Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

\~ Позивачка\~ [PERSON] звернулась до\~Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , після смерті \~тітки [PERSON] , яка померла\~ [INFO] , посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просить слухати\~ справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Микулинецької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Микулинецької селищної ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.\~ Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідки виданої Микулинецькою селищною радою № 165 від 18 липня 2021 року станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] , 1931 року народження, [PERSON] , 1934 року народження. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності , положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] були [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 січня 2019 року [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 22. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої Микулинецькою селищною радою № 142 від 05 липня 2021 року на день смерті [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] була зареєстрована сестра - [PERSON] , 1934 року народження. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] - [PERSON] . [PERSON] після смерті тітки [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] . Однак їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний померлій [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, визнавши за\~ [PERSON] право власності на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~

Outcome: partial