Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

позивач Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є споживачем послуг централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирі [ADDRESS]. З грудня 2014 року відповідач не вносить плати за отриманні послуги з постачання гарячої води та за послуги з централізованого опалення, внаслідок чого станом на 01 грудня 2017 року утворилась заборгованість за отриманні послуги з централізованого опалення у розмірі 20650,86 грн. та заборгованість за послуги постачання гарячої води у розмірі 12018,67 грн. Крім цього, інфляційні втрати та три відсотки річних за період з грудня 2014 року по грудень 2017 року складають у розмірі 9 183,49 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за отриманні послуги з централізованого опалення у розмірі 20650,86 грн. та заборгованість за послуги постачання гарячої води у розмірі 12018,67 грн., інфляційні втрати та три відсотки річних за період з грудня 2014 року по грудень 2017 року у розмірі 9 183,49 грн. та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 01 лютого 2019 року ухвалою суду визнано заявлений відповідачем [PERSON] відвід головуючому судді необґрунтованим, зупинено провадження у справі та передано заяву про відвід головуючого у справі для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. 22 лютого 2019 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про відвід головуючому судді Арапіної Н. Є. 01 березня 2019 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. 22 березня 2019 року ухвалою суду заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про залучення до участі у справі правонаступника позивача задоволено повністю: залучено до участі у справі правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, вул. Велика Житомирська, 15-а, м. Київ, код ЄДРПОУ 40538421). Крім того, 22 березня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Представник позивача Іванова А.К. підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що з відповідачем укладено договір реструктуризації боргу за період з 01 грудня 2014 року по 05 квітня 2018 року, який з квітня по серпень 2018 року відповідачем виконувався. Представник позивача Кочулов М.А. підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що у зв"язку з наявністю заборгованості відповідач зобов"язаний сплатити інфляційни втрати та три відсотки річних. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, оскільки 05 квітня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено угоду № 051000800830100/04-18 про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS], яку він виконує та сплачує грошові кошти в погашення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідач є споживачем послуги з постачання гарячої води та послуг з централізованого опалення, які постачає позивач за адресою: [ADDRESS]. Згідно розрахунку заборгованості відповідача споживачем за послуги з постачання гарячої води та послуг з централізованого опалення за період з грудня 2014 року по грудень 2017 року становить у розмірі 32 669,53 грн., яка складається із заборгованості за послуги з постачання гарячої води у розмірі 12018,67 грн. та заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 20 650,86 грн. (а.с. 10). Згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з грудня 2014 року по грудень 2017 року інфляційні втрати становлять у розмірі 7747,86 грн., три проценти річних - 1435,63 грн. (а.с. 9). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 01 грудня 2017 року у розмірі 20 650,86 грн. та заборгованість по оплаті послуг з постачання гарячої води станом на 01 грудня 2017 року у розмірі 12018,67 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки 05 квітня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено угоду № 051000800830100/04-18 про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження відзиву до позову відповідач надав суду угоду № 051000800830100/04-18 про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] від 05 квітня 2018 року (а.с.34-35), а також квитанції про сплату заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до угоди № 051000800830100/04-18 про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] від 05 квітня 2018 року на загальну суму 7 402,64 грн. (а.с. 60-62, 95-97). За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такі ж вимоги зазначені і в п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач не виконує зобов'язання по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 01 грудня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 32 669,53 грн., що складається з заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 20650,86 грн. та заборгованості по оплаті послуг з постачання гарячої води у розмірі 12018,67 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з грудня 2014 року по грудень 2017 року у розмірі 7 747,86 грн. та три проценти річних за з грудня 2014 року по грудень 2017 року у розмірі 1435,63 грн. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Тому за прострочення виконання зобов'язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та послуг з постачання гарячої води за період з грудня 2014 року по грудень 2017 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 7 747,86 грн. Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке. За прострочення зобов'язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та послуг з постачання гарячої води за період з грудня 2014 року по грудень 2017 року з урахуванням суми заборгованості три проценти річних становить у розмірі 1435,63 грн. Однак, судом встановлено, що 05 квітня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено угоду № 051000800830100/04-18 про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS], відповідно до якої станом на 01 квітня 2018 року заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води становить у розмірі 42161,56 грн., яку відповідач зобов'язався погасить протягом 60 місяців щомісячними платежами. Відповідач виконує зазначену угоду, що підтверджується квитанціями про сплату заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів невиконання відповідачем угоди № 051000800830100/04-18 про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] від 05 квітня 2018 року, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, за встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Outcome: dismissed