Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 22 вересня 2001 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у позивача та відповідача народились діти: син [PERSON] та син [PERSON] . З моменту реєстрації шлюбу сторони по справі проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. З квітня 2018 року позивач з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, оскільки мають різні погляди на спільне життя. Спору про поділ спільного майна не мають. Подальше спільне життя та примирення між сторонами неможливе. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так з матеріалів справи встановлено, що 22 вересня 2001 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , (дошлюбне прізвище [PERSON] ) [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 02 /а.с.4/. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] /а.с5-6/. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги позивача визнав, що свідчить про відсутність у нього бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved