Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач вказує на те, що 05 жовтня 2004 року в с. Глезне, Любарського району Житомирської області у віці 60 років помер його батько [PERSON] Згідно з чинним цивільним законодавством позивач являється спадкоємцем майна померлого. Позивач своєчасно не звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала та обставина, що позивач не проживав разом з покійним батьком і про місце його проживання йому не було відомо, оскільки його батьки не підтримували подружніх відносин. Про смерть батька йому не було відомо, поховання проводили сусіди та Глезненська сільська рада. Про останнє місце проживання та поховання батька він дізнався в червні місяці 2015 року від [PERSON], який запропонував йому продати спадковий для нього житловий будинок та земельну ділянку, яка належала його батькові. Шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 05.04.2005 року, а тому позивач вважає, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини, і просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обємі з підстав викладених у позовній заяві та суду пояснив, що позивач не знав про місце проживання свого батька, так як вони довгий час проживали окремо і його особисті пошуки місцезнаходження батька не дали результатів. Про смерть батька дізнався від [PERSON] Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відсутня. Представник Глезненської сільської ради у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в червні 2015 року він знаючи, що біля нього є будинок покійного [PERSON] захотів його купити. Від односельців дізнався. Що у покійного є син, якого відшукав та домовився з ним про купівлю спадщини і дав йому частину грошей за це. Просив задовольнити позовні вимоги. Вислухавши думку учасників судового засідання, розглянувши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 29 жовтня 1969 року народився [PERSON], що підтверджується копією паспорта громадянина України. Копія свідоцтва про народження ІІ-РЦ №701201 від 13.11.1969 року вказує, що батьком [PERSON] є [PERSON]. 05 жовтня 2004 року в с. Глезне Любарського району у віці 60 років помер [PERSON], про що свідчить повторна копія свідоцтва про смерть [PERSON] I-ТП № 244398 від 14.10.2014 року. Витяг зі спадкового реєстру №42381220 від 08.12.2015 року вказує, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Довідка Глезненської сільської ради №442 від 06.05.2016 року вказує, що [PERSON] помер в с. Глезне Любарського району у віці 60 років і поховання здійснювала сільська рада за участю сусідів, спадкоємців на похороні не було. Із копії довідки №1435 від 11.12.2008 року виданої Глезненською сільською радою [PERSON], що знаходиться в матеріалах цивільної справи №2/282/1354/15 (а.с.20) судом встановлено, що сільська рада повідомила позивача ([PERSON]) про смерть [PERSON], що суперечить викладеним обставинам про те, що позивач дізнався про смерть батька від [PERSON] в червні місяці 2015 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії відсутня. Спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 про Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування розяснено, що главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Крім того, це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7), де вказано, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Крім того, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту родинних відносин), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України , висновок Верховного суду України щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Також суд звертає увагу на те, що позивач через свого представника звертався до суду з вказаним позовом ще двічі 10.12.2015 року та 04.02.2016 року, які були залишенні без розгляду, що у відповідності до ч.2 ст.207 ЦПК України не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду. Однак суд враховуючи те, що кожен раз позивач звертаючись до суду надавав суду різні докази про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вводить суд в оману вказуючи, що про смерть батька він дізнався в червні місяці 2015 року, що суперечить раніше наданим доказам, а саме довідці №1435 від 11.12.2008 року виданої Глезненською сільською радою позивачу [PERSON] де вказано, що сільська рада повідомила його про смерть батька - [PERSON], що знаходиться в матеріалах цивільної справи №2/282/1354/15 а.с.20. Таким чином, достовірно вбачається, що позивач в особі свого представника не доводить обґрунтованість позовних вимог та не підтверджує про поважність пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed