Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , 1944 року народження, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Ковальчук О.Д. видано довідку від 22.06.2019 про те що, у спадковій справі № 02/2019 року, заведеній до майна померлого [PERSON] , наявна заява про прийняття спадщини від [PERSON] та заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] від дружини спадкодавця - [PERSON] та дочки спадкодавця - [PERSON] . Проте, приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Ковальчук О.Д. 22.06.2019 позивачу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документу щодо права власності на житловий будинок, 1975 року побудови з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Спадкодавець побудував вказану нерухомість на підставі рішення Бердичівського міськвиконкому від 14.09.1972 про виділення спадкодавцю земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво; договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку від 26.10.1972, посвідченого нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори та дозволу на право проведення робіт (будівництво житлового будинку), виданого головним архітектором м. Бердичева. Разом з тим, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане вище майно, позивач не може оформити спадщину. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2020 прийнято позовну заяву до розляду та відкрито загальне позовне провадження. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями позивача. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином. У письмовій заяві від 13.07.2021 позивач просить справу розглядати без її участі; позовні вимоги в частині визнання права власності на гараж, який побудований в 2012 році, не підтримала; в іншій частині позовні вимоги просить задовольнити. 13.07.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання, в якому він просить справу розглядати без його участі згідно вимог законодавства України. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] в м.Бердичеві помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 919 (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був батьком позивача, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Позивач після одруження змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , а.с.10). Рішенням Бердичівського міськвиконкому від 14.09.1972 спадкодавцю виділено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво, плоею 600 кв.м. по [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на право приватної власності з числом кімнат від одної до п`яти включно від 26.10.1972 [PERSON] надано в безстрокове користування земельну ділянку [ADDRESS] плоею 600 кв.м. (а.с.13,14). Спадкодавцю надано дозвіл головного архітектора м. Бердичева від 27.10.1972 на право проведення робіт (будівництво житлового будинку) на участку [ADDRESS] (а.с.15). [PERSON] 04.11.1981 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.16-20). Проте, право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано, правовстановлюючі документи не оформлені (довідка Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації №844 від 05.06.2019, а.с.21). Позивач звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Ковальчук О.Д. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на із господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька. Постановою приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Ковальчук О.Д. № 141/02-31 від 22.06.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вищевказаний будинок (а.с.26). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняла спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у неї існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав через відсутність у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved