Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 09.08.2017 р. звернулись до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до Житлово-експлуатаційна дільниця №4 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Головне Київське міське управління з захисту прав споживачів про зобов`язання відповідачів надати якісні послуги та відшкодування матеріальної та моральної шкоди та з урахуванням уточнених 26.04.2018 р. вимог просили суд постановити рішення, яким зобов`язати Житлово-експлуатаційну дільницю №4 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» провести поточний ремонт інженерного обладнання ( труб водовідведення), стягнути з солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивачів матеріальні збитки завдані залиттям квартири в розмірі 47585 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що вони - позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , починаючи з 2014 р. мають місця неодноразові залиття належної їм квартири мешканцями квартири [ADDRESS] - відповідачами по справі, що змушувало їх неодноразово звертатись до Житлово-експлуатаційної дільниці №4 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» з приводу складання актів про залиття належної їм квартири. Відповідно до яких неодноразово встановлено факт залиття належної позивачам квартири внаслідок дій відповідачів, щодо незадовільного відношення до утримання та експлуатації інженерного обладнання у квартирі [ADDRESS] , відповідно до локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 на оздоблювальні роботи (поточний ремонт приміщень кухні, ванни, туалету) квартири [ADDRESS] становить 47585 грн. також позивачі просили стягнути з відповідачів і моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., та витрати зі сплати судового збору. 10 серпня 2017 року вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 18.05.2018 р. задоволено заяву про забезпечення позову та в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 20.08.2018 р. за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Сподар А.В. по справі призначено будівельно-технічну експертизу, та зупинено провадження по справі. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 29.11.2018 р. поновлено провадження у справі. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 05.03.2019 р. по справі за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Загоруйко С.Ю. по справі призначено будівельно-технічну експертизу. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 02.09.2019 р. за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Сподар А.В. по справі призначено додаткову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 31.01.2020 р. поновлено провадження у справі. В судовому засіданні 22.04.2020 р. закінчено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розгляду справи в їх відсутності. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Самойленко А.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в уточненій позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Судові повістки про виклик відповідачів в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник відповідача Житлово-експлуатаційної дільниці №4 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва», в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував, вказуючи на необгрунтованість заявлених вимог в частині зобов`язання вказаного відповідача проведення поточного ремонту іженерного обладнання. Представник третьої особи Головного Київського управління захисту прав споживачів у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності вказаного представника третьої особи та не з`явившихся відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2004 р. [PERSON] та [PERSON] є власниками Ѕ частини квартири [ADDRESS] . власником іншої Ѕ частини вказаної квартири відповідно до договору дарування частини квартири від 24.05.2002 р. є [PERSON] . Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] ј частина, [PERSON] Ѕ частина, [PERSON] ј частина. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] неодноразово за період з 2015-2017 р. зверталась до Житлово-експлуатаційної дільниці №4 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва», з приводу залиття квартири [ADDRESS] квартири [ADDRESS] , згідно до наданих на дані звернення відповідей встановлено, що факт залиття мав місце неодноразово, про що складались відповідні акти обстеження. Згідно до локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 на оздоблювальні роботи (поточний ремонт приміщень кухні, ванни, туалету) квартири [ADDRESS] становить 47585 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] складеного ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» на виконання ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 05 березня 2019 р. про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що ринкова вартість проведення відновлювального ремонту ( з податком на додану вартість) становить 21800 грн. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Висновок експерта є повним, обґрунтованим, під час проведення експертизи досліджувались всі обставини щодо залиття квартири, висновки експерта містять докладний опис отриманих експертами матеріалів, та відомостей, які встановлені при дослідженні об`єктів експертизи, обґрунтування даних про причини залиття та розміру матеріальних збитків. На кожне з поставлених судом питань надано відповіді по суті, які є повними, зрозумілими, вичерпними та науково обґрунтованими. За таких обставин, підстав для відхилення висновку експерта судом не встановлено. Позивачі просять про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК України). Судом встановлено, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] ј частина, [PERSON] Ѕ частина, [PERSON] ј частина, таким чином за встановлених обставин та з урахуванням часток відповідачів у праві власності суд приходить висновку про стягнення з відповідачів на користь позивачів у відшкодування шкоди завданої залиттям квартири відповідно до їх часток у власності в розмірі з [PERSON] - 10900 грн. ( 21800:1/2), [PERSON] - 5450 грн. ( 21800:1/4), [PERSON] 5450 грн. ( 21800:1/4). Також позивачами заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку вони оцінюють у 10 000,00 грн. При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди. У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що діями відповідачів спричинені позивачам моральні страждання. При визначенні розміру відшкодування,

Outcome: partial