Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в [ADDRESS] . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Внаслідок смерті батька позивача - [PERSON] , який помер [INFO] в с. Прутівка, Снятинського району Івано-Франківської області відкрилася спадщина, яка складається із 1/5 частини спірного будинковолодіння. Спадкоємцем за заповітом став позивач, син померлого [PERSON] , оскільки подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідачі по справі не претендують на спадщину, належну померлому та відмовляються від своїх часток на користь позивача, у майні колишнього «колгоспного двору». Однак в зв`язку з тим, що був втрачений правовстановлюючий документ на будиноковолодіння державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Проти позову не заперечила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Проти позову не заперечила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Проти позову не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки від 27.12.2018 р. № 899, виданої Прутівською сільською радою слідує, що за померлим [PERSON] , 1933 р.н., який помер [INFO] № 5 від 26.03.2018 р. зареєстровано житловий будинок по [ADDRESS] на [ADDRESS] . Станом на 15.04.1991 р. в колгоспному дворі були зареєстровані: [PERSON] , 1933 р.н. (голова домогосподарства), дружина [PERSON] , 1935 р.н., син- [PERSON] , 1967 р.н., невістка - [PERSON] , 1970 р.н., онук- [PERSON] , 1990 р.н.. На день смерті [PERSON] , 1933 р.н. в господарстві в с. Прутівка були зареєстровані: син [PERSON] , 1967 р.н., невістка [PERSON] , 1970 р.н., онук [PERSON] , 1990 р.н. [PERSON] , 1933 р.н. проживав разом із сином та вів спільне господарство до дня смерті. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив його син [PERSON] , 1967 р.н. Заповіт від імені [PERSON] , 1933 р.н. посвідчувався в Прутівській сільській раді, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій під №9 від 22.03.2013 р. З довідки від 17.12.2018 р. №900, виданої виконкомом Пртуівської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, вбачається, що за будинковолодінням, в якому проживав [PERSON] , 1933 р.н. закріплені земельні ділянки загальною площею 0, 8210 га, в тому числі для будівництва обсулговування житлового будинку, господарських будівель 0, 2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0,2645 га., для ведення особистого селянського господарства 0,3065 га. Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що останній помер [INFO] . З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] З довідки від 06.12.2018 р. № 2880/02-14, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який проживав в с.Прутівка, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №321/2018 на підставі заяви №731 від 31.08.2018 р. про прийняття спадщини за заповітом сина померлого [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] , [INFO] , жителю с.Пртутівка, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з тим, що [PERSON] не надав оригінал правовстановлюючого документу на вищезгаданий житловий будинок, який підтверджував би право власності спадкодавця на вищезгаданйи будинок. З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта слідує, що житловий будинок, що в [ADDRESS] , відповідає будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта. З заповіту від 22.03.2013 р. посвідченого секретарем Прутівської сільської ради слідує, що [PERSON] заповів все своє майно на користь [PERSON] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved