. Таким чином, об'єкт іпотеки є спільною власністю [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Крім того, [PERSON] при отриманні кредиту [PERSON] та посвідченні договору іпотеки нотаріусом, підписав заяву, відповідно до якої надав згоду на оформлення договору іпотеки дружиною [PERSON] на умовах та за її розсудом. Позивач просить суд звернути стягнення на Предмет іпотеки - комплекс будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача Крупний О.Г. позов, просив суд задовольнити позов та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № ФСМП-13/07 від 16.08.2007 року, яка станом на 07.05.2013 року складає 43 795,55 дол. США та 87 811,34 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки - комплекс будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] в ході розгляду справи позов не визнала, ліквідатор ФОП [PERSON] Іванюк О.М. вказував, що ФОП [PERSON] визнаний банкрутом та в даний здійснюється ліквідаційна процедура, тому вимоги про стягнення на належну відповідачу частку в іпотечному майні має здійснюватись у справі про банкрутство в порядку господарського судочинства. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.531 ЦК України зобов'язання має виконуватись у строк, встановлений договором. Встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ФВСМП-13/07, згідно з яким вона отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 60 000,00 дол. США на задоволення споживчих потреб, зі сплатою 12,9 % річних, з кінцевим строком повернення - по 15.08.2012 року. Для належного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, відповідно до договору іпотеки № ФВСМПДІ-13/07, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] 16.08.2007 року за реєстр. N 4817, [PERSON] було надано в іпотеку АБ «Укргазбанк» об'єкт нерухомості - комплекс будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] Вона зобов'язувалася надавати банку грошові кошти щомісячно для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, разом з нарахованими штрафними санкціями, у випадку несвоєчасної сплати. Однак, порушила умови кредитного договору, не повернувши кредитні кошти в строк, на який видавався кредит, а також не сплатив нараховані відсотки за використання кредитних коштів. Крім цього, за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, відповідно до умов договору позивачем були нараховані штрафні санкції у вигляді пені. Вказані обставини привели до виникнення боргу по кредитному договору, який станом на 07.05.2013 року склав 43 795,55 дол. США, та 87 811,34 грн., з усіма його складовими, в тому числі: 39 609,59 дол. США простроченої заборгованості по кредиту, 90,51 дол. США поточної заборгованості по процентам, 4 095,45 дол. США простроченої заборгованості по процентам, 83 582,24 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту, 4 229,10 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення процентів. Рішенням апеляційного суду Черкаської області у справі № 22ц/2390/2064/2016 від 19.07.2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя було визнано за [PERSON] і [PERSON] право власності по ? частці комплексу будівель, а саме цех-літ. «А-1» площею 191,2 кв.м.; цех-гараж - літ. «Б-2» заг. площею 173,8 кв.м., гараж-літ «Г», огорожа - №1, 2, приміщення 1, що знаходиться по [ADDRESS]. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2012 року рішення апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2012 року залишено без змін. Право власності [PERSON] на 1/2 частку предмету іпотеки не зареєстровано, згідно повідомлення реєстраційної служби за відсутності згоди іпотекодавця. Як пояснив представник відповідача, банком згода на реєстрацію частини предмета іпотеки за [PERSON] не надана в зв'язку з тим, що останній набув права власності не внаслідок розпорядження майном попереднім власником, а внаслідок поділу майна подружжя. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Крім того, [PERSON] при отриманні кредиту [PERSON] та посвідченні договору іпотеки нотаріусом, підписав заяву, відповідно до якої надав згоду на оформлення договору іпотеки дружиною [PERSON] на умовах та за її розсудом. Таким чином, умови кредитного договору порушуються і на даний час. Згідно з ч. 1 ст. 33, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, тому позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають до задоволення в частині звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки - комплекс будівель по [ADDRESS], зареєстрованих на праві власності [PERSON] шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, початкову ціну реалізації квартири встановити в сумі 785 700 грн. Початковою ціною реалізації предмета іпотеки приймається судом згідно умов іпотечного договору 90% від вартості предмета іпотеки, визначеної сіб'єктом оціночної діяльності, яка приймається в розмірі вартості, що зазначена у договорі іпотеки : 90% * 873 000 = 785 700 грн., така умова була погоджена у встановленому законом порядку та сторони іпотечного договору проти неї не заперечували. Отже, така умова договору іпотеки є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України. В ході розгляду справи сторони не надали суду доказів іншого розміру вартості предмета іпоетки. Якщо між сторонами виникає спір щодо оцінки предмета іпоткеи, то залежно від того, яка сторона її оспорює, вона зобов'язана за змістом ч.3 ст.10 ЦПК довести інший його розмір, зокрема шляхом призначення судової експертизи. Відповідне клопотання до суду не заявлялось в ході розгляду справи. Доводи представника відповідача, ліквідатора, про те, що звернути стягнення на частку відповідача [PERSON] в іпотечному майні банк вправі тільки у третю чергу у справі про банкрутство ФОП [PERSON] та відповідні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства суд вважає такими, що не обгрунтовують заперечення проти позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника. Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою нерухомого майна, одержати задоволення саме за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Право власності ні ФОП [PERSON], ні [PERSON] на предмет іпотеки не зареєстроване, право власності на предмет іпотеки зареєстроване за [PERSON], вказане майно є спільним майном подружжя, оскільки придбане в період шлюбу, позовні вимоги іпотекодержателя до майнового поручителя, який не виступає у спірних правовідносинах в якості суб'єкта господарської діяльності, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, заявлені вимоги обґрунтовані на законі та відповідають умовам іпотечного договору. Відповідно до ст.88 ЦПКУ України стороні, на користь якої ухвалене рішення суду, суд присуджує понесені судові витрати.

Outcome: approved