Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідач [PERSON], з яким вона з 23.07.2010 по 24.10.2014 року перебувала у шлюбних відносинах, є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. До листопада 2014 року проживала разом з донькою в м.Макіївки Донецької області. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, вона переїхала до м.Маріуполя. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2015 року, встановлено місце проживання дитини разом із матір'ю. На тимчасом окупованій території в м. Макіївка Донецької області залишилися проживати батьки, залишилось нерухоме майно, особисті речі, тому є необхідність у виїзді позивача з донькою у м. Макіївку за своїми речами. На теперішній час безперешкодно перетинати разом з дитиною контрольний пункт в'їзду-виїзду з наявним пропуском немає можливості, вїзд/виїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, тобто в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою. Відповідач, добровільно, нотаріально посвідченої згоди надати відмовляється, тому просить надати малолітній дитині [PERSON], [INFO], багаторазовий дозвіл на виїзд та в'їзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області до закінчення проведення антитерористичної операції у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з`явилася, просила суд розглядати справу у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про місце та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, зі згоди позивачки на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.09.2014 (справа 3398/5676/14-ц), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення суду набуло законної сили 24.10.2014 року. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Червоногвардійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області 01.12.2010, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.09.2015 року (263/7070/15-ц), встановлено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON], [INFO] за місцем її проживання. Згідно довідки від 17.11.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території в м. Маріуполь, яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] Згідно зі ст.150, ст.154, ст.155 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Крім того, оскільки м.Макіївка Донецької області є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, передбачені законодавством України, що є загальновідомим фактом, то питання контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей врегульовано відповідним Тимчасовим порядком, затвердженим наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівником Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) №415ог від 12.06.2015 року. Згідно з п.п.5.1.1, 5.1.2 вказаного Тимчасового порядку виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. В'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57. Відповідно до п.4 цих Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Згідно із ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про недоцільність виїзду його неповнолітньої дитини на територію населених пунктів України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та які розташовані на лінії зіткнення, та у зворотному напрямку, тому підстав для відмови у задоволенні позову не вбачається. Позивач має намір поїхати разом із дитиною на неконтрольовану територію України, тобто на територію населених пунктів України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та які розташовані на лінії зіткнення, але без нотаріально посвідченої згоди на те її батька, позивачка це зробити не може. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO] - за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини. При цьому суд виходить, насамперед, з необхідності захисту прав та інтересів малолітньої дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, з метою її належного виховання та гарантування безпеки для життя і здоров'я. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 154 СК України,

Outcome: approved