Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач в серпні місяці 2020 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання 2- х неповнолітніх дітей щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач вимоги в частині розірвання шлюбу визнав, в частині стягнення аліментів на утримання дітей визнав частково. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2006року актовий запис про шлюб №243 , вчинений 08.04.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , 2008 року народження і неповнолітню дочку [PERSON] , 2016 року народження. Сторони спільно не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Діти проживають з матір`ю. Позивачка пояснює, що сім`я між сторонами розпалась. Причиною є різні погляди на подружнє життя, матеріальне забезпечення сім`ї, виховання дітей. Окрім того, в 2020 році вона [PERSON] зверталась до органів поліції з заявою про насильство в сім`ї, оскільки поведінка відповідача стала агресивною, відносно неї відповідач застосував фізичне насилля. Постійні сварки з різних питань привели до втрати почуттів любові та поваги. Позивачка наполягала на розірванні шлюбу і доводила неможливість поновлення сімейних відносин з відповідачем. [PERSON] вимагає стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти, стверджуючи, що відповідач останні три роки майже не приймає участі у вихованні і утриманні дітей, аліменти носять періодичний характер і за розміром є незначними, а вона мати самотужки забезпечити належний рівень життя двох дітей не взмозі. [PERSON] просить стягнути з батька на утримання дітей по 3000 грн. на кожного щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Відповідач, визнаючи вимоги про розірвання шлюбу, стверджував, що сім`я розпалась з ініціативи дружини, що фізичного насилля щодо дружини він [PERSON] ніколи не застосовував. Щодо аліментів на утримання дітей, відповідач пояснив, що він до червня місяця 2020 року надавав дружині на утримання дітей щомісяця до 7000 грн. і купував продукти харчування,станом на сьогодні він не має постійної роботи (періодично працює водієм таксі) і йому матеріально важко сплачувати аліменти на утримання дітей. Дослідивши надані\~сторонами докази\~і наведені\~доводи,\~суд дійшов\~висновку,\~що сім`я\~між сторонами\~розпалась остаточно,\~поновити сімейні\~відносини між\~ними неможливо,\~тому як\~відсутня вільна\~згода чоловіка\~та жінки\~на шлюб. Відповідно до положень\~ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На момент розірвання шлюбу сторони майнового спору не мають. Щодо вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. \~Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2\~ст.59\~Закону України\~"Про\~освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Стаття 180 СК України визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Суд встановив , що сторони проживають окремо , що діти проживають з матір`ю. Суд не отримав належних і допустимих доказів того, що батько сплачує аліменти на утримання дітей, тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є доведеними і обґрунтованими. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Судом встановлено, що відповідач не має офіційної роботи з 2016 року, має періодичні заробітки, розмір яких відповідач не визначив в судовому засіданні. З огляду на те, що батько сплачував більше трьох років на утримання дітей щомісяця по 7000 грн, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 3000 грн на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Положеннями ст.141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову на позивача, у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на сплату судового збору за вимоги про розірвання шлюбу суд поділяє порівну між сторонами 420,4 грн. Оскільки позивач сплатила судовий збір в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 420,4 грн. Судовий збір в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 840,80 грн покладаються в повному обсязі на відповідача.

Outcome: approved