Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" Малошпаківської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], яка померла 02.06.2008 р. В обґрунтування вимог зазначено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті [PERSON]І, однак отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, у зв'язку з тим, що заповіт складено щодо право на земельну частку (пай), який належав померлій на підставі сертифікату на право на земельну часту (пай). В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, пред'явлені вимоги підтримала повністю, позов просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради та відсутність заперечень проти позову (а.с. 16). З'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено наступне. Із повідомлення управління Держгеокадастру у Рівненському районі Рівненської області від 04.01.2016 року (а.с. 9) встановлено, що згідно земельно-облікових даних гр. [PERSON] видавася сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0055994, що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на на земельну частку (пай) КСП "Україна" Малошпаківської сільської ради за № 210. Розпорядженям голови Рівненської РДА від 18.04.2013 року № 158 визнано нерозподіленими (невитребуваними) земельні частки (паї), які не отримали громадяни на території Малошпаківської сільської ради до моменту реєстрації їхз спадкоємцями прав на них згідно хз додатком. Згідно п. 27 Додатку до розпорядження (списку) вказано про земельну частку (пай) [PERSON] 14.03.1997 року [PERSON] померла. 20.09.1999 року державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] на ім'я [PERSON] (а.с. 6). 18.08.2000 року [PERSON] помер. 04.07.2007 року державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] на ім'я [PERSON]. (а.с. 7). 02.06.2008 р. померла [PERSON] (а.с. 12). Згідно заповіту від 08 червня 2002 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори (а.с. 40), [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно. 04.12.2008 року державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] на ім'я її дочки [PERSON] (позивач). 22.12.2015 року державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю земельну частку (пай) у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа - відповідного сертифіката (а.с. 4). Із повідомлення Першої рівненської державної нотаріальної контори № 762/02-14 від 11 травня 2016 р., (а.с.34) вбачається, що згідно даних Спадкового реєстру - заведено спадкову справа після смерті [PERSON]І, яка померла 02.06.2008 р. Згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відомості щодо згаданого заповіту від 08 червня 2002 р., згідно даних Спакового реєстру - підтверджуються. Згідно ст. 1268 ЦПК України, [PERSON] спадщину прийняла, також в порядку ст. 1296 ЦК України звернулася про її оформлення. За змістом ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, належно обгрунтовані вимоги пред'явленого позову не суперечить закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved