Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 04 лютого 2019 року по вул. Еспланадна, 4-6 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Lanos» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у позивача, та автомобіля марки «BMW 520» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО». 16 серпня 2019 року постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КпАП. 16 квітня 2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» направлено на адресу позивача регресну вимогу на суму 169 602,00 грн. Згідно страхового акту № 712-15332 заявлена подія є страховим випадком за Полісом № АМ/3883334 від 22 травня 2018 року виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 100 000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 515 від 27 лютого 2020 року позивачем перераховано на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування в сумі 10 000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1744 від 27 липня 2020 року позивачем перераховано на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування в сумі 90 000,00 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 04 лютого 2019 року по вул. Еспланадна, 4-6 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Lanos» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у позивача, та автомобіля марки «BMW 520» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» (а.с. 13-16). 16 серпня 2019 року постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КпАП (а.с. 10-12). 16 квітня 2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» направлено на адресу позивача регресну вимогу на суму 169 602,00 грн. (а.с. 17). Згідно страхового акту № 712-15332 заявлена подія є страховим випадком за Полісом № АМ/3883334 від 22 травня 2018 року виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 18-19). Згідно платіжного доручення № 515 від 27 лютого 2020 року позивачем перераховано на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування в сумі 10 000,00 грн. (а.с. 21). Згідно платіжного доручення № 1744 від 27 липня 2020 року позивачем перераховано на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування в сумі 90 000,00 грн. (а.с. 22). 21 жовтня 2020 року на адресу відповідача направлено претензію про відшкодування завданих матеріальних збитків в порядку регресу у загальному розмірі 100 000,00 грн. (а.с.23-24, 25). Позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 100 000 грн. 00 коп. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на самовільне залишення відповідачем місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.п. 38.1, 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Судом встановлено, що зі змісту постанови Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року вбачається, що [PERSON] самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. За встановлених обставин позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», код ЄДРПОУ 20080515, адреса місцезнаходження: 03057, вул. Дегтярівська, 33-б, 2-й під`їзд, м. Київ, у відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 2270 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved