Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з останніх заборгованість за теплопостачання за період 01.10.2013 до 01.05.2016р в сумі 9735,36 грн., інфляційні збитки в розмірі 11 864,40 грн., 3% річних в розмірі 1375,39 грн., та судові витрати в сумі 1378 грн. Обгрутовують свої вимоги тим, що відповідачі зареєстровані та постійно мешкають в квартирі [ADDRESS], отримують послуги з теплопостачання, але оплату цих послуг не здійснюють. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу у липні 2016року . Ухвалою суду від 11 липня 2016 р. було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Тому позивач звертається до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. На позовних вимогах наполягають. Проти заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] з 1988 року, [PERSON]- з 2007 року, [PERSON]- з 2002 року (а.с.18,31-34), відповідно є споживачами послуг з теплопостачання в данній квартирі. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630. (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що відповідачі не сплачували отриманні послуги з теплопостачання, у зв'язку з чим за період з 01.10.2013 року до 01.05.2016 року у відповідачів виникла заборгованість за фактично отриману теплову енергію в сумі 9735,36 грн. (а.с.8-9). Наявність у відповідачів заборгованості підтверджує невиконання ним обов'язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Судом встановлено, що у липні 2016 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] боргу за послуги теплопостачання. 11.07.2016року ухвалою суду відмовлено у прийнятті заяви обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" про видачу судового наказу (а.с.12-13). Відповідно до ст. 105-1, 118 ЦПК України заявлені стягувачем ОКП "Донецьктеплокомуненерго" вимоги про стягнення з боржників [PERSON] та [PERSON] боргу за теплопостачання, можуть бути розглянуті у позовному провадженні. Оскільки відповідачі добровільно заборгованість не сплачують, вона підлягає стягненню з них в примусовому порядку в сумі 9735,36 грн. Також відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати в сумі 11864,40 грн. та 3%річних в сумі 1375,39 грн. Розрахунок інфляційних та 3%річних наведений позивачем в таблиці (а.с. 8-9). Суд вважає його правильним. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378грн. по 344,50грн з кожного.

Outcome: approved