Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору про надання правової допомоги, стягнення збитків у розмірі 105000 гривень та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що маючи у судовому провадженні Новокаховського міського суду цивільні справи про суб'єктність права спільної сумісної власності подружжя на нажите під час шлюбу майно, вона найняла для надання юридичної допомоги адвоката [PERSON], зареєстрованого в єдиному реєстрі адвокатів за № 649, та поклалася на його компетентність та добросовісність. Між ними 23.01.2015 року було укладено Договір про надання правової допомоги. Відповідно до домовленості за надання послуг по вказаним вище договорам позивач сплатила на користь відповідача гонорар в сумі 105000,00 грн., про що свідчить письмова розписка. На час укладення договору відповідач не визначив його істотних умов, предмета договору, порядку обчислення гонорару та його розмір, порядку сплати гонорару, умови припинення договору належним виконанням та інші Після укладення оскаржуваного договору позивач з'ясувала, що відповідач, як адвокат не компетентний, недобросовісний та непорядний, постійно обманює клієнта і маніпулює його свідомістю, не виконує обов'язків. 14.07.2016 року позивач звернулася до Миколаївської обласної КДКА з заявою про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката [PERSON] В зв'язку з викладеним, позивач просить суд: 1) розірвати договір про надання правової допомоги від 23.01.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки у сумі 105000 гривень та судові витрати. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 14.03.2018 року було відкрито провадження за вказаним позовом. 30.07.2018 року справу призначено до судового розгляду по суті в загальному порядку. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що адвокат [PERSON] виконував свої професійні обов'язки неналежним чином. Так, не зробив належних дій по відкриттю кримінального провадження відносно [PERSON], її колишнього чоловіка, за ознакою ч. 4 ст. 190 КК України, стосовно яких є достатні докази у судових матеріалах, договорах купівлі-продажу нерухомості, документах про право власності на нерухоме майно та реєстрації цих прав власності. Відповідач вчасно не витребував у суду забезпечення позову накладенням арешту на спільну нерухомість, що прямо передбачається ст. 151 ЦПК України, наслідком чого стало те, що 06.03.2015 року [PERSON] відчужив спірне майно у статутний капітал створеного ним ТОВ «Сиріус 15» та радикально змінив невдалу версію захисту. Мета цієї операції - уникнення поділу спільного майна. Тоді [PERSON] доводив, що спільне майно є приватною власністю ТОВ «Сиріус 15» та втратило статус спільної сумісної власності, тому не може бути предметом поділу. Відповідач належним чином на апеляційну скаргу не реагував - відзив на апеляційну скаргу до суду не подавав, на засідання апеляційного суду не з'являвся, позивач змушена була особисто представляти свої інтереси в суді. Також пояснила, що відповідач гарантував завершення ним всіх справ до грудня 2015 року та під цю гарантію витребував наперед гонорар у сумі 105000,00 гривень. Гроші на гонорар вона займала під відсотки, але справа ще не завершена, а високі відсотки нараховуються. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив що договір припинив свою дію з березня 2016 року, позивачка розірвала його в односторонньому порядку. Вважає договір розірваний. Крім того, заперечував, що підпис у розписці про отримання 105000 гривень зробив він. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 18.10.2018 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно договору про надання правової допомоги від 23 січня 2015 року, між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги (а.с.73-74). Відповідно до п.п.1.1, 1.2 адвокат зобов'язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта. Адвокат приймає на себе обов'язки представляти права і законні інтереси Клієнта в суді у зв'язку із зверненням до Новокаховського міського суду у справі за позовною заявою про право власності. В пункті 3.1 договору зазначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання, термін дії договору не визначений. Відповідно до п. 4.2 гонорар Адвоката складає «за домовленістю». Згідно рішення №29 від 30.12.2016 року дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Миколаївській області адвоката [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження згідно з заявою [PERSON] (а.с. 10-12). Рішенням № Х-005/2017 від 30.10.2017 року Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скаргу [PERSON] на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 30.12.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження адвоката [PERSON] задоволено частково. Рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 30.12.2016 року скасовано. Притягнуто адвоката [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на три місяці (а.с. 68-71). Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ч.ч.1,3 ст.27 вищезгаданого Закону, договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та Законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ч.5 ст.27). Відповідно до ч.2 ст.29 Закону, договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. При цьому, відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України). Відповідно до ст.907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Крім того, відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору (ч.3 ст.652 ЦК України). За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, врахувавши взаємне бажання сторін, суд вважає, що договір про надання правової допомоги від 23.01.2015 року підлягає розірванню. Відповідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом оглянуто оригінал розписки, згідно якої адвокатом [PERSON] в рахунок оплати наданих адвокатських послуг від [PERSON] отримано кошти в розмірі 105000 гривень. В судовому засіданні відповідач заперечував, що підпис у розписці його. В порядку ч.5 ст.12 ЦПК України, позивачу було роз'яснено її право заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Даним правом позивач не скористалася. Станом на час винесення судового рішення клопотання про призначення експертизи не заявлено. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Доказом набуття [PERSON] грошових коштів в сумі 105 000 грн., поданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, є розписка, підпис у якій заперечується відповідачем. Враховуючи, що в порядку ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може покласти її в основу свого рішення. Інших доказів набуття [PERSON] вищезазначених грошових коштів, позивачем не надано, в зв'язку з чим суд вважає, що в задоволенні вимоги позивача про стягнення даних коштів із останнього слід відмовити через необґрунтованість. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 1762 гривні та за вимогу немайнового характеру - 704 гривні 80 копійок. В зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial