Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності . Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 16 грудня 1999 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 16.12.1999 зроблений запис №1991. На даний час шлюб між сторонами не розірваний. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Вперіод шлюбу сторони за спільні кошти сторони придбали квартиру за адресою вул. [PERSON] (Громова)[ADDRESS] в м. Черкаси, загальною площею 51,9 кв.м. (Договір купівлі - продажу квартири від 27.07.2000, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] (реєстр АВМ №415086). Позивач, відповідач та треті особи набули права власності в рівних частинах по ? частині кожний. Квартира трьохкімнатна, загальною площею 51,9 кв.м. Орієнтовна ринкова вартість квартири становить 596 000 грн., що підтверджується роздруківкою з інтернет сайту «Дом Ріа». Відповідно вартість спірної І/2 частини квартири становить 298 000 грн. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Презумпція спільної сумісної власності подружжя закріплена також в ч. 3 ст. 368 ЦК України, де зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ч. 1 ст. 70 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Таким чином трьохкімнатна квартина перебуває у спільній сумісній власності сторін, право кожного із співвласників однаково поширюється на все спільне майно. Вони мають рівні права володіння, користування та розпорядження ним. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Добровільної згоди між позивачем та відповідачем щодо порядку поділу 1\\2 частини не досягнуто. Треті особи не заперечують проти встановлення права власності на 1\\2 частину квартири за [PERSON] Згідно ст.71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Спільне подальше проживання подружжя в одному житлі є неможливим, а тому за позивач вважає, що за нею слід визнати право власності на 1/2 частку спірної квартири за адресою вул. [PERSON] (Громова)[ADDRESS] в м. Черкаси. Також у період шлюбу [PERSON] та [PERSON] набуто право власності на гараж - бокс розташований за адресою Черкаська область, м. Черкаси, «Чайка» Черкаський кооператив по будівництву та експлуатації гаражів, гараж 6, вул.. Піонерська, 61, загальною площею 22,6 кв.м., орієнтовна ринкова вартість, на даний час, становить 99 000 грн. Даний гараж позивач вважає за можливе залишити у її власності. Крім того, у період шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбано автомобілі марки DAEWOO LANOS NF 55Y 2007 року випуску зареєстрований 25.12.2014, д.н.з. [NUMBER], вартістю 99 000 грн. та NISSAN X-TRAIL, 2007 року випуску зареєстрований 29.06.2016, д.н.з. СА 3353 AM, вартістю 32 3000 грн. Вказані транспортні засоби зареєстровані на ім.»я [PERSON] В зв'язку з недостатністю власних коштів подружжя для придбання автомобіля NISSAN X-TRAIL, він був придбаний в кредит. Кредитний договір укладався в інтересах подружжя та заборгованість погашалась за рахунок спільних коштів подружжя. На кредитні кошти виплачені. Оцінка вказаних транспортних засобів не проводилась, оскільки позивач не має доступу до них. Орієнтовна ринкова вартість автомобілів визначена за допомогою роздруківок з інтернет сайту «Авто Ріа». Відповідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Разом з тим автомобіль є неподільною річчю та не може бути поділений між подружжям в натурі. Відповідно до вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Зі змісту ч. 1 ст. 70 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.25 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Позивач вважає за можливе визнати вказані автомобілі спільним сумісним майном подружжя, і залишити їх у власності відповідача. Крім того в грудні 1999 року створено ПП «ОФІС ТЕХНІКА», де [PERSON] є директором, а позивач займає посаду бухгалтера, тобто підприємницька діяльність здійснюється спільно та отриманий від даної діяльності дохід сторони ввесь час витрачали на потреби сім'ї. В зв»язку з цим просила постановити рішення, яким визнати ? частину квартири за адресою вул. [PERSON] (Громова)[ADDRESS] в м. Черкаси об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на 1\\2 частину квартири за адресою вул. [PERSON] (Громова)[ADDRESS] в м. Черкаси. Визнати гараж - бокс розташований за адресою Черкаська область, м. Черкаси, «Чайка» Черкаський кооператив по будівництву та експлуатації гаражів, гараж 6, вул.Піонерська, 61 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на гараж - бокс розташований за адресою Черкаська область, м. Черкаси, «Чайка» Черкаський кооператив по будівництву та експлуатації гаражів, гараж 6, вул. Піонерська, 61. Визнати транспортні засоби DAEWOO LANOS NF 55Y, 2007 року випуску, зареєстрований 25.12.2014, д.н.з. [NUMBER] та NISSAN X- TRAIL, 2007 року випуску, зареєстрований 29.06.2016, д.н.з. СА 3353 AM, об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] .В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на автомобілі марки DAEWOO LANOS NF 55Y, 2007 року випуску зареєстрований 25.12.2014, д.н.з. [NUMBER] та NISSAN X-TRAIL, 2007 року випуску зареєстрований 29.06.2016, д.н.з. СА 3353 AM. Судовий збір в сумі 4134 грн. 00 коп. стягнути з відповідача. Представник позивача 22.12.2016 року зменшила свої позовні вимоги та просила постановити рішення, яким визнати гараж - бокс розташований за адресою Черкаська область, м. Черкаси, «Чайка» Черкаський кооператив по будівництву та експлуатації гаражів, гараж 6, вул. Піонерська, 61 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на гараж - бокс розташований за адресою Черкаська область, м. Черкаси, «Чайка» Черкаський кооператив по будівництву та експлуатації гаражів, гараж 6, вул. Піонерська, 61 по 1\\2 частині кожному. Визнати транспортні засоби автомобілі марки DAEWOO LANOS NF 55Y, 2007 року випуску зареєстрованого 25.12.2014, д.н.з. [NUMBER] та NISSAN X- TRAIL, 2007 року випуску зареєстрованого 29.06.2016, д.н.з. СА 3353 AM, об»єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на автомобілі DAEWOO LANOS NF 55Y, 2007 року випуску зареєстрованого 25.12.2014, д.н.з. [NUMBER] та NISSAN X-TRAIL 2007 року випуску зареєстрованого 29.06.2016, д.н.з. СА3353 AM в рівних частинах по 1\\2 частині кожному. Судовий збір в сумі 4 134 грн. 00 коп. стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] 24.10.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що в позові про поділ спільного майна подружжя [PERSON] не вказує грошових зобов»язань подружжя, а саме: відповідно до довідки кредитної спілки «Кредит-Союз» існує заборгованість по кредитному договору № Че-0118 від 04.04.2016 року, яка становить 20052,96 грн. Згідно розписки, наданої позивачем на імя [PERSON], позивач в інтересах сім»ї отримав в борг 3\~200 доларів США з обов'язком повернути борг до 10 травня 2018 року. Дані грошові кошти ще не повернуті. Це повинно бути враховано судом, адже дані грошові кошти повинен повертати сам позивач, а відповідач в свою чергу не вказує про наявність боргових зобов'язань. Згідно роз'яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК України). Крім того, в своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири. Дані позовні вимоги вважає абсурдними та вважає за доцільне звернутися до суду із позовом про визначення порядку користування житловим приміщенням. Відповідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок користування належним їм майном. Кожен співвласник має право на надання йому в користування тієї частини, яка відповідає його частці в спільній частковій власності. В разі неможливості цього, він вправі вимагати від співвласників компенсації за його частку в майні. Так як квартира трикімнатна, фактично на даний час там проживає сама відповідач, то позивач просить постановити рішення, яким виділити йому в користування кімнату № 2 на план-схемі з технічного паспорту, загальною площею 13,9 кв.м. Кімнати 1, 5,6,7 залишити в спільному користуванні. На підставі викладеного просив його позов задовольнити, визнати грошове зобов'язання в кредитній спілці «Кредит-Союз» за кредитним договором № Че-0118 від 04.04.2016 року в сумі 20 052,96 грн. спільним майном подружжя, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 10 026,48грн в якості компенсації за 1\\2 частку в спільно нажитому майні подружжя. Визнати грошове зобов'язання перед [PERSON] договором позики, що підтверджується розпискою в сумі 3 200дол США, що еквівалентно 84\~800 грн. спільно нажитим майном подружжя та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за 1\\2 частину грошових зобов'язань в сумі 42 400грн. Встановити порядок користування квартирою № 60 по вул. М. Залізняка в м. Черкаси, виділивши [PERSON] в користування кімнату № 2, загальною площею 13,9 кв.м., кімнати 1, 5,6,7 залишити в спільному користуванні між співвласниками. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернулася із заявою про збільшення позовних вимог, яку мотивує наступним. Позивачем подано позов про визнання права спільної сумісної власності подружжя на грошові кошти, що є борговими зобов'язаннями сторін по справі. Але [PERSON] заперечує факт наявності боргових зобов'язань у кредитній спілці «Кредит-Союз», а також між [PERSON] та [PERSON] В зв'язку з цим, та незгодою [PERSON] на мирову угоду запропоновану [PERSON], без врахування боргових зобов'язань, та враховуючи практику розгляду справ зазначеної категорії, та правовим висновкам, що існують наданий час, позивач користується своїм правом збільшити позовні вимоги стосовно автомобіля марки NISSAN X- TRAIL, 2007 року випуску , д. н.з. СА 3353АМ. Відповідно Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21 грудня 2007року суди повинні встановлювати джерела та час придбання спільно нажитого майна подружжя. Статтею 60 СК України визначено, що майно набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п. 3 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте ним, нею за час шлюбу, але за особисті кошти. Отже належність майна до спільно нажитого майна, визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті. Тобто статус набуття спільно нажитого майна визначається наступним, критеріями: 1) час набутгя; 2) кошти за які дане майно було придбане. Норма ст. 60 СК вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У відповідності до кредитного договору № 11216263001 від 08 жовтня 2009 року, що підтверджено довідкою № 139/466-1408 від 13 травня 2014року, позивач [PERSON] отримав кредит з цільовим використанням на придбання автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, 2007 року випуску . Загальна сума кредитних коштів склала 16 414,79 доларів США. Станом на 13 травня 201 4року [PERSON] одноособово, особисто виплатив суму кредиту. [PERSON] жодної копійки на погашення вищенаведеної суми не надала, а автомобіль хоче визнавати спільно нажитим майном, і його вартість включити у вартість спільно нажитого майна та просить врахувати при розподілі. Також позивач просив врахувати, що боргові зобов'язання перед [PERSON] виникли 10.04.2014 року, а 13.04.2014року [PERSON] повністю виплатив грошові кошти за кредитом в AT «Укрсиббанк». Тобто дане майно не підлягає взагалі визнанню його спільним майном подружжя і вважає, що автомобіль є особистою власністю [PERSON] Крім того [PERSON] повідомляє суду неправду про те, що суду вона немає жодного уявлення про існування позики в кредитній спілці «Кредит- Союз», підтвердженням цього є договори поруки, де [PERSON] поручається за кредитами [PERSON] Після ознайомлення з матеріалами справи виявилось, що інвентаризацію проведеною 24 квітня 2013 року, було змінено нумерацію кімнат, що в свою чергу змушує позивача уточнити позовні вимоги в частині визначення порядку користування квартирою. В зв»язку з цим представник позивача [PERSON] просила прохальну частину позову викласти в наступній редакції: визнати автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, 2007 року випуску, д. н.з. СА 3353АМ особистою власністю [PERSON]. Визнати грошове зобов'язання в кредитній спілці «Кредит-Союз» за кредитним договором № Че-0118 від 04.04.201 року в сумі 20 052,96грн. спільним майном подружжя та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію в сумі 10 026,48грн. Визнати грошове зобов'язання перед [PERSON] за договором позики в сумі 3\~200 доларів США, що еквівалентно 84\~800 грн. спільним майном подружжя та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію в сумі 42\~400 грн. Встановити порядок користування квартирою № 60 по вул. М. Залізняка 7, що у м. Черкаси, виділивши [PERSON] в користування кімнату № 1-загальною площею 13,9 кв.м., а кухню, площею 5,4кв.м., вбиральню 1,0кв.м. сполучену з ванною кімнатою площею 5,4кв.м., коридор площею 6,0 кв.м. залишити в спільному користуванні між співвласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач вона ж відповідач по позову [PERSON] [PERSON], її адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримали, з підстав, вказаних в заяві про зменшення позовних вимог та просила позов задовольнити. Просили заяву про зменшення позовних вимог від 22.12.2016 року не вважати заявою про залишення без розгляду позову про поділ квартири, а розглядати дану заяву, як зменшені позовні вимоги. В позові [PERSON] відмовити, так як кредитний договір в кредитній спілці «Кредит-Союз» було укладено [PERSON] без згоди [PERSON], в ньому вказано, що кредит надається на комерційні цілі. Що ж стосується доводів [PERSON] про отримання в борг коштів по розписці від [PERSON], то згоду на отримання боргу [PERSON] не надавала, про існування кредитного договору та розписки їй стало відомо тільки після отримання копії позову [PERSON] В позові [PERSON] про те, що автомобіль марки NISSAN X-TRAIL є його особистою власністю , просила відмовити, так як автомобіль придбано в період шлюбу за спільні сімейні кошти і вона вважає, що його поділ слід провести в рівних частинах. Представник відповідача, він же позивач по своєму позову [PERSON] адвокат [PERSON] підтримала позов [PERSON], який просила задовольнити, також підтримала заперечення на позов [PERSON] та просила в частині поділу автомобіля марки NISSAN X-TRAIL - відмовити, так як автомобіль придбано за кредитні кошти. Кредитний договір було оформлено на [PERSON], він же одноособово, з власних коштів погашав кредит, а щоб внести всю суму кредиту по розписці від 10.05.2014 року отримав від [PERSON] 3\~200 доларів США, які повинен повернути до 10.05.2018 року. Суд , заслухавши пояснення сторін, їх представників , дослідивши письмові матеріали справи , в результаті повного , обєктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження І-СР №043307 від 16 грудня 1999 року, актовий запис №1991). Вперіод шлюбу сторони за спільні кошти сторони придбали гараж - бокс розташований за адресою Черкаська область, м. Черкаси, «Чайка» Черкаський кооператив по будівництву та експлуатації гаражів, гараж 6, вул. Піонерська, 61, зареєстрований на ім.»я [PERSON] 30.04.2009 року (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.08.2016 року) та автомобілі марки DAEWOO LANOS NF 55Y, 2007 року випуску, зареєстрований 25.12.2014, д.н.з. [NUMBER] та NISSAN X-TRAIL, 2007 року випуску, зареєстрований 29.06.2016, д.н.з. СА 3353 AM. Суд вважає, вищевказане майно спільним майном подружжя, поскільки право власності на нього набуто під час шлюбу, а тому воно підлягає поділу між сторонами. Відповідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, доходу . Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 СК України в разі поділу майна , що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя » поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. У разі коли… неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Тому суд вважає, що слід провести поділ спільного майна подружжя , виділивши по 1\\2 частині гаражу боку, розташованого за адресою Черкаська область, м. Черкаси, «Чайка» Черкаський кооператив по будівництву та експлуатації гаражів, гараж 6, вул. Піонерська, 61, та автомобілів марки DAEWOO LANOS NF 55Y, 2007 року випуску, зареєстрований 25.12.2014, д.н.з. [NUMBER] та NISSAN X-TRAIL, 2007 року випуску, зареєстрований 29.06.2016, д.н.з. СА 3353 AM. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] , то ці вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, 2007 року випуску, зареєстрований 29.06.2016, д.н.з. СА 3353 AM є його особистою власністю, а тому не підлягає поділу, як спільне майно подружжя. Згідно ст.57 CK України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів того, що кошти , за які було придбано автомобіль марки NISSAN X-TRAIL належали тільки йому особисто. Доводи представника позивача [PERSON] про те, що він погашав кредит на підставі кредитного договору №11216263000 від 17.09.2007 року з особистих коштів, не можуть бути покладені в основу судового рішення, так як не підтверджені будь-якими доводами. Суд задовольняючи позов [PERSON] про поділ майна навів мотиви та докази про те, що вказаний транспортний засіб є спільним майном подружжя і ніяк не є особистим майном [PERSON] Що ж стосується вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] половини коштів по кредитному договору , укладеному з кредитною спілкою «Кредит-Союз» № Че-0118 від 04.04.2016 року на суму 35 00 грн. так коштів по борговій розписці з [PERSON] на суму 3 200 доларів США, то дані вимоги також не підлягають до задоволення. Згідно ч.4 ст.65 СК Украни договір,укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого подружжя, якщо майно одержане за договором використане в інтересах сім»ї. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та КС «Кредит-Союз» 04.04.2016 року укладено договір відновлювальної кредитної лінії з лімітом 35\~000 грн. У вищевказаному договорі п.2.4 передбачено цільове призначення кредиту : комерційні. Тому доводи представника [PERSON] про те, що договір укладався в інтересах сім»ї, а [PERSON] було достовірно відомо про існування даного договору та вона виступала перед кредитодавцем, як поручитель, не можуть стати підставою для задоволення позову. Кошти отримані не в інтересах сім»ї, а на комерційні цілі. Згідно розписки, наданої позивачем на ім.»я [PERSON], позивач отримав в борг 3\~200 доларів США з обов'язком повернути борг до 10 травня 2018 року. Однак доводів того, що [PERSON] надавала згоду на тримання вказаних коштів, що вони отримані в інтересах сім»ї, суду не надано. Що ж стосується вимог позивача про визначення порядку квартирою №60, розташованою в будинку №7 по вул.Максима Залізняка (Громова), в м.Черкаси, то ці вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вперіод шлюбу сторони за спільні кошти на підставі договору купівлі - продажу квартири від 27.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі №1422, придбали квартиру за адресою м.Черкаси, вул. Максима Залізняка (Громова)[ADDRESS], загальною площею 51,9 кв.м. , житлова площа 35,1 кв.м. Власниками квартири є [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. Частини кожного з співвласників не визначені. Позивач [PERSON], як на підставу своїх позовних вимог в позові від 24.10.2016 року посилається на те, що поскільки [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири, а позивач позбавлений можливості користуватися своєю частиною квартири, то змушений звернутися до суду із позовом про визначення порядку користування квартирою. Тому просив виділити йому в користування кімнату, площею 13.9 кв.м. При цьому взагалі не вказує, які кімнати виділити іншим співвласникам. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано належних допустимих доказів того, що у сторін виникають суперечки з приводу користування житловим приміщенням. Крім цього згідно ч.3 ст.358 ЦК України передбачено, що кожен з співвласників має право на надання йому у володіння на користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві спільної часткової власності. Визначати частку в квартирі позивач не просить, вийти за межі позову суд не може. Судом встановлено, що квартира налічує три кімнати, площею 13,9 кв.м., 10.6 кв.м., 10.4 кв.м., кімнати площею 13.9. та 10.4 кв.м - ізольовані , а кімната площею 10.4 кв.м. прохідна. Позивач, не враховуючи частки та інтереси інших співвласників просить виділити йому в користування кімнату найбільшої площі 13.9 кв.м. Згідно ст. 47 ЖК України передбачена норма житлової площі 13, 65 в.м. Згідно постанови виконкому Черкаської обласної ради народних депутатів та Президії Черкаської обласної ради профспілок №396 від 29.12.2984 року рівень середньої забезпеченості громадян площею в населених пунктах області встановлений в розмірі 8,5 кв.м. На кожного із співвласників припадає по 8,725 кв.м. і суд, у випадку задоволення позову [PERSON] порушить права та законні інтереси [PERSON] та третіх осіб [PERSON]В, [PERSON] Крім цього позивачем не доведено суду необхідності визначення порядку користування житловим приміщенням. Доводи представника позивача про те, що треті особи в квартирі не проживають, а тому їх права ніяким чином не будуть порушені, суд вважає неспроможними, так як право власності є непорушним та охороняється законом. Тому в позові слід відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] при зверненні з позовом до суду по квитанції від 18.08.2016 року оплатила судовий збір в сумі 4\~134 грн. Тому вказану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. Поскільки в позові [PERSON] відмовлено, то підстав вирішувати питання про стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved