Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Представник ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся до суду з позовом про стягнення на користь товариства з [PERSON] затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 4428,81 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., судового збору в сумі 1921 грн. Обґрунтовував позовні вимоги тим, що 05.06.2018 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено Поліс № АМ / 3497815 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу MAZDA 323, реєстраційний номер [NUMBER] . 04.12.2018 року в м. Львові на вулиці Черновола відбулась ДТП, учасниками якої були: автомобіль MAZDA 323, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортний засіб «Renault Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 21.12.2018року ДТП сталось в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] , а саме за ст. 122-4, 124 КУпАП. В результаті ДТП власнику застрахованого автомобілю [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до експертного висновку/калькуляції №133532 від 17.01.2019 року вартість відновлюваного ремонту становить 5428,81 грн. У зв`язку з настанням страхового випадку, відповідно до умов договору страхування ПАТ «ПРОСТО-страхування» 11.02.2019 року виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 4428,81 грн., яке просив стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу. Також просив стягнути на свою користь понесені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1921 грн. та витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 11.01.2020 року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, але просив зменшити розмір судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 04.12.2018р. о 13.09 год. на пр. Чорновола, 1 у м. Львові, керуючи автомобілем марки MAZDA 323, реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного правового бокового інтервалу, перетнув суцільну лінію розмітки, внаслідок сого здійснив наїзд на автомобіль марки «Renault Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Будучи причетним до пригоди не залишився на місці події та не повідомив про дорожню транспорту пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, чим порушив вимоги п.п.2.10 , 13.1 ПДР. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21.12.2018 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122-4, ст.124 КУпАП, яка набрала законної сили 31.12.2018 року. На час ДТП, відповідальність [PERSON] , як власника автомобілю MAZDA 323, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до укладеного Поліс № [NUMBER] обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована в ПАТ «ПРОСТО-страхування». Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль ««Renault Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 12.12.2018р. з метою отримання відшкодування звернувся до ПАТ «ПРОСТО-страхування» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.6) Згідно страхового акту №133532 від 17.01.2019 року вартість матеріального збитку, відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] становить 5428,81 грн (а.с.22-24). 11.02.2019 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування за ремонт автомобіля «Renault Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 4428,81 грн. (а.с.26) Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Виходячи з положення ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.933 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до Постанови Личаківського районного суду м. Львова від 21.12.2018 року після вчинення вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] на порушення вимог п.2.10 Правил дорожнього руху України залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, оскільки, позивач відшкодував шкоду, заподіяну з вини відповідача, тобто виконав умови за договором страхування наземного транспорту, враховуючи, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, позивач має право вимоги до відповідача в розмірі 4428,81 грн. Окрім того, приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» понесло додаткові судові витрати в розмірі 5 000,00 гривень, які пов`язані із наданням правничої допомоги. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 03 січня 2019 року між позивачем та Адвокатським бюро «Синюк та Партнери» було укладено договір про надання правової допомоги № 23, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях (а.с. 33-39). Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує актом виконаних робіт від 30 квітня 2019 року на суму 5 000,00 грн. (а.с. 38), платіжним дорученням № 6099, 6100 від 03.04.2019 року (а.с. 38,40) та детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 30 квітня 2019 року (а.с. 41). Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог, який є меншим розміру витрат на правничу допомогу, та розмір задоволених вимог,

Outcome: approved