Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська міська рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог, позивачами викладено обставини, що відповідач з 2016 року не проживає в квартирі, її речі та майно відсутні, вона не бере участі в утриманні житла та не вносить плату за комунальні послуги. Наявність реєстрації відповідача, змушує позивачів сплачувати за неї кошти, в той час, коли вона не користується та не проживає в даній квартирі. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивачі просять визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому, та просили його задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак про місце та час розгляду даної справи повідомлялася належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] , разом з ними зареєстрована відповідач [PERSON] , що стверджується довідкою ДП «Комунальник - 1» від 24.02.2020 р. за № 357. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.03.2009 р. вирішено позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно актів обстеження житлових умов від 22.07.2019 р., 27.01.2020 р. та 18.06.2020 р., складених комісією ДП «Комунальник - 2» ГТОВ «Мрія» встановлено, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2016 року, про що підтверджують свідки - сусіди [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , не проживає п`ять років. Відповідно до вимог статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] , оскільки остання не проживає у вказаному житлі більше шести місяців та проживає за іншою адресою. Стосовно позовних вимог щодо зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. За положеннями ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Таким чином, позовні вимоги щодо зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації. На підставі наведеного,

Outcome: partial