Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка пред'явила позов в суд до відповідачки про встановлення земельного сервітуту. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі продажу від 7 жовтня 1967 року вона разом з [PERSON] придбали житловий будинок по [ADDRESS]. В подальшому [ADDRESS] переіменована на [ADDRESS]. З 1990 року затверджено передачу в експлуатацію будинку [ADDRESS]. Земельна ділянка межує з земельною ділянкою [PERSON] по [ADDRESS]. Під'їзд до будинку [ADDRESS] вона може здійснити тільки через земельну ділянку [PERSON] Дана обставина стверджується листом Управління Держемагенства у Тячівському районі від 18 червня 2013 року , де зазначено що земельна ділянка [PERSON] знаходиться на тому самому місці, де до її будинку зазначена під'їзна дорога. На підставі листа Тячівської РДА № 11-У від 4 вересня 2012 року проводилась перевірка дотримання вимог земельного законодавства Державною інспекцією сільського господарства у Закарпатській області , та відповідно до акту перевірки було встановлено що до будинку позивачки передбачена під'їзна дорога. Відповідачка не дотримується вимог добросусідства, не дає можливості користуватись проходом та проїздом до власного будинку робить всілякі перешкоди. Декілька разів вона намагалась домовитись з відповідачкою, однак від добровільного вирішення спору відповідачка відмовляється. Тому вона змушена звернутись з позовом в суд. [PERSON] підтримала заявлені вимоги та пояснила в суді, вона проживає у будинку з жовтня 1967 року, все життя працювала в колгоспі. Раніше будинок був під номером [ADDRESS]. Коли вони працювали в радгоспі змінилась назва вулиці, яка почала називатись [ADDRESS]. Вона не має держаного акту про право власності на земельну ділянку. Користується земельною ділянкою тому що працювала в радгоспі. Будинок вона придбала разом з чоловіком на підставі договору купівлі продажу. Реєстраційне посвідчення будинку ще з 1967 року. До будинку була під'їзна дорога , в 2002 році відповідачка приватизувала земельну ділянку та закрила дорогу. Тільки в 2010 році їй стало відомо що відповідачка приватизувала земельну ділянку. Тому вона хоче встановити земельний сервітут для проїзду до свого будинку. Лінія електропередач та газопровід проходить через земельну ділянку відповідачки. До її будинку є дорога через земельні ділянки які розпайовані з 1997 року вона використовує під'їзну дорогу по розпайованих землях. Коли у сина було весілля вони використовували дорогу яка проходить по розпайованим землям. Просить суд встановити земельний сервітут на її користь щодо земельної ділянки [PERSON] для визначення права проїзду. Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив в судовому засіданні, до будинку позивачки є три під'їдні дороги , одна [ADDRESS], та відгалуження з дороги від [ADDRESS]. Третя дорога з [ADDRESS]. Тобто до її будинку можна доїхати з трьох вулиць . Через огород відповідачки проходить газопровід на глибині 1 метр. Хоча відповідно до будівельних норм і правил газова труба повинна знаходитьсь на глибині не менше 1.2 метра. Крім того земельна ділянка приватизована. Просить суд в позові відмовити. Представник відповідачки [PERSON] пояснила в суді, ніколи дороги не було через земельну ділянку [PERSON] Коли проводилась приватизація земельної ділянки [PERSON] відмовилась підписати акт погодження меж. Приходила комісія яка підписала акт погодження меж замість [PERSON] . Вона проживає у [PERSON] більше 18 років і не пам'ятає щоб через їх огород проходила дорога. На якій підставі [PERSON] хоче використовувати їх земельну ділянку для проїзду їй невідомо. Дорога яку використовує позивачка розгалужується до трьох мешканців які там проживають. Вважає позов безпідставний і просить суд в позові відмовити. Вони за свій кошт ремонтують дорогу, завозять гравієм. Так само і відповідачка може за свій кошт підтримувати дорогу в належному стані. Просить суд в позові відмовити. Представник Управління Держемагенства у Тячівському районі позовні вимоги не визнав та пояснив. В управлінні Держемагенства відсутні будь які графічні матеріали щодо розпаювання земель. Вони повинні бути в Тячівській міській раді. [PERSON] у 2002 році була передана земельна ділянку для будівництва будинку. В графічних матеріалах зазначено що дорога проходить до її будинку і не має жодних доказів що через її земельну ділянку проходить дорога до будинку [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] ствердила що вона використовує дорогу яка проходить по пайовим землям. Однак відсутні матеріали що дорога проходить по розпайованих землях, тому проти позову заперечує Представник Тячівської міської ради Візічканич В.В пояснив в судовому засіданні, на даний час межі міста Тячів розширені Постановою Верховної Ради в 2012 році. Так-як генерального плану м. Тячів не має , то важко говорити чи є під'їзна дорога до будинку [PERSON], який статус дороги Чи збереглась схема розпаювання КСП "Тячівське" йому не відомо, яка кількість пайовиків КСП " Тячівське" йому не відомо. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні через огород відповідачки проходить газова труба середнього тиску до будинку позивачки. Газова труба проходить на глибині 1 метр. Відповідно до Будівельних норм і правил газова труба повинна бути не менше 1метр 20 сантиметрів та труба повинна буди у футлярі там де проходить дорога. Тому через газопровід заборонено облаштовувати дорогу. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, , коли проводився газопровід її було обрано головою вуличного комітету. Газопровід проходить на глибині 1 метр і через земельну ділянку [PERSON] до будинку [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, вона народилась на [ADDRESS]. В школу вона ходила по дорозі яку загородила [PERSON] На даний час вони користуються дорогою якою користуються пайовики. Розпаювання почалось в 1996 році. [PERSON] з 1997 року перешкоджає користуватись дорогою. В минулому році її рідний брат, видавав заміж доньку тому, вони засипали гравієм дорогу щоб можна було проїхати до будинку. Представник Держаної інспекції сільського господарства у Закарпатській області в судове засідання не з'явився по невідомій, хоча про час та місце розгляду справи , належним чином повідомлявся, тому суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Заслухавши позивачку, представників відповідачки , представника Тячівської міської ради, представника Управління Держемагенства у Тячівському районі , свідків дослідивши матеріали справи суд вважає що в позові слід відмовити. Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 7 жовтня 1967 року [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок [ADDRESS] у [PERSON], [PERSON] а.с 11-12. Вказаний будинок 30 жовтня 1967 року зареєстрований в Хустському міжміському бюро технічної інвентаризації по ? частині за [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з держаного акту про право приватної власності на землю [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,74 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. [PERSON] не надала жодних доказів що їй належить земельна ділянка та проїзд до її земельної ділянки можливий тільки через земельну ділянку [PERSON] . Як вбачається з висновку комісії Тячівської міської ради з питань агропромислового комплексу та земельних ресурсів, розвитку міста та екології , охорони навколишнього середовища та раціонального використання природніх ресурсів по розгляду звернення [PERSON] щодо спірного питання на місцевості , про визначення під'їзної дороги до власного дворогосподарства від 22 лютого 2011 року було встановлено що будинок в якому проживає заявниця належить її матері [PERSON] [ADDRESS]. . За останні 20 років в [ADDRESS] відбулись зміни у землекористуванні побудовані житлові будинки та надвірні споруди інших громадян . Зробити під'їзну дорогу до земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] неможливо. Комісія пропонує [PERSON] та [PERSON] користуватись під'їзною дорогою яка нанесена на карті земель загального користування в [ADDRESS] . Дана дорога потребує благоустрою. Міська рада взмозі надати технічну допомогу для впорядкування даної під'їзної дороги. Ст. 99 ЗК України передбачає, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути. Відповідно до ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Відповідно до ст. 402 ЦК сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Таким чином, земельний сервітут може бути встановлений судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості між цією особою та власником (володільцем) земельної ділянки. Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання належної його нерухомості, неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. Крім того слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом. Отже, встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), необхідно враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного використання як ділянки, так і нерухомості розташованої на ній, а умовою встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб. Також слід чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Позивач [PERSON] не повідомляла відповідачку про намір добровільно укласти договір про встановлення сервітуту Між іншим, земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлюється. У судовому засіданні сторонам роз'яснювалися їхні права та обов'язки. У тому числі право заявляти відповідні клопотання. За таких підстав, суд вважає, що позивачу необхідно було звернутися до відповідача з пропозицією про укладення договору про земельний сервітут, у проекті якого запропонувати чіткі умови використання земельної ділянки, а у разі відмови укласти такий правочин - звернутися до суду. У судовому засіданні позивачкою було заявлено клопотання про призначення експертизи для вирішення питання щодо можливості встановлення сервітуту Відповідно до висновку експерта на момент огляду фактично існує дорога що відгалужується з [ADDRESS], та по якій можливий прохід та проїзд до будинку [PERSON] по [ADDRESS]. Можливий варіант встановлення земельного сервітуту. Площа проходу по земельній ділянці [PERSON] складає 745 м-2. Ст. 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та проведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проте, позивачем не доведено можливості встановлення для нього безоплатного земельного сервітуту, не наведено обґрунтованих доводів, у зв'язку з чим повинен бути встановлений саме безоплатний сервітут, не запропоновано чітких умов використання земельної ділянки, не подано відповідної документації щодо встановлення земельного сервітуту. З урахуванням викладеного суд вважає, що заявлений позов є передчасним та необґрунтованим.

Outcome: dismissed