Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивачі звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області про визначення часток співвласників у спільному сумісному майні.Свій позов мотивували тим, що 22.06.2013 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме частина квартири, що розташована за адресою: м. Хмільник Вінницької області, вул. 1-го Травня, 15, № 109 та належить на праві приватної спільної сумісної власності дружині спадкодавця [PERSON] та їх дочкам: [PERSON] та [PERSON]. Після смерті чоловіка позивач [PERSON] зверталась до нотаріальної контори для прийняття спадщини та прийняла частину спадкового майна, однак частку квартири, що належала [PERSON], прийняти не може, оскільки у свідоцтві про право власності на житло відомості про належність конкретно визначеної частки нерухомого майна відсутні, а тому їй було роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.За таких обставин позивачі вимушені звертатися із даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 268257 від 26.06.2013 року підтверджується, що [PERSON] помер 22.06.2013р. в с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме частка квартири, що розташована за адресою: м. Хмільник Вінницької області, вул. 1-го Травня, 15, № 109. Зазначена частка квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2919, виданого 14.10.1996 року санаторієм "Хмільник", згідно якого вказана квартира була приватизована відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на сімю у складі чотирьох чоловік, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу Чорної) [PERSON]. Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оскільки за життя померлого не було укладено письмового договору про виділ у натурі його частки з нерухомого спільного майна, а співвласник позивач по справі, то слід вважати їхні частки у спільній сумісній власності, тобто квартири за адресою: м. Хмільник Вінницької області, вул. 1-го Травня, 15, № 109 - рівними, а саме те, що кожному співвласнику належить по 1/4 вищеназваної квартири. Однак, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення свого права на долю квартири, що належала покійному чоловікові, позивач [PERSON] отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій в звязку із тим, що у свідоцтві про право власності на житло відсутні відомості про належність цього нерухомого майна спадкодавцеві, а саме не зазначена частка у спільній сумісній власності на квартиру. За ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved