Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. До початку судового розгляду позивач подала заяву про зміну позовних вимог. Вказала, що 18 березня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюбні відносини із відповідачем припинені протягом шести місяців, так як вони не зійшлися характерами, виникають непорозуміння і суперечки. Вважає, що подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим. Вказала, що відповідач проживає із батьками має гарний стан здоровя, працює на сезонних роботах в м. Київ. Має великий дохід. Однак, не надає матеріальної допомоги на забезпечення та утримання їхньої дитини. Вказала, що дитина часто хворіє. Позивач просить розірвати її шлюб із [PERSON] Вважаючи права дитини порушеними позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина в розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття, та стягнути кошти на її утримання у розмірі однієї шостої частини всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років, стягнути судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що 22.11.2016 за вх..№6813 надав суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечує. Позов про стягнення аліментів визнає, просить стягувати аліменти із його пенсії. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів копії свідоцтва про шлюб, виданого 18.03.2015 встановлено, що [PERSON] 18.03.2015 зареєструвала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище змінила на «Вовк». Із копії свідоцтва про народження, виданого 07.05.2015 встановлено, що 30.04.2015 народився [PERSON], в графі батько записано [PERSON], мати [PERSON] Із довідки, виданої виконкомом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Віннницької області вих..№1324 від 11.10.2016 встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], до складу її сімї входять чоловік [PERSON], син [PERSON] Із довідки, виданої УПСЗН Ямпільської РДА вих..№01-06 2111 від 22.11.2016 встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Ямпільському РУПСЗН і отримує державну соціальну допомогу інвалідам третьої групи в сумі 1130 гривень, щомісячно. Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного домашнього господарства, бажання кожного із сторін відповідає дійсній їх волі. Після розірвання шлюбу не будуть порушені права сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище «Галаган» змінила на прізвище чоловіка «Вовк», не заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину, а також обовязку чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем і перебуває на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки син сторін [PERSON], [INFO], не досяг трьох років, суд має підстави для стягнення утримання з [PERSON] на користь [PERSON] до досягнення цією дитиною трьох років. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 17.10.2016 за вхід.№5853, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дитини із 17.10.2016. Дослідивши усі докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Встановлено, і ця обставина підтверджена письмовим доказом, що відповідач є інвалідом третьої групи і отримує пенсію, тобто, має постійний заробіток (дохід), а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від доходу. Відповідно до п. 14 Постанови КМУ від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» (зі змінами та доповненнями) утримання аліментів провадиться із одержуваної пенсії. Суд вважає суму аліментів одна четверта всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Заявлену позивачем суму коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає частково обґрунтованою, виходячи із наступного. Позивач не працює і самостійно утримує малолітню дитину, яка потребує витрат на харчування, одяг, відсутні докази про наявність у позивача доходів, а тому позивач потребує коштів на своє утримання. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати утримання позивачу у розмірі однієї шостої частини всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цих частинах обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. Оскільки позов про розірвання шлюбу задоволено, суд за правилами ст.88 ЦПК України має підстави присудити позивачу з відповідача понесені нею та документально підтверджені судові витрати, за ставкою, встановленою п.3 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», на момент подання позову, тобто, у сумі 551 гривня 20 копійок судового збору, задовольнивши позовну вимогу. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору\~ при подачі позову у справі про стягнення аліментів, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір, пропорційно до розміру кожної із задоволених позовних вимог у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" - по\~ 551 гривні 20 копійок за кожною позовною вимогою, всього - 1102 гривні 40 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.84 ч.2, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved