Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до Відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Львівське комунальне підприємство "Снопківське", про визнання приватизації квартири недійсною та скасування свідоцтва про право власності. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що квартира [ADDRESS], який перебуває у власності Львівської міської ради та на обслуговуванні у ЛКП «Снопківське», належить [PERSON] та [PERSON] Стверджує, що 08.05.1998 року [PERSON], яка була наймачем вказаної квартири подала у відділ приватизації державного житлового фонду Галицької районної адміністрації заяву про оформлення права власності на квартиру [NUMBER]. Згідно долучених до заяви копії поверхневого плану вказаного будинку, а саме мезонін та експлікації на квартиру [NUMBER] зазначена квартира складається з коридору площею 5,1 кв.м., вбиральні, 1, 3 кв.м., житлової кімнати, 15,3 кв.м. Розпорядженням міського голови вищевказана квартира була передана у власність [PERSON] Проте відповідно до архівного витягу постанови Виконкому Червноармійської Райради депутатів трудящих, вбачається, що квартира [ADDRESS] була закріплена як службова та складається лише з 1 житлової кімнати, без коридору. Крім того, згідно акту біжучих змін, виявлено, що у вказаній квартирі відсутні вбиральня. Відтак, горище будинку [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності мешканцям цього будинку. Проте, доступ на горище будинку можливий лише через коридор, позначений на поверхневому плані під літ. 6-1, площею 5,1 кв.м. Представник позивача 20.01.2014 року подала заяву про уточнення позовних вимог (а.с.50), просить суд визнати приватизацію квартири [ADDRESS] недійсною. Скасувати свідоцтво про право власності на неї в частині права приватної власності [PERSON] на приміщення коридору площею 5,1 кв.м. під літ. 6-1, зобов'язати реєстраційну службу ЛМУЮ скасувати реєстрацію свідоцтва про право власності на спірну квартиру, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 25.12.1998 року укладений між [PERSON] [PERSON], визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 30.10.2006 року укладений між [PERSON] та [PERSON], визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.12.2009 року укладений між [PERSON] та [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви та в уточненнях до неї. Просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності належним чином повідомлених відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Представник третьої особи - ЛКП «Снопківське» - у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третіх осіб ([PERSON], [PERSON]) - [PERSON] - в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у письмових поясненнях (а.с.34-35). Просить суд позов задовольнити. Представник третіх осіб [PERSON] та третя особа [PERSON] заперечили проти задоволення позову у зв'язку із його безпідставністю. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], в будинку, власником якого є Львівська міська рада та який перебуває на обслуговуванні ЛКП «Снопківське» (а.с.6). Згідно архівної довідки з місця проживання про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення, виданої Житлово-експлуатаційною конторою №106, засвідченою печаткою відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району (а.с.), у квартирі [ADDRESS] з 10.02.1950 року прописана [PERSON], яка була і наймачем вказаної квартири. 08.05.1998 року [PERSON] подала у відділ приватизації державного житлового фонду Галицької районної адміністрації заяву про оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.7). Згідно долучених до заяви копії поверхневого плану вказаного будинку, а саме мезоніну та експлуатації на квартиру [NUMBER], зазначена квартира складається з коридору площею 5,1 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., житлової кімнати 15,3 кв.м.(а.с.8). Розпорядженням міського голови від 21.05.1998 року №294 (а.с.9) затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації від 19.05.1998 року №567 «Про передачу квартири у власність громадян» квартира [ADDRESS] була передана у власність [PERSON]. Згідно поверхневих планів будинок [ADDRESS] складається з двох повноцінних поверхів та мезоніну. На першому поверсі будинку розміщені квартири №№1,2, на другому поверсі - квартири №№3,4, на мезоніні - квартири №№5,6 (а.с.13-14). З архівного витягу постанови Виконкому Червоноармійської Райради Депутатів трудящих від 25.06.1948 року, виданого Державним архівом Львівської області Львівської обласної ради від 01.11.2012 року №4-66 (а.с.11), вбачається, що квартира [ADDRESS] була закріплена як службова та складалася лише з 1 житлової кімнати, без коридору. Згідно акту біжучих змін від 18.11.2003 року (а.с.12) Львівського ОДКБТІ та ЕО при обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено, що у вказаній квартирі відсутня вбиральня (приміщення вбиральні використовується як комірка у зв'язку з відсутністю сантехнічного обладнання). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року, допоміжні приміщення будинку є об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном. Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 визначено, що допоміжні приміщення житлового будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. У рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 року зазначено, що до допоміжних приміщень відносяться: підвали, сараї, кладочки, горища та ін. Відтак, горище будинку [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності мешканцям цього будинку. Проте, як вбачається із поверхових планів вказаного будинку, доступ на горище будинку можливий лише через коридор, позначений на поверховому плані будинку під літ. 6-1 площею 5,1 кв.м. Відповідно до статті 1 закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Пунктами 1.1 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 визначено порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій, а саме: забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання за призначенням; проведення єдиної технічної політики в житловій сфері, що забезпечує виконання вимог чинних нормативів з утримання, поточного і капітального ремонту та реконструкції жилих будинків та прибудинкових територій. У пунктах 1.5 Правил вказано, що утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 року №150. Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року №150 затверджено Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд. У пп. 1.1 зазначеного Примірного переліку вказано такий вид послуг як санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення, утримання ліфтів. Для надання таких послуг передбачено проведення загальних, непередбачених та профілактичних оглядів. Для надання передбачених законодавством житлово-комунальних послуг мешканцям будинку [ADDRESS] необхідний постійний та безперешкодний доступ працівників ЛКП «Снопківське» до горища будинку. Оскільки до горища будинку веде лише коридор, позначений на поверховому плані будинку під літ.6-1 площею 5.1. кв.м., який віднесено до квартири [NUMBER]. Відповідно до ст.15 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочинів недійсними позивач, в силу ст.10 ЦПК України, зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності кожного правочину. Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст.203 ЦК України. Проте ст.216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Позивач стороною в оспорюваних договорах купівлі-продажу не був (а.с.69-71), тому обраний позивачем спосіб захисту - визнання правочинів не дійсними є неналежним. З огляду на викладене приходжу до переконання, що в задоволенні позову в частині визнання договорів купівлі-продажу недійсними слід відмовити. Водночас, з огляду на те, що горище будинку [ADDRESS] є спільною сумісною власністю мешканців будинку, до якого станом на момент розгляду справи є перешкоди у доступі, оскільки на горище веде лише коридор, позначений на поверховому плані будинку під літ.6-1 площею 5.1. кв.м., який віднесено до квартири [NUMBER], що є приватною власністю [PERSON] згідно зі свідоцтвом про право власності, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання приватизації квартири недійсною, скасування свідоцтва про право власності є підставним та підлягає задоволенню.

Outcome: partial