Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей [INFO] зроблений відповідний актовий запис за № 70. Померла не є її рідною бабусею оскільки являється другою дружиною її рідного дідуся [PERSON] , який також помер [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей 02.06.2003 року зроблений відповідний актовий запис за № 41. Шлюб між її рідним дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] був укладений 23.01.1970 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у склад якої входить земельна ділянка, площею 5,100 га., що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (пай № 335), що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії II - ДП № 054798, виданий 28.11.2001 року Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області. На випадок смерті померла заповіт не склала, спадкоємцем померлої згідно закону стала її не рідна дочка [PERSON] . Від останньої вона дізналася, що [PERSON] відмовляється від належної спадщини, і не збирається оформляти спадкові права на вказану земельну ділянку, а тому позивачка є єдиною спадкоємицею померлої, яка бажає оформити спадкові права. Так як, оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно відсутній (втрачений), то позивачка не зверталася до Покровської Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , оскільки їй буде відмовлено в видачі свідоцтва. В зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я померлої [PERSON] , позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на даний час не являється власником вище наведеного майна, подальша державна реєстрація його в органах державної реєстрації права не можлива. Отже, позивачка будучи спадкоємцем, не може в повній мірі розпоряджатися спадковим майном. Позивачка як спадкоємець, бажає зареєструвати своє право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з чим, позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, площею 5,100 га., (пай № 335), що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії II - ДП № 054798, виданий 28.11.2001 року Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області. В судове засідання сторони не прибули, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 14.09.1985 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 09.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON]. та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.09.2006 року, актовий запис № 83. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 12.02.1972 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.02.1972 року, актовий запис № 8. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00025393273 від 29.01.2020 року видно, що [PERSON] після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). Як вбачається з копії довідки № 73, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] помер 01.06.2003 року, актовий запис № 41 (а.с. 11). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00021253152 від 22.10.2018 року, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , актовий запис № 70 (а.с. 12). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю, серії II-ДП № 054798 від 28.11.2001 року, [PERSON] (пай №335) на підставі 24 сесії ХХХIII скликання Великомихайлівської сільської Ради народних депутатів № 65 від 01.10.2001 року, є власником земельної ділянки, площею 5.100 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 13). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 60342961 від 27.05.2020 року, виданої приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилася (а.с. 39). З листа Покровської державної нотаріальної контори від 04.06.2020 року встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] , у Покровській державній нотаріальній конторі не заводилася (а.с. 41). Так, відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, визнані відповідачкою, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved