Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 10 червня 2006 року виконавчим комітетом Великотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10; після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » не змінювати; усі судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що вона,[PERSON] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб вони зареєстрували 10.06.2006 року у виконавчому комітеті Великотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спочатку їхні сімейні відносини складались добре, вони всі разом проживали за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . Вони з відповідачем дбали про добробут сім`ї. З часом їхні стосунки погіршилися із-за непорозумінь, різних поглядів на життя. Між ними часто почали виникати сварки. Чоловік не поважав її, не рахувався з її думкою, ставився до неї агресивно. Їхні діти ставали свідками проявів його агресії, в цей момент вони були налякані, що негативно позначалося на їхньому настрої. Окрім цього, він залякував і погрожував їй побиттям, що, зрештою, неодноразово робив. Це і стало основною причиною значного погіршення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо. На сьогоднішній день між нею та відповідачем відсутні взаєморозуміння, повага та нормальне спілкування. Фактично шлюб носить формальний характер, а тому збереження його буде суперечити їхнім спільним інтересам. Вважає, що подальше збереження шлюбу між ними є неможливим. Розуміючи те, що проживання дітей разом з нею відповідає їхнім інтересам, спору щодо їх місця проживання між ними немає. Тому після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин, які склались з [PERSON] , враховуючи те, що вони не підтримують подружніх відносин, зважаючи на негативний вплив конфліктних відносин на розвиток і виховання їхніх дітей, відсутність взаєморозуміння між ними,вважає, що примирення між ними неможливе, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] , в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , який вони зареєстрували 10 червня 2006 року у виконавчому комітеті Великотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10; після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » не змінювати; судові витрати покласти на відповідача; неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - залишити на проживанні з нею. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Представник позивачки адвокат Кобилинець Т.В. (ордер а.с.28-29) в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання на повторний виклик не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19),оголошення про виклик до суду [PERSON] на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. ( а.с. 24,32 ). Від нього не поступив відзив на позов. Cуд, вислухавши пояснення позивачки та її представника , вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] , 10 червня 2006 року був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Великотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". За час спільного проживання в шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [INFO] народилася [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] - а.с.11) та [INFO] народився [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] - а.с.12) Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Малолітні діти, які народилися у сторін за час спільного проживання в шлюбі, на даний час проживають з позивачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їхніх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне уточнену заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved