Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на земельну ділянку - частку (пай), в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , який не встиг оформити своє право на земельний пай, що перешкоджає оформити позивачам спадщину, тому як спадкоємці, позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування право отримання у власність земельної частки (паю) № [NUMBER] площею 3,6665 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Обухівської міської ради Київської області, яка перебуває у користуванні публічного акціонерного товариства «Обухівське», що належала померлому [PERSON] по 1/3 частці за кожним. Ухвалою судді від 15.07.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання за загальними правилами позовного провадження до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 18.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач, Обухівська міська рада Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, але в судове засідання свого представника не направив, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу у відсутність представника Обухівської міської ради згідно чинного законодавства та зазначив про визнання позову. Представник відповідача Обухівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення згідно чинного законодавства. Представник відповідача ПАТ «Обухівське» в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, причин неявки не повідомив. Враховуючи повторну неявку відповідачів, суд вважає можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] працював в ПАТ «Обухівське», що підтверджується копією трудової книжки та як працівник, відповідно до витягу з Протоколу № 3 загальних заборів членів ПАТ «Обухівське» від 22.02.2014 року спадкоємці [PERSON] мають право на отримання земельної частки (паю) в процесі розпаювання, номер паю № [NUMBER], а відповідно до схеми поділу земельних ділянок, площа паю становить площею 3,6665 га. Відповідно до державного акту на право постійного користування земельної ділянкою радгосп-комбінат «Обухівський» отримало право постійного користування на земельну ділянку площею 1687,9 га від 19.02.1996, тобто право користування набуте за життя [PERSON] . Протоколом загальних зборів №2 від 05.03.2010 року та протоколом загальних зборів №3 від 22.02.2014 року було вирішено провести процес розпаювання та приватизації земель ПАТ «Обухівське» та затвердити список осіб, які мають право на земельну частку (пай). Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 365 від 08.12.2015 року затверджено проект приватизації земель ПАТ «Обухівське». Вказані обставини підтверджуються протоколами загальних зборів, розпорядженнями райдержадміністрації, корінцем для жеребкування, державним актом на право постійного користування землею, схемою поділу сільськогосподарських земель ПАТ «Обухівське», іншими матеріалами справи. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 16.04.2013 року. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до п.3.5. роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Майно [PERSON] успадкували його діти - позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах, що підтверджується матеріалами спадкової справи, витягом із Спадкового реєстру, свідоцтвами про народження, . Позивачі звертались до нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на спірну земельну частку (пай), однак нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачі як спадкоємці за законом відносно майна свого батька мають право спадкування, в тому числі відносно права на земельну частку (пай), який їх батько набув за життя та відносно якого не було завершено оформлення правовстановлюючого документу. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачам не могло бути видано нотаріусом свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, що перешкоджає позивачам реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємців, тому справа щодо невизнаних права позивачів як спадкоємців підлягають судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право померлого на земельну частку (пай) виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність належного правовстановлюючого документа не позбавляє таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельний пай як пайщика ПАТ «Обухівське». При цьому позивачі довели належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлого батька. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Суд вважає доведеними посилання позивачів щодо наявності у них права на спадщину батька, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивачів як спадкоємців визнання за ними права на земельну частку (пай) в рівних частинах за кожним, тобто по 1/3 частині. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачів, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивачів шляхом визнання права відносно земельної частки (паю) по 1/3 частині за кожним. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. Судові витрати залишити за позивачами, як просили вони в своїй позовній заяві. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved