Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачі являються батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, [PERSON] являється матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дана сім'я перебуває на обліку як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах в Ічнянському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді оскільки відповідачка [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, не приділяє належної уваги по вихованню та розвитку дітей, не забезпечує належними умовами проживання, веде бродяжницький спосіб життя. Відповідач [PERSON], останні декілька років із дітьми [PERSON] та [PERSON] не спілкується, не відвідує їх, не займається їхнім вихованням та матеріально не забезпечує. На даний час малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають з 06 серпня 2018 року в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Оскільки відповідачі не піклуються про фізичний та духовний розвиток доньок, не займаються їх належним вихованням та матеріальним забезпеченням, зловживають спиртними напоями, а тому не можуть здійснювати свої батьківські обов'язки стосовно [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим підлягають позбавленню батьківських прав, так як це буде відповідати інтересам дітей. Представник органу опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити, так як відповідачі не піклуються про своїх доньок, зловживають спиртними напоями та не забезпечують їм нормальне існування, а тому позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце розгляду даної справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. [PERSON] в судове засідання не з'явився, але в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6). Також відповідачка [PERSON] являється матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8). Дана сім'я перебуває на обліку як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах в Ічнянському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, оскільки відповідачка [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, не приділяє належної уваги по вихованню та розвитку дітей, не забезпечує належними умовами проживання, веде бродяжницький спосіб життя. Відповідач [PERSON] останні декілька років із дітьми [PERSON] та [PERSON] не спілкується, не відвідує їх, не займається їхнім вихованням та матеріально не забезпечує. Як вбачається із характеристик, доданих до матеріалів справи, відповідачка [PERSON] із своїми дітьми не проживає, не бере участі у вихованні доньок, їх навчанні, адже основні обов'язки по вихованню та навчанню дітей виконує [PERSON] (бабуся) (а.с.9-10). Відповідно до довідки служби у справах дітей Ічнянської РДА [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 06 серпня 2018 року по даний час перебувають в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей (м. Чернігів, вул. Толстого, 110 а) (а.с.35). Згідно висновку Ічнянської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 10 липня 2018 року № 01-46/1760 [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3). Норми ст. 150 СК України вказують на те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Частини 1, 2 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" вказують, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 4 ст. 155 СК України вказує, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 за № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Положенням пункту 15 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення осіб батьківських прав або відібрання дітей від батьків судам необхідно з'ясовувати конкретні обставини ухилення батьків від виконання своїх обов'язків та якими доказами вони підтверджуються. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню доньок [PERSON] та [PERSON] Мати дітей [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не забезпечує продуктами харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на розвиток дітей. Відповідач [PERSON], який являється батьком [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в [ADDRESS]. Зі своїми доньками не проживає і не спілкується, матеріально не забезпечує. Наведене підтверджує факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, враховуючи інтереси малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], суд вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved