Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Спадкодавець заповіту не залишив. Позивач, є спадкоємцем першої черги за законом але своєчасно не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини з поважних причин, а саме перебував за межами України. Після звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову в зв"язку з пропуском строку передбаченого чинним законодавством. Після цього змушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач своєму позові зазначив вимогу про визначення йому додаткового трьохмісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідач позовні вимоги визнав. Згідно з п.4.ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, підставою для задоволення позову є визнання позову відповідачем та наявність законних для того підстав. Так, [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області Серії [NUMBER] від 13.09.2017 року (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцю. Спадкодавець заповіту не залишив. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом так як згідно свідоцтва про народження є сином спадкодавця (а.с.16). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач на час відкриття спадщини не проживав з спадкодавцем, що підтверджується відомостями про місце його реєстрації (а.с.12-14,17) та в передбачений ст.1270 ЦК України 6 - місячний строк не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. В подальшому при зверненні позивача до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна Сушанова Т.В., приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини (а.с.25). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за N 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до нотаріальної контори після спливу строку з дня відкриття спадщини, зазначивши поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини перебування за межами України, що є об"єктивною підставою вказаного пропуску і це підтверджено належними доказами відмітками у паспорті (а.с.19-24). Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved