Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд визнати за позивачем право власності на громадський будинок для розміщення соціально-реабілітаційного центру для дітей загальною площею 736,6 кв.м., що складається з літ. «А» площею 710,6 кв.м., та літ. «Б» площею 26,0 кв.м., що розташовані по [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником чотирьох квартир (номери 1, 2, 4, 6) та нежитлового приміщення 501, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Позивачем було проведено реконструкції вищезазначених приміщень без затвердженої дозвільної документації з метою розміщення у вказаному будинку соціально-реабілітаційного центру для дітей, враховуючи цілком незадовільний технічний стан як кожного об'єкта нерухомого майна по окремості, так і всієї будівлі. Посилаючись на те, що реконструкцію будинку здійснено ним з дотриманням будівельних норм та правил та при цьому не було порушено права інших осіб, позивач просить суд визнати за ним право власності на громадський будинок для розміщення соціально-реабілітаційного центру для дітей загальною площею 736,6 кв. м, що складається з літ. «А»площею 710,6 кв. м та літ «Б»площею 26,0 кв. м. за адресою: [ADDRESS]. Приморським районним судом м. Одеси 05.08.2011 року винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено. Заступник прокурора Приморської районної прокуратури м. Одеси, скориставшись своїм правом подав до суду заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2012 року в задоволені заяви про перегляд заочного рішення по даній справі відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.02.2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2011 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.07.2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2011 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06.02.2013 року скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав,просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову. Представник прокуратури Приморського району м. Одеси не заперечувала проти позову. Інші учасники процесу до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач - [PERSON] на підставі договору міни від 19 листопада 2009 року, засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 13436, набув право власності на наступні об'єкти нерухомого майна, які в сукупності складають всі складові зареєстровані об'єкти нерухомого майна у вказаному будинку, а саме: - квартира №1, розташована в [ADDRESS], зареєстрована у реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.11.2009 року, номер запису в книзі 737пр-24, реєстраційний номер 15603399; - квартира №2, розташована в [ADDRESS], зареєстрована у реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.11.2009 року, номер запису в книзі 579пр-121, реєстраційний номер 7316519; - квартира №4, розташована в в [ADDRESS], зареєстрована у реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.11.2009 року, номер запису в книзі 737пр-24, реєстраційний номер 11484439; - квартира №6, розташована в [ADDRESS], зареєстрована у реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.11.2009 року, номер запису в книзі 579пр-121, реєстраційний номер 8094844; - нежиле приміщення 501, розташованого в [ADDRESS], зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.11.2009 року, номер запису в книзі 92неж-4, реєстраційний номер 6753187, що підтверджується копією договору міни та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копії яких наявні в матеріалах справи ( а.с. 6-13). Позивач наголошує на тому, що маючи намір розмістити у вказаному будинку соціально-реабілітаційний центр для дітей, позивачем було проведено реконструкцію належного йому нерухомого майна. Використані при проведенні реконструкції житлового будинку будівельні матеріали придбані позивачем за власний кошт, також ним було оплачено проведення відповідних робіт з реконструкції. Згідно висновку науково-виробничого центру «ЕКОСТРОЙ» Одеського відділення Інженерної Академії України, (ліцензія АБ № 344394 від 19 лютого 2007 р.) про технічний стан, можливість та умови реконструкції фасадного флігелю ( Літер Б) будинку жилого дому, розташованого по [ADDRESS], технічний стан будівлі в цілому, з урахуванням встановлених на момент дослідження дефектів та пошкоджень може бути охарактеризований як «незадовільний». Згідно з даними технічного паспорта, виготовленого КП "Одеське МБТІ та РОН" станом на 02 серпня 2011 року, громадський будинок соціально-реабілітаційного центру для дітей, розташований по [ADDRESS] в цілому складається з: Літери «А»- нежитлової будівлі загальною площею 710,6 кв.м, Літери «Б»- нежитлової будівлі загальною площею 26,0 кв.м. Літера «А», в свою чергу, складається з: -приміщень підвалу загальною площею 126,0 кв.м., -приміщень першого поверху загальною площею 240,6 кв.м., -приміщень другого поверху загальною площею 171,6 кв.м., -приміщень третього поверху загальною площею 172,4 кв.м. З копії технічного паспорта, виготовленого КП « ОМБТІ та РОН» 02.08.2011 року вбачається, що квартири № 1,2,4,6 та нежиле приміщення № 501, які розташовані за адресою: [ADDRESS] самочинно реконструйовані під нежитлову будівлю, підвал площею 126,0 кв.м.- самочинно зайнято: прибудова літ. «а» та 3-й поверх площею 304,3 кв.м.- самочинно збудовані; 26,0 кв.м.- зазначені під літ. «Б» самочинно збудовані. ( а.с. 15-19). Зазначена реконструкції будівлі є самовільним будівництвом, оскільки здійснена позивачем без належного дозволу та належно затвердженого проекту. В матеріалах справи наявний технічний висновок, виконаний ФОП [PERSON] ( ліцензія [NUMBER]) в якому зазначено, що реконструкцію здійснено з дотриманням будівельних норм та інших правил ( а.с. 26-71). Згідно з зазначеним технічним висновком, з урахуванням планованого використання обстежуваних об'єктів як нежитлових, об'ємно-планувальні і конструктивні рішення триповерхової будівлі з підвалом Літер «А»і одноповерхового нежитлової будівлі Літер «Б»відповідають вимогам ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будівлі і споруди. Основні положення », СНиП 2.09.04-87«Адміністративні та побутові будівлі», ДБН В.2.2-18: 2007 «Будинки і споруди. Заклади соціального захисту населення», вимогам норм з пожежної безпеки ДБН В. 1.1-7-2002«Пожежна безпека об'єктів будівництва», а також не суперечить санітарно-гігієнічним вимогам. Об'ємно-планувальне рішення триповерхової будівлі з підвалом Літер «А»(зокрема, склад приміщень, їх габарити, площа, розташування, режим доступу, наявність інженерного обладнання тощо) дозволяє експлуатувати його як нежитлового. Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням вимог нормативних документів у галузі будівництва, нежилу триповерхову будівля з підвалом Літер «А» можливо використовувати надалі як соціально-реабілітаційний центр для дітей. Якість виконаних на момент обстеження будівельно-монтажних. оздоблювальних і інших робіт з реконструкції триповерхового будинку з підвалом Літер «А»та будівництва одноповерхової будівлі Літер «Б», в цілому відповідає вимогам чинних будівельних норм і правил, зокрема, ДБН B.1.2-2: 2006 «Навантаження і впливи. Норми проектування», ДСТУ Б В.1.2-3: 2006 «Прогини і переміщення. Вимоги до проектування». Виконані будівельно-монтажні роботи з реконструкції триповерхового будинку з підвалом Літер «А»та будівництва одноповерхової будівлі Літер «Б» забезпечують експлуатаційну надійність будівель міцність, стійкість, жорсткість і геометричну незмінність несучих конструкцій. Об'єкти обстеження обладнані необхідними інженерними комунікаціями відповідно до вимог діючих норм і правил. Стан основних несучих і огороджувальних конструкцій не представляє небезпеки для перебування та життєдіяльності людей. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2014 року витребувано з Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради інформацію про зареєстровані права у реєстрі права власності на нерухоме майно, - квартири чи приміщення, що є окремими об'єктами права власності, зокрема кв. № 3 та 5, у будинку [ADDRESS] та кому вони належали за весь період, включаючи з 19.11.2009 року по 05.08.2011 року, на яку було отримано відповідь за вих..№1733-06/318 від 11.04.2014 року, в якій зазначено, що станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно на кв. № 3 та № 5 по [ADDRESS] н зареєстровано ( а.с. 50). Позивачем до суду також надано, копію декларації про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції громадського будинку для розміщення соціально-реабілітаційного центру для дітей, розташованого за адресою: [ADDRESS], ІІ категорії складності, зареєстровану в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 01.06.2012 року за № OD 14212090003 (а.с. 291-295). Відповідну декларацію позивачем було отримано на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 91 від 24.06.2011 року « Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних ( садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.07.2011 року за № 830/19568. Відповідно до вказаного порядку дозволяється приймати в експлуатацію об'єктів будівництва за заявою замовника на безоплатній основі, які були збудовані без дозволу на виконання робіт. Позивач скористався своїм правом та отримав відповідне декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, також в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності від 07.12.2011 року, видане Виконавчим комітетом ОМР, в якому зазначено, що об'єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] ( а.с. 74, Т. 2). Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1, 2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.377 ЦК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Як зазначено в п. 1.1. рішення Конституційного суду України від 2 березня 2004 року №4-рп/2004 «У справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»та за конституційним поданням народних депутатів України про офіційне тлумачення положень ст.ст. 1, 10 цього Закону, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій. Суд враховуючи закріплені вищенаведеним рішенням Конституційного суду України, дослідивши фактичні обставини справи та норми чинного законодавства,доходить висновку, що у зв'язку з відсутністю інших власників квартир, позивач, отримавши у власність всі об'єкти нерухомого майна в будівлі за адресою: [ADDRESS], набув права власності і на всі допоміжні приміщення будинку (зокрема на підвал, горище, сходи та інше), тобто відповідно до договору міни від 19 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 13436, позивач набув право власності на чотири квартири і нежитлове приміщення, а також на всі допоміжні приміщення в багатоквартирному будинку. Тобто за вказаним договором у власність позивача перейшла вся будівля. А у відповідності до ч. 2 ст. 377 ЦК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до п. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежилих приміщень, які розташовані у житловому будинку. З врахуванням вищенаведених встановлених у судовому засіданні обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що в силу ст.ст. 376, 377, 380, 382 ЦК України та оскільки реконструкцію обєкта нерухомого майна здійснено позивачем з дотриманням будівельних норм та інших правил за власний кошт, він є будівлею капітального типу та внаслідок збереження цього житлового будинку не було порушено права інших осіб, за позивачем має бути визнано право власності на реконструйований громадський будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved