Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ПАТ «ІнГЗК») про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 20.08.1992 р. по 31.05.1995 р. працював в ПАТ «ІнГЗК» водієм всіх марок дизельних автомашин, зайнятим повний робочий день вивезенням гірничої маси із кар'єру, глибиною 150м і більше, цеху технологічного автотранспорту «ІнГЗК»; - з 01.07.2000р. по 20.03.2001р. водієм всіх марок дизельних автомашин, постійно занятий в кар'єрі на обслуговувані об'єктів автотранспортного цеху ВАТ «ІнГЗК»; - з 20.03.2001р. по 20.05.2003р. водієм автомобіля постійно зайнятий в кар'єрі на перевозці запчастин, матеріалів і обладнання автотранспортного цеху ВАТ «ІнГЗК»; - з 20.05.2003 року по 11.11.2003 року був переведений водієм автомобілю в ремонтно-будівельний цех; - 11.11.2003р. був переведений у цех технологічного автотранспорту водієм автомобіля всіх марок (автомобіля БелАЗ 548,549) занятий повний робочий день по поливанню доріг і вибоїв у кар'єрі водієм 1-го класу; - 01.04.2008 року був переведений у цех технологічного автотранспорта водієм автотранспортних засобів, зайнятий повний робочий день по поливанню доріг і вибоїв у кар'єрі, водієм 1-го класу. 18.09.2013 року звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. На даний час не працює. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.05.2013 року (далі - Акт) проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача [PERSON], а саме: - вібраційна хвороба другого ступеню від дії загальних вібрацій, церебрально-периферичний ангіодистонічний синдром в поєднанні з полірадікулопатією з вираженими статико-дінамічними порушеннями та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.), остеартрозу ліктьових (ПФ першого-другого ст.) та остеартрозу в поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого-другого ст.), деф.артрозу дрібних суглобів кистей; - хронічний бронхіт. ЛН першого степеню; - нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху). Зазначений діагноз встановлений Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини протокол №623 від 04.04.2013 року. Пунктом 16 Акту встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи з 08.07.2004 року по час розслідування причин виникнення захворювання водієм автотранспортних засобів, зайнятий повний робочий день на вивезенні гірничої маси із кар'єру цеху технологічного автотранспорту ПАТ «ІнГЗК», при виконанні роботи підпадав під дію загальної вібрації, виробничого пилу та шуму, показники яких перевищували нормативні через недосконалість робочого місця; працюючи з 20.08.1992 року по 31.05.1995 року водієм всіх марок дизельних автомашин, зайнятим повний робочий день на вивозці гірничої маси із кар'єру, глибиною 150м і більше, цеху технологічного автотранспорту «ІнГЗК», з 01.08.2000р. по 20.03.2001р. водієм всіх марок дизельних автомашин, постійно занятим в кар'єрі на обслуговувані об'єктів автотранспортного цеху ВАТ «ІнГЗК», з 20.03.2001р. по 20.05.2003р. водієм автомобіля постійно зайнятим в кар'єрі на перевозці запчастин, матеріалів і обладнання автотранспортного цеху ВАТ «ІнГЗК», при виконанні робіт також підпадав під дію загальної вібрації, пилу та шуму, показники котрих перевищували нормативні. Причиною професійного захворювання визнано: - загальну вібрацію: 109 - 120 дБ при ГДР 107 дБ; - концентрацію пилу з вмістом кремнію діоксиду: 4,4 - 10,8 мг/куб.м при ГДК 2.0 мг/куб.м; - виробничий шум: 82-86дБА при ГДР 80 дБА. Оглядом МСЕК [PERSON] встановлено: 22.07.2013 року первинно встановлено: 50 % втрати професійної працездатності (35% -вібраційна хвороба; 10 % - хронічний бронхіт, 5% - туговухість) та третю групу інвалідності; з 01.08.2014 року безстроково: 50 % втрати професійної працездатності (35% - вібраційна хвороба; 10 % - хронічний бронхіт, 5% - туговухість) та третю групу інвалідності. У зв'язку з вказаним профзахворюванням, позивач щороку знаходиться на лікуванні у медичних закладах: - з 19.03.2010 року по 09.04.2010 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Міська лікарня № 17» з діагнозом: дискогена попереко-крижова, затяжне загострення. Стійкий виражений люмбаішалгічний синдром праворуч з міотонічним компонентом; - з 05.05.2010 року по 25.05.2010 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: дискогена попереко-крижова, затяжне загострення. Стійкий виражений люмбаішалгічний синдром праворуч з міотонічним компонентом; - з 17.10.2012 року по 29.10.2012 року знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання Іст. в стадії загострення середнього ступеня тяжкості; - з 13.11.2012 року по 21.11.2012 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: радіколупатія, полісигментна шийна та попереко-крижова з виразним стато-динамічним порушенням, часте та тривале рецидивуючий перебіг; - з 09.08.2013 року по 19.08.2013 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: вібраційна хвороба II ступеню в поєднанні з радікулопатією попереко-крижовою та шийна з виразними стато-динамічним порушеннями, часте та тривале рецидивуючий перебіг в стадії загострення; - з 18.12.2013 року по 28.12.2013 року знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: хронічний бронхіт в стадії загострення середнього ступеня тяжкості. ЛН 1 ст.; - з 23.05.2014 року по 06.06.2014 року знаходився на лікуванні у стаціонарі Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДИКОМ" з діагнозом: вібраційна хвороба другого ступеню від дії загальних вібрацій, церебрально-периферичний ангіодистонічним синдром в поєднанні з полірадікулопатією з вираженими статико-дінамічними порушеннями та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.), остеартрозу ліктьових (ПФ першого-другого ст.) та остеартрозу в поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого-другого ст.), деф.артрозу дрібних суглобів кистей. Хронічний бронхіт. ЛН І ст. Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху); - з 19.12.2014 року по 30.12.2014 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: вібраційна хвороба II ступеню в поєднанні з полірадікулопатією, попереко-крижовою та шийна з виразними стато-динамічним порушеннями, загострення; - з 19.12.2014 року по 30.12.2014 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: радіколупатія, полісигментна шийна та попереко-крижова з виразним стато-динамічним порушенням, загострення; - з 21.07.2015 року по 31.07.2015 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: вібраційна хвороба II ступеню в поєднанні з полірадікулопатією, попереко-крижовою та шийна, часте та тривале рецидивуючий перебіг в стадії загострення. В звязку з профзахворюванням, як хронічний бронхіт ЛН І ст. в позивача виникають складнощі з користуванням громадським транспортом, оскільки в переповненому транспорті йому не вистачає повітря і він починає задихатися, кашляти, що викликає у нього душевні страждання, морально пригнічує. В зв'язку з цим, він постійно змушений приймати знеболюючі ліки, користуватись інгалятором. Через приступи кашлю позбавлений можливості вести активне життя, як раніше виконувати побутові, справи по дому, оскільки навіть незначні фізичні навантаження ініціюють приступи задухи, тому він постійно відчуває дискомфорт. Знаходиться на диспансерному обліку у терапевта. У зв'язку з профзахворюванням, як вібраційна хвороба II ступеню в поєднанні з полірадікулопатією, попереко-крижовою та шийна з виразними стато-динамічним порушеннями, протягом тривалого часу позивач страждає від постійних стійких болів та обмеження рухів у поперековому відділі хребта з іррадіацією болю в праву ногу, судом в нижніх кінцівках, болю та обмеження рухів в ліктьових, колінних та плечових суглобах, страждає на біль та оніміння в кистях рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді. Через оніміння та судоми кінцівок не може переносити навіть порівняно легкі речі, піднімати вантажі, для нього є дуже скрутним підйом по сходинках сход будинків, пересування по похилій поверхні. Не може виконувати роботу, пов'язану з нахилами тулубу, підняттям і перенесенням вантажів, речей. Також [PERSON] перебуває на обліку з таким профзахворюванням, як нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху) на протязі тривалого часу страждає на зниження слуху на обидва вуха, відчуває шум у вухах та голові, зниження розбірливості мови, періодичний головний біль, головокружіння. Змушений розмовляти з навколишніми людьми, у тому числі в громадських місцях, транспорті на підвищених тонах, часто він не зовсім розуміє змісту почутого, перепитує своїх співрозмовників, що призводить до моральних страждань. Позивач змушений постійно лікуватись, проходити обстеження у лікарів. Та обставина, що позивач має значну втрату працездатності, а саме 50%, призводить до постійних душевних переживань та глибоких моральних страждань, що на думку позивача заподіяні йому з вини ПАТ «ІнГЗК». Отримане професійне захворювання обмежує життєву активність позивача, позбавляє повноцінного спілкування з людьми. Стаючи фізично безпорадною людиною, це його наводить на смутні міркування відносно перспективи на майбутнє, про те, що він може стати тягарем для родини, наслідки яких є незворотні. Позивач оцінює розмір за спричинену моральну шкоду у 40000 грн. Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та викладені в позові обставини в повному обсязі. Пояснив, що він працював в ПАТ «ІнГЗК» з 1992 року по 18.09.2013 року та отримав професійне захворювання. Первинно 22.07.2013 року йому встановлено професійне захворювання, а з 01.08.2014 року безстроково, ступінь втрати професійної працездатності становив - 50 відсотків. У звязку з наявним захворюванням йому завдана моральна шкода, що полягає у фізичному болю, внаслідок отриманого професійного захворювання. Все це призвело до зміни його життєвого укладу, через що він морально страждає. Завдану йому моральну шкоду у зв'язку з професійним захворюванням він оцінює в розмірі 40000 грн. Просить його позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань до суду не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів за відсутності відповідача. Представник відповідача [PERSON] направила до суду письмові заперечення з яких слідує, що позовні вимоги не визнає, оскільки в період роботи позивач мав право користуватися додатковою оплачуваною відпусткою, протягом всього часу роботи на підприємстві мав змогу отримувати путівки до санаторно-курортних закладів та інші пільги. Позивач під час роботи не лише знав про шкідливі умови, але і свідомо продовжував працювати в таких умовах тривалий час, отримуючи за це відповідні пільги і компенсації та більшу оплату праці, мав можливість змінити місце роботи та запобігти розвитку професійного захворювання, але ставив за пріоритет матеріальну сторону життя, а не власне здоровя. Зазначає, що факт виявлення у працівника професійного захворювання не може бути безумовним підтвердженням заподіяння йому моральної шкоди з боку підприємства. Крім того, позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ «ІнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. З 20.08.1992 р. по 31.05.1995 р. позивач працював в ПАТ «ІнГЗК» водієм всіх марок дизельних автомашин, зайнятий повний робочий день вивезенням гірничої маси із кар'єру, глибиною 150м і більше; - з 01.07.2000р. по 20.03.2001р. водієм всіх марок дизельних автомашин, постійно занятим в кар'єрі на обслуговувані об'єктів автотранспортного цеху; - з 20.03.2001р. по 20.05.2003р. водієм автомобіля постійно зайнятий в кар'єрі на перевозці запчастин, матеріалів і обладнання автотранспортного цеху; - з 20.05.2003 року по 11.11.2003 року був переведений водієм автомобілю в ремонтно-будівельного цеху; - 11.11.2003р. був переведений водієм 1-го класу у цеху технологічного автотранспорту водієм автомобіля всіх марок (автомобіля БелАЗ 548,549) занятий повний робочий день по поливанню доріг і вибоїв у кар'єрі; - 01.04.2008 року був переведений водієм 1-го класу у цех технологічного автотранспорту автотранспортних засобів, зайнятий повний робочий день по поливанню доріг і вибоїв у кар'єрі. 18.09.2013 року звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. На даний час не працює. /а.с. 8-13/. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.05.2013 року (далі - Акт) проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача [PERSON], а саме встановлено діагноз: - вібраційна хвороба другого ступеню від дії загальних вібрацій, церебрально-периферичний ангіодистонічним синдром в поєднанні з полірадікулопатією з вираженими статико-дінамічними порушеннями та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.), остеартрозу ліктьових (ПФ першого-другого ст.) та остеартрозу в поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого-другого ст.), деф.артрозу дрібних суглобів кистей; - хронічний бронхіт. ЛН першого степеню; - нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху)./а.с. 14-15/. Пунктом 16 Акту встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи з 08.07.2004 року по час розслідування причин виникнення захворювання водієм автотранспортних засобів, зайнятим повний робочий день на вивезенні гірничої маси із кар'єру цеху технологічного автотранспорту ПАТ «ІнГЗК», при виконанні роботи підпадав під дію загальної вібрації, виробничого пилу та шуму, показники яких перевищували нормативні через недосконалість робочого місця; працюючи з 20.08.1992 року по 31.05.1995 року водієм всіх марок дизельних автомашин, зайнятим повний робочий день на вивозці гірничої маси із кар'єру, глибиною 150м і більше, цеху технологічного автотранспорту «ІнГЗК»; з 01.07.2000р. по 20.03.2001р. водієм всіх марок дизельних автомашин, постійно занятим в кар'єрі на обслуговувані об'єктів автотранспортного цеху ВАТ «ІнГЗК». З 20.03.2001р. по 20.05.2003р. водієм автомобіля постійно зайнятим в кар'єрі на перевозці запчастин, матеріалів і обладнання автотранспортного цеху ВАТ «ІнГЗК», при виконанні робіт також підпадав під дію загальної вібрації, пилу та шуму, показники котрих перевищували нормативні. Причиною професійного захворювання визнано: - загальну вібрацію: 109 - 120 дБ при нормативному значенні 107 дБ; - концентрацію пилу з вмістом кремнію диоксиду: 4,4 - 10,8 мг/куб.м при ГДК 2.0 мг/куб.м; - виробничий шум: 82-86дБА при ГДР 80 дБА /а.с. 14-15/. Зазначений діагноз встановлений Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини протокол №623 від 04.04.2013 року, що підтверджується медичним висновком /а.с. 18/. Оглядом МСЕК [PERSON] встановлено: 22.07.2013 року первинно встановлено: 50 % втрати професійної працездатності (35% -вібраційна хвороба; 10 % - хронічний бронхіт, 5% - туговухість) з 08 липня 2013 року до 01 серпня 2014 року та третю групу інвалідності /а.с. 16/; з 01.08.2014 року встановлено безстроково: 50 % втрати професійної працездатності (35% - вібраційна хвороба; 10 % - хронічний бронхіт, 5% - туговухість) та третю групу інвалідності безстроково. /а.с. 17,57/. У зв'язку з вказаним профзахворюванням, позивач щороку знаходився на лікуванні у медичних закладах: - з 19.03.2010 року по 09.04.2010 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Міська лікарня № 17» з діагнозом: дискогена попереко-крижова полірадикулопатія, затяжне загострення. Стійкий виражений люмбаішалгічний синдром праворуч з міотонічним компонентом /а.с. 19/; - з 05.05.2010 року по 25.05.2010 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: дискогена попереко-крижова полірадикулопатія, загострення. Стійкий виражений люмбаішалгічний синдром праворуч з міотонічним компонентом /а.с. 20/; - з 17.10.2012 року по 29.10.2012 року знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання Іст. в стадії загострення середнього ступеня тяжкості /а.с. 21/; - з 13.11.2012 року по 21.11.2012 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: радіколупатія, полісигментна шийна та попереко-крижова з вираженим стато-динамічним порушенням, часто та тривало рецидивуючий перебіг /а.с. 22/; - з 09.08.2013 року по 19.08.2013 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: вібраційна хвороба II ступеню в поєднанні з радікулопатією попереко-крижовою та шийна з вираженими стато-динамічними порушеннями, часто та тривало рецидивуючий перебіг в стадії загострення /а.с. 23/; - з 18.12.2013 року по 28.12.2013 року знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: хронічний бронхіт в стадії загострення середнього ступеня тяжкості. ЛН 1 ст. /а.с. 24/; - з 23.05.2014 року по 06.06.2014 року знаходився на лікуванні у стаціонарі Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДИКОМ" з діагнозом: вібраційна хвороба другого ступеню від дії загальних вібрацій, церебрально-периферичним ангіодистонічним синдром в поєднанні з полірадикулопатією з вираженими статико-дінамічними порушеннями та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.), остеартрозу ліктьових (ПФ першого-другого ст.) та остеартрозу в поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого-другого ст.), деф.артрозу дрібних суглобів кистей. Хронічний бронхіт. ЛН І ст. Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху) /а.с. 25-26/; - з 19.12.2014 року по 30.12.2014 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: вібраційна хвороба II ступеню в поєднанні з полірадікулопатією, попереко-крижовою та шийна з виразними стато-динамічним порушеннями, загострення /а.с. 27/; - з 19.12.2014 року по 30.12.2014 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: радиколупатія, полісигментна шийна та попереко-крижова з виразними стато-динамічним порушеннями, загострення /а.с. 28/; - з 21.07.2015 року по 31.07.2015 року знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: вібраційна хвороба І - II ступеню в поєднанні з полірадикулопатією, попереко-крижовою та шийною, часто та тривало рецидивуючий перебіг в стадії загострення /а.с. 29, 30/. Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Суд вважає доведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідача вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України Про охорону праці, визначені Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.05.2013 року. 22.07.2013 року первинно встановлено: 50 % втрати професійної працездатності (35% - вібраційна хвороба; 10 % - хронічний бронхіт, 5% - туговухість) та третю групу інвалідності; - з 01.08.2014 року встановлено безстроково: 50 % втрати професійної працездатності (35% - вібраційна хвороба; 10 % - хронічний бронхіт, 5% - туговухість) та безстроково встановлено третю групу інвалідності. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Встановлено, що внаслідок професійного захворювання позивачу заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя та вимагає від нього додаткових зусиль для його організації. Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, вину підприємства в заподіянні шкоди, суттєвість вимушених змін в житті. Відповідно до наданих виписних епікризів позивач в результаті отримання професійних захворювань неодноразово в зв'язку з погіршенням стану здоровя знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних закладах. Суд також враховує, що згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.05.2013 року встановлено, що причиною профзахворювань є тривалий стаж роботи 16 років у цеху в умовах впливу шкідливих факторів. Визначаючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини по справі, ступінь втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, які встановлені первинно, а потім безстроково у розмірі 50 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що настали. Також суд враховує вину підприємства - відповідача в отриманні позивачем професійного захворювання. Суд не може погодитися із письмовими запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємство від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці. Причиною професійного захворювання позивача була недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання, і які не оспорило підприємство - відповідач. З урахуванням вищевказаного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 32000 грн. без урахування податку з доходу громадян, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнає у звязку з погіршенням здоровя. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - стягненню з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 32000 гривень без врахування податку з доходів фізичних осіб. У задоволенні іншої частини позову щодо стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди - позивачу необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в доход держави. На підставі ст.ст. 8, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 5, 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КзПП України, ст.9 Закону України Про охорону праці, та

Outcome: partial