Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей 26.12.2003 року зроблений відповідний актовий запис за № 60. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у склад якої входить земельна ділянка, площею 5,8200 га., що розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий № 1224286700:01:001:1197, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] - ДП № 030310, виданий 02.01.2003 року Покровською райдержадміністрацією. На випадок смерті померла [PERSON] склала заповіт, єдиним спадкоємцем померлої згідно заповіту стала її сестра [PERSON] . При оформленні спадкових прав виявилось, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії, [NUMBER] ДП № 030310, виданий 02.01.2003 року Покровською райдержадміністрацією на підставі якого померла володіла земельною ділянкою, помилково не вірно зазначено прізвище власника земельної ділянки, та замість прізвища « [PERSON] » зазначено прізвище « [PERSON] ». В подальшому [PERSON] замовила та виготовила новий Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] № 830211 з вірним зазначенням прізвища власника [PERSON] . Але вказаний Державний акт вона не встигла зареєструвати у відповідності до чинного законодавства, оскільки [INFO] [PERSON] яка була спадкоємцем [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей 21.02.2007 року зроблений відповідний актовий запис за № 303.У відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України та заповіту № 3-7344 від 12.12.2003 року спадкоємцями прав померлої [PERSON] є позивач та відповідач [PERSON] , за правом представлення. Від відповідача [PERSON] дізнався, що він не збирається оформляти спадкові права на вказану земельну ділянку, а тому позивач є єдиним спадкоємцем померлої, який бажає оформити спадкові права. Так як, оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно відсутній (втрачений), то позивач не звертався до Покровської Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , оскільки йому буде відмовлено в видачі свідоцтва. В зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я померлої [PERSON] , позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на даний час не являється власником вище наведеного майна, подальша державна реєстрація його в органах державної реєстрації права не можлива. Отже, позивач будучи спадкоємцем, не може в повній мірі розпоряджатися спадковим майном. Позивач як спадкоємець, бажає зареєструвати своє право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з чим позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, що розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, площею 5,8200 га., кадастровий № 1224286700:01:001:1197, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] ДП № 030310, виданий 02.01.2003 року Покровською райдержадміністрацією. В судове засідання сторони не прибули, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] не заперечує проти позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 60 (а.с. 6). Як вбачається з копії заповіту від 17.07.1998 року, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с.7). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] 0202532 від 09.06.1997 року, [PERSON] на підставі рішення № 187 від 27.05.1997 року, належить право на земельну частку, розміром 5,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» (а.с. 8). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] -ДП № 030310, [PERSON] (пай № [NUMBER] ) на підставі розпорядження голови Покровської районної державної адміністрації № 223-р від 23.09.2002 року, є власником земельної ділянки, площею 5.820 га, яка розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 9). З копії листа № 40-167 від 13.05.05 року, направленого Покровським районним відділом земельних ресурсів на адресу [PERSON] вбачається, що питання переоформлення державного акту на право власності на землю вирішено, помилка у написанні прізвища виправлена. Для отримання переоформлених документів необхідно звернутись до ТОВ «Земля» за адресою: [ADDRESS] проспект ім [ADDRESS] , [ADDRESS] (а.с. 10). З копії Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] № 830211 вбачається, що на ім`я [PERSON] був виготовлений Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] № 830211 та заведено реєстраційну картку земельної ділянки, серії [NUMBER] (а.с. 11-12). Згідно копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 303 (а.с. 13). Як вбачається з копії заповіту від 12.12.2003 року, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 14). Так, відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення. Згідно зі ст.\~16\~ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, визнані відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved