Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом та заявленою вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації в розмірі 12 572,03 грн. та судових витрат по справі. Позов обґрунтований тим, що 31.03.2019 р. в районі по вул. Солончакова у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: велосипеда марки Едельвейс під керуванням [PERSON] (відповідача) та автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «ЄвроінсУкраїна», відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту за програмою страхування «РОЗУМНЕ КАСКО Плюс» №004020-2105-10000180 від 30.11.2018. За заявою власника застрахованого автомобіля, пошкодженого в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, на підставі експертизи (ремонтної калькуляції №23219від 03.04.2019) було складено Страховий акт №23219/19 та розрахунок до нього, згідно з яким було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 12 572,03 грн. На переконання позивача, оскільки цивільна відповідальність водія велосипеда марки Едельвейс не застрахована, то саме до відповідача ПрАТ «СК «ЄвроінсУкраїна» перейшло право вимоги в порядку суброгації. Представник позивача в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що [PERSON] належить автомобіль марки «Toyota» моделі «Camry», 2006 року випуску, чорного кольору, р.н. [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.13). 13.03.2019 р. між ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою страхування «РОЗУМНЕ КАСКО Плюс» №004020-2105-10000180 від 30.11.2018, відповідно до умов якого застраховано автомобіль марки ««Toyota» моделі «Camry», 2006 року випуску, чорного кольору, р.н. [NUMBER] , зі строком дії до 29 листопада 2019 року (поліс № [NUMBER] ) (а.с. 6,12 ). 31.03.2019 о 18.10 год. у м. Дніпрі на перехресті нерівнозначних доріг вулиць Вятчизняна - Солончакова велосипедист [PERSON] , керуючи велосипедом Едельвейс, на виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», внаслідок чого зіткнувся з автомобілем Тойота реєстрацій номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим задано збитків. [PERSON] отримав тілесні ушкодження; своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.2 розд. 33 Правил дорожнього руху. Вказана вище обставина встановлена постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2019, яка набрала законної сили 07.05.2019, та якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.7-8). Згідно страхового акту №23219/19 від 31.07.2019 розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку №23219/19 від 05.07.2019 становить 12 572,03 грн (а.с.17-18). Із заявою про виплату страхового відшкодування за договором страхування у зв`язку із настанням страхового випадку [PERSON] звернувся 31.03.2019 (а.с. 4), та згідно з платіжним дорученням №4554 від 31.07.2019 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 12572,03 грн., шляхом перерахування вказаної суми на рахунок [PERSON] (а.с.19). Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про відшкодування шкоди №671 від 18.11.2019 (а.с.20), яка залишилася поза увагою останнього. Правовідносини між учасниками справи виникли із відшкодування шкоди, яка завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Відтак, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. За судового розгляду встановлено, що позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, та судом встановлено, що до ПрАТ «Євроінс Україна» перейшло право вимоги у порядку суброгації, а відтак сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 12 572, 03 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача саме в порядку суброгації. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved