Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що згідно розпорядження Очаківської районної державної адміністрації, вона є опікуном малолітнього. Мати дитини - [PERSON] є інвалідом ІІ групи, а батько [PERSON] помер [INFO] . Посилаючись на те, що не в змозі забезпечити дитини належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, оскільки виховує своїх дітей, просила стягнути з відповідачки аліменти на утримання [PERSON] . Позивачка у судове засідання на з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 16 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до Розпорядження голови Очаківської районної державної адміністрації від 11 грудня 2017 року №226 "Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] , [INFO] " опікуном над [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно довідки, виданої Кам`янською сільською радою, [PERSON] , [INFO] , входить до складу сім`ї [PERSON] , та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.249 СК України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Згідно із ст.67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Крім того, опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо (ст.72 ЦК України). Отже, позивачка, як опікун та законний представник неповнолітньої дитини має право на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.191СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, враховуючи, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] та зобов`язана утримувати дитину, яка перебуває на утриманні опікуна (позивачки у справі), до досягнення нею повноліття, дійшов висновку про присудження аліментів на дитину в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 16 березня 2020 року року до досягнення дитиною повноліття, про що просить позивачка. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.5 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, копії розпорядження Очаківської районної державної адміністрації від 18.08.2017 року № 142, відповідачка [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. За такого, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved