Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 04.08.2017 року \~приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» виниклу заборгованість в сумі 2\~596\~615,86 грн. На думку позивача, виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства. Звертає увагу, що виконавчий напис вчинено на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якими вносились зміни до вищевказаного Переліку, застосування даного пункту при вчинені виконавчого напису є неправомірним. Крім того, нотаріусом не встановлено безспірність суми заборгованості, не перевірено дотримання вимог щодо строку, в межах якого може бути вчинено виконавчий напис. Посилаючись на відповідні обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконавчий напис, вчинений 04.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за № 10603, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 2\~596\~615,86 грн. В судове засідання позивачем подано заяву про можливість слухання справи у його відсутності. Інші учасники не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Судом встановлено наступні обставин. Між сторонами 05.02.2008 року укладено договір кредиту № K3S0AE000026083. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 04.08.2017 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 10603, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за відповідним кредитним договором, що виникла за період з 05.02.2008 року по 05.07.2017 року, в сумі 2\~594 815,86 грн., що включає: -15\~804,71 долари США заборгованість за тілом кредиту; -3874,53 долари США заборгованість за відсотками; -721,02 долари США комісія; -74\~602,24 грн. пеня; -9,61 долари США штраф (фіксована частина); -4750,13 доларів США заборгованість по штрафам як відсоток від заборгованості Напис вчинено на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до\~ст.ст.\~87-88\~закону України\~«Про нотаріат»\~для стягнення\~грошових \~сум \~або \~витребування \~від \~боржника майна\~ нотаріуси\~ вчиняють\~ виконавчі\~ написи\~ на\~ документах,\~ що\~встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал\~кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів»,\~затверджених \~постановою Кабінету\~Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Постановою Київського апеляційного\~адміністративного суду\~від 22.02.2017\~року визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу безпідставного застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Є підтвердженими також доводи позивача з приводу порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» в частині дотримання строку, протягом якого виконавчий напис може бути вчинено. Так, за змістом позовної заяви позивач визнає власний обов`язок як позичальника сплачувати заборгованість, з правом кредитора вимагати оплату на наступний місяць після фактичного не внесення коштів в рахунок погашення заборгованості. Зауваження позивача про встановлення графіку погашення заборгованості із щомісячним внесенням коштів відповідачем не заперечується. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про порушення встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» трирічного строку з дня виникнення права вимоги, в межах якого може вбути вчинено виконавчий напис. У свій постанові 28\~березня 2018\~року по\~справі №\~444/9519/12\~Велика Палата\~Верховного Суду\~зазначила,\~що в\~разі,\~якщо договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строкукредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Надаючи оцінку всім доказам в їх взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог та необхідності задоволення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved