Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (надалі - ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (надалі - ПКЕЕН) в сумі 2 623,81 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. Представник позивача Зайка П.К. у судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без його участі та при заочному розгляді справи (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи, у контексті ст. 74 ЦПК України, повідомлена належним чином. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є побутовим абонентом та споживачем послуг, що надаються ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» за адресою: [ADDRESS], з відкриттям особового рахунку № [NUMBER] (а.с. 5). При перевірці дотримання ПКЕЕН, проведеної 11.06.2014 року представниками Енергопостачальника за місцем проживання відповідача за вищевказаною адресою, виявлено порушення Правил користування електроенергією, а саме: самовільне підключення електроенергії через прилад обліку, без дозволу електропередавальної організації після відключення. Факт порушення ПКЕЕН зафіксовано актом Н № 104936 від 11.06.2014 року, який підписаний трьома представниками Енергопостачальника та уповноваженою особою власника [PERSON] (а.с. 4). Враховуючи характер спірних відносин, які склались в сфері постачання та користування електроенергією, суд приходить до висновку, що вони регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 № 575/97, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини . Згідно абзаців 2, 4 п. 37 ПКЕЕН Енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Відповідно до абзацу 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів, зокрема ПКЕЕН та договору про постачання енергії. Абзацом 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, є зокрема: крадіжка електричної енергії; самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення користування енергією. Згідно з п. 48 ПКЕНН за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку споживач несе відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами «Правил користування електричною енергією» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, є збитками енергопостачальника внаслідок неотримання вартості спожитої, але не облікованої за обчислювальний період електричної енергії. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України). У відповідності п. 53 ПКЕНН, п.п. 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, заборгованість [PERSON] за період з 11.06.2011 року по 11.06.2014 року складає 2 623,81 грн. (а.с. 2-3) Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не скористалась правом надання заперечень проти позову, надані позивачем докази щодо порушення правил користування електричною енергією не спростувала. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за спожиту але не обліковану електричну енергію внаслідок порушення споживачем ПКЕНН у розмірі 2 623,81 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved