Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання втратившим право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову, посилалася на те, що вона є власницею 12/25 частки будинку № 68 по вул. Друга Слободка, в м. Маріуполі. В даному будинку зареєстровані: вона, її донька [PERSON], та її син [PERSON], який є відповідачем за даним позовом. У зазначеному будинку відповідач зареєстрований, але фактично не проживає з 01.05.2015 року і по теперішній час, своїх речей у будинку не має, виїхав за кордон у Російську Федерацію. У звязку з тим, що відповідач без поважних причин тривалий час не проживає у спірному будинку, комунальні послуги не сплачує, позивачка [PERSON] не може оформити субсидію, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 68 по вул. Друга Слободка в місті Маріуполі, судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивачки [PERSON], [PERSON], яка діє на підставі договору, надала суду заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог [PERSON] наполягає, просить розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву, згідно якої зазначив, що він з травня 2015 р. постійно мешкає на території Російської Федерації. Просить суд розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, не заперечує у його задоволенні. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК\~України\~власник\~будинку, квартири має право використовувати помешкання \~для власного\~проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07. 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2016р., зареєстрованого в реєстрі за № 4-956, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, 12/25 частки будинку № 68 по вул. Друга Слободка, в м. Маріуполі, належить на праві власності [PERSON] (а.с. 6, 8). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 17 від 02.10.2018 року КСН «Селище Слободка-Гавань», [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 7). Згідно акту про фактичне проживання від 02.10.2018 року КСН «Селище Слободка-Гавань», [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично мешкає за межами України, у Росії з 01.05.2015р., про що свідчать сусіди [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~від 11\~грудня 2003\~року "Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: м. Маріуполь, вул. Друга Слободка, буд. 68, і позов задовольняє. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір\~\~в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved