Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 30 листопада 2002 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, за актовим записом № 110. За час перебування в шлюбі в них народилося дочка, [PERSON], [INFO]. Протягом подружнього життя між позивачем та відповідачем склались неприязні взаємовідносини, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, що унеможливлює їх спільне проживання однією сім'єю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Також відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в позивача та дитини, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач прийшла до висновку, що сім'я розпалася і її неможливо зберегти. Позивач просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач звернулася до суду із заявою, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву, заяв та клопотань до суду від [PERSON] до суду не надходило. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя 30 листопада 2002 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, за актовим записом № 110 зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають одну дитину, [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи слідує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 316510 (а.с.6). Так, як позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1, звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved