Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 25 376,79 гривень , а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 52 381,12 гривень. Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що він працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЕОС» на посаді директора. Був звільнений з посади 15 грудня 2016 року за угодою сторін , однак при звільненні відповідач не здійснив з ним повного розрахунку та не виплатив заробітну плату . Вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість по заробітній платі 25 376,79 гривень, а також середній заробіток за період з 15 грудня 2016 року по 29 серпня 2017 року за 176 днів в сумі 52 381,12 гривень. У судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , до суду не з»явився, в зв»язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить задоволенню з наступних підстав. Ст.115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки , встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Як вбачається з копії трудової книжки (а. с. 3 ), [PERSON] працював в ТОВ «ЕОС» на посаді директора. Був звільнений з займаної посади з 15.12.2016 року за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України. З довідки наданої ТОВ «ЕОС» вбачається, що позивачу була нарахована, але залишилась не виплачена заробітна плата в сумі 25 376,79 гривень (а.с.4), а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути вказану суму. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗПП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗПП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати", середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два місяці, які передують події, з якою пов'язана виплата. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем , з урахуванням вимог Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року середньоденна заробітна плата [PERSON] на час звільнення складала 297,62 гривень . Оскільки , станом на 15 грудня 2016 року з позивачем при звільнені розрахунку проведено не було , з 15 грудня 2016 року по 29 серпня 2017 року пройшло 176 робочих днів ( без врахування святкових та вихідних) , то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню на користь [PERSON] складає 176 дні * 297,62 гривень = 52 381,12 гривень . При цьому суд зазначає, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідним обов»язком роботодавця та працівника, суд визначає суму , що підлягає стягненню без утримання цього податку й інших обов»язкових платежів (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року № 13). За таких обставин , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved