Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10618 від 08.07.2020 року, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» в погашення заборгованості за кредитним договором №3049201 від 23.12.2019 року коштів у розмірі 28827,00 гривень, та витрат за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1800,00 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню за вказаним виконавчим написом становить 30627,00 грн. Вказаний виконавчий напис відповідачем був поданий приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Вірі Леонідівні, яка відкрила виконавче провадження ВП №62620701. Також, виконавцем була видана постанова про арешт належних їй коштів у банківських установах, про що вона дізналась від працівника АТ КБ «ПриватБанк» з листа, надісланого їй на електронну пошту. Від приватного виконавця вона жодних документів не отримувала. Телефоном приватний нотаріус з нею спілкуватись відмовився. Внаслідок таких дій нотаріуса та виконавця були заблоковані її банківські рахунки та арештовані наявні на рахунках кошти. Вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Горай О.С., на підставі якого відкрито вказане виконавче провадження, необґрунтованим та незаконним тому, що і ньому невірно зазначено місце її реєстрації та проживання. Крім того, вона не укладала з відповідачем жодних кредитних договорів, які б нотаріально посвідчувались, що вказує на те, що нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису порушив встановлені для цього вимоги та вказав неіснуючий кредитний договір. Зі змісту оскаржуваного виконавчого напису слідує, що 08.07.2020 року нотаріус звертає стягнення на суму заборгованості, яку вважає безспірною, але яка виникла за період що не закінчився -з 16.01.2020 року по 31.12.2020 року. Така заборгованість не могла існувати в день вчинення виконавчого напису взагалі, а тим більше вважатися безспірною. Навіть прості арифметичні розрахунки дають підстави сумніватись в безспірності вказаної нотаріусом заборгованості: 21827 гривень відсотків на 7000 гривень кредиту за півроку існування заборгованості -це річна ставка за користування кредитом становить більше 600%. Цей показник є просто нереальним, відповідно і безспірність цього боргу просто суперечить здоровому глузду. Порушення нотаріусом вказаних вимог є підставою визнання в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Рішенням суду просила визнати виконавчий напис №10618, вчинений 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» коштів у сумі 30627,00 гривень таким, що не підлягає виконанню. Одночасно просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 гривень. 12.04.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачам та третій особі строк для подачі відзиву , пояснень на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана відповідачем ТОВ «Алекскредит» 17.11.2020 року та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич І.Л. 21.04.2021 року. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадження повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк представник відповідача ТОВ «Алекскредит» подав відзив на позов в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог . Приватний нотаріус Горай О.С. у встановлений строк відзив на позов не подав. Третя особа будь яких пояснень з приводу позову або відзиву не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за зверненням відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Зміна прізвища позивач відбулась при укладення шлюбу 06.06.2020 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане 06.06.2020 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Так, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.07.2020 року вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №10618, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» за умовами Кредитного договору №3049201 від 23.12.2019 року заборгованості в сумі 28827,00 гривень, яка складається з: суми кредиту - 7000,00 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 21827,00 гривень, витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800,00 гривень, стягнення якої проводиться за період з 16.01.2020 року по 31.01.2020 року. З постанови про відкриття виконавчого провадження №62620701 від 21.07.2020 року слідує, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича за № 10618 виданого 08.07.2020 року. З постанови про арешт коштів боржника від 26.10.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 62620701 слідує, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках [PERSON] , а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Згідно зі ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі: Перелік). Нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктом 2 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №910/5413/17). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до підпунктів 5.1, 5.2, 5.3 пункту 5 Порядку вчинення нотаріальних дій виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість; якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів; якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс викладений правовий висновок, згідно якого вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З наявних в справі доказів слідує, що оспорюваний виконавчий напис від 08.07.2020 року вчинено про стягнення з позивача, як боржника, за кредитним договором № 3049201 від 23.12.2019 року. Строк, за який проводиться стягнення, у виконавчому напису зазначено з 16.01.2020 року по 31.12.2020 року. Позивачем зазначено, що вона не визнає заборгованість. Враховуючи наведене, нотаріус не мав правових підстав для вчинення, на підставі поданих йому відповідачем документів, виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості. Здійснення нотаріусом у даному випадку такої нотаріальної дії - вчинення виконавчого напису проведено з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, отже є неправомірним. За таких обставин, оспорений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, що є підставою для задоволення позову. Одночасно підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок, на підтвердження понесення яких наявна квитанція №0.0.2067683329.1 від 26.03.2021 року. Ухвалою суду від 08.04.2021 року в задоволення заяви [PERSON] з метою забезпечення позову було зупинено виконання виконавчого напису №10618 від 08.07.2020 року. Згідно ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: approved