Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач ПАТ "Страхова компанія «Уніка» звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 08.12.2017 між ним та ТОВ «Ділео Фарма» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу КАСКО CORPORATE № 011183/4100/0000026, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем марки «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 12.05.2018 відповідач, керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , в м. Дніпрі по вул. Калиновій, 84, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. 31.05.2018 позивач виплатив ТОВ «Ділео Фарма» страхове відшкодування за пошкодження автомобіля марки «Skoda Fabia» у розмірі 44 666,62 грн. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як власника транспортного засобу, що зіткнувся із застрахованим ПАТ «Страхова компанія «Уніка» автомобілем, була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Юнівес», останнє виплатило позивачу кошти на покриття збитків. Однак, непокрита сума страхового відшкодування склала 16 105,06 грн., у зв`язку з чим ПАТ "Страхова компанія «Уніка» змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму грошових коштів. 24.07.2020 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області постановлено передати цивільну справу на розгляд Юр`ївському районному суду Дніпропетровської області у зв`язку з непідсудністю. Ухвалою від 09.09.2020 справу прийнято до розгляду Юр`ївським районним судом та відкрито спрощене позовне провадження. 30.09.2020 за клопотанням відповідача до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору залучено ПАТ «СК «Юнівес», та постановлено подальший розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. 10.12.2020 задоволено клопотання відповідача про витребування від ПАТ «СК «Юнівес» доказів - копії матеріалів страхового відшкодування щодо страхового випадку. 25.01.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Сечко С.В. в судове засідання не з`явився, подавши заяву про слухання справи за його відсутності, при цьому підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, в раніше поданій на адресу суду заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Під час підготовчого провадження, подавши відзив на позов, не визнав позовні вимоги з тих підстав, що його цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами була на момент вчинення ДТП 12.05.2018 застрахована в ПАТ «СК «Юнівес», а ліміт відповідальності страховика за страховим полісом № АМ/2406253 повністю покривав збитки від пошкодження транспортного засобу потерпілої особи. Також зазначив, що ПАТ СК «Уніка» в угоді від 25.06.2018 між страховими компаніями про виплату страхового відшкодування гарантувала, що не буде мати претензій щодо розміру компенсації завданих збитків до завдавачів шкоди - водіїв транспортних засобів. Представник третьої особи ПАТ «СК «Юнівес» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи страхова компанія повідомлена належним чином, заяв з повідомленням поважності причин неявки в судове засідання, проханням відкладення розгляду справи або розгляду справи за їх відсутності представники не надавали. Разом з тим, у відповідь на лист відповідача з проханням обґрунтувати розмір виплаченого страхового відшкодування ПАТ «СК «Юнівес» зазначило, що при розрахунку було застосовано коефіцієнт фізичного зносу складників транспортного засобу, визначеного суб`єктом оціночної діяльності, а також врахована франшиза за договором № АМ/2406253 в розмірі 2 000,00 грн., яка підлягає сплаті [PERSON] (а.с. 134). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 08 грудня 2017 року між ТОВ «Ділео Фарма» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту КАСКО CORPORATE № 011183/4100/0000026, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем марки «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4). 12.05.2018 відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ-1102, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Дніпрі по вул. Калиновій, 84, допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належав ТОВ «Ділео Фарма» (а.с. 153-154). Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.05.2018 (а.с. 5-6). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер [NUMBER] 1 складає 45 966,62 грн. (а.с. 7). Визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля здійснено на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності № 07/13-578 від 22.05.2018 (а.с. 85-102). ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на підставі страхового акта № 00259686 та наказу від 25.05.2018 відшкодувало ТОВ «Ділео Фарма» шкоду у розмірі 44 666,62 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Автотрейдінг-Дніпро» (а.с. 7-10). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами за майнову шкоду, заподіяну ним як водієм автомобіля ЗАЗ-1102, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на момент вчинення ДТП згідно з полісом № АМ/2406253 від 06.05.2018 була застрахована в ПАТ «СК «Юнівес», останнє на підставі угоди про здійснення страхового відшкодування від 25.06.2018 частково компенсувало ПАТ «Страхова компанія «Уніка» суму страхового відшкодування (а.с. 183-186). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає таке. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Оскільки ПАТ «СК «Уніка» (яке є страховиком потерпілої в ДТП особи) виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі, тому до нього згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» перейшло право вимоги до заподіювача шкоди ( [PERSON] ) у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Разом з тим, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відносини ж між [PERSON] та його страховиком (ПАТ «СК «Юнівес») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий поліс № АМ/2406253) від 06.05.2018, та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, договором передбачено франшизу, тобто частину збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, в розмірі 2 000,00 грн., та яка в будь-якому випадку підлягає відшкодуванню винною особою. Згідно з частиною першою статті 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (третя особа у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання за страховим полісом № АМ/2406253 від 06.05.2018, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу та франшизи, але такої виплати виявилось недостатньо для покриття збитків в повному обсязі, тому деліктну відповідальність [PERSON] не можна вважати такою, що припинена. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вже зазначалось, у зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктних правовідносинах у межах фактичних витрат до ПАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги у відповідній частині до [PERSON] , оскільки страхова виплата страховика відповідача виявилась недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Посилання відповідача на те, що розмір завданої майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика і це є підставою для відмови у стягненні майнової шкоди з [PERSON] , не відповідає фактичним обставинам справи та є помилковим з огляду на таке. Законом України від 05.07.2012 № 5090-VI у тексті Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів слова «ліміт відповідальності страховика» у всіх відмінках замінено словами «страхова сума» у відповідному відмінку. Відповідно до пунктів 9.2, 9.4 статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. З викладеного виходить, що страхова сума визначає лише максимальний розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, але при цьому не змінює порядок визначення страхової виплати та не збільшує відповідальність страховика у випадках, якщо до нього з заявою про виплату звернувся не безпосередньо потерпілий, а страховик за договором майнового страхування. Різниця ж між виплаченою ПАТ «СК «Юнівес» сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля потерпілої особи викликана в тому числі договірними та законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу. За таких обставин саме [PERSON] як особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ПАТ «СК «Уніка» таку різницю між фактичним (реальним) розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), здійсненою його страховиком ПАТ «СК «Юнівес». Щодо угоди, укладеної 25.06.2018 між страховими компаніями, за якою ПАТ «СК «Уніка» гарантувала, що не буде мати претензій щодо розміру компенсації завданих збитків до завдавачів шкоди - водіїв транспортних засобів, то на думку суду предметом цієї угоди є саме ті страхові виплати (суми), в межах яких відбулось відшкодування шкоди ПАТ «СК «Юнівес» як страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Така угода не тягне за собою неможливість звернення з претензіями про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. До того ж [PERSON] не був стороною вказаної угоди, а односторонній правочин кредитора (ПАТ «СК «Уніка») не може породжувати юридичних наслідків для боржника, оскільки останній звільняється кредитором від певного обов`язку або на підставі договору, укладеного безпосередньо між боржником та кредитором, або на підставі акту цивільного законодавства. Додатково необхідно наголосити, що прощення будь-якого обов`язку на майбутнє не може мати місця, іншими словами, зобов`язання припиняється з моменту укладення відповідного правочину. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «СК «Уніка», суд приймає за основу звіт суб`єкта оціночної діяльності № 07/13-578 від 22.05.2018, використаний страховими компаніями при визначенні розміру страхового відшкодування, який не оспорений відповідачем у встановленому порядку. Так, згідно з вказаним звітом вартість відновлювального ремонту без врахування зносу автомобіля «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер [NUMBER] 1 складає 45 966,62 грн., а з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні - 30 561,56 грн. (а.с. 89-90). Таким чином, розмір майнової шкоди, який підлягає відшкодуванню страховиком винної особи, складає 28 561,56 грн. із розрахунку: 30 561,56 грн. мінус 2 000,00 грн. (франшиза страховика винної особи). В свою чергу стягненню з [PERSON] підлягає сума в розмірі 16 105,06 грн. із розрахунку: 45 966,62 грн. (вартість відновлювального ремонту без врахування зносу) мінус 1 300,00 грн. (франшиза страховика потерпілого) та мінус 28 561,56 грн. (сума, належна до відшкодування страховиком винної особи). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь позивача судовий збір, сплачений за подання позовної заяви до суду у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved