Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування свої вимог зазначив, відповідач є власником квартири [ADDRESS] та користується послугами центрального опалення, які надає позивач. Внаслідок порушення відповідачем свого обов'язку щодо оплати наданих послуг, за період з 01 травня 2010 року по 16 липня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 4129 гривень 12 копійок, які відповідач відмовляється добровільно сплати, що стало підставою для подачі позову. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідач заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також підпунктом 1 пункту 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21 липня 2005 року №630, відповідно до положень якого, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Пунктом 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, передбачено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання надаються комунальним підприємством «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Судом встановлено, що відповідач є власником і споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надає позивач до квартири [ADDRESS]. Проте своєчасно не проводила оплату за надані послуги за період з 01 травня 2010 року по 16 липня 2015 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 4129 гривень 12 копійок, що підтверджується наданим позивачем витягом із особового рахунку відповідача (а.с.4-5). Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частинами четвертою, п'ятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, відповідач здійснювала оплату наданих послуг в лютому місяці 2012 року - 300,00 грн., березні-травні 2012 року по 414,00 грн., в липні-серпні 2013 року по 200,00 грн., жовтні 2013 року - 400,00 грн., грудні 2013 року - 400,00 грн., в квітні 2014 року - 200,00 грн., в листопаді 2014 року - 800,00 грн., грудні 2014 року - 300,00 грн., січні 2015 року - 1 000,00 грн., в лютому - травні 2015 року по 500,00 грн., останній платіж здійснено в липня 2015 року в сумі 500 гривень. Що свідчить про визнання відповідачем свого боргу та наявність підстав для переривання перебігу позовної давності відповідно до положень ст. 264 ЦК України. Таким чином, перебіг позовної давності був перерваний у в лютому місяці 2012 року, в липні-серпні 2013 року, в квітні 2014 року та почався заново після останньої оплати, тобто в липні 2015 року. За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності розпочався заново з липня 2015 року. З огляду на те, що відповідач у порушення своїх зобов'язань не сплачувала своєчасно та у повному обсязі плату за надані послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість з оплати послуг позивача, перебіг позовної давності розпочався заново, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю. На підставі ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1378,00 грн., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви, що підтверджується платіжними дорученнями. Враховуючи наведене та

Outcome: approved