Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, уточнив його вимоги до початку розгляду судом справи по суті, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона з 24.04.2007 р. зареєстрована та мешкає у квартирі №12, в даній також мешкають її чоловік [PERSON] та малолітня донька [PERSON] Як зазначається позивачем при зверненні до суду наймачем суміжної кімнати згідно ордеру №54 від 27.10.1967 р. є [PERSON], яка померла [INFO] р. Виходячи з представлених доказів КП "ЖЕП №39" Дніпропетровської міської ради у квартирі [ADDRESS] зареєстровано [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Підставою реєстрації [PERSON] є ордер № 1195 від 27.10.1967 року. Крім того. Дніпропетровський СІЗО надав інформацію що у 2001 році про те, що кримінальна справа за №61011621 була закрита на підставі ст. 6 п. 8 КПК України в зв'язку зі смертю [PERSON] (актовий запис про смерть №1833 від 29.10.2001 р., лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] видане Дніпропетровським обласним паталогоанатомічним бюро від 17.10.2001 р.). Підстави реєстрації 05.12.2001 р. [PERSON] КП "ЖЕП №39" у доказах не надав. Також, Управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області надало інформацію, що 18.10.2010 р. [PERSON], [INFO], звільнений умовно-достроково згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2010 р. з Ігренського виправного центру №133 та вибув за адресою [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що за ст. 58 Житлового кодексу єдиною підставою для вселення у житлове приміщення є ордер, який видається виконавчим органом місцевої ради на підставі рішення про надання житлового приміщення у будинках громадського чи державного житлового фонду. Ордер на жиле приміщення є адміністративним актом, що видається виконавчим органом місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення питань, пов'язаних з наданням житлових приміщень. Відповідно до виданого ордера в передбачене в ньому житлове приміщення вселяються як громадянин, що одержав ордер, так і члени його сім'ї, зазначені в ордері. Згідно пункту 72 Правил квартирного обліку при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію. Ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім'ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. У статті 71 ЖК передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. Житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем понад шість місяців у випадках (...) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Утім, [PERSON] не був наймачем квартири: таким наймачем відповідно до статті 61 Житлового кодексу України є громадянин, на ім'я якого видано ордер, утім, в матеріалах справи відсутній відпвідний ордер. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], але він не вселявся та не проживав з 2001 року. Особистих речей в квартирі не має, участі в оплаті комунальних послуг він не приймав, тому [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст. 72 ЖК. Підставу позову становлять приписи ст.ст. 71, 72 ЖК; предмет позову становлять вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] про зняття з реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] та про зняття з реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд ухвалити рішення на розсуду суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, та суд за згодою представника позивача розглядає справу у порядку заочного розгляду. Заслухав пояснення представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Позивач за договором дарування від 08.02.2014 р. є власником 42/100 часток квартири [ADDRESS] який був укладений між [PERSON] та [PERSON] (остання була власником зазначеного майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 26.02.2000 р. за р.№4-204, право власності зареєстровано Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації 19.03.2001 р. за №320п за реєстровим №70-139. Згідно даного договору дарування квартира в цілому складається з: І - коридор, 2 - ванна, 3 - туалет, 4 - кухня, 5 - коридор, 6,7 - житлові кімнати, житловою площею 29,8 кв.м, балкон, загальна площа квартири 44,4 кв.м; в той же час 42/100 частки, яка відчужується (42/100), складається з: 1 - житлова, житловою площею 12,3 кв.м, балкон 0,5 кв.м, в загальному користуванні: коридор, кухня, ванна, туалет. Порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням передбачений ст. 72 ЖК, відповідно до якої визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За ст. 71 цього кодексу (ч. 1 ) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Виходячи зі змісту ст.ст. 71, 73-75 ЖК, на стороні позивача можуть виступати наймач, члени його сім'ї, в тому числі ті, за якими зберігається право на користування житлом як за тимчасово відсутніми, або ті, що отримали броню. Позивачем може бути також наймодавець (житлово-експлуатаційна організація тощо). Утім, [PERSON] не є наймачем кімнати, право користування якою на її думку втратив [PERSON], та вона є власником іншої кімнати (за договором дарування) в цій квартирі, [PERSON] не є членом сім'ї [PERSON], та місце проживання [PERSON] зареєстровано за іншою адресою, ніж за адресою належного позивачеві на праві власності майна, відтак, позивач не віднесена до кола осіб, які мають право на подання даного позову. Що стосується вимоги позову про зняття з реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] та про зняття з реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] то, розв'язуючи її, суд з огляду на зміст вимог позову та характер спірних правовідносин виходить з відсутності підстав для ухвалення рішення про зняття осіб з реєстрації місця проживання. Дана вимога не є такою, що підлягає розгляду та вирішенню при розгляді справи у порядку цивільного судочинства, та окрім того на виконання ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у тому числі, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою) є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Разом з тим, ст. 7 зазначеного закону передбачені підстави зняття особи з реєстрації. Судові витрати віднести на рахунок позивача, оскільки в задоволенні заяви відмовлено (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed