Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування з відповідача в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 47994,70 грн., а також судових витрат у сумі 2012,00 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що [PERSON] , 24.04.2016 року, о 12 год. 30 хв. на а/д Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 178 км 750 м., керував автомобілем «Опель Омега А» д.н.з [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку,в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.9 «а», 13.1 ПДР України. Згідно постанови Тальнівського районного суду від 08.02.2017 року в діях [PERSON] встановлено склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП . В результаті даної дорожньої пригоди з вини [PERSON] автомобілю потерпілого [PERSON] завдано збитків на суму 47194 грн. 70 коп. Потерпілий завчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок чого отримав страхове відшкодування, сума якого з урахуванням витрат на збір документів, послуг аварійного комісара та визначення розміру шкоди склала 47994 грн. 70 коп. Оскільки на дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатив потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 47194 грн. 70 коп., то він вимушений звернутися до суду з даним позовом про повернення йому виплачених коштів. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просив суд справу розглядати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання неодноразово не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не з`явився до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи він був повідомлений завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, тому справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами, з винесенням заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного: Судом встановлено, що постановою Тальнівського районного суду від 08.02.2017 року, яка набрала законної сили, встановлено , що [PERSON] , 24.04.2016 року, о 12 год. 30 хв. на а/д Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 178 км 750 м., керував автомобілем «Опель Омега А» д.н.з [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку,в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.9 «а», 13.1 ПДР України. Згідно постанови Тальнівського районного суду від 08.02.2017 року в діях [PERSON] встановлено склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно наданих суду документів встановлено, на транспортний засіб - автомобіль з державними номерами [NUMBER] , яким керував [PERSON] не мав страхового полісу, натомість автомобіль "ВАЗ 21099", д/н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] застрахований СК «Оранта». Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 11.05.2016 року [PERSON] , як власник транспортного засобу - автомобіля "ВАЗ 21099", д/н. [NUMBER] на підставі ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся із заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної під час дорожньо-транспортної пригоди яка сталась 24.04.2016 р. з його автомобілем та автомобілем «Опель» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно звіту №11/05-371 про оцінку автомобіля ВАЗ - 21099 н.з. [NUMBER] від 01.06.2016 року, матеріальний збиток завданий власникові автомобіля ВАЗ - 21099 н.з. [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП складає 47194 грн. 70 коп. Згідно наказу Моторного (транспортного) страхового бюро від 10.03.2017 року за №2068 та платіжного доручення №2068рв від 13.03.2017 р. [PERSON] сплачено страхове відшкодування в розмірі 47194 грн. 70 коп. Крім того, згідно платіжного доручення №7368рв від 01.08.2016 р. МТСБУ сплачено ТОВ АК Укравтоекспертиза 800 грн. 00 коп. за послуги аварійного комісара. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 47994 грн. 70 коп. Також суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн.00 коп. На підставі ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, 22, 33, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved