Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що вона, постійно із своєю сім"єю проживаю [ADDRESS]. На праві приватної власності має житловий будинок та в користуванні земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку і господарських будівель площею 0.2140 га, на яку їй було дано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо складання документів із землеустрою для передачі в приватну власність вказаної земельної ділянки на підставі рішення № 21 сесії Стрілківської сільської ради від 17 лютого 2014 р. З присадибною земельною ділянкою позивачки [PERSON] межують дві земельні ділянки : присадибна ділянка і ділянка для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], що належать відповідачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 28 грудня 2013 року площею 0.25 га і Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - для ведення особистого селянського Господарства від 28 грудня 2013 року ,ведення особистого підсобного господарства площею 0.068 га. 14 лютого 2014 року позивачка [PERSON], із письмовою заявою звернулася до Стрілківської сільської ради щодо передачі в приватну власність присадибної земельної ділянки площею 0.2140 га, яка 17 лютого 2014 року на відкритому засіданні сесії прийняла рішення №21 Стрілківської сільської ради Перемишляиського району "Про надання дозволу гр.[PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)''. 27 липня 2016 року відповідач [PERSON] на вимогу ліцензованої землевпорядної організації ФОП «[PERSON]» щодо погодження існуючої межі між земельними присадибними ділянками сторін в акті прийомі- передачі межових знаків на зберігання, яке позивачка надала представнику [PERSON],- [PERSON] для ознайомлення і погодження підписом, але остання не відрагувала і безпідставно відмовилася поставити підпис в акті прийомі- передачі межових знаків на зберігання від 27 липня 2016 року, про що було складено відповідний акт , що в свою чергу фактично унеможливлює погодження межі між їх присадибними земельними ділянками по [ADDRESS]. Відповідно до копії Технічної документації із землеустрою щодо видачі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 28 грудня 2013 року площею 0.25 га і Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - для ведення особистого підсобного господарства від 28 грудня 2013 року площею 0.25 /га ведення особистого підсобного господарства площею 0.068 га, що були видані відповідачу [PERSON], сторона позивача [PERSON] після витребування у Відділі Дергеокадастру у Перемишлянському районі копій з вказаної технічної документації виявила,що АКТ встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 09.11.2012 року на присадибну земельну ділянку і земельну ділянку для ведення ОСГ в селі Малі Ланки містить підписи суміжних землекористувачів [PERSON], [PERSON], землевпорядника Стрілківської сільської ради [PERSON] та тодішнього голови вказаної сільської ради [PERSON], який завірений круглою гербовою печаткою сільської ради, але без підпису позивача [PERSON], навпроти її прізвища стоїть відмінний від її підпису- підпис, тобто без погодження позивача. Позивачка вважає, що Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 28 грудня 2013 року площею 0.25 га (кадастровий номер [NUMBER]) та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - для ведення особистого підсобного господарства від 28 грудня 2013 року площею 0.25 га (кадастровий номер [NUMBER]) ведення особистого підсобного господарства площею 0.068 га, що були видані відповідачу [PERSON] - недійсними, оскільки такі видані без її підпису, як суміжного землекористувача. Крім цього, позивач зазначає, що на її вимоги щодо усунення перешкод у погодженні межі, володінні та користуванні присадибною земельною ділянкою, відповідач [PERSON] по теперішній час продовжує чинити їй перешкоди у прийомі межових знаків на зберігання між присадибними земельними ділянками, оскільки не бажає погодити прийняти такі межові знаки між їхніми присадибними земельними ділянками, а вона через це не може виготовити повністю ( в т.ч, завершити виготовлення ФОП «[PERSON]» технічної документації із землеустрою присадибної земельної ділянки) та подати таку до Стрілківської сільської ради на затвердження . В судовому засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] заявлений позов підтримали частково, дали пояснення аналогічні заявленому позову, просять його задоволити. Від підтримання позову в частині визнання Свідоцтв про право власності на нерухоме майно - земельні ділянки відповідачки - відмовились. В судовому засідання відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позову не визнали, вважають його безпідставним та необґрунтованим. Представник відповідачки [PERSON] пояснила суду, що вже багато років заязд на земельну ділянку відповідачки проходить через земельну ділянку позивачки. ТОму відповідачка і сама [PERSON] не бажала підписувати акт узгодження меж земельної ділянки позивачки, оскільки такий не передбачає збереження за відповідачкою права заїзду на її земельну ділянку через земельну ділянку позивачки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. У відповідності до положень ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина перша ст. 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналогічна норма права закріплена і в ст.3 ЦПК України. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). З абрису встановлення меж земельної ділянки відповівдачки [PERSON] (а.с.12 - тильна сторона) та з Схеми закладки межових знаків відповідачки (а.с.13 - тильна сторона) передбачено, що заїзд на земельну ділянку відповідачки є зі сторони суміжного землекористувача [PERSON] (заїзд позначено літерами А-Б). Представник відповідачки визнала, що саме така технічна документація була розроблена та підписана відповідачкою. З цього суд приходить до висновку, що відповідачка підписавши та погодивши таку проектну документацію фактично визнала, що заїзд на її земельну ділянку буде в тому місці, де він заначений в проектній документації. Крім того, представник позивачки [PERSON] наполягав на тому, що жодних обмежень (сервітутів) на земельну ділянку позивачки не встановлювалось, а тому позивачка не зобов"язана зберігати право відповідачки на проїзд через її земельну ділянку, особливо, коли в відповідачки є можливість облаштувати заїзд на її земельну ділянку не порушуючи права суміжних землекористувачів. Відсутність таких обтяжень на земельну ділянку позивачки представник відповідачки не спростував. Тому, позовні вимоги в частині зобов"язати відповідачку не чинити перешкод у прийомі-передачі межових знаків на зберігання, щодо земельної ділянки позивачки слід задоволити. Позовні вимоги позивачки в частині надання їй дозволу на затвердження технічної документації без підпису в акті прийому-передачі межових знаків суміжного землекористувача [PERSON] не підлягають до задоволення, оскільки узгодження меж земельної ділянки без підпису суміжного землекористувача належить до повноважень Комісії сільської ради з питань землекористування. Таке право позивачки може підлягати судовому захисту лише у випадку прийняття чи не прийняття відповідного рішення такою комісією. Без цього, позовні вимоги позивачки в цій частині суд вважає необгрунтованими та передчасними. Зважаючи на вищевикладене, к еруючись ст.ст.8,10,11,57,60,209,212-215,218, 292,294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved