Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що між приватним акціонерним товариством "Фірма Бакалія" та [PERSON] було укладено договір позики грошей від 21.09.2016 року, предметом якого було передання у власність позичальнику грошових коштів в розмірі 12 201 грн.00 коп. Укладений договір позики грошей між позикодавцем і позичальником є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст.207,1047 ЦК України. На виконання п.1.1. та п.2.1. цього договору відповідач отримав наступні кошти, а саме: по видатковому касовому ордеру від 22.09.2016 року грошові кошти в розмірі 10 000 грн.00 коп.; по видатковому касовому ордеру від 23.09.2016 року відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2 201 грн.00 коп. Згідно п. 4.2.Договору Відповідач зобов`язувався повернути позику до 30 грудня 2016 року. У судове засідання представник позивача не з`явився проте, подав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі . Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21 вересня 2016 року між приватним акціонерним товариством "Фірма Бакалія" та [PERSON] було укладено договір позики грошей, предметом якого було передання у власність позичальнику грошових коштів в розмірі 12 201 грн.00 коп. Згідно п. 4.2.Договору Відповідач зобов`язувався повернути позику до 30 грудня 2016 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за договором позики. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому сума заборгованості за договором позики у розмірі 12201 грн., пеню 1630,93 грн., штраф - 1220,10 грн. підлягає до стягнення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню на користь позивача у розмірі 1921 грн. судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved