Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, посилаючись на те, що будинок [ADDRESS], знаходиться на балансі та обслуговуванні Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорноморська [NUMBER]». Відповідачі є співвласниками квартири [NUMBER] у вказаному будинку та протягом тривалого часу ухиляються від сплати наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2014 року становить 3281,46 гривен. У зв'язку з наведеним просили позов задовольнити, стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги в сумі 3281,82 гривень та відшкодувати з відповідачів солідарно судові витрати. В ході судового розгляду справи представник позивача [PERSON] уточнив та зменшив заявлені позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів - [PERSON], [PERSON], на користь ОСББ «Чорноморська, [NUMBER]», солідарно грошові кошти в сумі 663,48 гривень по оплаті послуг по утриманню будинку та прибудинкової території станом на 01.02.2016 року, а також просив стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі по 1000,00 гривень з кожного. Інші представники позивача в судовому засіданні підтримали уточнені та зменшені позовні вимоги та просили з підстав викладених їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали в повному обсязі та заперечували проти їх задоволення. Крім цього просили застосувати строк позовної давності відповідно ст.267 Цивільного кодексу України. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням установчих зборів власників приміщень будинку [ADDRESS] від 23.01.2009 року затверджено Статут об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорноморська [NUMBER]», діяльність якого та відносини між його членами регулюється Цивільним, Житловим Кодексами, Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», іншими нормативно-правовими актами, а також статутом ОСББ і прийнятими на його підставі рішеннями. Державну реєстрацію ОСББ «Чорноморська [NUMBER]», як юридичної особи, проведено 17.04.2009 року. Згідно наказів Херсонської міської ради управління житлового господарства від 30.10.2009р. №259 та від 18.11.2009р.№267 жилий будинок передано на баланс ОСББ «Чорноморська [NUMBER]». ОСББ «Чорноморська [NUMBER]», згідно Статуту, утримує цей будинок. Зі списку, затвердженого 23.01.2009 року, судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є членом ОСББ «Чорноморська [NUMBER]». Згідно договору купівлі-продажу від 03.03.2005р. посвідченого нотаріусом Херсонського нотаріального округу Довгань О.І., [PERSON] та [PERSON] є співвласниками кватири [NUMBER] в будинку [ADDRESS], який зареєстровано за №43989 в книзі №171. Судом враховано, що згідно Довідки №11 від 17.02.2015 року за період з 2010-2014 роки по ОСББ «Чорноморська [NUMBER]» було витрачено на благоустрій будинку та прибудинкової території 33182,87 гривень. Із наданого представником позивача розрахунку нарахування та оплати по внескам на утримання будинку квартири [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] в ОСББ «Чорноморська [NUMBER]» за 2009-2015 року вбачається, що станом на 01.02.2016 року заборгованість складає 663,48 гривень. На неодноразові попередження позивача про погашення заборгованості відповідачі не відреагували. Суд критично відноситься до пояснень відповідача [PERSON], наданих в судовому засіданні, що надання позивачем у неналежному обсязі послуг з утримання будинку та прибудинкової території, та звернень зі скаргами з цього приводу до позивача в усній формі, зокрема щодо невідповідності вентиляційних каналів в спірному жилому будинку. Оскільки із наданої відповідачем [PERSON], службової записки від 09.02.2016 року начальника Херсонського міжрайонного управління ПАТ «Херсонгаз» наданого заступнику голови правління - головному інженеру ПАТ «Херсонгаз» вбачається, що в ході обстеження вентиляційних каналів на відповідність вимогам у жилому будинку [ADDRESS] встановлено, що в кВ.:[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] наявність тяги відсутня. Також вказано, що станом на 09.02.2016 року акти перевірок вентиляційних каналів прострочені, строк їх перевірки закінчився. Однак суд критично відноситься до вищезазначеної службової записки від 09.02.2016 року, яка містить підпис начальника Херсонського міжрайонного управління ПАТ «Херсонгаз», оскільки вона не встановлює факт відсутності тяги, а лише вказано на необхідність звернення до спеціалізованої організації щодо перевірки вентиляційних каналів. Позивачем надано акт перевірки технічного стану димових та вентиляційних каналів від 17.12.2015 року за адресою: [ADDRESS], згідно якого всі канали очищені від сажі, сторонніх предметів, сміття та інш., та є герметичними тощо. Акт дійсний до 17.12.2016 року. Разом з цим згідно вищезазначеного Акту від 17.12.2015 року встановлено, що мешканці квартири [NUMBER] по [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] не надали доступ до вентиляційних каналів в їх квартирі для їх очистки. Відповідно до ст.7 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» серед обов'язків членів ОСББ щодо майна, яке перебуває у спільній сумісній та спільній власності, є і обов'язок приймати участь в утриманні будинку. Зазначені положення містяться і в Статуті ОСББ. На підставі статті 17 вищезазначеного закону ОСББ має право вимагати від своїх членів своєчасної та повної сплати всіх встановлених Законом та Статутом платежів. Члени ОСББ зобов'язані сплачувати платежі, пов'язані з утриманням будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст.15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» член ОСББ зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Статтею 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572 власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника за обслуговування і ремонт будинку. Згідно Постанови КМУ від 12.07.2005року №560 «Про затвердження тарифів на послуги по утриманню будинку та прибудинкової території» розмір тарифів повинен розраховуватися по кожному будинку з урахуванням норм обслуговування для працівників та виробничого персоналу». Однією із форм участі в утриманні будинку є внесення кожним членом ОСББ платежів з утримання будинку та прибудинкової території, які відповідно до ст.20 Закону України «Про ОСББ» встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у користуванні фізичних або юридичних осіб. Згідно п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» платежі за комунальні послуги нараховуються щомісячно. Розмір щомісячних платежів з утримання будинку та прибудинкової території визначається загальними зборами ОСББ. Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник майна несе тягар по утриманню належного йому майна. Відповідно до ст.360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів). Відповідно до ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.151 Житлового кодексу УРСР - громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ст.162 Житлового кодексу УРСР квартирна плата та плата за комунальні послуги повинні вноситися своєчасно. Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Так, оскільки позивач надає, а відповідач отримує послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. Разом з цим суд судом встановлено, що сума заборгованості за період з 2009 року по 01.02.2016 року у розмірі 663,48 гривень знаходиться поза межами позовної давності, яка переривалась у жовтні 2012 року, тому суд вважає, необхідним стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості, що станом на 01.02.2016 року складає 450,54 гривень. З урахуванням цього в цій частині заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Разом з цим, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору згідно квитанції №2333\\з17 від 05.01.2015 року в сумі 243,60 гривень, позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, тому вказані судові витрати підлягають стягненню пропорційно з відповідачів, що відповідає вимогам ч.1 ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р. Також згідно із статтею 5 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 15.08.2012 року, визначені види адвокатської діяльності, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру та інше. Відповідно до ч.1-2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений ч.1 ст.1 Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено згідно Договору про надання правової допомоги від 08.12.2014 року укладеного між адвокатом [PERSON] та ОСББ «Чорноморська,[NUMBER]» в особі його голови [PERSON], сторони уклали договір про надання правової допомоги адвокатом. Всього гонорар адвоката визначено у 2000,00 гривень. Разом з цим суд критично відноситься до видаткового касового ордеру від 10 грудня 2014 року ОСББ «Чорноморська [NUMBER]», згідно якого [PERSON] видано 2000,00 гривень за адвокатські послуги по справі за позовом ОСББ «Чорноморська [NUMBER]» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, оскільки на зазначеному видатковому касовому ордері відсутній підпис одержувача у відповідній графі, також відсутня печатка. Інших доказів представниками позивача щодо витрат на правову допомогу суду не надано, тому у суді відсутні належні та допустимі докази отримання адвокатом грошей за надання юридичних послуг. Крім цього відсутній розрахунок з чого саме складаються юридичні послуги та скільки витрачено часу на їх надання. З урахуванням викладеного суд дійшов переконання, що заявлені в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного заявлений ОСББ «Чорноморська,[NUMBER]» позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial