Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 25 грудня 2007 року з відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2203413732, згідно з яким надано кредит на суму 17 842,00 доларів США на купівлю автомобіля, строком до 25 грудня 2014 року. Банк повністю виконав свої зобов'язання за договором. В подальшому 26 травня 2009 року між позичальником та банком було укладено додаткову угоду № 1 до цього кредитного договору, з метою зменшення фінансового навантаження. Однак позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання за кредитним договором. 25 грудня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати перед банком за виконання зобов'язань взятих на себе позичальником. 28 листопада 2014 року та 22 січня 2015 року позичальнику та поручителю було направлено позивачем вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, однак погашено так і не було. Просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 2203413732 від 25 грудня 2007 року в сумі 4 962,86 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 11 березня 2015 року еквівалентно 106 964,20 гривень, яка складає із заборгованості за кредитом в сумі 1 193,18 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 25 716,53 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 438,12 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 9 442,77 гривень, пені в сумі 3 331,56 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 71 804,90 гривень солідарно та судовий збір в сумі по 534 (п»ятсот тридцять чотири) грн. 82 коп. з кожного. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 25 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2203413732, згідно з яким надано кредит на суму 17 842,00 доларів США на купівлю автомобіля, строком до 25 грудня 2014 року (а.с.11-16,). 25 грудня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати перед банком за виконання зобов'язань взятих на себе позичальником [PERSON].(а.с. 20-22) Відповідно до додаткової угоди від 28 квітня 2009 року до договору кредиту від 25 грудня 2007 року № 2203413732, яка укладена між Публічного акціонерного товариства «Рафффайзен Банк Аваль» та [PERSON] сторони дійшли згоди, що заборгованість позичальника по цьому кредитному договору становить 15 395,82 доларів США.(а.с. 23-24) Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 25 грудня 2007 року № 2203413732, заборгованість позичальника становить 4 962,86 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 11 березня 2015 року еквівалентно 106 964,20 гривень.(а.с. 7-10). 28 листопад 2014 року Публічним акціонерним товариством «Рафффайзен Банк Аваль» відповідачам направлені вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором від 25 грудня 2007 року № 2203413732.(а.с. 26-27). Дослідив добуті докази суд дійшов наступного висновку. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідачі суду не надали, як і не надали доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю: з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2203413732 від 25 грудня 2007 року в сумі 4 962,86 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 11 березня 2015 року еквівалентно 106 964,20 гривень, яка складає із заборгованості за кредитом в сумі 1 193,18 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 25 716,53 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 438,12 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 9 442,77 гривень, пені в сумі 3 331,56 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 71 804,90 гривень солідарно. Згідно п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. 11 жовтня 2006 року Національним банком України видано Відкритому акціонерному товариству «Рафффайзен Банк Аваль» ліцензію № 10 (а.с. 33-34) та дозвіл (а.с. 35-38), якими позивач уповноважений здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті. Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654,00 грн.). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 534 грн. 82 коп. з кожного. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідачів.

Outcome: approved