Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 26.02.2015р. звернулася до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який проживав у [ADDRESS]. На випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив. Вона та відповідачка - дочка померлого від першого шлюбу, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]. Відповідачка проживала на дату смерті окремо від [PERSON] та своєчасно подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вона проживала на дату смерті з [PERSON], тому, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є спадкоємцем, що прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке належало йому на праві власності, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] та 8 земельних ділянок загальною площею 10,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Рибаківської сільської ради, які належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих Березанською райдержадміністрацією 22.12.2008 року та 24.12.2008 року. Відповідно до ст.1267 ЦК України їй та відповідачці нотаріус повинна була видати свідоцтва про прийняття спадщини на ? частку кожного об'єкта, який входить в спадкову масу. Відповідачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом, але після спливу 6-місячного строку після смерті спадкодавця повідомила її, що не має наміру приймати спадщину. Про відмову від прийняття спадщини відповідачкою вона повідомила нотаріуса, але нотаріус їй пояснила, що відповідно до ст.1273 ЦК України надати нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини відповідачка вже не може. Також їй було пояснено, що відповідно до ст.1267 ЦК України спадкоємці можуть за письмовою угодою змінити розмір частки у спадщини когось із них, але відповідачка не має наміру отримувати ні ?, ні іншу частку спадкового майна, внаслідок чого ? спадкового майна залишається без власника. Такі дії відповідачки порушують її законні інтереси, оскільки вона не може розпорядитися спадковим майном. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], в т.ч.: · ? житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS]; · ? земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Рибакіівської сільської ради, Березанського району Миколаївської області: · кадастровий номер [NUMBER] площею 5,69 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702248; · кадастровий номер [NUMBER] площею 1,19 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702243; · кадастровий номер [NUMBER] площею 0,12 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 22.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702244; · кадастровий номер [NUMBER] площею 0,16 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702242; · кадастровий номер [NUMBER] площею 1,01 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702247; · кадастровий номер [NUMBER] площею 0,69 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702245; · кадастровий номер [NUMBER] площею 0,28 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702241; · кадастровий номер [NUMBER] площею 1,01 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702246. · 13.03.2015р. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому зазначила, що з позовними вимогами [PERSON] не згодна, так як після смерті [INFO] її батька [PERSON], який проживав у [ADDRESS] залишилося спадкове майно, яке за життя належало йому на праві власності - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] та 8 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області і вона, як дочка померлого, в 2011р. в установлений законодавством 6-місячний термін подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця першої черги. Посилаючись на ст.ст.1261.1267 ЦК України, позивачка просить визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], в т.ч.: · ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS]; · ? частини земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Рибакіівської сільської ради, Березанського району Миколаївської області: 1) кадастровий номер [NUMBER] площею 5,69 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702248; 2) кадастровий номер [NUMBER] площею 1,19 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702243; 3) кадастровий номер [NUMBER] площею 0,12 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 22.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702244; 4) кадастровий номер [NUMBER] площею 0,16 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702242; 5) кадастровий номер [NUMBER] площею 1,01 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702247; 6) кадастровий номер [NUMBER] площею 0,69 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702245; 7) кадастровий номер [NUMBER] площею 0,28 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702241; 8) кадастровий номер [NUMBER] площею 1,01 га., межі якої встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 24.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010800702246. Дані позови ухвалою суду від 18.03.2015р. об'єднано в одне провадження. Враховуючи, що згідно рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 22.12.2006р. на ? частину спірного будинку визнано право власності за [PERSON], ухвалою суду від 15.04.2015р. її залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на сторону відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вимоги за зустрічним позовом - не визнала. Уточнивши свої вимоги, позивачка пояснила, що з [PERSON] вона проживала в зареєстрованому шлюбі з 1983р., від якого мають 5 дітей. В 1983р. вони отримали переселенський будинок по [ADDRESS]. В 1988р. вони розлучилися і [PERSON] в 1989р. одружився з [PERSON], а вона вийшла заміж за іншого і переїхала до іншого місця проживання. Після смерті свого чоловіка в 2005р. вона знову одружилася з [PERSON], з яким вона проживала разом по [ADDRESS] до дня смерті - [INFO]. Після смерті чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса за прийняттям спадщини. Їх спільні діти, які на день смерті чоловіка проживали окремо, спадщину не приймали. Крім неї заяву до нотаріуса подала донька чоловіка від першого шлюбу - відповідачка [PERSON]. Оскільки в чоловіка на праві власності знаходилося 8 земельних ділянок, вона домовилася з відповідачкою що віддасть їй 1 га землі, після чого остання відмовиться від спадщини. В червні 2014р. відповідачка написала відмову від спадщини до суду, щоб не платити нотаріусу велику суму грошей за переоформлення документів. Оскільки в неї є письмова відмова відповідачки від своєї частки в спадковому майні, яку вона надала до суду, позивачка просила визнати за нею право власності на те спадкове майно, яке б належало по закону відповідачці. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, зустрічний позов - підтримала та пояснила, що [PERSON] є батьком відповідачки [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина - будинок та 8 земельних ділянок. [PERSON] своєчасно подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, але після цього їй зателефонувала позивачка і вони домовилися про те, що відповідачка відмовляється від своєї частки в суді, а позивачка залишає їй 1 га землі та за належну їй ? частку будинку [PERSON] сплатить їй 50000 грн.. Оскільки позивачка не сплатила зазначену суму, [PERSON] просить визнати за нею право власності на ? частку спадкового майна, яке належить їй за законом після смерті батька. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - [PERSON] в судове засідання не з'явился та не повідомила причину своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи судовою повісткою та телефонограмою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги сторін задоволенню не підлягають з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] з 19.08.2005р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, виданим 19.08.2005р. відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.6). Відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.73) та свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON], виданим 09.08.1998р. Рибаківською сільською радою Березанського району Миколаївської області (а.с.72). [PERSON], який помер [INFO] (а.с.7), належав на праві власності житловий будинок за адресою [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.10,11,12-15). Як вбачається з рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 22.12.2006р., ухваленим за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину будинку, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на ? частину будинку задоволено, визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] по ? частині будинку за [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили 04.01.2007р. (а.с.115). Крім того, [PERSON] на праві власності належали 8 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області, а саме: земельна ділянка площею 0,35 га кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка площею 5,69 га кадастровий номер - [NUMBER], земельна ділянка площею 0,12 га кадастровий номер - [NUMBER], земельна ділянка площею 1,01 га кадастровий номер - [NUMBER], земельна ділянка площею 0,28 га кадастровий номер - [NUMBER], земельна ділянка площею 0,69 га кадастровий номер - [NUMBER], земельна ділянка площею 0,16 га кадастровий номер - [NUMBER], земельна ділянка площею 1,19 га кадастровий номер - [NUMBER] (а.с.17-24). Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями 1 черги за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). З довідки виконкому Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області вбачається, що [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] з 25.08.1980р. по день смерті [INFO]. За цією адресою на день смерті спадкодавця разом з ним постійно проживали і були зареєстровані дружина спадкодавця - [PERSON] та особа без родинних стосунків [PERSON] (а.с.8). 21.10.2011р. позивачка звернулася до приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за №222 (а.с.41), у зв'язку з чим було заведено спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №28438655 від 21.10.2011 р. (а.с.53). Аналогічну заяву про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] 25.10.2011р. приватному нотаріусу Березанського районного нотаріального округу надала дочка померлого - [PERSON]. Зазначена заява зареєстрована в книгу обліку спадкових справ за №227 (а.с.43). Таким чином, позивачка [PERSON], яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та відповідачка [PERSON], яка своєчасно подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, є такими, що прийняли спадщину. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 08.04.2015р. у справі №6-33цс15, яка, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини Право спадкоємця за законом на відмову від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги передбачено ч.2 ст.1274 ЦК України. разом з тим, строк та порядок відмови повинні відповідати вимогам ст.1270 та ст.1273 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] відмову від прийняття своєї частки в спадкову майні, адресовану Березанському районному суду, надала позивачці 19.08.2014р., тобто після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини та із порушенням вимог ч.1 ст.1273 ЦК України щодо подачі такої заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень, даних в п.25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Аналогічна позиція викладена і в інформаційному листі Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р.. Таким чином, посилання позивачки на зазначену відмову відповідачки від своєї частки спадкового майна не ґрунтується на вимогах Закону. В п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Оскільки позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, які відповідно до вимог Закону є такими, що прийняли спадщину та набули право на спадкове майно, вони не позбавлені можливості оформити право власності в нотаріальній конторі, після чого набудуть право розпорядження нерухомим майном. Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed