Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості в сумі 6404496,92 грн. за кредитним договором № 11172938000 від 20 червня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки з [PERSON], а саме: житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Комсомольській, 24 в с. Усатове Біляївського району Одеської області та складається в цілому з одного камяного житлового будинку загальною площею 85,20 кв.м., в тому числі житловою площею 54,00 кв.м., зазначеного на плані під літ. «А» та надвірні споруди: літ. «Б» - погріб, літ. «В» - котельня, «Г» - сарай, розташований на земельній ділянці площею 0,137 га, а також визнати за ПАТ «Дельтабанк» (ЄДРПОУ 34047020) право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами. Свої вимоги мотивує тим, що 20 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 11172938000, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит в сумі 165000,00 доларів США, з розрахунку 12,50 % річних на строк з 20 червня 2007 року по 20 червня 2022 року. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за вказаним кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Комсомольській, 24 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,137 га. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово був повідомлений в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість на суму 6404496,92 грн. Враховуючи викладене, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог і просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач до судового засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином, а тому враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 20 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 11172938000, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит у сумі 165000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 20 червня 2022 року, зі сплатою 12,50 % річних (а.с.7-14). Для забезпечення належного виконання зобовязань за вказаним кредитним договором цього ж дня між банком і відповідачем був укладений договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку банку було передано житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Комсомольській, 24 в с. Усатове Біляївського району Одеської області та складається в цілому з одного камяного житлового будинку загальною площею 85,20 кв.м., в тому числі житловою площею 54,00 кв.м., зазначеного на плані під літ. «А» та надвірні споруди: літ. «Б» - погріб, літ. «В» - котельня, «Г» - сарай, розташований на земельній ділянці площею 0,137 га (а.с. 20-24). Житловий будинок належить відповідачеві на праві приватної власності. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредит. 20 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і відповідачем був укладений договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки, посвідченого 20 червня 2007 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою, відповідно до умов якого визначена вартість предмету іпотеки 1090881,00 грн., а предметом іпотеки є також земельна ділянка площею 0,137 га по вул. Комсомольській, 24 в с. Усатове Біляївського району Одеської області (а.с. 25-26). 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі і на умовах, визначених цим договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельтабанк» замінює АТ «УкрСибанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. З акту прийому-передачі (а.с. 38) вбачається, що було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зокрема за кредитним договором № 11172938000, укладеним з [PERSON] Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав - не погасив кредит, відсотки та пеню за кредитом не сплатив, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості станом на 11.06.2015 року у сумі 270476,26 дол. США та 683023,33 грн., в тому числі: тіло кредиту 126303,21 дол. США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ (100 доларів США 2115,333 грн.) складає 2671733,48 грн., відсотки 144173,05 дол. США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ (100 доларів США 2115,333 грн.) складає 3049740,11 грн., пені 636777,80 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 22379,79 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 23865,70 грн., що підтверджується довідкою (а.с. 31). Про порушення зобовязання, необхідність виконання порушеного зобовязання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі незадоволення вимоги іпотекодержателя відповідач був повідомлений належним чином (а.с. 32), крім того, йому було розяснено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобовязання в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги банком буде звернуто стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений вищевказаним іпотечним договором та чинним законодавством України, в тому числі і законом України «Про іпотеку». Відповідно до п.4.1 договору іпотеки у разі порушення боржником будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором, іпотеко держателем здійснюється звернення стягнення. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 589 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. За умовами ч.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або\~\~неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням\~\~шляхом\~\~звернення\~\~стягнення\~\~на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як вбачається з постанови Верховного Суду України від 27 травня 2015 року, за своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних відносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання ( п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України), а тому встановлений законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати ( відчужувати без згоди власника). Оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту, а позов задоволенню. Але відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті» суд вважає за доцільне заборонити вжиття заходів примусового виконання рішення на період дії Закону.

Outcome: approved