Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю, визнавши [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування будинком за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що йому належить 3/4 будинку на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-3077 , виданий 08.05.1992 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора; дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-163 Харківським обласним державним нотаріальним архівом, та 1/4 будинку на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-1427 , виданий 12.08.1988 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-162 Харківським обласним державним нотаріальним архівом. У 1986 році позивач уклав шлюб з відповідачам [PERSON] , від шлюбу у сторін є повнолітній син відповідач [PERSON] . Після реєстрації шлюбу, позивач зареєстрував в спірний будинок дружину [PERSON] , а також її мати [PERSON] , після народження сина [PERSON] , останній був зареєстрований у спірний будинок. Рішенням суду від 17.04.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після цього відповідачі свої особисті речі вивезли. На цей час місце проживання відповідачів не відоме. Відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації близько 12 років, не є власниками житла. Не мешкають в ньому і не користується ним. Витрат пов`язаних з утриманням житла не несуть. Не виконують обов`язки члена сім`ї, відсутні за місцем реєстрації. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позов не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133662166 від 08.08.2018 року вбачається, що [PERSON] належить 3/4 частки будинку за адресою [ADDRESS] на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-3077 , виданий 08.05.1992 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора; дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-163 Харківським обласним державним нотаріальним архівом, та з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133663199 від 08.08.2018 року вбачається, що [PERSON] належить 1/4 частки будинку на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-1427, виданий 12.08.1988 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-162 Харківським обласним державним нотаріальним архівом. ( а.с. 11-12) У дублікаті свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-1427, виданий 12.08.1988 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-162 Харківським обласним державним нотаріальним архівом, та у дублікаті свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-3077, виданий 08.05.1992 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора; дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-163 Харківським обласним державним нотаріальним архівом, зазначено, що [PERSON] успадкував за законом після смерті батька [PERSON] , та після смерті матері [PERSON] спадкове майно, яке складається відповідно з 1/4 частки та 3/4 частки будинку розташованого за адресою [ADDRESS] (а.с. 8-9) Згідно довідки про склад сім`ї від 27.08.2018 588/0/102-18, місце реєстрації відповідачів встановлено за адресою [ADDRESS] наданій відповіді від 24.08.2018 року за № 62/100/А3 Слобідським відділом поліції ГУНП Харківської області на запит адвоката Тирон Л.В. зазначено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з усними чи письмовими заявами з приводу усунення перешкод у користуванні житлом за адресою [ADDRESS] , не звертались до Слобідського ВП ГУНП. Допитаний в якості свідка [PERSON] , зазначив, що є сусідом позивача, проживає за адресою [ADDRESS] більше ніж 10 років. Свідок пояснив, що позивач проживає за адресою [ADDRESS] більше 10 років один. Допитаний в якості свідка [PERSON] , зазначив, що є сусідом позивача та проживає за адресою [ADDRESS] з 1964 року. Свідок пояснив, що останній раз дружину і сина позивача (відповідачів по справі) бачив в 2006 році. Свідок пояснив, що позивач та відповідач [PERSON] розірвали шлюб, та остання виїхала з будинку. Допитаний в якості свідка [PERSON] , зазначив, що є сусідом позивача, проживає за адресою [ADDRESS] . Свідок пояснив, що відповідачі по справі виїхали з будинку близько десяти років тому. Свідок вказав, що бачив, як відповідачі виїжджали з будинку та вивозили речі. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення Перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Правова позиція Верховного суду України по справі № 6-92цс15, викладена в Постанові від 27.05.2015 року, вказує, що передбачений ст. 391 ЦПК України спосіб захисту усунення перешкод власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно статті 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошеною померлою. Згідно зі ст. 11 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, стягується з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved