Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про\~визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В позовній заяві він вказав, що 22.04.2002 року померла його бабуся, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, у склад якої входить: земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,090 га. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, яким все що їй буде належати на момент смерті, заповіла своїм синам, [PERSON] та [PERSON]. Однак, вказані спадкоємці за життя в спадкові права не вступили, спадщину не оформили, оскільки [PERSON] помер 27.02.2006 року, [PERSON] помер 13.07.2009 року. У померлої бабусі позивача також була донька, [PERSON], мати позивача, яка також померла 25.05.1995 року. Відповідно до ст.ст.1222, 1223 ЦК України позивач являється єдиним спадкоємцем [PERSON] В звязку з відсутністю оригіналів документів на імя померлої [PERSON], позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та здійснити подальшу державну реєстрацію спадкового майна в органах реєстрації прав. Отже, будучи спадкоємцем, [PERSON] не може в повній мірі розпоряджатися спадковим майном, в звязку з чим, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,090 га, яка належала [PERSON], померлій 22.04.2002 року. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, представника відповідача [PERSON] сільської ради та представника третьої особи Покровської державної нотаріальної контори [PERSON], які надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримав та просить його задовольнити. Представник відповідача позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори [PERSON] рішення просить винести на розсуд суду. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №420054, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] померла 22.04.2002 року (а.с.6). Згідно копії довідки №1099 від 08.06.2017 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON], до моменту смерті, 22.04.2002 року, постійно проживала одна в [INFO], інших членів сімї немає (а.с.18). Згідно копії заповіту, посвідченого у виконкомі [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області 22.02.2002 року, все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №069423, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] помер 27.02.2006 року (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №753331, виданого Покровським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, [PERSON] помер 13.07.2009 року (а.с.10). Згідно копії [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00018210038 від 15.06.2017 року, матірю [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.12). Згідно копії [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища №00018210455 від 15.06.2017 року [PERSON] 11.11.1972 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Хомич» на «Сидорова» (а.с.13). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-НО №469897, виданого міським відділом РАЦС м. Макіївка Донецької області 08.12.1972 року, [PERSON] є матірю позивача, [PERSON] (а.с.17). Згідно копії [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу №00018307862 від 05.07.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 04.06.1979 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Хомич» (а.с.14). Згідно копії [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища №00018210309 від 15.06.2017 року [PERSON] 27.07.1979 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Хомич» на «Даниліна». 04.12.1986 року шлюб було розірвано (а.с.15). Згідно копії [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища №00018210551 від 15.06.2017 року [PERSON] 09.02.1987 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Даниліна» на «Сарсакова». 31.08.1992 року шлюб було розірвано (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО №031364, виданого міським відділом РАЦС м. Макіївка Донецької області, [PERSON] померла 25.05.1995 року (а.с.28). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ДП №054594 [PERSON] на підставі рішення 24 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів №65 від 01.10.2001 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,090 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звертався 08.06.2017 року до виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, [PERSON], померлої 22.04.2002 року (а.с.19). Відповідно до листа державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори №1185/01-16 [PERSON] заяву про прийняття спадщини після померлої 22.04.2002 року [PERSON] у встановлений законом строк не подавав. На його усне звернення до нотаріальної контори, йому було розяснено, що у звязку з відсутністю у нього оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка є спадковим майном, у випадку, якщо йому буде продовжено у встановленому законом порядку строк на прийняття спадщини і він прийме спадщину, йому буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а.с.32). Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом, тому має право спадкування земельної ділянки, а тому у суду є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та ст.ст. 25, 1216-1223, 1258, 1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України,

Outcome: approved