Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до Гребінківської міської ради Полтавської області про встановлення юридичних фактів, про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у майні колгоспного двору, на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що за період 1986-1995 роки в господарстві, що розташоване по [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки в будинку за вказаною вище адресою станом на 15.04.1991 року проживала сім`я у складі 5 осіб, четверо з яких (повнолітніх членів двору, колгоспників), не менше трьох років до вказаної дати приймали участь працею та коштами у розбудові господарства та не втратили право на частку у ньому. Домогосподарство належало [PERSON] (голові двору, різноробочому КСП «Україна»), [PERSON] (телятниці КСП «Україна»), [PERSON] (різноробочому КСП «Україна»), [PERSON] (доярці КСП «Україна») по 1/4 частині кожному в рівних частинах відповідно до правил п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Разом з тим, на той час малолітній [PERSON] не здобув права на частку у майні колгоспного двору, оскільки в силу свого віку не приймав участі своєю працею, коштами у його розбудові. [INFO] помер голова двору [PERSON] . На час смерті він мав у власності - 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею - 54,4 кв. м, житловою площею - 21,3 кв. м); «В» - гаражу; «Б» - сараю; «Г» - сараю; «Ж» - погрібнику; «Д» - вбиральні; «Е» - сараю; «З» - літньої кухні; «К» - сіннику; №2 - колодязю; №1 - огорожі. Після смерті [PERSON] , частину будинку шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до правил ст. 549 ЦК УРСР (редакції 1963 р.) прийняли спадкоємці першої черги спадкування: дружина спадкодавця [PERSON] та синспадкодавця [PERSON] (1/4 : 2 = 1/8). Таким чином їхні частки у будинку збільшилися і складали по 3/8 частини (1/4 + 1/8 = 3/8). Частка [PERSON] в майні колгоспного двору залишилася не змінною і дорівнювала 1/4 частині. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті належні йому 3/8 частини будинку, шляхом спільного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, відповідно до правил ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, прийняв [PERSON] (перший позивач) та [PERSON] (3/8 : 2 = 3/16). Таким чином, частка [PERSON] збільшилася і склала - 9/16 (3/8 + 3/16 = 9/16). Частка [PERSON] склала - 3/16 будинку. У свою чергу частка [PERSON] , оскільки вона не перебувала у шлюбі з спадкодавцем, залишилася в розмірі -1/4 частини. Вказують, що [INFO] в с. Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області, померла [PERSON] . На час її смерті, на праві власності в майні колгоспного двору та внаслідок отримання спадщини, їй належало 9/16 частин вищевказаного житлового будинку. Зазначають, що з метою переоформлення спадщини, він, [PERSON] , як спадкоємець за законом, вчасно звернувся до приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Вовк А.М. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус йому відмовила. Свої дії нотаріус мотивувала відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інший спадкоємець, [PERSON] (рідна сестра його батька, [PERSON] ) звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Вважає, що він, [PERSON] , шляхом вчасного звернення до нотаріуса, успадкував належні 9/16 частин будинку, що належали його бабі, [PERSON] . Таким чином, його частка у спадковому будинку збільшилася і склала - 12/16, тобто 3/4 частини. Частка його матері, [PERSON] , у майні колгоспного двору залишилася незмінною ( 1/4 частина). Окрім того, зазначає, що 13.11.2015 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме, на спадкову земельну ділянку площею 3,9100 га, кадастровий номер 5320883700:00:001:0199, що розташована: Полтавська область, Гребінківський район, Овсюківська сільська рада. Враховуючи вищевикладене, просять суд встановити юридичний факт того, що [PERSON] , [INFO] , з 1986 року по день звернення з цим позовом до суду постійно проживає в будинку [ADDRESS] . Встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як сина та матері. Визнати за [PERSON] , [INFO] , у порядку спадкування за законом право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою в [ADDRESS] , що в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею - 54,4 кв. м, житловою площею - 21,3 кв. м); «В» - гаражу; «Б» - сараю; «Г» - сараю; «Ж» - погрібнику; «Д» - вбиральні; «Е» - сараю; «З» - літньої кухні; «К» - сіннику; №2 - колодязю; №1 - огорожі. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою в [ADDRESS] , що в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею - 54,4 кв. м, житловою площею - 21,3 кв. м); «В» - гаражу; «Б» - сараю; «Г» - сараю; «Ж» - погрібнику; «Д» - вбиральні; «Е» - сараю; «З» - літньої кухні; «К» - сіннику; №2 - колодязю; №1 - огорожі. Судові витрати віднести за рахунок позивачів пропорційно вартості майна та заявлених позовних вимог. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, в подальшому не з`явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання про задоволення позову покладаються на розсуд суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що відповідно до Виписки з погосподарської книги по Овсюківській сільській раді за період з 1986 року по 1995 рік за адресою домогосподарства по [ADDRESS] , з 1986-1990 роки голова домогосподарства - [PERSON] , [INFO] (номер об`єкта по господарському обліку - 235), разом із ним проживали: дружина - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; невістка - [PERSON] , [INFO] ; онук - [PERSON] , [INFO] . З 1991-1995 роки голова домогосподарства - [PERSON] , [INFO] (номер об`єкта по господарському обліку - 251) (помер [INFO] ), разом із ним проживали: дружина - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; невістка - [PERSON] , [INFO] ; онук - [PERSON] , [INFO] (а.с.25). Відповідно до Актового запису про смерть № 13 від 20.12.1995 року, [PERSON] помер - [INFO] (а.с. 41). За життя [PERSON] заповіту не склав. На час його смерті він мав у власності - 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою в [ADDRESS] , що в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею - 54,4 кв. м, житловою площею - 21,3 кв. м); «В» - гаражу; «Б» - сараю; «Г» - сараю; «Ж» - погрібнику; «Д» - вбиральні; «Е» - сараю; «З» - літньої кухні; «К» - сіннику; №2 - колодязю; №1 - огорожі. Після смерті [PERSON] його частину будинку шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до правил ст. 549 ЦК УРСР (редакції 1963 р.) прийняли спадкоємці першої черги, дружина [PERSON] та син, батько першого позивача у справі, [PERSON] (1/4 : 2 = 1/8). Таким чином, їхні частки у будинку збільшилися і складали по 3/8 частини (1/4 + 1/8 = 3/8). Частка [PERSON] (другого позивача) в майні колгоспного двору залишилася незмінною і дорівнювала 1/4 частині. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане Овсюківською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, [INFO] помер [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3 від 01.03.2005 року (а.с. 15). За життя [PERSON] заповіту не склав, свої спадкові права після смерті [PERSON] належним чином не оформив. Після смерті батька першого позивача, належні йому 3/8 частини будинку, шляхом спільного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, відповідно до правил ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, прийняв [PERSON] та його мати (баба першого позивача), [PERSON] (3/8 : 2 = 3/16). Таким чином, частка [PERSON] збільшилася і склала - 9/16 (3/8 + 3/16 = 9/16). Частка [PERSON] склала - 3/16 будинку. У свою чергу частка другого позивача [PERSON] , оскільки вона не перебувала у шлюбі з [PERSON] , залишилася в розмірі -1/4 частини. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане Виконавчим комітетом Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, [INFO] померла [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 10 від 24.03.2014 року (а.с. 17). Відповідно до Довідки № 311 від 11.08.2020 року, виданої сільським головою [PERSON] , домоволодіння, в якому проживав колгоспник [PERSON] та його дружина [PERSON] відноситься до суспільної групи господарства (колгоспний двір) (а.с.27). Відповідно до Довідки № 313 від 11.08.2020 року, виданої сільським головою [PERSON] , про те, що на момент смерті баба [PERSON] , [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , проживала в [ADDRESS] без реєстрації. Разом із нею на час смерті за цією адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 28). Із листа роз`яснення № 01-16/540 від 13.11.2015 року, наданого приватним нотаріусом Хорольського нотаріального округу Вовк А.М. Жолобецькому І.В., вбачається, що у приватного нотаріуса 17.09.2014 року відкрито спадкову справу № 88/2014 на майно померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Окрім того, в спадковій справі є заява [PERSON] про відмову від спадщини. Також вказано, що у разі, якщо правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок відсутній та реєстрація права власності на нього не була проведена за життя спадкодавця [PERSON] , питання належності його попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) може бути вирішено у судовому порядку (а.с.31-31 зврт.). На запит суду приватний нотаріус Хорольського районного нотаріального округу надіслала копію спадкової справи № 88/2014, відкритої після смерті [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідно до Довідки № 494 від 12.09.2014 року, виданої секретарем Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, [PERSON] , 1937 року народження, уродженка с. Овсюки Гребінківського району Полтавської області, проживала і була зареєстрована до дня смерті, [INFO] , в [ADDRESS] . Разом із нею на момент смерті були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1962 року народження, дочка; [PERSON] , 1963 року народження, зять; [PERSON] , 1991 року народження, онук. Від імені [PERSON] заповіт Покровськобагачанською сільською радою не посвідчувався. (51). В матеріалах спадкової справи також міститься Свідоцтво про право власності на спадщину за законом, що видане приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Вовк А.М., відповідно до якого спадкоємцем земельної ділянки площею 3,9100 га, кадастровий номер 5320883700:00:001:0199, що розташована: Полтавська область, Гребінківський район, Овсюківська сільська рада - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] , є її онук - [PERSON] , 1987 року народження (а.с. 79). Відповідно до Довідки № 95 від 01.10.2020 року, виданої КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», станом на 29.12.2012 року нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано (а.с.22). Що ж стосується позовної вимоги щодо встановлення юридичних фактів, то під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, номер витягу: 00030267245 від 08.04.2021 року, родовим прізвищем позивачки « [PERSON] , [INFO] », - є прізвище « [PERSON] ». Актовий запис про народження № 05 від 10.04.1950 року. Відповідно до Актового запису про народження: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Актовий запис складено виконкомом Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (а.с. 96-98). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, номер витягу: 00030267404 від 08.04.2021 року, 17.10.1970 року між [PERSON] , 1941 року народження, та [PERSON] , 1950 року народження. Дружині було змінене прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.93-95). Із паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , що виданий Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області 11.11.1998 року, вбачається, що даний правовстановлюючий документ виданий на ім`я « [PERSON] , [INFO] , місце народження с.Вульховиця, Мукачівського району, Закарпатської області». Окрім того, [PERSON] , [INFO] , присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] , дата видачі 20.02.2008 року (а.с.14-14 зврт.) Із Свідоцтва про народження позивача [PERSON] вбачається, що останній народився [INFO] . Відповідно до свідоцтва, його батьком є - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Овсюківською сільською радою Гребінківського району Полтавської області 19.08.1994 року (а.с. 13). Окрім того, у судовому засіданні позивач [PERSON] суду пояснила, що її дівочим прізвищем є « [PERSON] », потім вона вийшла заміж та її прізвище змінилося на « [PERSON] », але із першим чоловіком вона розлучилася. Потім вона вийшла заміж та її прізвище змінилося на « [PERSON] », від шлюбу із чоловіком вона мала двох дітей, але чоловік трагічно загинув. У квітні 1986 року вона разом із бригадою приїхала на заробітки в с. Овсюки Гребінківського району Полтавської області. Познайомилася із [PERSON] і у них в 1987 році народився спільний син. Проживала із чоловіком без реєстрації шлюбу, спочатку сина записала на прізвище [PERSON] , бо і сама тоді мала це прізвище. Згодом [PERSON] її сина усиновив, і прізвище сина з [PERSON] змінили на [PERSON] . Зазначила, що усією родиною у складі п`яти чоловік вони проживали в [ADDRESS] . Підтверджуючі документи зміни її прізвищ втрачені, в архівах відділів ДРАЦ інформація відсутня. Вказала, що [PERSON] , [INFO] , - це її рідний син. У судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що [PERSON] - це його мати. У судовому засіданні були допитані в якості свідків працівники Овсюківського старостату, а саме, староста [PERSON] та діловод старостату [PERSON] . Так, [PERSON] суду пояснила, що особа [PERSON] їй відома. У якому році [PERSON] приїхала у село, не пам`ятає, але пам`ятає, що остання приїхала із бригадою на заробітки із Закарпатської області. Працювала [PERSON] на фермі телятницею і корівницею. Чи перебувала вона у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , їй невідомо. Чому в погосподарській книзі записано прізвище позивача [PERSON] як [PERSON] , їй не відомо. Пояснила, що коли раніше проводився перепис населення, то працівники сільської ради йшли із домовою книгою, заходили в домогосподарства і запитували у дорослих членів двору, хто проживає. Перепис проводився зі слів, паспорти не вимагали для підтвердження. Також повідомила, що « [PERSON] » і « [PERSON] » - це одна й та сама особа. А [PERSON] - є сином [PERSON] / [PERSON] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що коли [PERSON] приїхала в с.Овсюки, їй не відомо, оскільки на той час вона не проживала у селі. З 1990 року вона знайома із [PERSON] . Вказала, що по чуткам [PERSON] усиновив [PERSON] . Чи перебувала [PERSON] із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, їй не відомо. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] - це мати і син. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Відповідно до п. 6 Постанови ПВС України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» - Роз`яснити судам, що положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Відповідно до вимог статей 123 і 126 ЦК УРСР (редакції 1963 року) та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 10 постанови N 3 від 2 березня 1973 р. "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст. 123 Цивільного кодексу. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з правилами п 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 2 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення даного юридичного факту, який просять встановить позивачі, і даний факт підтверджується письмовими матеріалами справи, а також показами свідків, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд вирішує питання у сукупності,

Outcome: approved