Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідача [PERSON], відносно його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] з посилання на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], [INFO], не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти; грошові кошти на утримання не надає, дитина перебуває на особистому матеріальному забезпеченні позивача. Крім того, відповідач неодноразово засуджений. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, кожен окремо надали заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позов, просила його задовольнити та розглянути в заочному провадженні. Представник третьої особи в судове засідання надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до свідоцтва пронародження серія [NUMBER] батьком дитини [PERSON] [INFO] є [PERSON]. Відповідно до довідки комунального закладу « Дошкільний навчальний заклад №362 комбінованого типу Харківської міської ради» від 07.11.2017 року № 37/01-52/17 завідувача [PERSON] батько дитини з 18.09.2017 року ( дата зарахування дитини до закладу) дошкільний навчальний заклад не відвідував, життєдіяльності дитини не цікавиться. Відповідно до довідки « Харківської міської дитячої поліклініки № 1» від 08.11.2017 року № 01-10/1959 головного лікаря Батько дитини [PERSON] [INFO] з питань, які стосуються здоров'я дитини, до лікувального закладу не звертався. Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.06.2011 року засуджено [PERSON], [INFO] за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 1000,00 грн. Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.10.2014 року засуджено [PERSON], [INFO] за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік з покладанням обов'язків передбачені ст. 76 КК України. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України) Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей від 04.06.2018 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради (далі - Департамент служб) розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено. Мати дитини - [PERSON]. Батько дитини - [PERSON]. Батьки дитини в зареєстрованому шлюбі не перебували, батьківство [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO], було встановлено відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Після припинення фактичних шлюбних відносин між батькам малолітня [PERSON] мешкає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області. [PERSON] запрошувався до Департаменту служб на співбесіду, однак жодного разу не з'явився, пояснень чи документів не надав. [PERSON] з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні [PERSON], [INFO], та щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою з боку матері, до Департаменту служб не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов'язків не надавав. [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, а саме крадіжки, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, що підтверджується копіями вироків Червонозаводського районного суду від 14.06.2011 та 03.10.2014. Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 1» малолітня [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом фахівців закладу з народження. Станом здоров'я дитини та забезпеченням належного догляду опікується мати, [PERSON]. Батько дитини, [PERSON], з питань, що стосуються здоров'я дитини, до лікувального закладу не звертався. Згідно з інформацією від 07.11.2017 адміністрації Дошкільного навчального закладу № 362, де виховується малолітня [PERSON] з 18.09.2017, мати дитини, [PERSON], відвідує батьківські збори, приводить та забирає дочку із закладу. Батько дитини, [PERSON], за період виховання дочки в дитсадку заклад не відвідував, життєдіяльністю дитини не цікавився. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія). Батько дитини, [PERSON], був запрошений на засідання Комісії, однак не з'явився, про причини неявки не повідомив, жодних документів чи пояснень не надав. Мати дитини, [PERSON], на засіданні Комісії особисто пояснила, що батько довгий час умисно ухиляється від обов'язків по вихованню та утриманню дитини, ніколи не відвідує дочку, не цікавиться її здоров'ям, розвитком та досягненнями, веде асоціальний спосіб життя, притягувався до кримінальної відповідальності, вживає наркотичні засоби. Відповідно до вищезазначеного висновку Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, серед яких також, батьки зобов'язані піклуватися про здоров»я дитини. Їі Фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини . Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. При цьому, вирішуючи спір, суд має першочергово виходити саме з прав та інтересів дитини. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року ( далі - Конвенція) , в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (N2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимогами закону унормовано відповідальне ставлення батьків до своїх батьківських обов'язків. За таких обставин суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], [INFO], тому він повинен бути позбавлений батьківських прав, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти; грошові кошти на утримання не надає, дитина перебуває на особистому матеріальному забезпеченні позивача. На підставі викладеного, позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 гривень. Відповідно до ст. ст. З, 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України та ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved