Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розподіл між співвласниками квартири [PERSON] та [PERSON] особових рахунків за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що надаються Львівським міським комунальним підприємством "Львівтеплоенерго" відповідно до площі приміщень, які перебувають у їх користуванні згідно із рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.01.2019 року та зобов`язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» розподілити заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка виникла у період з 27.02.2018 року - з дати реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до площі, яка перебуває у користуванні співвласників. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником 3/8 частин квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.11.2017 року, що зареєстровано в реєстрі за номером 25111156. 5/8 частин вказаної вище квартири на праві власності належить відповідачу [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.01.2019 року встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділено [PERSON] в користування житлову кімнату літ.4 (площею 12кв.м.), житлову кімнату літ.7 (площею 7,8кв.м.), балкон літ.10 (площею 0,9кв.м.) та [PERSON] - кімнату літ. 2 (площею 8,9кв.м.), житлову кімнату літ.8 (площею 16,5кв.м.), балкон літ.11 (площею 1,4кв.м.), комору літ.3 (площею 1,2кв.м.). Допоміжні приміщення: кухню літ.9 (площею 8,3кв.м.), вбиральню літ.5 (площею 1,3кв.м.), ванну кімнату літ.6 (площею 2,8кв.м.), коридор літ.1 (площею 10,0кв.м.), комору в підвалі (площею 2,0кв.м.) залишено в спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] . До вказаної квартири ЛМКП "Львівтеплоенерго" надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, однак відповідач [PERSON] витрат в утриманні майна не приймає у зв`язку із чим з 27.02.2018 року утворилась заборгованість з вказаних послуг. Бездіяльність відповідача порушує її право власності в частині обов`язку пропорційного утримання майна, а тому вона звернулась до ЛМКП «Львівтеплоенерго» із заявою про розподіл боргу та розподіл особових рахунків, на що ЛМКП «Львівтеплоенерго» листом № 08-358 від 19.01.2021 року відмовило, мотивуючи тим, що за відсутності згоди співвласників розподіл особових рахунків здійснюється у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, просить задоволити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з аналогічних підстав, просили позов задоволити. Додатково повідомили, що квартира не обладнана засобами обліку спожитої теплової енергії та гарячого водопостачання, а тому просили розподілити особові рахунки із врахуванням опалювальної площі та встановленого порядку користування квартирою. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, належним чином повідомлені про розгляд справи, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання, відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з роз`ясненнями п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 3/8 частин квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.11.2017 року, що зареєстровано в реєстрі за номером 25111156. Власником 5/8 частин вказаної вище квартири є відповідач [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.01.2019 року встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділено [PERSON] в користування житлову кімнату літ.4 (площею 12кв.м.), житлову кімнату літ.7 (площею 7,8кв.м.), балкон літ.10 (площею 0,9кв.м.) та [PERSON] - кімнату літ. 2 (площею 8,9кв.м.), житлову кімнату літ.8 (площею 16,5кв.м.), балкон літ.11 (площею 1,4кв.м.), комору літ.3 (площею 1,2кв.м.). Допоміжні приміщення: кухню літ.9 (площею 8,3кв.м.), вбиральню літ.5 (площею 1,3кв.м.), ванну кімнату літ.6 (площею 2,8кв.м.), коридор літ.1 (площею 10,0кв.м.), комору в підвалі (площею 2,0кв.м.) залишено в спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі статтею 13 Конституції України та ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується із ст. 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України закріплено правило, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно з ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. 1-4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ч. 1 ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Статтею. 104 ЖК України та п. 13 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій» встановлено, що спори, які виникають під час користування приміщеннями жилих будинків розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку. Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати. Зокрема за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій плата розподіляється за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та енергопостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будівель та споруд та прибудинкових територій. З листа ЛМКП «Львівтеплоенерго» за № 08-358 від 19.01.2021 року вбачається, що для врегулювання питання щодо відкриття окремого особового рахунку для оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання необхідно звернутись до суду з заявою про розподіл особових рахунків. Станом на 01.01.2021 року за вказаною адресою з послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання існує заборгованість в сумі 72086,95 грн., (опалення -44969,30 грн. та гаряча вода 27123,65 грн). Так як між сторонами не досягнуто згоди щодо оплати комунальних послуг, суд приходить до переконання про необхідність розподілу особового рахунку щодо оплати комунальних послу, а тому у цій частині позов слід задоволити. З приводу вимоги про зобов`язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» розподілити заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка виникла у період з 27.02.2018 року - з дати реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до площі, яка перебуває у користуванні співвласників суд зазначає наступне. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регресу). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18) та від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц. Із врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у позові у цій частині. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed