Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з 01.02.2013 року працювала у відповідача на посаді медичної сестри санаторія-профілакторія [PERSON] навчального закладу «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради, який є відокремленим підрозділом [PERSON] навчального закладу «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради без статусу юридичної особи. Трудовий договір укладала саме з відповідачем [PERSON] навчальним закладом «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради. 20.03.2015 року, відповідно до наказу №6 п. 1.13 від 20.03.15 року, була звільнена із займаної посади у звязку з ліквідацією закладу згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. На день звільнення, не зважаючи на вимоги, жодних розрахунків, передбачених законодавством при звільнені, відповідач не здійснив а лише видав трудову книжку, довідку № 46 від 20.03.2015 року про те, що розрахунки по заробітній платі не проведені, та завірену копію наказу № 6 від 20.03.2015 року, в якому у п. 2 зазначено, що розрахунки з працівниками, передбачені законодавством, будуть проведені після судових рішень. В звязку з чим просила суд з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 3950,94 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 551,42 грн. та вихідну допомогу у розмірі 1914,49 грн., а всього 6416,85 грн., та стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 22517,36 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 01.02.2013 року працювала на посаді медичної сестри санаторія-профілакторія [PERSON] навчального закладу «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради. Відповідно до наказу Комунального вищого навчального закладу «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради № 3 «А» від 20.01.2015 року, ліквідовано відокремлений структурний підрозділ академії санаторій-профілакторій з 20.03.2015 року. 20.03.2015 року, відповідно до наказу №6 п. 1.13 від 20.03.15 року, [PERSON] була звільнена із займаної посади у звязку з ліквідацією закладу згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно довідки від 20.03.2015 року №46, виданої [PERSON], медичній сестрі, на день звільнення з роботи 20.03.2015 року за п.1 ст.40 КЗпП України, розрахунків, передбачених при звільненні, не проведено. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.05.2015 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23.06.2015 року встановлено, що з працівниками санаторія-профілакторія [PERSON] навчального закладу «Херсонська академія неперервної освіти» не було проведено повного розрахунку з працівниками, що також не заперечувалося представником відповідача. Рішенням суду було стягнено заборгованість по заробітній платі, вихідну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку. Представником відповідача в судовому засіданні зазначалося, що рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08.05.2015 року виконано, казначейською службою проведено виплату вказаним медичним працівникам заборгованість по заробітній платі, вихідну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку. Відповідно\~ст. 44 КЗпП України\~при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті\~36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього\~Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Відповідно до\~ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України\~визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки\~\~по день фактичного розрахунку. Згідно довідки від 07.10.2015 року та розрахунку КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» ХОР, заробітна плата [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 20.03.2015 року складає 3950,94 грн., компенсація за невикористану відпустку 551,42 грн., вихідна допомога 1907,82 грн., а всього нараховано 6410,18 грн., з яких утримано податків 925,67 грн.,а належить до сплати 5484,51 грн. Відповідно до розрахунку сум, належних до виплати [PERSON]А, нараховано заробітну плату за період з січня 2015 року по березень 2015 року - 1215,55 грн., компенсація за невикористані 10 днів відпустки 671,30 грн.; вихідна допомога при звільненні за період з листопада 2014 року по грудень 2014 року 2058,49 грн., а всього 3945,34 грн., суд погоджується з даним розрахунком, оскільки в даному розрахунку сум, належних до виплати [PERSON], враховано період перебування позивача у відпустці протягом січня-лютого 2015 року, на відміну від попереднього розрахунку. Згідно зі\~ст. 83 КЗпП України\~у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Таким чином, обов'язок по виплаті компенсації за невикористану відпустку при звільненні працівника покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про виплату такої компенсації. Пунктом 2 розділу 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати такої компенсації. Судом достовірно встановлено, що ні в день звільнення [PERSON], а ні в послідуючому, відповідачем не було проведено повного розрахунку з позивачем, а тому підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості в розмірі 3945,34 грн., в рахунок всіх сум належних працівникові при звільненні, із відрахуванням від вказаної суми податків та обовязкових платежів, що підтверджується розрахунком підприємства.\~\~ Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~24.12.1999 року\~\~№ 13 " Про практику застосування судами законодавства про оплату праці ", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Середній заробіток розраховується відповідно до\~Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року " Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати ". Відповідно до п.2 зазначеної Постанови - середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Враховуючи, що [PERSON] була звільнена з посади в березні 2015 року, а з січня 2015 року по лютий 2015 року включно перебувала у відпустці, то середню заробітну плану необхідно відраховувати за два місяці, що передували відпустці, тобто з листопада 2014 року по грудень 2014 року включно. Пунктом 8 зазначеної Постанови визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного ( годинного ) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні ) дні на число відпрацьованих робочих днів ( годин ), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку: заробітна плата [PERSON] за листопад 2014 року 2012,20 грн. (25 робочих днів) + грудень 2014 року 2104,75 грн. (24 робочих дні) = 4116,95 грн. : 49 робочих дні =\~84,02 грн. ( заробітна плата за один робочий день ) х 268 днів ( час затримки у виплаті заробітної плати за період з 21.03.2015 року по 11.02.2016 року =\~\~22\~517,36 грн. із відрахуванням від вказаної суми податків і обовязкових платежів. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, згідно\~ст.88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial