Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищеозначеним позовом в якому зазначає, що 09.03.2016 року о 17год. 30хв. на Щедрівському водосховищі біля с. Головчинці Летичівського району [PERSON], використовуючи заборонене знаряддя лову, сітку, в порушення п.3.14, 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затвердженого наказом Державного комітету рибного господарства України № 9 від 15.02.1992року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999р. за № 269/3562, здійснив незаконний вилов риби «карась сріблястий» в кількості 28 шт. чим завдав збитку, згідно такс, затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011року № 1209, у розмірі 476грн., про що 09.03.2016р. було складено протокол про адміністративне правопорушення і за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення Летичівським районним судом Хмельницької області 08.08.2016року винесено постанову про закриття провадження у справі відносно [PERSON] у звязку з пропуском строків накладення адміністративного стягнення, однак не вирішено питання з відшкодування завданих збитків в сумі 476грн., яку він просить стягнути з останнього на користь держави, одержувач Меджибізька селищна рада. Разом з тим просить стягнути з [PERSON] на їх користь 1600грн. витрат по сплаті судового збору. В судове засідання позивач заявив про розгляд справи за його відсутності вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений , причину неприбуття не повідомив, не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Справу розглянуто на підставі ст. 224 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних доказів. У звязку із неприбуттям всіх осіб, судом визнано за можливе розглянути справу в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тобто обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 63 Закону України "Про тваринний світ", громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Незаконний вилов риби і розмір заподіяної шкоди [PERSON] підтверджується постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 08.08.2016 року, згідно якої він, використовуючи заборонене знаряддя лову, сітку, вилов риби «карась сріблястий» в кількості 28 шт., заподіявши шкоду державі в сумі 476грн.. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 1600,00 грн. сплаченого судового збору. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги доведені і їх слід задовольнити. На підставі наведеного ст. 63 Закону України "Про тваринний світ", ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved