overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] із даним плозовом, в якому просить стягнути аліменти на період її навчання в розмірі 14 частини всіх видів його заробітку . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона навчається в Комунальному вищому навчальному закладі Київської обласної ради "Броварське вище училище фізичної культури" з 01.09.2010 року по липень 2014 року денної форми навчання, потребує матеріальної допомоги. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України . Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Позивачка [PERSON] навчається в Комунальному вищому навчальному закладі Київської обласної ради "Броворське вище училище фізичної культури" з 01.09.2010 року по липень 2014 року денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 71 від 27.01.2014 року (а.с.5). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати повнолітню доньку, сина, які продовжують навчання, до досягнення двадцятитрьохрічного віку, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки на період навчання є обґрунтованими, та такими, що підлягають задовленню. З огляду на викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що "03" вересня 2005 року вона вступила до реєстрованого шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований Покровськобагачанською сільською радою Хорольського району Полтавської області за актовим записом № 2. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Сумісне подружнє життя з відповідачем не склалося на ґрунті взаємного нерозуміння, різних поглядів на життя. Шлюбні відносини припинені з лютого 2010 року. Відповідач залишив сім"ю і переїхав проживати до іншої жінки в село Лутовинівка Козельщинського району, де й проживає по даний час. В сім"ю повертатися ні позивачка, ні відповідач не мають намір, а тому шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але подала письмову заяву з проханням справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на предявлення до суду позову про розірвання шлюбу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що "20" липня 2012 року вона вступила до реєстрованого шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 53. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне подружнє життя з відповідачем не склалося на ґрунті взаємного нерозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки. Позивачка в своїй позовній заяві вказувала, що відповідач влаштовує постійні сварки, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях; постійно пред"являє їй необгрунтовані претензії, ганьбить, ображає та принижує її честь і гідність, що робить спільне життя нестерпним. Шлюбні відносини припинені з 2013 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в своїй позовній заяві просил суд розглянути справу у її відсутність, а її позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на предявлення до суду позову про розірвання шлюбу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що вона 09 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хорольського РУЮ Полтавської області зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 013569, в зв"язку з чим своє прізвище Богомоленко змінила на прізвище чоловіка Рева. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], 24січня [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов"язки. На підставі чого в сім"ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім"ю не має. Подружні стосунки між стронами припинилися з 2014 року. З цього часу спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На примирення не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Сторони шлюб розривать вперше. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище Рева. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в позовній заяві просла провести розгляд за її відсутності. Позов підтримала повністю та просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове\~ засідання не зявився , хоча вчасно і\~ належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але надав на адресу суду заяву в якій позов визнав і просив провести судове засідання за його відсутності. \~ Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. \~ З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. \~ У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на предявлення до суду позову про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Майновий спір між сторонами відсутній. \~ \~ \~ \~Спір про місце проживання дитини відсутній. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В заяві позивачка вказувала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, а відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання дитини, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з"явилася, в своїй позовній заяві просила суд розглянути справу у її відсутність, а її позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій вказував, що визнає позов повністю та просив суд розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Судом встановлено, що згідно наданої копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], сторони є його батьками. Відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В суді встановлено, що відповідач працездатний, а тому стягнення слід проводити в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 22.02.2016 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 6,23 га в умовних кадастрових гектарах, розташовану на землях КСП "Зоря". У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, пояснив суду, що позивачка є донькою померлого [PERSON], на момент смерті проживала разом з ним, а тому має вважатися особою, яка прийняла спадщину. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, проте надали до суду заяви, згідно якої позов визнають повністю, просять слухати справу за своєї відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані йому докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 05.05.2004 року помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна частка (пай) площею 6,23 га в умовних кадастрових гектарах, розташована на землях КСП "Зоря". Позивачка [PERSON] на момент смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним. Відповідачі [PERSON], [PERSON] спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Разом з цим вбачається, що іншим спадкоємцем померлого [PERSON] є його матір [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подання заяви про її прийняття до нотаріальної контори; 15.02.2005 року їй видано свідоцтво про право на спадщину, у т.ч. на 1/4 частину спірного земельного паю. Оскільки спадкові права [PERSON] позивачкою не оспорюються, суд вважає, що вона набула право власності на 3/4 частини земельної частки (паю). Враховуючи викладене, позов має бути задоволений частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] право на дві земельні частки (паї). Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшло право на дві земельні частки (паї) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Дніпро". Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим вважає, що набула право власності на спадкове майно. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Сашков М.В. підтримав заявлені вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, але надали заяви про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, той з подружжя спадкодавця, хто його пережив, є спадкоємцем першої черги за законом; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі ВАТ "Чапаєвське". У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, проте надали до суду заяву, згідно якої позов визнають повністю, просять слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) у землі ВАТ "Чапаєвське". Позивачка [PERSON] своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити у нотаріальному порядку право на земельну частку (пай) виявилося неможливим через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на неї. Інші можливі спадкоємці померлого [PERSON] на отримання спадщини не претендують. Відповідно до ст.1261 ЦК України, той з подружжя спадкодавця, хто пережив, є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачем за даним позовом вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10.02.1996 р. Шлюб було розірвано рішенням суду від 05.07.2011р. Від даного шлюбу мають неповнолітню дітину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітини не надає, у зв'язку з чим просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліментні платежі на утримання неповнолітньої дітини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до їх повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] записаний її батьком. Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки обоє зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Оскільки аліменти стягуються на одну дитину, то розмір аліментів не може перевищувати більш 25%. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей і доказів, котрі дають право суду звільнити його від сплати судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ст.367 ЦПК України, ст.191 СК України. На підставі ст.ст. 180, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що з відповідачем [PERSON] мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її (позивачки) повному утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд, стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Старобільськ Луганської області, який мешкає за адресою: [ADDRESS], на її користь аліменти на утримання їхньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2015 року до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] на судове засідання не з'явилася. Відповідач [PERSON] на судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позов визнав та не заперечував проти винесення рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] записаний її батьком (а.с.3). Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки обоє зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Оскільки аліменти стягуються на одну дитину, то розмір аліментів не може перевищувати більш 25%. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей і доказів, котрі дають право суду звільнити його від сплати судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ст.367 ЦПК України, ст.191 СК України. На підставі ст.ст. 180, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved