Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між банком та відповідачем [PERSON] 03 лютого 2006 року було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами наданих банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ними та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві, і що це є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських умов. У відповідності до умов договору позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі 4000 гривень, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, в зв'язку з чим станом на 28 лютого 2014 року виникла заборгованість в сумі 19673 гривні 86 копійок, з яких 3897 гривень 79 копійок - заборгованість за кредитом, 15776 гривень 07 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, при цьому підлягає врахуванню те, що 11 листопада 2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5933 гривні 99 копійок, в зв'язку з чим розмір зазначеної заборгованості зменшується на вказану суму та становить 13739 гривень 87 копійки. Крім цього, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховано штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 686 гривень 99 копійок (процентна складова), в зв'язку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку в загальному розмірі 14926 гривні 86 копійок. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.29), в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.20-21,33), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.30-32), в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (а.с.16,18-19), як позикодавцем та відповідачем [PERSON] як позичальником був укладений кредитний договір без номеру у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку про надання останньому строкового кредиту на суму 4000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами наданих банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві, і що це є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських умов (а.с.8). Відповідно до договору та Умов і правил надання банківських послуг позивач передав відповідачу грошові кошти, а останній зобов'язався погашати заборгованість з кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобов'язань більше ніж 120 днів, сплати банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 3.1 Умов і правил надання банківських послуг датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі "Відмітки банку" заяви, тобто 03 лютого 2006 року (а.с.9-11). Відповідно до п. 9.12 вищезазначених Правил договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, при цьому продовжував користуватися платіжною карткою до жовтня 2011 року (а.с.7), в зв'язку з чим згідно розрахунку позивача станом на 28 лютого 2014 року (а.с.5-7) виникла заборгованість за в сумі 19673 гривні 86 копійок, з яких 3897 гривень 79 копійок - заборгованість за кредитом, 15776 гривень 07 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, при цьому при визначені розміру наявної на цей період заборгованості підлягає врахуванню той факт, що заборгованість за кредитом в сумі 5933 гривні 99 копійок вже було стягнута з відповідача на користь позивача за виданим Солонянським районним судом Дніпропетровської області 11 листопада 2008 року у справі № 2-н-185/08 судовим наказом (а.с.4), який відповідачем фактично не виконаний, в зв'язку з чим фактичний загальний розмір заборгованості за даним позовом на зазначений вище період за розрахунком позивача становить за кредитом, процентам, комісіям та пені 13739 гривень 87 копійки, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, який порушив умови договору щодо своєчасного повернення кредиту. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг нарахований штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 686 гривень 99 копійок (процентна складова), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за спірним кредитним договором(а.с.5-7), який свідчить про істотне порушення відповідачем умов кредитного договору. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позов у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом, процентам в загальному розмірі 13739 гривень 87 копійки (19673,86 - 5933,99), а також нарахований відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 1347 гривень 95 копійок (процентна складова), а всього -14926 гривень 86 копійок. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved