Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]; третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опіки, вказуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], у зв'язку з чим, має бажання взяти на себе обов'язки опікуна та виконувати їх. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, відповідно до наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої письмової заяви третя особа просить справу розглядати у відсутності свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] донька позивачки, [PERSON] від сумісного проживання з [PERSON], народила сина - [PERSON] (актовий запис про народження №461 від 24.09.2002 року зроблений Відділом реєстрації актів громадянського Центрального районного управління юстиції м. Одеси, Свідоцтво про народження серії [NUMBER]). [INFO] мати дитини - [PERSON] померла, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 05.07.2007 року зроблено відповідний актовий запис за №5819 (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Згідно письмової заяви від 18.06.2014 року, посвідченої державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г., зареєстровано в реєстрі за №4-631, вбачається, що [PERSON] відмовляється від батьківський прав на свого малолітнього сина [PERSON], майнових та інших претензій не має та просить розглядати дане питання в компетентних органах без його участі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач вихованням та утриманням своєї дитини не займається, життям та здоров'ям не цікавиться. Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] ([INFO], яка фактично проживає за адресою: [ADDRESS]), [PERSON] ([INFO], яка прописана за адресою: [ADDRESS]) та [PERSON] ([INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS]), з яких вбачається, що [PERSON] на протязі останніх трьох років ніде не працює, з дитиною не спілкується, про стан здоров'я не цікавиться, матеріально її не забезпечує. З матеріалів справи також вбачається, що після смерті [PERSON], малолітній [PERSON] залишився на утриманні та вихованні у [PERSON], [INFO], яка є його бабусею. Заявник має бажання взяти на себе обов'язки опікуна та виконувати їх. З наданих суду письмових доказів вбачається, що [PERSON] працює на посаді медичної сестри в Комунальному закладі "Одеська загальноосвітня санаторна школа-інтернат № 3 І-ІІ ступенів". Тобто заявник має постійний дохід. За місцем роботи, характеризується позитивно. Згідно висновку від 20.10.2014 р. № 1909/01-11 орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO] та призначити [PERSON], [INFO], опікуном малолітнього [PERSON], [INFO] Вищевикладене свідчить про те, що [PERSON], [INFO], повністю відповідає вимогам, що пред'являються ст.ст. 63-64 ЦК України до опікуна, а тому її заява може бути задоволена. Частиною 2 та 4 ст. 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та доведені, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved