Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В заяві зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , яку як спадкоємці за законом прийняли він та його мати, [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на момент його смерті. [INFO] сталася смерть [PERSON] Мати позивача за життя спадщину не оформила, право власності на належне їй спадкове майно не зареєструвала. Позивач, який є єдиним спадкоємцем після смерті матері, посилаючись на вказані обставини та неможливість оформлення спадщини після смерті батьків в позасудовому порядку, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на будинок [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, його представник надала письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та вирішення справи без її участі. Представник відповідача звернувся з аналогічною заявою, яка містить визнання позову. Зазначені обставини в силу ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність учасників справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 14.01.2008 року. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 28.09.2008 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Після смерті [PERSON] право на спадкування за законом як спадкоємці першої черги отримали дружина померлого, [PERSON] , та син померлого, позивач, [PERSON] , які спадщину прийняли. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно, посвідчений Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 2-3264 від 13.08.1959 року. [INFO] померла [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2013 року. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 28.09.2008 року. Заповіту [PERSON] не залишила. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна - Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняла але не оформила в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину як спадкоємець за законом прийняв [PERSON] . У теперішній час, оформити спадщину після смерті батька та матері позивач у позасудовому порядку, у нотаріальній конторі, не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок [ADDRESS] , про що свідчать постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3812/02-31 від 04.12.2018 року та № 3813/02-31 від 04.12.2018 року, якими позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" є роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Діючи добросовісно і розумно, позивач здійснив дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від його волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

Outcome: approved