Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між банком та відповідачем [PERSON] 26 серпня 2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до кого останній отримав кредит в розмірі 2500 гривень у вигляді встановленого платіжного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців з моменту підписання договору, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п.6.5, п.6.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 9375 гривень 63 копійки, з яких 3660 гривень 26 копійок - заборгованість за кредитом, 3859 гривень 02 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1171 гривня 80 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також нарахований відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в сумі 250 гривень (фіксована частина) та 434 гривні 55 копійок (процентна складова), в звязку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Відповідач [PERSON], місце проживання якого було зареєстровано у встановленому законом порядку в с.Башмачка Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.14,24) згідно актового запису №28 від 12 жовтня 2012 року по Башмачанській сільській раді Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.31) та свідоцтва про смерть (а.с.46,59) помер 08 жовтня 2012 року у м. Дніпропетровськ, у звязку з чим у Солонянській державній нотаріальній конторі за заявою матері померлого спадкодавця [PERSON] про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу №70/2013 (а.с.45-48), а інші спадкоємці у встановлений законом шестимісячний строк за прийняттям спадщини не звертались. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2015 року за клопотання представника позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с.49) до участі у справі було залучено відповідно до положень ст.37 ЦПК України як правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] (а.с.51). Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.64,65,67), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.37,68), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Крім цього, надали розрахунок заборгованості за кредитним договором без номера від 06 листопада 2007 року станом на 05 жовтня 2012 року, загальний розмір якої становить 3823 гривні 70 копійок, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 3500 гривень 50 копійок, заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 286 гривень 60 копійок, заборгованість за пенею та комісією - 36 гривень 60 копійок (а.с.71-72). Відповідач [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином особисто під розписку (а.с.62), в судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву, за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала частково в розмірі заборгованості, яка мала місце станом на день смерті її сина 08 жовтня 2012 року, а саме: заборгованість по кредиту в сумі 3660 гривень 26 копійок, заборгованість по процентах в сумі 286 гривень 60 копійок, суму комісії та пені в розмірі 36 гривень 60 копійок (а.с.73), при цьому прохала врахувати, що 23 листопада 2015 року на погашення зазначеної заборгованості за кредитним договором вона сплатила грошові кошти у сумі 3893 гривні 00 копійок та на погашення штрафу - у сумі 928 гривень 15 копійок. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений відповідно до вимог ст.1046-1050, 1054 - 1055 ЦК України, який згідно ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.16-18) як позикодавцем та [PERSON] як позичальником, 26 серпня 2008 року був укладений кредитний договір у вигляді встановленого платіжного ліміту на платіжну картку у розмірі 6000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,00\~% на місяць (36,00% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.7-14). Відповідно до умов зазначеного договору банк у вигляді встановлення ліміту на платіжну картку передав позичальнику грошові кошти, а останній зобовязався згідно з п.6.5, п.6.6 Умов та Правил надання банківських послуг погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе грошових зобовязань більше ніж 120 днів, у звязку з чим банк буде змушений звернутися в суд, позичальник зобовязався сплати банку згідно зазначених в заяві позичальника умов укладення кредитного договору штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с.8), а не у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову як зазначено п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (а.с.11 оборот). Пунктом 3.1 Умов і правил надання банківських послуг датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі "Відмітки банку" заяви, яка в заяві позичальника [PERSON] не зазначена, тому суд вважає, що правовідносини між сторонами виникли саме з часу підписання заяви на отримання кредиту тобто 26 серпня 2008 року (а.с.7 оборот). Відповідно до п. 9.12 вищезазначених Правил, договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк (а.с.17). Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі, а зазначене свідчить про те, що за формою та змістом укладений між сторонами кредитний договір відповідає зазначеним вимогам. Позичальник [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не повертав банку кредит у встановлений умовами кредитного договору строк в повному обсязі, в звязку з чим за поданими разом з позовною заявою розрахунками позивача (а.с.4-6) станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 9375 гривень 63 копійки, з яких 3660 гривень 26 копійок - заборгованість за кредитом, 3859 гривень 02 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1171 гривня 80 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також нарахований відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в сумі 250 гривень (фіксована частина) та 434 гривні 55 копійок (процентна складова). Судом встановлено що позичальник [PERSON] згідно актового запису №28 від 12 жовтня 2012 року по Башмачанській сільській раді Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.31) та свідоцтва про смерть (а.с.46,59) помер 08 жовтня 2012 року, у звязку з чим у Солонянській державній нотаріальній конторі за заявою матері померлого спадкодавця [PERSON] про прийняття спадщини як спадкоємця за законом було відкрито спадкову справу №70/2013 (а.с.45-48), але свідоцтво про право на спадщину не видавалось, відомості про склад спадкового майна в матеріалах спадкової справи відсутні. Інші спадкоємці у встановлений законом шестимісячний строк за прийняттям спадщини не звертались. В той же час, згідно наданого позивачем в судове засідання 08 грудня 2015 року розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] станом на 05 жовтня 2012 року, тобто фактично на день його смерті, загальний розмір заборгованості складав на цей період 3823 гривні 70 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3500 гривень 50 копійок, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 286 гривень 60 копійок та заборгованість за пенею та комісією в сумі 36 гривень 60 копійок (а.с.71-72), а вказане свідчить про те, що у позичальника на день смерті виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки, пеня та комісія, тобто ним було допущено порушення зобовязань по кредитному договору у частині своєчасного повернення кредитних коштів та плати за користування ними. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2015 року за клопотання представника позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с.49) до участі у справі було залучено відповідно до положень ст.37 ЦПК України як правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] (а.с.51), але позивачем позовні вимоги до спадкоємця [PERSON] до суду подані не були. Відповідно до ч.3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, при цьому незалежно від часу прийняття спадщини згідно вимог ч.5 ст.1268 ЦК України вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до положень ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено, а у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки боржник [PERSON] помер, то в силу\~ст.1282 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, що свідчить про те, що спадкоємці за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Що стосується строків предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, то суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.3 ст. 1281 ЦК України згідно якої, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, а в разі не предявлення вимог в такий строк, кредитор позбавляється права вимоги. В судовому засіданні встановлено, що з дня смерті боржника [PERSON], яка мала місце 08 жовтня 2012 року пройшло більше двох років, а з даним позовом до суду позивач як кредитор звернувся лише 05 серпня 2015 року (а.с.2), при цьому суду не надав будь-яких доказів про те, коли він дізнався або міг дізнатися про смерть позичальника та відкриття спадщини, а також чи направляв до нотаріальної контори вимогу до спадкоємців щодо погашення боргів спадкодавця, тому суд при прийнятті рішення у даній справі виходить із наявних у ній доказів. Крім цього, після залучення до участі у справі правонаступника боржника, тобто спадкоємця [PERSON], позивачем взагалі не уточнялись позовні вимоги саме до цього відповідача як правонаступника первісного боржника, а лише надано суду розрахунок заборгованості померлого спадкодавця по спірному кредитному договору на день його смерті. Встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України річний строк, на протязі якого кредитор може предявити вимоги до спадкоємців боржника, не є строком позовної давності у розумінні глави 19 ЦК України, а тому цей строк не переривається, не поновлюється, до нього не застосовуються положення ст.ст. 261-263 ЦК України і він підлягає застосуванню незалежно від наявності заяви сторони у справі. Крім цього, суд враховує, що в процесі розгляду даної справи відповідачка [PERSON] 23 листопада 2015 року добровільно сплатила на погашення заборгованості за кредитним договором свого сина [PERSON] грошові кошти у сумі 3893 гривні 00 копійок згідно чека 23112015092708 та на погашення штрафу - у сумі 928 гривень 15 копійок згідно чека 23112015092519 (а.с.60), погасивши зазначену в розрахунку позивача заборгованість станом на 05 жовтня 2012 року (а.с.71-72), загальний розмір якої становив 3823 гривні 70 копійок. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed