Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом 20.07.2015 року, уточнивши позовні вимоги, та просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором № 0179/07/05-N від 30.07.2007 року станом на 02.07.2015 року в розмірі 5\~436,52 доларів США, з яких: поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 4936,11 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 449,40 доларів США, поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 51,01 доларів США, а також пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 2765,52 грн., штраф за порушення умов кредитного договору відповідно до п.3.3.7 в сумі 5000 грн.; покласти на відповідачів судові витрати. В обгрунтування предявлених вимог вказав, що 30.07.2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0179/07/05-N, за умовами якого банк надав позичальникові кредит в сумі 15\~550 доларів США на придбання житлової нерухомості зі строком дії договору до 29.07.2022 року, сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних із зобовязанням його повернути в строк та на умовах, узгоджених сторонами. В рахунок забезпечення виконання кредитних зобовязань за договором 30.07.2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх кредитних зобовязань. Свої зобовязання банк виконав належним чином, надавши [PERSON] кредит, натомість відповідачі свої зобовязання виконували неналежним чином, в результаті чого станом на 02.07.2015 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 5\~436,52 доларів США, яку вони в добровільному порядку сплатити відмовляються, у звязку з чим представник позивача вимушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно письмової заяви просив справу розглянути за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. За даних обставин, зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши вимоги позовної заяви, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ» (а.с.22), та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0179/07/05-N, за умовами п.1.1 якого банк надав позичальникові кредит в сумі 15\~550 доларів США на придбання житлової нерухомості (а.с.7-10). Відповідно до п.п.1.2, 1.3, 2.5-2.7 договору, кредитні кошти надано відповідачеві-1 строком до 29.07.2022 року зі сплатою відсотків за користування ними в розмірі 12 % річних. Проценти сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. За умовами п.2.3 договору (а.с.7), позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в сумі не менше 87 доларів США шляхом внесення на відповідний рахунок. Визначаючи обсяг майнової відповідальності позичальника, сторонами погоджено, що за несвоєчасне повне або часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів; за кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.3.3 договору (крім п.3.3.2), позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5\~000 грн. (п.4.1, п.4.4 кредитного договору, а.с.9). Додатковою угодою №1 від 28.02.2011 року до кредитного договору внесено зміни до договору в частині зміни розрахункових рахунків (а.с.11). Правомірність надання банком кредиту [PERSON] в іноземній валюті підтверджується наявною у АКБ «Форум» генеральною ліцензією НБУ на здійснення операцій з валютними цінностями №62 від 03.12.2001 року (а.с.87-91), що узгоджується з вимогами п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року, Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 та правовою позицією Верховного Суду України у справах № 6-190цс15 та 6-1680цс15. В рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0179/07/05-N від 30.07.2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 0179-І, а між АКБ «Форум» та [PERSON] договір поруки (а.с.13-14). Відповідно до п.1.1, п.2.1 договору поруки (а.с.13) поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за вказаним кредитним договором у повному обсязі, а саме зобовязується повернути кредитні кошти в сумі 15\~500 доларів США, сплачувати нараховані проценти за користування ними з розрахунку 12% річних і можливі неустойки у розмірі та у випадках, передбачених договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в ході судового розгляду, що не спростовано жодними доказами з боку відповідачів, банк взяті на себе зобовязання перед [PERSON] виконав належним чином, надавши йому кредит в сумі 15\~500 доларів США, що на момент їх видачі 30.07.2007 року становило в еквіваленті 78\~527,50 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 1405 від 30.07.2007 року та особистим підписом позичальника в ній (а.с.12). Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Право позивача вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором також обумовлене п.2.5 кредитного договору (а.с.7), відповідно до якого несплата позичальником процентів в обумовлені сторонами терміни є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування ними, неустойки. Однак позичальник, всупереч умовам кредитного договору та нормам матеріального закону, взятих на себе зобовязань належним чином не виконує, своєчасне погашення кредиту не здійснює, в результаті чого станом на 02.07.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 5\~436,52 доларів США, з яких: поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 4936,11 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 449,40 доларів США, поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 51,01 доларів США, що слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.3-6), який суд вважає належним та допустимим доказом, у зв'язку з чим приходить до переконання щодо доведеності розміру заявлених позивачем грошових вимог. Згідно зі ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч.1,3 ст.533 ЦК України). Відповідно до розяснень, викладених у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року). Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст.533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобовязання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 10.02.2016 року у справі № 6-1680цс15. Враховуючи наявність у Банка генеральної ліцензії НБУ на здійснення операцій з валютними цінностями №62 від 03.12.2001 року та правомірність надання позичальнику [PERSON] кредиту в іноземній валюті в розмірі 15\~500 доларів США, обумовленість п.2.3. договору (а.с.7) виконання ним своїх зобовязань шляхом здійснення плати за кредитом в доларах США, суд приходить до висновку про законність предявлення позивачем вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором саме в іноземній валюті, в якій його надано, в частині стягнення боргу по тілу кредиту та відсоткам, що також узгоджується з вимогами ч.2 ст.533 ЦК України, правовими висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16.09.2015 року у справі № 6-190цс15 та п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року \~«Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Також суд погоджується із предявленням позивачем вимоги про стягнення заборгованості по пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків в сумі 2\~765,52 грн. та штрафу в розмірі 5000 грн. саме в національній валюті, оскільки по своїй суті вони не є складовою частиною основного зобовязання, а мірою цивільно-правової відповідальності позичальника, що виключає можливість стягнення їх в іноземній валюті. Вирішуючи питання про можливість стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 3.1. договору поруки (а.с.13) сторони визначили солідарну відповідальність боржника і поручителя. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Так, договором поруки встановлено, що порука припиняється з припиненням зобовязань за кредитним договором, а також у випадку, якщо кредитор протягом 1 року від дня настання строку виконання зобовязань за договором не предявить вимоги до поручителя (п.4.1 договору поруки, а.с.14). В розумінні ст.559 ЦК України вказаний строк суд розцінює як обумовлений сторонами строк дії поруки, що відповідає ст.252 ЦК України. В матеріалах справи містяться досудові вимоги про дострокове виконання відповідачами грошових зобовязань за кредитним договором від 27.02.2015 року (а.с.15-17), які отримано ними особисто 05.03.2015 року, однак зазначені вимоги залишаються без задоволення, тому суд приходить до висновку про дійсність порушення майнових прав ПАТ «УкрСиббанк». Предявивши 27.02.2015 року до [PERSON] та [PERSON] вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування ним, кредитор фактично змінив строк виконання основного зобовязання відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, а позов до поручителя предявив у липні 2015 року з дотриманням обумовленого сторонами строку, що свідчить про правомірність його вимог до поручителя. Враховуючи викладене, доведеність в ході судового розгляду предявлених позивачем майнових вимог та розміру заборгованості, правомірність звернення до суду Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» відповідно до ст.ст.47,48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в інтересах ПАТ «БАНК ФОРУМ», який знаходиться на стадії ліквідації відповідно до рішення від 16.06.2014 року № 49 (а.с.23), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із солідарним стягненням з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 0179/07/05-N від 30.07.2007 року станом на 02.07.2015 року в розмірі 5\~436,52 доларів США, що згідно курсу валют станом на момент звернення до суду 20.07.2015 року еквівалентно 119 684,57 грн., з яких: поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 4936,11 доларів США, що еквівалентно 108\~668,08 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 449,40 доларів США, що еквівалентно 9893,51 грн., поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 51,01 доларів США, що еквівалентно 1122,98 грн., а також пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 2765,52 грн., штрафу за порушення умов кредитного договору відповідно до п.3.3.7 в сумі 5000 грн. Виходячи з того, що в силу вимог п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі позову до суду у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ч.3ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів дохід держави судовий збір за ставками, що діяли станом на момент звернення позивача до суду з позовом відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 28.03.2015 року) з кожного окремо в рівних частках по 637,25 грн., а загалом 1274,50 грн. (виходячи з ціни позову (5436,52 доларів США * 22,014924) + 2765,52 + 5000 =127\~450,09 грн.), оскільки солідарне стягнення судового збору не передбачене.

Outcome: approved