Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернулася до суду з позовом до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності. \~\~\~\~ Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.08.2014 року помер [PERSON], який є батьком позивачки. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з: земельної ділянки (ріллі) загальною площею 10,6315 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олександропільської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку підтверджено Державним актом про право приватної власності на землю серія ЛГ№021602, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди за №О10441500276 від 06.07.2004р.; земельної частки (паю), залишок якої після отримання державного акту на землю складає 3,88 умовних кадастрових гектар по колишньому КСП "Україна" с.Олександропіль Білокуракинського району Луганської області, право на яку підтверджено сертифікатом серії ЛГ №0110029 реєстраційний № 372. На момент смерті разом із померлим позивач не проживала та не була зареєстрована. Померлий на момент смерті у шлюбі не перебував, вона є єдиною спадкоємицею. Оскільки її батько помер в іншому районі, про смерть батька вона дізналася не відразу, в зв'язку з чим вона не встигла у встановлений законом шестимісячний строк звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Отримавши свідоцтво про смерть батька, вона звернулася до Білокуракинської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, проте отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та через пропущений строк, відведений для прийняття спадщини. Нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду. Оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та сертифікат про право на на земельну частку (пай)померлим було втрачено, про що було розміщено оголошення в місцевому друкованому засобі масової інформації у газеті „Життя Білокуракинщини. У зв'язку з чим позивач просить визнати поважною причину пропуску ним строку для прийняття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті її батька [PERSON]. \~\~\~\~ В судове засідання позивач не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~ Представник відповідача - Білокуракинської селищної ради Луганської області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнає та просить суд задовольнити його в повному обсязі. \~Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4\~ст.130 ЦПК України\~при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4\~ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] помер 13 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 502592 (а.с.8). [PERSON] (дошлюбне прізвище - Жиган (а.с.14)) - позивач по справі є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13). На момент смерті [PERSON] разом з ним ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 9). [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка (рілля) загальною площею 10,6315 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олександропільської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку підтверджено Державним актом про право приватної власності на землю серія ЛГ №021602, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди за №О10441500276 від 06.07.2004р.. Вартість станом на 07.06.2017р. складає 208217,29 грн. (а.с.10). Оригінал зазначеного державного акту був втрачений, про що надруковано оголошення в газеті «Життя Білокуракинщини» від 09.09.2017 року (а.с.11-12). Також, [PERSON] є власником земельної частки (паю), залишок якої після отримання державного акту на землю складає 3,88 умовних кадастрових гектар по колишньому КСП "Україна" с.Олександропіль Білокуракинського району Луганської області, право на яку підтверджено сертифікатом серії ЛГ №0110029 реєстраційний № 372 (а.с.10). Вартість станом на 07.06.2017р. складає 26467,25 грн. (а.с.10). Оригінал зазначеного державного акту був втрачений, про що надруковано оголошення в газеті «Життя Білокуракинщини» від 09.09.2017 року (а.с.11-12). Звернувшись до Білокуракинської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав, [PERSON] отримала постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, підтверджуючі належність цього майна спадкодавцеві та пропущений шестимісячний строк, відведений для прийняття спадщини (а.с.7). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Оскільки батьки позивачки за часів свого життя розірвали шлюб, батько позивачки проживав в Новопсковському районі Луганської області, вона не одразу дізналася про смерть батька .Свідоцтво про смерть батька позивачка отримала лише у липні 2017р. Таким чином, позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, в зв'язку з відсутністю відомостей про смерть батька. Суд визнає зазначену обставину поважною причиною та вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Нотаріус, відмовляючи в оформленні спадкових прав позивачу, зазначив не тільки про пропуск строку для прийняття спадщини, а й про відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судовому засіданні було встановлено, що державний акт серії ЛГ № 021602 на земельну ділянку площею 10,6315 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0110029, було втрачено. Таким чином, позивач при винесенні окремого рішення про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в будь-якому разі позбавлений можливості оформити свої спадкові права нотаріально. У зв'язку з чим, суд вважає можливим, визнавши причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визнати право власності на спадкове майно за позивачем. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved