Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до суду та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: місто Українка, вул. Енергетиків, будинок під номером 2, квартира під номером 25, Обухівського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1995 року, після померлого [PERSON]. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що 23 листопада 2015 року померла її мати - [PERSON], якій належала вищезазначена квартира на праві власності, а саме: 1/3частина квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 27.04.1995 року на підставі розпорядження Трипільської ТЕС за № 1196 від 14.04.1995 року, 1/3 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Українською міською державною нотаріальною конторою від 26.12.1995 року після смерті її чоловіка [PERSON] та 1/3 частина квартири на підставі договору дарування посвідченого Українською міською державною нотаріальною контрою за реєстровим номером № 1с-267 від 07.06.1996 року. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, оскільки заповіт вона не залишила, звернувся для оформлення спадщини до Української міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану частину спадкової квартири позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на цю частину майна. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не зявились, представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить і розглядати справу у відсутність його та позивача. Представник відповідача, Української міської ради, в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність та при вирішені спору покладається на суд. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про розгляд справи надіслав на адресу суду копію спадкової справи, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 листопада 2015 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] ІОК № 354194, виданим Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 170 від 24 листопада 2015 року (а.с. 5). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації житлового фонду Трипільської ДРЕС від 14 квітня 1995 року померлій [PERSON] належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] (вулиця 50 років Жовтня) в місті Українка Обухівського району Київської області, яка була ним приватизована спільно з чоловіком [PERSON] та [PERSON] Померла [PERSON] успадкувала належну її чоловіку 1/3 частину квартири [ADDRESS], про що їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 грудня 1995 року Українською міською державною конторою та зроблено відповідну відмітку у Свідоцтві про право власності на житло. Також 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Української міської державної нотаріальної контри за реєстровим номером № 1с-267 від 07.06.1996 року та зроблено відповідну відмітку у Свідоцтві про право власності на житло. Згідно архівної довідки виданої КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» від 30 травня 2016 року станом на 29 грудня 2012 року право власності на цілу квартиру [ADDRESS] (раніше вулиця 50 років Жовтня) в місті Українка Обухівського району Київської області зареєстровано за [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої [PERSON], за життя нею не було складено заповіт, єдиним спадкоємцем першої черги за законом є її донька [PERSON], що вчасно звернулась до державного нотаріуса Української міської державної нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Державним нотаріусом Української міської державної нотаріальної контри листом від 03 червня 2016 року вих. № 636/02-14 позивачу було розяснено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка не може бути видане спадкоємцю, оскільки ним не надано оригінал правовстановлюючого документу на імя спадкодавця на вищевказану частку квартири та рекомендовано звернутись до суду за захистом свого цивільного права ( а.с.7). Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином з викладених вище обставин вбачається, що 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS], що належало померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка, є обєктом спадкування та входить до спадкової маси. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, такою є позивач - [PERSON] в зв'язку з чим суд вважає, що вона є належним спадкоємцем першої черги за законом на 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на 1/3 частки квартиру [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка - [PERSON] Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. \~\~\~\~Згідно із\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. \~\~\~\~Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. \~\~\~\~Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об"єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Як вбачається зі змісту ст.ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України, цивільне\~\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Сторони та інші особи,\~\~які беруть участь у справі,\~\~мають рівні\~\~права\~\~щодо\~\~подання\~\~доказів,\~\~їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.\~\~Суд розглядає цивільні справи не інакше як\~\~за\~\~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в\~\~межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~\~та\~\~інших\~\~осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~\~на\~\~які\~\~вона посилається\~\~як\~\~на\~\~підставу\~\~своїх\~\~вимог\~\~або заперечень,\~\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного, вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність позовних вимог [PERSON], оскільки вона у передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, надала всі необхідні документи, а тому суд вважає, що за нею повинно бути визнано право власності на спадкове майно, а саме: на 1/3 частки квартири [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1995 року, після померлого [PERSON].

Outcome: approved