Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] 20.11.2005 року уклали кредитний договір № DNH4КР93530058. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав кредит відповідачу у розмірі 2103,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Як вказує позивач, у порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 15.01.2014 року становить 27098,87 грн., яка складається з наступного : 1659,73 грн. - заборгованість за кредитом; 8319,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15353,32 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; 500 грн. - штрафу (фіксована частина), та 1266,61 грн. - штраф ( процентна складова). Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 27098,87 грн. за кредитним договором № DNH4КР93530058, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 270,99 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася проте подала до суду клопотання про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні подала заяву про застосування строків позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у задоволені позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2005 року ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH4КР93530058, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 2103,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору встановлено, що строк дії договору складає 24 місяці, тобто з 20.11.2005 року до 20.11.2007 року. Статтею 257 ЦК України передбачено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.5.5. Умов надання кредиту визначено , що строк позовної давності за правовідносинами між [PERSON] та банком застосовується у 5 років. Згідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється, зокрема вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Таким чином, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості слід відмовити у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Outcome: dismissed