Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить позбавити її батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Крім того, просить стягнути з [PERSON] , жительки с.Добрівляни, Стрийського району, Львівської області, зареєстрованої за адресою: с.Лучиці, Червоноградського району, Львівської області, на користь малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на повному державному забезпеченні в інтернатній групі ДНЗ №15 "Пролісок" м.Стрия, на особистий рахунок дітей в Державному ощадному банку України в розмірі по 1/3 частині кожному з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Крім того, просить судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно яких вона має статус одинокої матері. Остання зарекомендувала себе з негативної сторони, а саме не приділяє уваги догляду та утриманню дітей, не створила належних умов для їх проживання, виховання та загального розвитку. Разом з співмешканцем [PERSON] зловживають алкогольними напоями, що негативно впливає на стан фізичного та духовного розвитку дітей. В кінці 2018 року позивач переїхала з с. Лучиці Сокальського району Львівської області разом з дітьми до товаришки у с. Добрівляни Стрийського району Львівської області. Після переїзду до м. Стрия, позивач відразу ж потрапила в поле зору органу опіки та піклування, оскільки поступали повідомлення від сусідів та працівників Стрийського РУП. 24.01.2019р. служба поставила на облік трьох малолітніх дітей, що були позбавлені батьківської опіки. Неодноразові візити спеціалістів служби у справах дітей та центру соціальних служб у сім`ю підтвержували, що сім`я продовжує перебувати у складних життєвих обставинах, оскільки позивач державну допомогу використовувала не за призначенням, не справлялася з обов`язками матері, діти мали неохайний вигляд, були брудні, голодні, гарячі страви відсутні. Надані державою кошти для дітей відповідач витрачала для гостин сторонніх осіб сумнівної репутації, яких неодноразово заставали в орендованому сім`єю помешканні. За місцем оренди житла [PERSON] , що по [ADDRESS] , часто виїжджали патрульні із Стрийського РУП з причини скарг від сусідів, оскільки у квартирі були крики, бійки, постійний шум, що заважало сусідам. Розпорядженням міського голови, дітей було скеровано на повне державне забезпечення в інтернатну групу ДНЗ №15 «Пролісок» м. Стрия. Відповідач неодноразово викликалася на засідання комісії та таку було попереджено, що в разі неналежного виконання батьківських обов`язків її буде позбавлено батьківських прав, проте позитивного результату це не дало. За час перебування дітей у групі інтернатного типу, мати дітей відвідувала рідко, останній раз у лютому 2021р.. При цьому, відповідач нічого не зробила, щоб повернути дітей у сім`ю, не працевлаштувалася, не має постійного місця проживання та фінансової спроможності утримувати дітей. Крім того, [PERSON] отримувала соціальні виплати у Стрийському УПСЗН, продуктові набори від БФ «Карітас», покривала, подушки та постільну білизну, одяг та взуття для дітей та дорослих членів сім`ї, отримувала соціальні послуги з питань ведення домашнього господарства. Однак, працівники ЦСССДМ та служби у справах дітей за місцем проживання відповідача з дітьми виявляли бруд, безлад, сильний сморід у квартирі та відсутність їжі, діти були занедбані. Отже, відповідач не змінила свого відношення до виконання батьківських обов`язків, не усвідомила своєї відповідальності, не створила умов для повноцінного розвитку і виховання дітей. 14.06.2021р. комісія з питань захисту прав дитини надала згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] .. Представник позивача [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечила, додатково пояснила, що дітей старається відвідувати, останній раз була у січні 2021 року, з того часу не приходила, через пандемію коронавірусу. Не може знайти роботу, на даний час проживає разом з співмешканцем. У них дійсно відсутні умови для проживання дітей, проте заперечує проти того, щоб позбавити її батьківських прав та забрати дітей. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. З свідоцтв про народження видно, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і є сторонами по справі. /а.с. 6-8/ Згідно повних Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00031434369 від 30.06.2021р., № 00031423462 від 30.06.2021р., № 00031434592 від 30.06.2021р., відповідач [PERSON] , [INFO] , згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України має статус одинокої матері відносно свої дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Стрийської міської ради № 4 від 24.01.2019р. малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які опинилися у складних життєвих обставинах, що зареєстровані в с. Лучиці Сокальського району Львівської області, проживають в орендованій квартирі по [ADDRESS] з дідусем та одинокою матір`ю [PERSON] , 1991 р.н., яка неналежно та безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків взято на облік. Так, розпорядженням голови Стрийської міської ради №105 від 20.11.2019р. про скерування малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в інтернатну групу ДНЗ № 15 «Пролісок» м. Стрия Львівської області, вирішено скерувати дітей з 19.11.2019р. на повне державне забезпечення, оскільки їх мати [PERSON] не справляється з виконанням батьківських обов`язків, а саме витрачає кошти не за призначенням, доглядає дітей неналежним чином, перебуває тривалий час під соціальним супроводом та патронатом, які не дають позитивного результату, водить компанії із сумнівними особами. З інформації наданої завідувачем ДНЗ № 15 «Пролісок» м. Стрия № 23 від 17.05.2021р. діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 12.12.2019р. перебувають на повному державному забезпеченні. В навчальний заклад діти поступили у занедбаному стані. За час їх перебування у групі інтернатного типу мати дітей відвідувала рідко, останній раз 26.02.2021р., діти за маму не згадують. Вони добре вчаться, поведінка задовільна, охоче виконують трудові доручення, слухняні та ввічливі. Матері байдужа доля її дітей, вона не цікавиться їх життям та здоров`ям. Відповідач нічого не зробила для покращення умов проживання, не працевлаштувалась, не має постійної реєстрації у м. Стрию, не приклала зусиль для повернення дітей в сім`ю. Конфліктних ситуацій [PERSON] з вихователями не створювала. Після проведення медичного огляду, встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] здорові, у [PERSON] встановлено розлад мовлення, з нею займаються логопед та практичний психолог. Адміністрація ДНЗ № 15 «Пролісок» вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Також, відповідно до листа Стрийського міського центру соціальних служб № 258 від 07.06.2021р. вбачається, що сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Стрийського МЦССДМ з лютого 2019 року по березень 2020р., як така, що знаходиться у складних життєвих ситуаціях. В результаті такого супроводу сім`я [PERSON] отримувала соціальні виплати у Стрийському УПСЗН, продуктові набори від БФ «Карітас», покривала, подушки та постільну білизну, одяг та взуття для дітей та дорослих членів сім`ї. Також, працівники ЦСССДМ надали соціальні послуги з питань ведення домашнього господарства, цільового використання коштів, догляду за дітьми. Однак, [PERSON] не усвідомлювала потреб дітей та не виконувала рекомендацій соціальних працівників, щодо задоволення їх потреб. Даний супровід був припинений із негативним результатом. Згідно характеристики Стрийської ЗОШ І-ІІІ ст. № 8 м. Стрия [PERSON] , [INFO] , проживає та виховується у дитячому начальному закладі № 15 «Сиротинець». Дівчинка самостійна та стримана, підтримує дружні відносини у класі. Надходили надзвичайно гарні відгуки від катехита, про її старанність та відповідальність, зовнішній вигляд охайний. Завжди свідомо виконує правила поведінки у класі. За весь період навчання у школі, мати дитиною не цікавилася. Вперше побачили матір під час урочистого Причастя. Відповідно до характеристики Стрийської СШ І-ІІІ ст. № 8 від 22.01.2021р., [PERSON] , [INFO] також проживає у сиротинці. Програмований матеріал засвоює на середньому рівні. В навчальній діяльності проявляє активну участь. На уроках уважний, до всіх предметів відноситься сумлінно. Учень проявляє інтерес до уроків мистецтва, трудового навчання. До вчителів ставиться з повагою, до зауважень старших прислуховується, з однокласниками контактує. В школу дитина приходить охайно вдягнена, з усім шкільним приладдям. Від початку навчального року батьки не підходили до вчителів, не цікавилися успіхами дитини. Крім того, згідно довідки про склад сім`ї виданої ВК Лучицької сільської ради Сокальського району Львівської області № 106 від 06.03.2019р. [PERSON] зареєстрована у с. Лучиці Сокальського району Львівської області. Також там прописані, [PERSON] , [INFO] - наймач, [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] - онука, [PERSON] , [INFO] - онук, [PERSON] , [INFO] - онука, [PERSON] , [INFO] - брат. У відповідності до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] затвердженого рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 01.07.2021 № 208 виконавчий комітет Стрийської міської ради, враховуючи Інформацію ДНЗ №15 «Пролісок» від 17.05.2021р. та Стрийського міського центру соціальних служб від 07.06.2021р. вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , 1991р.н., жительку с. Добрівляни, Стрийського району Львівської області, зареєстрованої с. Лучиці Сокальсьького району Львівської області відносно трьох її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 25-27/ Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою . Докази подаються сторонами та учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Так, у судовому засіданні була допитана свідок, [PERSON] , як фахівець соціальної роботи Центру соціальних служб, яка показала, що сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з лютого 2019 року, яка переїхала у м. Стрий з Сокальського району. По місцю проживання умови були неналежні, не було спальних місць, діти школу не відвідували бо у них був «педикульоз» та хворіли, через те, що було відсутнє опалення. У житлі був безлад і сильний сморід, діти були недоглянуті, брудні та голодні. По місцю теперішнього проживання відповідача у с. Добрівляни разом з співмешканцем, умови проживання неналежні, а співмешканець заперечує щодо повернення дітей у сім`ю. Неодноразово скеровували відповідача на працевлаштування, однак така постійно відмовлялася. Стаття 51 Конституції України визначає, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Стаття 18 Конвенції визначає, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може позбавити батьківських прав лише у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи. При вирішенні судом питання про позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватись і брати участь в її вихованні. У даній справі судом беззаперечно встановлено обставини, які свідчать про те, що [PERSON] не бажає спілкуватися з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та брати участь у їх вихованні. Також у мотивувальній частині висновку служби у справах дітей зазначено, що [PERSON] було надано термін та рекомендовано знайти спільну мову з дітьми, однак станом на липень 2021р. позитивного результату у поведінці [PERSON] не відбулось, вона не змінила свого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не бере участі у вихованні своїх малолітніх дітей, не відвідує їх, життям та здоров`ям не цікавиться. Тому, враховуючи те, що відповідач [PERSON] фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, той факт, що діти перебувають на повному державному забезпеченні, а також враховуючи позицію служби у справах дітей Стрийської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів дітей, задовольнити заявлені позовні вимоги та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] .. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] у користь малолітніх дітей [PERSON]. , [PERSON] та [PERSON] аліментів, то такі також підлягають задоволенню виходячи з наступного За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України №2037-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017р. внесено зміни до ч.2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.(ч. 3 ст. 166 СК України) На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, зокрема врахувавши той факт, що відповідач перебуває в працездатному віці, витрачає певні кошти для особистих потреб, суд вважає, що позов у частині стягнення аліментів підлягає до задоволення, а саме з відповідача [PERSON] слід стягувати в користь дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на повному державному забезпеченні в інтернатній групі ДНЗ №15 «Пролісок» м.Стрия, аліменти на їх утримання, а саме, на особистий рахунок відкритий у Державному ощадному банку України у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.07.2021 року і до досягнення найстаршим з дітей повноліття. Крім того, так як представник позивача звільнений від сплати судового збору за подання позову, про стягнення аліментів, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved