Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати договір купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями дійсним, а також визнати право власності на зазначений будинок . Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити в його відсутність та у присутності його представника . Представник позивача в судове засідання не з"явилася, надав заяву в якій зазначив про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.57). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], згідно рішення Олександрівського районого суду від 02.06.1992 року, яке зареєстровано в КОО БТІ 23.02.1994 році. 17.05.2011 року відповідач продав позивачу вищезазначений будинок [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу між ними було оформлено розпискою, посвідченою секретарем Букварської сільської ради Олександрівського району. Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу домовилися після того як позивач збере гроші на нотаріальне оформлення, а саме до 10.09.2011 року. Після передачі коштів, позивач з дружиною вселився в будинок, провів ремонт, поміняв вікна, двері, поли, огорожу та виконав інші господарські роботи по облаштуванню житла. Після передачі коштів відповідач уникає нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, мотивуючи свої дії тим, що між ним та [PERSON] досягнуто усіх істотних умов договору, що підтверджено розпискою та звільненням ним будинку. На підставі вищезазначеного, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково Так, згідно рішення Олександрівського районного суду від 02.06.1992 року (а.с.7-8) підтверджується право власності відповідача [PERSON] на спірний будинок . Згідно розписки від 17.05.2011 року посвідченої секретарем Букварської сільської ради та зареєстрованої в реєстрі за №15, (а.с.9) вбачається що [PERSON] одержав за будинок [ADDRESS] кошти в сумі 27000 грн від [PERSON]. Крім того зазначено, що відповідач претензій до [PERSON] відносно вищезазначеного будинку не має. Згідно довідки Букварської сільської ради (а.с.61), вбачається, що позивач [PERSON] з сім"єю з червня 2012 року проживають в [ADDRESS]. В зазначеному домоволодінні ними проведено ремонтні та інші роботи по облаштуванню будинку. Згідно звіту про незалежну оцінку майна (а.с.14-32), оціночна вартість житлового [ADDRESS] станом на 30.10.2013 року становить 61418 грн. Згідно листа позивача від 02.09.2011 року, адресованого відповідачу [PERSON], рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та опису (а.с.10-12) вбачається, що позивач звертався до відповідача з проханням прибути до нотаріуса для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу вищезазначеного будинку. Згідно п.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, в судовому засіданні було доведено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджено письмовими доказами, відбулося повне виконання договору, але відповідач [PERSON], ухиляється від його нотаріального посвідчення, а тому суд, вважає за можливе визнати договір купівлі продажу будинку [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON], дійсним. Згідно п.3 ст. 334 ЦК України - право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки позовні вимоги позивача щодо визнання договору купівлі продажу задоволено, а договір купівлі-продажу будинку визнано дійсним, тому в силу вимог ст. 334 ЦК України право власності на домоволодіння у позивача виникає з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. А тому на підставі вищезазначеного, позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями.

Outcome: partial