Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, спільно не мешкають однією сім'єю з вересня місяця 2015 року, відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага однин до одного. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір будуть вирішувати окремо. Позивач [PERSON] надала суду заяви про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила задовольнити, оскільки позивач посилається на відсутність причин для примирення, несумісність характерів, постійні суперечки у родині, які негативно впливають на стан її здоров'я (а.с.2,3,13,31). Представник позивача по довіреності [PERSON] також надав заяву про розгляд справи без його участі, позов в інтересах [PERSON] підтримав повністю ( а.с.14,15). Заперечення проти прийняття рішення у заочному порядку відсутні. Відповідач про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, згідно ст.74 ЦПК України, але поштова кореспонденція на його ім'я поверталася з відмітками "за закінченням терміну зберігання" та "від одержання відмовився". Відповідно до ч.8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. До суду відповідач не зявився, причину своєї неявки не повідомив, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти позову не надав. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. На підставі викладеного вище, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 липня 1987 року, який зареєстровано Виконкомом Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області, актовий запис за № 45, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії ІІІ-ВЛ № 262034 (а.с.5), мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с 6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують та спільно не мешкають однією сім'єю з вересня місяця 2015 року, родина фактично розпалась. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, подружжя [PERSON] не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось, тому причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають спільне бажання примиритися і відновити родину, немає. Питання майнового характеру на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст. 111 СК України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як було встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. За таких обставин суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не бажає змінювати шлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved