Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 5,47 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті батька [PERSON] отримав у спадок зазначену ділянку і нотаріусом йому було видано на неї свідоцтво про право на спадщину. Однак вподальшому він не зареєстрував це свідоцтво до 31 грудня 2012 року, а потім для здійснення реєстрації необхідно пред'явлення оригіналу правовстановлюючого документу, тобто державного акту. Але пред'явити його до реєстраційної служби він не може, оскільки він був долучений у нотаріуса до спадкової справи. Посилаючись на те, що він прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, однак не може зареєструвати своє право через зазначену обставину, і виправити її він не може в зв'язку зі зміною законодавства, тому просив винести судове рішення про визнання за ним права власності на дане спадкове майно. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглядати без його участі та участі позивача, а позов задовольнити. Представник відповідача до судового засідання також не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. [INFO] помер громадянин [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, площею 5,47 га, виділеної для товарного сільськогосподарського виробництва в межах Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Прийнявши спадщину він звернувся до приватного нотаріуса Жовтневого нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], яка на законних підставах видала йому 17 лютого 2009 року свідоцтво про право на спадщину на цю ділянку. Підтвердження права власності на ділянку був державний акт серії МК № 061525, виданий Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 1 жовтня 2003 року, який був долучений до спадкової справи, що передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, та Законом України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". В той же час, отримавши це свідоцтво про право на спадщину він повинен був на підставі нього зареєструвати своє право власності на ділянку в Державному земельному кадастрі та регіональному органі Держземагенства та не оформив новий Державний акт на своє ім'я. Але не зробив цього до 31 грудня 2012 року. Згідно зі статтею 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, яка стала діяти з 1 січня 2012 року) державна реєстрація права власності на земельну ділянку проводиться згідно Державного акту. Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька, який згідно частин 1-4 статті 1268, частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК України прийняв спадщину після його смерті. За положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва повинна бути зареєстрована на праві власності за позивачем, але в даний час вчинити він це не може через зміни в законодавсті щодо порядку реєстрації права власності; й іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved