Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. На підставу своїх вимог спирається на те, що 19.01.2019 близько 20 год. 30 хв. відповідач перебуваючи у веранді житлового будинку у домоволодінні [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , [INFO] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесної суперечки, умисно, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, з наміром завдання фізичного болю, умисно наніс останньому близько чотирьох ударів кулаками по обличчю та по верхніх частинах тулуба, в результаті чого спричинив [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи №07-5-01/68 від 21.02.2019 тілесні ушкодження у вигляді садна носу, садна правої скроневої ділянки, садна верхньої третини шиї справа, синця тильної поверхні правого плеча, садна в лівій зовнішній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та двобічний перелом нижньої щелепи, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Правова кваліфікація умисних дій [PERSON] визначена як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне пошкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. Ухвалою Маньківського районного суду від 08.04.2019 кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення, що не спростовує вини [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення та не є реабілітуючою підставою. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в стоматологічному відділенні КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» з 29.01.2019 по 05.02.2019 всього 7 ліжко днів. За даний період, при вартості 1 ліжко-дня 639,23грн., згідно довідки КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» №01-30/964 від 10.06.2019, на лікування [PERSON] витрачена сума 4474,61 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму. Оскільки саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] було заподіяно умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, внаслідок якого останній лікувався у стоматологічному відділенні КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» та враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно Статуту КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» затвердженого першим заступником Черкаської обласної ради від 22.12.2018 № 421-р лікарня є неприбутковим закладом та утримується за рахунок коштів обласного бюджету. Витрати понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам, що і змусило прокурора звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Представник Черкаської обласної ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив справу слухати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, згідно якої просив судове засідання проводитьи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Маньківського районного суду Черкаської області в розділі "Новини та Громадянам" в підрозділі "Оголошення про виклик сторін місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме" (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 19.01.2019 близько 20 год. 30 хв. відповідач перебуваючи у веранді житлового будинку у домоволодінні [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , [INFO] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесної суперечки, умисно, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, з наміром завдання фізичного болю, умисно наніс останньому близько чотирьох ударів кулаками по обличчю та по верхніх частинах тулуба, в результаті чого спричинив [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи №07-5-01/68 від 21.02.2019 тілесні ушкодження у вигляді садна носу, садна правої скроневої ділянки, садна верхньої третини шиї справа, синця тильної поверхні правого плеча, садна в лівій зовнішній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та двобічний перелом нижньої щелепи, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Правова кваліфікація умисних дій [PERSON] визначена як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне пошкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. Ухвалою Маньківського районного суду від 08.04.2019 р. кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення, що не спростовує вини [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення та не є реабілітуючою підставою (а.с. 7). Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в стоматологічному відділенні КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» з 29.01.2019 по 05.02.2019 всього 7 ліжко днів. За даний період, при вартості 1 ліжко-дня 639,23грн., згідно довідки КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» №01-30/964 від 10.06.2019, на лікування [PERSON] витрачена сума 4474,61 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму (а.с. 8-9). Оскільки саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] було заподіяно умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, внаслідок якого останній лікувався у стоматологічному відділенні КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» та враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно Статуту КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» затвердженого першим заступником Черкаської обласної ради від 22.12.2018 № 421-р лікарня є неприбутковим закладом та утримується за рахунок коштів обласного бюджету. Витрати понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07. 1993 р. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Згідно ч. 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно Статуту КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» затвердженого першим заступником Черкаської обласної ради від 22.12.2018 № 421-р лікарня є неприбутковим закладом та утримується за рахунок коштів обласного бюджету. Витрати понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Відповідно до ст. 128 КПК України особа, яка не пред?явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред?явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту ухвали вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] , цивільний позов не розглядався. Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі 4474 гривень, 61 коп., що становить вартість лікування, що підтверджується довідкою КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради» №01-30/964 від 10.06.2019, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved