Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Представник Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по оплаті за фактично надані житлово-комунальні послуги у розмірі 2935,49 грн. та стягнути суму судового збору, мотивує свої вимоги тим, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS], які являються споживачами житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. В порушення норм діючого законодавства відповідачі не виконували своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за користування квартирою [ADDRESS] та за надані комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.06.2013 року утворилась заборгованість, яка становить 2935,49 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала вимоги позову в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання неодноразово не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, та постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до статті 24 цього Закону балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Отже, слід зазначити, що балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особами, що проживають в даній будівлі, коштів за споживання ними житлово-комунальних послуг. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою Форми № 3 від 02.07.2013 року, виданою Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 414 з 19.06.2008р. (а.с. 7) та довідками адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві від 19.12.2014р. (а. с. 19, 20, 21). Як убачається з ордеру на жиле приміщення №012102, серії Б, виданого 02.06.2008 року Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією, ордер виданий [PERSON] з сім'єю з 3-х осіб на право зайняття жилого приміщення жилою площею 17,10кв.м., яке складається з 1 кімнати в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що станом на 01.06.2013 року заборгованість мешканців квартири [ADDRESS] підприємству позивача по сплаті за фактично надані житлово-комунальні послуги становить загальну суму 2935,49 грн., що підтверджується наданими КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва, виданими ЖРЕО № 414 довідкою (а.с. 14) та довідкою про нарахування та оплату по особовому рахунку (а. с. 15). Разом з тим, заборгованість за період з 01.01.2002 року по 31.06.2004 року становить 2935,49 грн., що підтверджується Довідкою про нарахування та оплату по особовому рахунку (а.с. 68-69), тобто вся наявна на час звернення до суду з позовом заборгованість виникла у період до 01.07.2004р., при цьому відповідачі вселились до квартири на підставі ордеру, виданого 02.06.2008 року та зареєстровані в квартирі 19.06.2008р. Отже на час виникнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідачі не були споживачами послуг позивача. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд відносить судові витрати на рахунок позивача у сплаченому розмірі.

Outcome: dismissed