Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати припиненим право власності [PERSON] , який помер [INFO] , на цілий житловий будинок, та господарські будівлі , що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який постійно проживав в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке вона прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Козятинської державної нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний термін. Нею отримано свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Крім того, в порядку спадкування, за рішенням суду нею була завершена приватизація земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] . За життя її батьку належав цілий житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Однак, на даний час цей будинок, а також веранда літ "а" та сарай літ "Б" повністю зруйнувалися та в зв`язку з непридатністю до експлуатації знесені. Незважаючи на те, що вона стала власником земельної ділянки, на якій знаходився житловий будинок, що належав її батьку, вона не може в повній мірі розпоряджатися цією земельною ділянкою, не може проводити ніякої забудови, так як за документами ця земельна ділянка зайнята, а право власності на цей будинок та господарські будівлі не припинено. Станом на 27.05.2020 була проведена технічна інвентаризація Козятинським районним структурним підрозділом КП «ВООБТІ», де при виході на об`єкт - виявлено житловий будинок літ «А», веранда літ «а», сарай літ. «Б» - знесені, про що складено відповідну довідку, де зазначено, що земельна ділянка, на якій був розташований житловий будинок з господарськими будівлями, вільна від забудови. Зазначені обставини змушують її звертатися із вказаним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мисюра В.М. - в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність та у відсутність її довірительки, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4), який на день своєї смерті проживав в с. Козятин Козятинського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно: квартиру за номером [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] ; житловий будинок в [ADDRESS] . Спадкоємцем майна померлого за законом є донька останнього - позивач по справі - [PERSON] , яка в шестимісячний строк після смерті [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори (7-8,11-13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2010, виданого державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Козятинським РСП КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 28.12.2010 за позивачем зареєстровано право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] (а.с.9-10). Крім того, в порядку спадкування, на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду від 16.08.2016 за позивачем було визнано право на завершення приватизація земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2017 власником вказаної вище земельної ділянки, площею 0,1148 га являється [PERSON] (а.с.14-15). Також, батькові позивача належав цілий житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування, посвідченим секретарем виконавчого комітету Козятинської сільської Ради народних депутатів Козятинського району Вінницької області 18.06.1991 за реєстром № 56. Будинок було зареєстровано в Козятинському районному структурному підрозділ КП «ВООБТІ» 01.10.1991 за реєстровим № 501 (а.с.5-6). В подальшому, вказаний вище будинок тв господарські будівлі зруйновані в зв`язку з їхньою непридатністю, а тому, будівлю будинку , веранди та сараю було знесено. [PERSON] , будучи власницею земельної ділянки, на якій знаходився житловий будинок, що належав батьку останньої, не може в повній мірі розпоряджатися цією земельною ділянкою, так як за документами ця ділянка зайнята, а право власності на будинок не припинено. Позивач самостійно не може зареєструвати припинення права власності на нерухоме майно, оскільки попередній власник нерухомого майна - [PERSON] помер. Відповідно до довідки від 10.06.2020 № 343, виданої Козятинським районним структурним підрозділом КП «ВООБТІ», згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 593 за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 право власності на жилий будинок в цілому зареєстровано за [PERSON] . Станом на 27.05.2020 при виході на об`єкт виявлено - житловий будинок літ «А», веранда літ «а», сарай літ. «Б» - знесені, земельна ділянка станом на 10.01.2020 вільна від забудови (а.с.19). [PERSON] прийняла та частково оформила спадщину після смерті батька [PERSON] , але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок та стати власником цього майна, яке знищене, та припинити право власності в зв`язку з його знищенням. Відповідно до п. п. 4, 11 ч. 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна та смерті власника. Згідно зі ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року, для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта). У постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі №708/254/18 викладено правовий висновок про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з вимогами статті 349 ЦК України є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Таким чином, позивачем доведено факт знищення майна, а саме житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП « ВООБТІ» від 10.06.2020. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. ст. 79-81 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved