Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Представник позивача в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Сновської районної державної адміністрації в особі Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги наступним. З 29.09.2015 року позивачка по справі уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було розірвано 21 вересня 2017 року. Ще до укладення шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивачка з донькою постійно проживають на території [ADDRESS] Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, скандалить, застосовував до позивачки фізичне насильство. 03 червня 2018 року здійснив пошкодження житлового будинку по [ADDRESS] який належав позивачці в якому вона проживала разом з донькою, про що внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань і наразі триває досудове розслідування. За час проживання на території села Кучинівка Сновського району відповідач зарекомендував себе з негативної сторони, ніде не працює, схильний до вживання спиртних напоїв, крадіжок, за що неодноразово притягувався до відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі, на нього неодноразово скаржилася позивач оскільки він грубо поводив себе з малолітньою донькою, вчиняв щодо неї фізичне насильство. Наразі відповідач не проживає з сім'єю, веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займається, матеріально її не утримує, не цікавиться станом її здоров'я, життям. У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Питання про стягнення аліментів з відповідача вирішено в порядку наказного провадження. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON]. Представник Органу опіки та піклування Сновської районної державної адміністрації в особі Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області в судовому засіданні просила позов задовольнити, оскільки відповідач вихованням дитини не займається, матеріально її не утримує, не цікавиться станом її здоров'я. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи прийшов до наступного. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " від 30 березня 2007 № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач по справі є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] ( а.с. 18), яка проживає разом з матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні. ( а.с. 10). З матеріалів справи вбачається що позивач разом з дитиною проживають в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] Чернігівської області без реєстрації. Вищевказаний житловий будинок був навмисно пошкоджений пожежею. 04.06.2018 року слідчим Сновського ВП МВП ГУНП в Чернігівській області внесено відомості про кримінальне правопорушення за фактом того, що 03.06.2018 року близько 17-00 години [PERSON] здійснив пошкодження приміщення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Чернігівської області. ( а.с.10-12). Згідно характеристики від 21.06.2018 року № 174, [PERSON] неодноразово судимий. Після повернення з місць позбавлення волі тимчасово періодично проживав у колишньої дружини - [PERSON], у дядька [PERSON] схильний до вживання алкогольних напоїв, крадіжок та антигромадської поведінки. Дружина неодноразово зверталася із скаргами на [PERSON] з приводу її побиття, грубого ставлення до її та дитини. ( а.с. 20). [PERSON] на території с. Кучинівка, Сновського району Чернігівської області власного житла не має, не працює. ( а.с. 22, 23). Згідно довідки Кучинівського дошкільного навчального закладу від 26.06.2018 року № 7, донька сторін відвідує Кучинівський дошкільний навчальний заклад з серпня 2017 року. Батько дитини участі у вихованні дитини не приймає, не супроводжує до дитячого садка, не відвідує батьківських зборів, не цікавиться життям та успіхами доньки під час освітнього процесу. ( а.с. 26). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першоїстатті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Згідно висновку органу опіки та піклування від 09.07.2018 року № 09-29/1559 [PERSON] на території села Кучинівка Сновського району зарекомендував себе з негативної сторони, ніде не працює, схильний до вживання спиртних напоїв, крадіжок, за що неодноразово притягувався до відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі, на нього неодноразово скаржилася позивач оскільки він грубо поводив себе з малолітньою донькою, вчиняв щодо неї фізичне насильство. Наразі відповідач не проживає з сім'єю, веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займається, матеріально її не утримує, не цікавиться станом її здоров'я, життям.( а.с. 30). Названий висновок органу опіки достатньо вмотивований. Зазначені в сукупності всі фактори дають підстави суду вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, які полягають в тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори в їх сукупності судом розцінюються як ухилення відповідачем від виховання дитини. Відповідно до чинного сімейного законодавства мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування та в інших випадках. З наведених мотивів та враховуючи думку відповідача, який не заперечує про позбавлення його батьківських прав, враховуючи інтереси дитини та з метою соціального захисту законних прав неповнолітніх суд приходить до висновку,що в інтересах дитини є доцільність застосування такого крайнього заходу до відповідача, як позбавлення його батьківських прав. 03.09.2018 року Щорським районним судом Чернігівської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON], на користь [PERSON], аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 ( однієї четвертої ) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тому у суду немає підстав стягувати аліменти з відповідача. Відповідно до ст. 17 "Про охорону дитинства" дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає право на успадкування їх майна, а тому суд накладає заборону на відчуження майна та житла дитини. Враховуючи те що відповідачу будинок на праві власності не належить, тому суд не має можливості накласти заборону на відчуження майна та житла дитини (а.с.22-23). Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн, так як була звільнена судом від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved