Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Українська залізниця» в собі РФ «Придніпровська залізниця» звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить суд визнати незаконним і скасувати рішення виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України «Криворізького локомотивного депо» від 31.01.2018. В обґрунтування позову зазначено, що 04.02.2020 позивачем було отримано вимогу відповідача № 58 від 01.02.2019 про розірвання трудового договору (контракту) з [PERSON] , виконувачем обов`язків начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця». Вимога висунута у зв`язку з прийняттям рішення відповідачем від 31.01.2018 про розірвання трудового договору з [PERSON] . Із вказаною вимогою позивач не погоджується з наступних підстав. Відсутні конкретні факти порушення [PERSON] норм Колективного договору, законодавства про працю, які повинні бути досконало розглянуті роботодавцем та в разі їх підтвердження бути підставою для розірвання трудового договору на підставі ст. 45 КЗпП України, в якій зазначено, що власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди. [PERSON] не є керівником відокремленого структурного підрозділу регіональної філії «Придніпровська залізниця», акціонерного товариства "Українська залізниця", оскільки Криворізьке локомотивне депо є структурним підрозділом регіональної філії, і не може бути звільнений на підставі ст. 45 КЗпП України. У структурному підрозділі «Криворізького локомотивного депо» Регіональної філії\~«Придніпровська залізниця»\~діє декілька\~профспілкових організацій.\~А саме\~-профспілка\~залізничників і\~транспортних будівельників\~України Криворізького\~локомотивного депо,\~Вільна профспілка\~машиністів,\~первинна профспілкова\~організація Вільної\~профспілки залізничників\~України Криворізького локомотивного депо. 26 березня 2011 року між адміністрацією та трудовим колективом відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне» ДП «Придніпровська залізниця» в особі профспілки залізничників і транспортних будівельників України Криворізького локомотивного депо, Вільної профспілки машиністів був укладений колективний договір. Відповідач не приймав участі у погодженні та підписанні даного колективного договору, тому не має права на подання вимоги до відповідача про розірвання трудового договору з в.о. начальника цього структурного підрозділу. Тому позивач просить задовольнити заявлені вимоги. В подальшому позивач заявлені вимоги уточнив (в редакції від 30.03.2020) просив суд визнати незаконним та скасувати рішення виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України «Криворізького локомотивного депо» від 31 січня 2019 року в частині вимоги про розірвання трудового договору (контракту) з виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] на заявлених вимогах наполягали з підстав, викладених в позовній заяві. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що вимога про розірвання з ним трудового договору (контракту) є безпідставною. Станом на 31.01.2019 він не був керівником підприємства на нього тимчасово було покладено обов`язки керівника. Пояснив, що будучи виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу "Криворізьке локомотивне депо" трудового законодавства він не порушував. У подальшому подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] вимоги позову не визнали, з підстав, вказаних в поясненні, які були надані до суду. Зазначили, що згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України «Про професійні спілки і гарантії їх діяльності», профспілки, їх об`єднання, мають право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційних прав на звернення за захистом своїх прав до судових органів. Усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки. 31.01.2019 відбулося засідання профкому ППО ВПЗУ КЛД, в одному із його рішень було зазначено, що керівник структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо [PERSON] не виконує: зобов`язання за колективним договором Криворізького локомотивного депо (п. 2.2.6, п. 4.1.2, п. 4.1.6); не надає інформації на запит профспілки (ст. 251 КЗпП України); не вирішує порядок оплати часу простою (ч. 3 ст. 11 КЗпП України); не вирішує питання робочого часу та часу відпочинку; не узгоджує графік змінності (ст. 247 КЗпП України); не створює належні умови для діяльності профспілкової організації (ст. 249 КЗпП України); ігнорує засідання профкому з питань охорони праці; не вирішує питання роботи за графіком змінності і відповідності з законодавством (ст. 57КЗпП України); не забезпечує безпечні і нешкідливі умови праці у відповідності до ст. 153 КЗпП України; порушує порядок проведення оперативних нарад (не надає первинних документів до профспілкового органу). Враховуючи викладене вище ППО ВПЗУ КЛД та її посадові особи на своєму засіданні 31.01.2019 вирішили звернутися до директора Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» з вимогою розірвати трудовий договір з виконуючим обов`язки заступника начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» [PERSON] за ст. 45 КЗпП України за порушення законодавства про працю, діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Статутом ВПЗУ, Конституцією, Законами України. Зазначили, що позивач не надав належних та беззаперечних доказів, які б свідчили про недотримання виборним профспілковим органом чинного законодавства України, що могли стати підставою для скасування рішень ППО ВПЗУ КЛД від 31.01.2019. Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом 31 січня 2019року відбулось засідання профкому Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо, де вирішувалась низка питань, в тому числі і щодо порушень законодавства з охорони праці, колективного договору, Закону України «Про професійні спілки і гарантії їх діяльності» з боку виконуючого обов`язки начальника СП «Криворізьке локомотивне депо» Тисленка В.П, та заступника начальника депо [PERSON] . Згідно з протоколом № 1 засідання профкому Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо від 31 січня 2019року, присутніми на засіданні членами профкому серед іншого було прийнято рішення про звернення до начальника регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» з вимогою, про розірвання трудового договору (контракту) з виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» Тисленком Владиславом Павловичем. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Первинна профспілкова організація вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо зареєстрована 28.03.2018 (Т.3, а.с. 227 копія витягу). 26 березня 2011 року затверджено колективний договір, укладений між адміністрацією та трудовим колективом відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне» ДП «Придніпровська залізниця» в особі профспілки залізничників і транспортних будівельників України Криворізького локомотивного депо, Вільної профспілки машиністів (Т.1, а.с. 23-24 копія виписки). Постановою від 02.01.2019 «Про продовження дії колективного договору Придніпровської залізниці», укладеної між в.о. директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та головою Дорожньої профспілкової організації Придніпровської залізниці, ухвалено продовжити виконання зобов`язань діючого колективного договору ДП «Придніпровська залізниця» у 2019 році до укладення колективного договору АТ «Укрзалізниця» (Т.1 а.с. 21 копія постанови). Первинна профспілкова організація вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо не є стороною колективного договору від 26 березня 2011 року, не приймала участі у його укладенні та не визначала конкретні зобов`язання. Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються КЗпП України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Законом України «Про колективні договори і угоди», Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» та іншими нормативно-правовими актами. Працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки (стаття 2, частини перша, друга статті 246 КЗпП України). Права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами (стаття 244 КЗпП України). Згідно зі статтею 45 КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і\~угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення. У разі, коли рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) не виконано і не оскаржено у зазначений строк, виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) у цей же строк може оскаржити до суду діяльність або бездіяльність посадових осіб, органів, до компетенції яких належить розірвання трудового договору з керівником підприємства, установи, організації. Перелік повноважень виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації передбачений статтею 247 КЗпП України, пунктом 9 якої передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори. Відповідно до статті 20 Закону України «Про професійні спілки», профспілки мають не тільки право звертатись з відповідними пропозиціями до адміністрації роботодавця, але й вносити подання про усунення порушень умов колективного договору, угоди профспілки, яке розглядається в тижневий термін. Таким чином, законодавець визначив право профспілки, при здійсненні своєї діяльності, спрямованої на захист прав та інтересів членів профспілкової організації та інших працівників, звертатись до адміністрації роботодавця з вимогами про усунення в певний спосіб порушень, гарантованих Конституцією України трудових прав громадян. Пред`являючи начальнику Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на підставі статті 45 КЗпП України та статті 38\~Закону України\~«Про професійні\~спілки,\~їх права\~та гарантії\~діяльності» вимогу про розірвання трудового договору з виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» [PERSON] , Первинна профспілкова організація вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо посилалася на те, що начальник зазначеного підприємства порушує положення трудового законодавства, а також умови укладеного колективного договору, не виконує вимоги Закону України «Про транспорт» в частині задоволення прав громадян під час їх транспортного обслуговування по доставці їх до місця роботи у нічний час . Преамбулою Закону України «Про колективні договори і колективні угоди» визначено, що цей Закон визначає засади колективно-договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин працівників і роботодавців, їх представників. Відповідно до статті 3 Закону України «Про колективні договори і колективні угоди» колективний договір укладається між роботодавцем з однієї сторони і одним або кількома профспілковими органами, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони. Сторонами колективних угод є сторони соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог. Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів (стаття 10 КЗпП України). Приймаючи рішення по справі суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази порушення [PERSON] законодавства про працю, умов колективного договору, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» станом на 31.01.2019. Допитані в судовому заіданні свідки, кожен окремо, пояснили, що порушення трудового законодавства, законодавства про охорону працю станом на 31.01.2019 з боку [PERSON] відсутні. Свідок [PERSON] \~у судовому\~засіданні пояснила,\~що працює\~провідним інженером\~з організації та нормування праці «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» станом на 31.01.2019 [PERSON] був виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» узгоджував та затверджував графіки, вирішував питання організації робочого процесу, затверджував графіки змінності. Зазначила, що не пам`ятає про запити саме профспілки, але [PERSON] , як машиніст електровозу, звертався з особистими запитами щодо його оплати праці та відпрацьованого часу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює начальником сектору охорони праці «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» станом на 31.01.2019 [PERSON] був виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо». У депо є доставка працівників у нічний час на роботу, із роботи, є журнал обліку працівників, які потребують доставки. Вимоги щодо охорони праці [PERSON] виконував та виконує на даний час. Враховуючи викладене, оскільки між адміністрацією відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» та уповноваженими представниками працівників Профспілкою залізничників і транспортних будівельників України Криворізького локомотивного депо, Вільною профспілкою машиністів укладений колективний договір від 26.03.2011, у підписанні якого відповідач, не будучи членом спільного представницького органу профспілок, участі не приймав, та за відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження порушень позивачем законодавства про працю та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Доводи представників\~відповідача про\~те,\~що підставою\~для вимоги\~про розірвання\~трудового договору\~з позивачем\~слугувало не\~лише порушення\~третьою особою\~умов колективного\~договору,\~а і\~законодавства про\~працю,\~суд не\~приймає до\~уваги,\~враховуючи,\~що відповідач\~не реалізував\~своє право\~при наявності\~на підприємстві\~інших профспілкових\~організацій (Територіальної\~профспілкової організації\~вільної профспілки\~залізничників України\~Придніпровської залізниці\~тощо),\~на формуванняспільного представницького органу, незважаючи на те, що відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про колективні договори і угоди» за наявності на підприємстві кількох профспілок чи їх об`єднань або інших уповноважених трудовими колективами на представництво органів вони повинні сформувати спільний представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору. Аналогічне за змістом положення передбачене частиною другою статті 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси найманих працівників при підписанні колективного договору (частина друга статті 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»). За наявності на підприємстві, установі, організації декількох профспілкових організацій, які здійснюють представництво і захист прав та інтересів членів профспілок, їх виборні органи на відповідному рівні договірного регулювання повинні узгоджувати своїх дії за для досягнення своїх статутних цілей і завдань в питанні захисту інтересів членів своїх профспілок для уникнення можливого прийняття рішення, яке б суперечило правам та інтересам членів іншої профспілкової організації, оскільки за законом профспілки є рівними у своїх правах. Крім того, на дату прийняття оспорюваного рішення виборного органу Первинної профспілкової організації вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо, [PERSON] не був керівником підприємства, а лише виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на період до прийняття відповідного рішення уповноваженим органом управління. Виконання обов`язків є тимчасовою мірою до призначення працівника та не є самостійною посадою. Суд не приймає до уваги доводи представників відповідача про неприйняття та залишення без розгляду заяви позивача про уточнення позовних вимог від 30.03.2020, так як вони подані до суду до прийняття справи суддею Гідою О.С. Відхиляючи аргументи представників відповідача, суд зазначає, що позовна заява була подана до суду 21.02.2019. Розгляд справи відбувався суддею Ткаченко С.В., в подальшому суддя Ткаченко С.В. була замінена на суддю Середню Н.Г. 30.03.2020 позивачем було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. 05.08.2020 цивільну справу було розподілено на суддю Гіду О.С. Відповідно до ст. 213 ЦПК України розгляд справи було розпочато спочатку, допитані свідки. Слід зазначити, що діючим ЦПК України не передбачено такого документу як уточнена позовна заява, а передбачено лише подання заяви про збільшення або зменшення позовних вимог. Зі змісту уточненої позовної заяви вбачається, що позивач фактично ставить питання про зменшення позовних вимог, а саме: визнання незаконним та скасування рішення виборного профспілкового органу лише в частині вимоги про розірвання трудового договору (контракту) з виконуючим обов`язки начальника. У судовому засіданні при розгляді справи з початку представник позивача [PERSON] підтримала зменшення позовних вимог та наполягала на задоволенні позову з їх урахуванням. Враховуючи викладене вище, суд розглядає справу з урахуванням уточнених (зменшених) позовних вимог. Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved