Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнювала до Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її син [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складалася з придбаної ним земельної ділянки площею 0.1500 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS]. На час відкриття спадщини вона, позивачка постійно проживала із спадкодавцем та подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Проте, оформити своє право спадкування на земельну ділянку шляхом отримання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом вона не має можливості у зв'язку з тим, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на земельну ділянку в Управлінні Держкомзему (Держгеокадастру) у Макарівському районі, а з 01.12.2013 року у Державному реєстрі речових прав. Позивачка просить: - визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] право власності на земельну ділянку площею 0.1500 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS], та була придбана останнім на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.07.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Середюком П.Т., реєстровий номер [NUMBER] ( Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER]). Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у свою відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач в особі голови Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області в судове засідання не з'явився, надав заву про розгляд справи без участі представника Фасівської сільської ради. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1297 ЦК України. Встановлено, що згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER], виданого Ленінградським ЗАГС, [PERSON] народився [INFO] його матір'ю вказана [PERSON] (а.с.6). Відповідно свідоцтву про смерть, серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] помер [INFO] у віці 40 років (а.с.11). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.07.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Середюком П.Т., [PERSON] придбав земельну ділянку загальною площею 0.1500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - [NUMBER] (а.с.7). Відповідно рішення виконавчого комітету Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області №22 від 28.04.2010 року, [PERSON] надано дозвіл на присвоєння порядкового номера на житловий будинок на земельній ділянці по [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером - [NUMBER], цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0.1500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрована на громадянку [PERSON], дата державної реєстрації земельної ділянки - 30.06.2009 року (а.с.12-13). Згідно відповіді Управління Держгеокадастру у Макарівському районі, вартість земельної ділянки з кадастровим номером - [NUMBER], цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку становить: 122250.00 гривень (а.с.15). Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка не входить до складу спадкового майна, так як [PERSON] за свого життя не набув права власності на придбану ним земельну ділянку, оскільки не зареєстрував, відповідно до вимог ст.182 ЦК України, своє право власності на вищезазначену земельну ділянку у відповідному органі Держкомзему, а з 01.01.2013 року - у Державному реєстрі речових прав (а.с.16). Відповідно матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON], інших спадкоємців, крім [PERSON] не має (а.с. 26-83). Відповідно до вимог п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Відповідно до вимог п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що спадкодавець придбав за договором купівлі-продажу земельну ділянку, проте не зареєстрував своє право в Управлінні Держкомзему (Держгеокадастру) в Макарівському районі Київської області, а з 01.01.2013 року - у Державному реєстрі речових права, а позивачка-спадкоємець дійсно є правонаступником за законом.

Outcome: approved