Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування покликаючись на те, що 08 жовтня 1966 року [PERSON] та [PERSON] придбано житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , після його смерті [PERSON] вступив у володіння спадковим майном, зокрема, Ѕ часткою будинку, однак правовстановлюючих документів не оформляв. Вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину як спадкоємець третьої черги після смерті [PERSON] [INFO] , проте нотаріус відмовила їй у зв`язку з відсутністю у неї документів про смерть [PERSON] . Просить визнати за нею право власності на Ѕ ідеальну частку будинку [ADDRESS] , житловою площею 28,0 кв.м., кухні, 6,8 кв.м., коридора 6,4 кв.м. та сараю, гаража, вбиральні, приналежних до будинку, після смерті [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, а тому суд вважає, що справу слід вирішити у її відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 08 жовтня 1966 року [PERSON] та [PERSON] придбано будинковолодіння [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного посвідчення від 15 жовтня 1966 року [PERSON] та [PERSON] належить по ідеальній половині будинковолодіння [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , після його смерті [PERSON] вступив у володіння спадковим майном. [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається із листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. №231/01-16 від 22 липня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку будинковолодіння [ADDRESS] , оскільки нею не подано свідоцтво про смерть [PERSON] та правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до правової позиції, викладеної у п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Однак, як безспірно встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] не може належним чином успадкувати спадкове майно та одержати свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку будинковолодіння [ADDRESS] у зв`язку із тим, що у неї відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] та ним не зареєстровано право власності на частку у будинку. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] , фактично вступивши в володіння Ѕ частку будинковолодіння [ADDRESS] , прийняла спадщину, яка відкрилась у зв`язку із смертю останнього, а тому за позивачем як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] слід визнати право власності на ідеальну Ѕ частку будинковолодіння [ADDRESS] . Однак, суд вважає, що кухня, 6,8 кв.м., коридор 6,4 кв.м., сарай, гараж, вбиральня, приналежні до будинку не були розподілені між співвласниками будинку, ними не проводився реальний поділ таких приміщень, а відтак, суд позбавлений можливості визнати право власності за позивачем на такі приміщення. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial