Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/0059/74/51482 від 25.04.2006 року укладеним строком до 25.04.2026 року зі сплатою 11,5 % річних, на загальну суму 70 500(сімдесят тисяч п'ятсот) доларів США,00 центів, несплачених процентів, нарахованої пені, а також стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 3 441 грн. Посилається на те, що відповідач [PERSON] за кредитним договором взяв у кредит грошові кошти у валюті, але не повертає їх позивачеві та не сплачує процент за їх користування. Станом на 03.12.2012 року загальна сума заборгованості по кредиту склала 68 573,60(шістдесят вісім тисяч п'ятсот сімдесят три) долари США,60 центів . Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутністю, позовні вимоги підтримав, на винесення заочного рішення погоджується, але відповідач не повертає кредит за умовами договору. Відповідачі по справі про час, дату та місце судового розгляду неодноразово повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи, але без поважних причин до суду не з'явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце був повідомлений, поважних причин неявки суду не представив. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідач [PERSON] до оператора поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання відповідачем своїх процесуальних обов'язків, тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача підлягаючими задоволенню, оскільки вони засновані на вимогах законну та підтверджуються наданими доказами, на підставі встановлених фактичних обставин по справі. У судовому засіданні встановлено, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір договором 014/0059/74/51482 від 25.04.2006 року, відповідно до якого ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" надав йому кредит у сумі 70 500(сімдесят тисяч п'ятсот) доларів США,00 центів терміном з 25.04.2006 р. по 25.04.2026 року під 11,5 % . Відповідач порушив умови повернення суми кредиту, відсотків річних за користування кредитом, та інших платежів, згідно умов, положень та графіку погашення кредиту, а також не виконали вимогу банку щодо дострокового погашення заборгованості. Заборгованість відповідачів за кредитом складає 68 573,60(шістдесят вісім тисяч п'ятсот сімдесят три) долари США,60 центів(що становить - 548 108,79 грн. по курсу НБУ) , що включає в себе: - заборгованість за кредитом - 62 191,50(шістдесят тисяч сто дев'яносто один) долар США, 50 центів; - прострочена заборгованість за кредитом - 632,33(шістсот тридцять два) долари США,33 центи; - заборгованість за відсотками - 2 856,35 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят шість) доларів США, 35 центів; - розрахована пеня - 3 525,75 (три тисячі п'ятсот двадцять п'ять) доларів США, 75 центів. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Крім того, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 271 (двісті сімдесят одна) гривень 34 копійок.

Outcome: approved