overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач на сина добровільно не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити у повному обсязі, а також не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про отримання судових повісток, однак до суду він не з'явився, причину своєї неявки не повідомив, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого позову до суду не надав. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка з відповідачем з 06 листопада 2001 року знаходяться у шлюбі, який зареєстрований відділом РАГС Куп'янського міськуправління юстиції в Харківській області, актовий запис № 220, що підтверджується копією свідоцтва (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8), який згідно довідки мешкає з позивачкою ( а.с. 9). Як було встановлено по матеріалам справи відповідач працює електромонтером з ремонту повітряних ліній електропередач ВП "Куп'янська дистанція електропостачання" ДП "Південна залізниця" і регулярно отримує заробітну плату ( а.с.10) та інших стягнень по виконавчим листам не має, а тому може утримувати свого сина. У порядку ст. ст. 180,182,183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим даний позов підлягає задоволенню. Оскільки позов обґрунтований, згідно вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір у дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачка звернулась до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як у них припинені шлюбно-сімейні відносини з 15 січня 2013 року, родина фактично розпалась, спільне господарство не ведеться, відсутнє взаєморозуміння і взаємоповаги однин до одного, а також від шлюбу дітей не мають. Позивачка до суду не з'явилася. Від її представника [PERSON] надійшла телефонограма про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги в інтересах [PERSON] вона підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, оскільки примирення неможливе, а також після розірвання шлюбу просила залишити позивачці прізвище "[PERSON]". Відповідач до суду також не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти позову не вказав, примирення неможливе, так як спільно з дружиною вони не мешкають з 2012 року, а також додав, що питання майнового характеру щодо спільного подружнього майна він має намір вирішити у майбутньому в окремому порядку. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 23 липня 2004 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Куп'янського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 92, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб ( а.с. 3 ), від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують і спільно не мешкають приблизно два роки, родина фактично розпалась. Майновий спір між сторонами на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось, тому причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають спільне бажання примиритися і відновити родину, немає. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Представник позивачки в інтересах [PERSON] просила залишити їй шлюбне прізвище - "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання не з"явився, про час і місце слухання справи сповіщався неодноразово судом за місцем реєстрації. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Представник 3-ї особи - Київської райадміністрації м. Одеси (як орган опіки та піклування) до суду не з"явився, про час і місце слухання справи сповіщений, Київська рай адміністрація надала заяву про вирішення спору за відсутності представника рай адміністрації. Суд вислухав позивачку, вивчив матеріали по справі і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] у період 2011-2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі і від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №1577, вчинений Київським відділом державної Одеського міського управління юстиції 08.09.2011 року). Позивачка стверджує, що з листопада 2012 року батьки дитини долею сина не цікавиться, станом здоров"я- не опікується, з дитиною не спілкується, участі у вихованні і в утриманні дитини не приймає, що син не пам'ятає батька і не має ніяких почуттів до нього, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, про надав відповідну заяву до органу опіки та піклування - Київської рай адміністрації, що дитина повністю знаходиться на її - матері - утриманні і вихованні. На підтвердження позову позивачева сторона посилається на такі докази: довідку з місця проживання, свідоцтво про народження [PERSON], висновок Київської райадміністрації від 5 травня 2015 року „Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дитини [PERSON], 2011 року народження ". При викладених обставинах суд вважає позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, тому як надані суду докази безперечно підтверджують, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини: батько не цікавиться долею дитини, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не приймає участі в підготовці дитини до самостійного життя, нехтує своїми обов'язками щодо утримання дитини. Право позивачки звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав передбачено ст.165 СК України, а підстави позбавлення батьківських прав вказані у ст.164 СК України, наявність яких у даному випадку суд встановив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1286 грн на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO] і аліменти у розмірі 1286 грн на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO], стверджуючи, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов"язків щодо утримання неповнолітніх дітей. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги про стягнення аліментів на утримання дочок у повному обсязі. Відповідач до суду не з"явився, про час та місце слухання справи сповіщався судом відповідно до вимог Закону за місцем реєстрації і за останнім відомим місцем мешкання. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав позивачку, вивчив надані документи і встановив наступне: сторони підтримували шлюбні стосунки без реєстрації шлюбу з 2003 року по 2006 рік, [INFO] року у них народились діти: донька [PERSON] і дочка [PERSON]. Відповідач визнав себе батьком дітей і на підставі його заяви в актові записи про народження дівчаток внесені відомості про відповідача як батька дітей. Позивачка пояснила, що на весні 2006 року відповідач пішов з сім"ї і в добровільному порядку не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавиться долею дочок. У зв"язку з тим, що позивачка втратила роботу, перебуває у скрутному матеріальному становищі, вона звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дочок у розмірі 1286 грн на кожну,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 08.01.2013 року вона замовила у відповідача виготовлення та встановлення металевих дверей, фактично уклала договір купівлі-продажу, до квартири [ADDRESS]. 16.01.2013 року відповідачем двері було встановлено абияк, самі двері неякісні, зовсім не для цієї квартири, не ті, що були замовлені. За все відповідачу було сплачено 2186 грн.. Неодноразові звернення до відповідача про усунення недоліків, позитивних наслідків не дали. Просить суд розірвати договір купівлі-продажу "броньованих дверей підвищеної міцності" укладений з відповідачем та стягнути з нього сплачені за товар кошти в сумі 2186 грн. та 3000 грн. в рахунок завданої шкоди її помешканню (вартість нестандартних дверей (200 на 85) набагато дорожча ніж стандартних, а їй доведеться їх встановлювати, а також робити ремонт після демонтажу та перевстановлення), всього 5186 грн., слухати справу у її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідачем дійсно порушені зобов'язання щодо договору (а.с.4-10), тому згідно ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач має право відмовитись від договору про виконання робіт, на відшкодування завданих збитків, а відповідач повинен сплатити завдані збитки. Що стосується вимог в частині стягнення 3000 грн. в рахунок завданої шкоди її помешканню (вартість нестандартних дверей (200 на 85) набагато дорожча ніж стандартних, а їй доведеться їх встановлювати, а також робити ремонт після демонтажу та перевстановлення), суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду, за правилами встановленими ст. 131 ЦПК України, жодних доказів щодо доведеності цих обставин. В свою чергу відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надав суду, за правилами встановленими ст. 131 ЦПК України, жодних доказів щодо не доведеності обставин на які посилається позивачка як на підставу своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що до 2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей, які вже досяли повноліття. Разом з тим вказує, що їхня дочка [PERSON], [INFO], у вересні 2014 року поступила на перший курс медичного факультету Івано-Франківського національного медичного університету, на денну, контрактну форму навчання. Розмір плати за навчання складає 16800 грн. щорічно. Крім цього, вона сплачує по 600 грн. щомісячно за оренду житла доньці. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги для утримання їхньої повнолітньої доньки, хоча спроможний і зобов'язаний таку допомогу їй надавати. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON] у зв'язку з її навчанням в розмірі 30% зі свого заробітку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить його задоволити. Відповідач позов визнав та пояснив, що погоджується сплачувати позивачці аліменти на дитину у визначеному позивачкою розмірі. Наслідки визнання позову в частині сплати аліментів в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно відповідачу роз'яснені і зрозумілі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Ту обставину, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], яка навчається на першому курсі медичного факультету ДВНЗ "Івано-Франківський національний медичний університет", на денній, контрактній формі навчання, та якій погоджується сплачувати аліменти, - сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає. Таким чином, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки у випадку передбаченому ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При таких обставинах підстав для не прийняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов підлягає до задоволення. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на сімейні відносини, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання. Спору про поділ майна та визначення місця проживанні дитини на теперішній час немає. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 12.09.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 912. Після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище на "Воронова". Позивачка в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовін вимоги підтримує, на примирення не згодна, просить шлюб розрвати. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтву про шлюб ( а.с. 7) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2014 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 8). Внаслідок непорозумінь між подружжям подальше сумісне проживання є неможливим. Спільне сумісне господарство не ведеться. Спроби примирення, вжиті сторонами, виявлялися невдалими. За вказаних вище обставин, шлюб підлягає розірванню. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини на теперішній час немає. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому вказує, що вона 06.05.2006 року з відповідачем уклала шлюб зареєструвавши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 518. Від даного шлюбу у них народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося із-за несумісності характерів, різних поглядів на життя, порушенні подружньої вірності відповідача, а тому вона прийшла до переконання, що сім"я розпалась і зберегти її неможливо. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, дітей [PERSON] та [PERSON] для подальшого проживання залишити з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із досліджених в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.2006 року та свідоцтва про народження дітей серії [NUMBER] від 01.09.2006 року та серії [NUMBER] від 05.09.2013 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживають у шлюбі, який зареєстрували 06.05.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 518 і вони є батьками дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не мають бажання зберегти сім"ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому вказує, що вона 09.08.2003 року з відповідачем уклала шлюб зареєструвавши його в відділі РАЦС Володарсько-Волинського РУЮ Житомирської області, актовий запис № 32. Від даного шлюбу у них народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Зазначає, що на даний час подружнє життя не склалося із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, бійки, що негативно впливає на виховання та здоров'я дітей, а тому вона прийшла до переконання, що сім"я розпалась і зберегти її неможливо. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] для подальшого проживання залишити з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 04.07.2014 року позов не визнав, просить надати строк на примирення, на судове засідання 27.07.2014 року не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із досліджених в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.2003 року та свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 30.12.2003 року та серії [NUMBER] від 11.06.2010 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживають у шлюбі, який зареєстрували 09.08.2003 року у відділі РАЦС Володарсько-Волинського РУЮ Житомирської області, актовий запис №32 і вони є батьками дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка не має бажання зберегти сім"ю, спільне проживання суперечить її інтересам, а тому є підстави для розірвання шлюбу. - 2 - Відповідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому вказує, що вона 22.07.2011 року з відповідачем уклала шлюб зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 109.Від даного шлюбу у них народилась: [PERSON] [INFO]. Зазначає, що життя з відповідачем не склалось із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, а тому вона прийшла до переконання, що сім"я розпалась і подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивачка проситьсуд шлюб між нею та відповідачем розірвати, дитину [PERSON], для подальшого проживання залишити з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду направив заяву у якій просить про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із досліджених в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.07.2011 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2012 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживають у шлюбі, який зареєстрували 22.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 109 і вони є батьками [PERSON] [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не мають бажання зберегти сім"ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved