Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про зобов`язання прийняти пакет документів та провести приватизацію квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] за відсутності ордеру на вказану квартиру. Свої вимоги позивач мотивує тим, що позивач проживає та користується квартирою за адресою: [ADDRESS] з 1978 року по теперішній час. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивач має право на приватизацію квартири по [ADDRESS] . З метою реалізації вказаного права, вона звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району із заявою на приватизацію зазначеного житлового приміщення. Однак, їй було відмовлено в реалізації права на приватизацію, оскільки відсутній ордер про надання житлової площі. Позивач зверталася до департаменту управління житлово-комунального господарства у м. Запоріжжя із заявою щодо видачі їй копії ордеру з архіву, проте, позивачу було листом відмовлено у зв`язку з тим, що в книгах обліку державних ордерів за 1992 рік запис про оформлення ордера на квартиру відсутній. За таких обставин позивач просить зобов`язати відповідача прийняти документи за відсутності копії ордеру про надання житлової площі, на приватизацію квартири, та прийняти рішення щодо приватизації квартири відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». 21.10.2020 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву. Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 затверджений перелік документів, який подається в орган приватизації громадянином, що виявив бажання приватизувати займане ним і його членами сім`ї приміщення на умовах найму жиле приміщення, серед яких крім інших зазначений ордер про надання житлової площі. До 2009 року ордер не входив до переліку документів необхідних для приватизації, що призвело до втрати та не збереження ордерів. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача через канцелярію надав заяву, в якій просив розглядати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про без його участі, враховуючи позицію відповідача висловлену у відзиві. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та мешкає з 13.03.1978 року за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач має право відповідно до Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] . З метою реалізації вказаного права, позивач звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району із заявою на приватизацію зазначеного житлового приміщення. Листом за підписом заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району Колодій О. В. від 17.09.2020 року [PERSON] було відмовлено в реалізації права на приватизацію, оскільки не була надана копія ордеру про надання житлової площі. Згідно листа Департаменту з управління житлово комунальним господарством Запорізької міської ради №3-3654 від 20.08.2020 року надати копію ордеру на квартиру [ADDRESS] , який був виданий у 1957 році не представляється можливим, оскільки корінці ордерів на заселення житлових приміщень зберігаються лише з 1984 року. Відповідно до довідки АТ «Ощадбанк» №107.357-22/71 від 28.08.2020 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , житловий чек не використовувався. Згідно ч. 10, 11ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру. Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно до змісту ч.3\~ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. \~Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396( далі - Положення) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації. Відповідно до п.18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затвердженого\~Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396зареєстрованому у Міністерстві юстиції України від 29.01.2010 за №109\\17404 громадянином до органу приватизації подаються: заява на приватизацію, довідка про склад сім`ї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права. За вказаних обставин, підставою для відмови в праві позивача на приватизацію житлової площі є не надання копії ордеру. Копія ордеру у позивача не зберіглася, отримати копію ордеру з архіву не можливо, оскільки копії ордерів за вказаний період не збереглися. Проте, судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та мешкає у спірній квартирі з 13.03.1978 року по теперішній час, що підтверджується дослідженими судом доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку, зо позов [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved