Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 13966 грн. 06 коп. та судових витрат в розмірі 1378 грн. 00 коп. судового збору. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору DNV0RX23450076 від 20.09.2012 р., укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 4799 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка в порушення умов договору несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредитному договору, тому виникла прострочена заборгованість, яка станом на 04.08.2016 року становить13966 грн. 06 коп., яка складається з наступного: 4488 грн. 82 коп. - заборгованість за кредитом; 4 грн. 64 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 680 грн. 10 коп. - заборгованість комісії за користування кредитом; 7651 грн. 26 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 641 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлена. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали\~\~справи , суд вважає, що позов\~\~підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов»язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов»язання\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 20.09.2012 року між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складався із заяви останньої, Умов надання кредиту фізичним особам "Розстрочка". За цим договором ПАТ КБ "ПриватБанк" надало відповідачу кредит у розмірі 4799,80 грн. Відповідно\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 207 ЦК України\~встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, під час укладення договору від 20.09.2012 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 К України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. Отже, доведеним є факт, що 20.09.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 4799,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свою згоду з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку [PERSON] підтвердила у заяві, власноручно підписавши її. Згідно зі змістом заяви клієнта від 20.09.2012 року строк дії кредитного договору становить 36 місяців з 20.09.2012 року по 19.09.2015 року включно, відсоткова ставка 0,12% річних. При цьому кредитом є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами. Відповідачка в порушення умов договору несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредитному договору, тому виникла прострочена заборгованість, яка станом на 20.09.2012 року становить13966 грн. 06 коп., яка складається з наступного: 4488 грн. 82 коп. - заборгованість за кредитом; 4 грн. 64 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 680 грн. 10 коп. - заборгованість комісії за користування кредитом; 7651 грн. 26 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 641 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова). Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд виходить із розрахунку, наданого банком, разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за вищезазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до\~ст.549 ЦК України\~є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зіст. 360-7 ЦПК Україниє обовязковою для всіх судів України. Оскільки за порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня, як вид цивільно-правової відповідальності, то в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити. Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданого платіжного доручення, позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 1378 грн., що підлягає відшкодуванню.

Outcome: partial