Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати за ним право власності на нежитлову будівлю літ. «К-1» загальною площею 164,8 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], та присвоїти вказаній нежитловій будівлі поштову адресу: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на наступне. 27.12.2013р. та 28.12.2013р. на підставі договорів купівлі- продажу, позивач став власником житлового будинку літ. «Б-2» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі договору купівлі - продажу від 27.03.2014 року, позивач став власником 54/100 частин житлового будинку літ. «А-2» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Тобто, позивач став також користувачем земельної ділянки, на якій розташовані вказані будинки. В процесі експлуатації належних позивачу житлових будинків та реалізуючи свої права власника, маючи на меті покращити умови для подальшого проживання в приміщеннях, які відповідали б всім будівельним, санітарним і протипожежним нормам, позивач за власні кошти та господарським способом здійснив на території власної садиби і в її межах будівництво нової нежитлової будівлі літ. «К-1» загальною площею 164,8 кв.м. Вказане стало підставою для отримання нових правовстановлюючих документів на новостворене нерухоме майно. Під час здійснення будівництва права та охоронювані законом інтереси інших осіб, порушено не було, про що свідчить відсутність будь-яких скарг або заяв з цього приводу. Будівництво здійснювалося в межах земельної ділянки позивача. На замовлення позивача КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» здійснило обстеження здійсненого будівництва та виготовило технічний паспорт, встановивши при цьому загальну площу нежитлової будівлі і відобразило здійснене будівництво в технічному паспорті. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу у свою відсутність, позов просив задовольнити. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність та просив прийняти рішення за наявними матеріалами в справі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність та позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку літ. «Б-2» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договорами купівлі - продажу від 27.12.2013 року та 28.12.2013 року, посвідченими ПН ХМНО [PERSON], що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 5-8). Також, відповідно до договору купівлі - продажу від 27.03.2014 року, позивач є власником 54/100 частин житлового будинку літ. "А-2" « надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідченого ПН ХМНО [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 21-23). Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно технічного паспорту КП «ХМБТІ» станом на 05.09.2014 року, позивачем збудовано нежитлову будівлю «К-1» загальною площею 164,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9-12). Позивачем було отримано технічний висновок ТОВ "НТК ЕНЕРГО-ТАЙМ", що має ліцензію АВ № 591993 від 12.10.2011 р., в якому зазначено, що технічний стан самовільно побудованої нежитлової будівлі літ. «К-1» з ганками літ. «к», «к1», розташованої по [ADDRESS] - задовільний, будівля відповідає вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації.(а.с. 25-39). Відповідно до листа КП «Харківське МіськБТІ» від 09.10.2014 року, за поштовою адресою: [ADDRESS] об'єктів нерухомого майна не за інвентаризовано. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання цього права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, набувається нею якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) речі із своїх матеріалів на підставі договору, являється власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Частиною 5 статті 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Ст. 182 ЦК України, передбачається обов'язкова державна реєстрація виникнення права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України- кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved