Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вищевказаною позовною заявою. Посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 27.01.2004 р., їй належить навіс для пилорами, у [ADDRESS]. Актом прийому-передачі № 24 від 16.03.2004 р. та накладною № 24 від 16.03.2004 р. стверджено, що їй виділено навіс для пилорами. Тячівським районним судом від 14.06.2018 р. ухвалено рішення, яким за нею визнано право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 27.01.2004 р., виданого Тячівською міською радою. 16.07.2018 р. вказане рішення набрало законної сили. У зв'язку з чим, вона звернулася до державного реєстратора в центр надання адміністративних послуг при Тячівській міській раді по питанню реєстрації права власності - навісу для пилорами, за адресою: [ADDRESS]. Підставою для відмови у державній реєстрації нерухомого майна стала відсутність відомостей в акті прийому-передачі нерухомого майна про місце знаходження та площу майна. Згідно технічного паспорту до складу майнового паю входить навіс для пилорами у [ADDRESS], загальною площею 168.23 га. Рішенням Тячівської міської ради від 26.07.2018 р. об'єкту нерухомого майна - навісу для пилорами - було присвоєно адресний номер [ADDRESS]. Просить зобов'язати державного реєстратора в центрі надання адміністративних послуг при Тячівській міській раді здійснити за нею реєстрацію нерухомого майна - навісу для пилорами, яке знаходиться по [ADDRESS]. Представник позивачки, який діє на підставі довіреності, надав суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 27.01.2004 р., виданого Тячівською міською радою, [PERSON] належить майновий пай в розмірі 1431 грв., або 0.1 % фонду підприємства «Тячівське», у [ADDRESS]. Витягом із протоколу № 1 від 01.12.2002 р. стверджено, що загальними зборами КСГП "Тячівське" [PERSON] виділено суму майнового паю 1431 грв. Актом приймання-передачі від 16.03.2004 р. стверджено, що позивачці згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 27.01.2004 р., на суму 1431 грв., виділено навіс для пилорами - 1380 грв. Відповідно до витягу з журналу реєстрації актів та накладних про виділення майнового паю членам ТОВ "Тячівського" вбачається, що [PERSON] виділено в натурі навіс для пилорами, вартістю 1380 грв. Рішенням Тячівського районного суду від 14.06.2018 р. за [PERSON] визнано право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 27.01.2004 р. виданого Тячівською міською радою. Вказане рішення набрало законної сили. З листа Тячівської міської ради № 1486 від 07.08.2018 р. вбачається, що навіс за адресою [ADDRESS], не підлягає державній реєстрації через відсутність відомостей про місце знаходження майна, площі майна, що не дають можливості визнати який саме об'єкт нерухомого майна передано [PERSON] Рішенням Тячівської міської ради № 206 від 26.07.2018 р. об'єкту нерухомого майна - навісу для пилорами громадянки [PERSON] присвоєно адресний номер [ADDRESS]. Відповідно до ст. 4 ч. 1 п. п. 1 та 2 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав зокрема, підлягають право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону. Згідно ст. 27 ч. 1 цього ж Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 2 ч. 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ч.ч. 1, 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За таких обставин, з метою захисту законних інтересів, позивачки, яка з 2004 року володіє та користується нерухомим майном, та позбавлена можливості зареєструвати право власності на нього в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved