Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 2777 від 23 січня 1998 року та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що 23 січня 1998 року між нею та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який було зареєстровано на Одеській Товарній Біржі, всі істотні умови договору до його реєстрації на біржі виконані, з моменту укладення договору вона відкрито володіє та користується нерухомим майном, про те, що укладений договір потребував нотаріального посвідчення, їй стало відомо лише тепер. Однак через неможливість провести посвідчення договору вона звернулася до суду для підтвердження дійсності укладеного договору та визнання за нею права власності на придбане нерухоме майно. На час укладення договору купівлі-продажу в шлюбі не перебувала. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала, просила задовольнити позов. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 1998 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON], [PERSON], та [PERSON] був укладений договір про купівлю-продаж квартири [ADDRESS]. Укладений між сторонами договір зареєстровано Одеською Товарною Біржею у відповідності до ст. 15 ЗУ "Про товарні біржі". Всі істотні умови договору до його реєстрації на біржі сторонами виконані. Позивач повністю розрахувався з продавцем, про що свідчить п. 5 укладеного Договору, крім того, на виконання умов укладеного договору позивачем проведено реєстрацію договору та переоформлення техдокументації на придбане нерухоме майно, про що свідчить запис, проведений органами КП МБТІ в техдокументації. З моменту придбання нерухомого майна позивач відкрито володіє та користується ним, договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено не в період шлюбу, що підтверджується громадянським паспортом позивачки серії [NUMBER], виданим 16 лютого 1996 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, в якому є відмітка про розірвання шлюбу від 04 грудня 1996 року. Згідно з ч.2 ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Оскільки при укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 ЗУ "Про товарні біржі", між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості в подальшому проводити відчуження нерухомого майна, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним та визнати за позивачем право власності на придбане нерухоме майно. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved