Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять суд зняти заборону відчуження (арешт) з квартири [ADDRESS] В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач покликається на такі обставини: Під час вчинення між позивачами у справі в грудні 2015 року нотаріальних дій щодо [ADDRESS], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] було отримано відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, з яких убачається, що квартира [ADDRESS] є обєктом обтяження, на підставі заяви Залізничного ВДВС ЛМУЮ по виконавчому провадженні № 548. Ознайомившись з матеріалами вказаного виконавчого провадження безпосередньо у відділі ДВС, позивачам стало відомо, що арешт та заборона [PERSON], [PERSON] відчужувати, переплановувати, добудовувати квартиру [ADDRESS] накладено відповідно до ухвали № 2-2222, виданої 27 травня 2008 року Залізничним районним судом м. Львова, стягувачами за цим виконавчим документом виступали [PERSON] та [PERSON] Звернувшись до районного суду із заявою про отримання копії згаданої ухвали, позивачем отримано відповідь, що у провадженні суду у 2008-2009 роках цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зобовязання до вчинення дій не перебувала. За № 2-2222/08 зареєстрована інша справа. Оскільки наявність такої заборони (арешту) порушує право власності позивачів, а сам арешт, накладений незаконно, такий підлягає зняттю в судовому порядку. У звязку з чим, позивачі просять суд позов задоволити. В судовому засіданні позивачі не зявилися, однак подали до суду заяву, в якій просять слухати справу у їх відсутності, заявлені у позовній заяві вимоги підтримують, просять суд позов задоволити. У звязку із неявкою відповідачів, які належним чином повідомлені і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання згідно\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи встановив, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено, що квартира № 1 по вул Самійла Величка, 5, що у м. Львові на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво № 02729-3 від 06.10.1995 року. (а.с.5). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вище вказану квартиру накладено арешт. /а.с.4/ Згідно\~ст. 41 Конституції України\~- кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частина 1\~ст. 317 ЦК України\~зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1, ч. 2\~ст. 319 ЦК України\~- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~- право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою\~ст. 353 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно\~ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики. З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved