Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 11.11.2013 року. Уточнюючи свої позовні вимоги (а.с.66-69, 153) просив суд - стягнути з [PERSON] на користь позивача, матеріальну шкоду спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 26 014,52 грн., моральну шкоду - 20 000,00 грн., витрати на проведення авто товарознавчої експертизи - 850,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 470,15 грн. - стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю» «Глобус» на користь позивача, у зв'язку із страховим випадком суму вартості відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 49000 грн., та судові витрати у розмірі 490 грн. В обґрунтування позовних вимог вказував, що йому на праві приватної власності належить автомобіль Skoda Oktavia, д/н [NUMBER]. 25.07.2013 року о 16.00 водій [PERSON], керуючи автомобілем марки Nissan Primastar д/н [NUMBER] по вул. Леніна в с. Лозуватка Криворізького району при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, допустивши виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з його автомобілем Skoda Oktavia, д/н [NUMBER], спричинивши механічні пошкодження. Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2013 року [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП. Внаслідок отримання механічних пошкоджень його автомобіля Skoda Oktavia, д/н [NUMBER], позивачу була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 75 014,52 грн. відповідно до висновку експертно- товарознавчого дослідження № Д49/07/13 від 29.07.2013 року. З вказаної суми позивач просить стягнути 49 000,00 грн. з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю» «Глобус» (далі) ТДВ СТДВ «Глобус», оскільки ДТП, яка сталася 25.07.2013 року за участю транспортного засобу Nissan Primastar д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], який є забезпеченим транспортним засобом згідно полісу № АЕ/1308556 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на строк дії з 06.02.2013 року по 05.02.2014 року. Зазначену суму страхова компанія визнала, але на численні звернення позивача не відшкодувала і по цей час. Також просив стягнути з ТДВ СТДВ «Глобус» 490,00 грн. - витрати по оплаті судового збору. В рахунок відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль просив стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 26 014,52 грн. Також позивач вказує на те, що протиправними діями відповідача [PERSON] йому заподіяна і моральна шкода, яка складається з наступного. Позивач переніс моральні та емоційні страждання з приводу пошкодження свого автомобіля, так як протягом тривалого часу не міг використовувати його за призначенням, що позбавило його нормальних життєвих зв'язків і вимагало додаткових зусиль для організації звичайного ритму життя. Крім цього, він та його сім'я, пережила та переживає стрес, пов'язаний із фактичною втратою майна, бо автомобіль використовувався не тільки в інтересах позивача, а і в інтересах сім'ї. Оскільки позивач мешкає у селі і з часу пошкодження його автомобіля, він та члени його сім»ї вимушені витрачати додаткові кошти, час на можливість потрапити в с. Лозуватка та м. Кривий Ріг, щоб задовольнити свої мінімальні потреби у продуктах, ліках та інших життєво важливих справах. В момент ДТП позивач пережив, страх за своє життя, а відповідач по справі - [PERSON] так і не вибачився. Все це приносить позивачу душевні страждання. Хоча позивач залишився живий, та не скалічений, оскільки має досвід керування транспортними засобами, тільки не виважена, безрозсудна поведінка відповідача [PERSON] призвела до дорожньо-транспортної пригоди та до цих жахливих наслідків. Заподіяну йому моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20 000 гривень., яку просить стягнути з відповідача [PERSON] Крім того, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 850,00 грн., та витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 470,15 грн. Представник позивача [PERSON] в судове зсідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити (а.с.43,155). Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та розгляд справи, про що свідчать поштові повідомлення, про вручення судових повісток, які направлялись за місцем реєстрації та за місцем проживання відповідача про виклик його на 18.02.2014 року, 19.03.2014 року, 14.05.2014 року, 04.04.2014 року, 12.06.2014 року, 17.07.2014 року, які були отримані то ним особисто, то поверталися за закінченням строку зберігання, то вручені майстру (а.с. 47, 52, 62,63, 77, 122,123,126, 142), отже повістки вважаються такими, що вручені йому належним чином в силу п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України. Представник відповідача - ТДВ СТДВ «Глобус» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.139-140), в письмових поясненнях, які надійшли до суду 09.07.2014 року (а.с.134-135) вказував, що автомобіль Nissan Primastar д/н [NUMBER] забезпечений згідно полісу № АЕ/1308556 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Товариством прийнято рішення про визнання події страховим випадком та виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 49 500,00 грн. Сума страхового відшкодування розрахована з урахуванням ліміту відповідальності товариства за шкоду заподіяну майну згідно полісу страхування № АЕ/1308556, що становить 50 000,00 грн. та шляхом зменшення вартості матеріальної шкоди на суму 500,00 грн. франшизи, яка передбачена зазначеним полісом страхування. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ч.1, ч.4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України. Особа може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Судом встановлено, що 25.07.2013 року о 16.00 водій [PERSON], керуючи автомобілем марки Nissan Primastar д/н [NUMBER] по вул. Леніна с. Лозуватка Криворізького району при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, допустивши виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Oktavia, д/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху (а.с.12). Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2013 року [PERSON] визнано винним за ст.. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн. (а.с.12). Автомобіль Skoda Oktavia, д/н [NUMBER] належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.145). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому факт завдання шкоди позивачу з вини [PERSON] не потребує доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху). Судом встановлено, що [PERSON] на законних підставах експлуатував автомобіль Nissan Primastar д/н [NUMBER], оскільки мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб Nissan Primastar д/н [NUMBER] (а.с.156), а отже до нього підлягають застосуванню положення ч.2 ст.1187 ЦК України щодо обов'язку відшкодування позивачу шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем Nissan Primastar д/н [NUMBER]. Але, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як встановлено судом, [PERSON] є власником автомобіля Nissan Primastar д/н [NUMBER], яким керував 25.07.2013 року [PERSON] та скоїв ДТП, а з [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ПОЛІС № АЕ № 1308556) на строк дії з 06.02.2013 року по 05.02.2014 року забезпеченого транспортного засобу Nissan Primastar д/н [NUMBER] з ТДВ СТДВ «Глобус» (а.с. 12,156). Тобто, дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 25.07.2013 року за участю забезпеченого транспортного засобу Nissan Primastar д/н [NUMBER], є страховим випадком, в розумінні ст.. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та що не заперечується відповідачем ТДВ СТДВ «Глобус» (а.с.146-148). Відповідно до п. п. 9.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Як слідує з п. 22.1 ст. 22 цього ж Закону, у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 12.1, 12.2 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується. Висновком автотоварознавчої експертизи № Д49/07/13 від 29.07.2013 року встановлено, що сума матеріальної шкоди, яка спричинена власнику автомобіля Skoda Oktavia, д/н [NUMBER], в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 75 014,52 грн. (а.с.13-39). Тобто, з вище викладеного слідує, що з відповідача - ТДВ СТДВ «Глобус» на користь позивача підлягає стягненню 49 500,00 грн., з урахуванням зменшення вартості на суму франшизи 500,00 грн., що зазначено у полісі (тобто в межах ліміту) (а.с.132), що відповідач не заперечував, надавши письмові пояснення (а.с.134-135), але приймаючи до уваги положення ст.. 11 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» на користь позивача 49 000,00 грн. в межах заявлених позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди, завданої [PERSON], яка складає 75 014,52 грн. та страховою виплатою, яка складає 49 500,00 грн. в розмірі 25 514,52 грн. необхідно стягнути з [PERSON] (75014,52 грн. - 49500.00 грн. =25 514,52 грн.). Крім того, відповідно до п.9 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є відшкодування моральної шкоди. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відшкодування моральної шкоди яка заподіяна майну страховиком не передбачена, відповідно до ст.. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Отже, моральна шкода підлягає стягненню з винної особи - [PERSON] Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує всі обставини викладені ним, а саме те, що позивач переніс моральні та емоційні страждання з приводу пошкодження свого автомобіля, так як протягом тривалого часу не міг використовувати його за призначенням, що позбавило його та членів його сімї нормальних життєвих зв'язків і вимагало додаткових зусиль для організації звичайного ритму життя. Враховує і те, що він проживає в сільській місцевості та не міг виїздити, за відсутності справного транспортного засобу, для задоволення своїх мінімальні потреб у продуктах, ліках та інших життєво важливих справах. З огляду на викладене, а також з урахуванням принципів справедливості та співмірності, суд визначає моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Що стосується вимог позивача про відшкодування йому витрат понесених за проведення авто товарознавчого дослідження у сумі 850,00 грн. згідно квитанції серії ААЯ № 056521 [PERSON] (а.с.150), суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню та стягненню з [PERSON], в силу п. 4 ч. 3 ст. 79, ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь, якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 10,00 грн. (а.с.1), 260,15 грн. (а.с.2), 490 грн. (а.с.65) за вимоги майнового та немайнового характеру. У зв'язку з повним задоволенням позовних вимог майнового характеру до відповідача ТДВ СТДВ «Глобус», сума судового збору 490 грн. підлягає стягненню з вказаного відповідача на користь позивача, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України. Виходячи з часткового задоволення вимог позивача в частині стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, а саме позивач просив стягнути 46 864,52 грн. (26 014,52 грн. +850 грн. + 20 000 грн.), але позовні вимоги задоволено частково та стягнуто 31 364,52 (25 514,52 грн. +850 грн. +5 000,00 грн.), що становить 66,92% задоволених позовних вимог, отже з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 313,62 грн. (468,65 грн.х 66,92% / 100 % =313,62 грн.).

Outcome: partial