Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач ПАТ "Дельта Банк" 16 червня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 002-04010-160307 від 16 березня 2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 2718,10 гривень зі сплатою 0,01 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 січня 2008 року. ПАТ "Дельта Банк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 20 березня 2014 р., складає 1830,22 гривень. Представник позивача не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відстуності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилась, пояснила, що позовні вимоги не визнає, оскільки пройшло більш ніж 7 років з часу кінцевого строку кредиту. Просить застосувати строк позовної давності. Суд, заслухавши відповідача , дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 16 березня 2007 року між банком та відповідачкою укладено кредитний договір № 002-04010-160307, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 2718,10 гривень зі сплатою 0,01 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 січня 2008 року (а.с. 6-7 ) Згідно п. 2.8 кредитного договору позичальник зобов'язався погашати щомісячно заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 6) На підставі ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 002-04010-160307 від 16 березня 2007 року, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 1830,22 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає -1830,18 гривень; - заборгованість за відсотками за користування кредитом складають -0,04 гривень. Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 16 червня 2014 р. звернувся до суду. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 20 березня 2014 року мала прострочену заборгованість за кредитом -1830,22 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає -1830,18 гривень; - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом складають -0,04 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований. Відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором № 002-04010-160307 від 16 березня 2007 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 1830,22 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Безумовно, вимоги позивача законі та обґрунтовані, водночас з цим вони не підлягають задоволенню за наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У судовому засіданні було встановлено, що кредитний договір між сторонами було укладено 16 березня 2007 року з кінцевим терміном повернення 15 січня 2008 року. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. В даному випадку строк виконання зобов'язання визначений сторонами 15 січня 2008 року . Таким чином, у позивача було право звернутися за захистом своїх прав до суду з підстав стягнення заборгованості по кредиту протягом трьох років, тобто до 15 січня 2011 року, з підстав стягнення пені,штрафу - протягом одного року, тобто до 15 січня 2009 року. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Такий договір сторонами укладено не було . Відповідно до штампу реєстрації вхідної пошти суду, позовна заява надійшла до суду 16 червня 2014 р., тобто за межами строків позовної давності. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Але, вимоги про поновлення строку позовної давності позивачем заявленні не були. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та пені не підлягають задоволенню. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено повністю, то судові витрати відповідно ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed