Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач КС «Сімейна позика» в особі свого представника за довіреністю Гирича В.А. звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості за договором № 815/16-12442/01, про надання споживчого кредиту від 29 листопада 2016 року та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором в загальному розмірі 52510,14 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в поданій суду заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв та повідомлень від останнього до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. 29 листопада 2016 року між Кредитною спілкою "Сімейна позика" та [PERSON] було укладено Договір № 815/16-12442/01 про надання споживчого кредиту члену кредитної спілки "Сімейна позика". У відповідності до п.п. 1.1., 2.2. Договору Позивач надав Відповідачу грошові кошти кредит в сумі 40000,00 грн. зі сплатою відсотків по ньому розмірі 17 відсотків річних та 1,5 щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 20.02.2019 року. Факт видачі кредиту підтверджується видатковим ордером. Таким чином Позивач виконав свої зобов'язання за Договором перед Відповідачем. Проте, в порушенні умов Договору, Відповідач не виконав свої зобов'язання ще своєчасного погашення заборгованості по кредиту, тому Позивач вимушений звертатися до суду з вимогою про стягнення заборгованості. Невиконання Відповідачем своїх грошових зобов'язань за Договором призвело до порушення ним прав та інтересів Позивача. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Нормами чинного законодавства України, зокрема ст. 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1056 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526ДК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за трестування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, як передбачає ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. п. 2.5, 2.6 Договору, при затримці сплати кредиту і відсотків по ньому, цей Договір вважається таким, що має підвищений ступінь ризику, і в цьому випадку, починаючи з наступного дня після 29-го числа відсотки за користування кредитом встановлюються в розмірі 0, 3 % від суми кредиту за кожен день прострочення порівняно з п. 2. 3. Договору. Отже, відповідач порушив умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість зі сплати кредиту та відсотків за його користування. На підставі викладеного вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved