Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом посилаючись на те, що 27.09.2006 року відповідачка [PERSON] уклала з АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 11047133000. Відповідно до умов договору банк зобов'язався надати [PERSON] кредит в сумі 60000,00 доларів США, а вона зобов'язувалася в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. В забезпечення зобов'язань за договором № 11047133000 від 27.09.2006 року відповідачка [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» уклала договір іпотеки № б/н, зареєстрований в реєстрі за № 4588, згідно умов якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS], який належить їй на праві власності, загальною площею 151,1 кв.м. АКІБ «УкрСиббанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав. 12.12.2011 року АКІБ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», відповідно до договору факторингу № 4 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідачки [PERSON] за зобов'язаннями по кредитному договору № 11047133000 від 27.09.2006 року та іпотечному договору № б/н від 26.09.2006 року. В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 01.12.2013 року має заборгованість в сумі 88600,24 доларів США, що становить 1147461,71 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 51333,42 доларів США, що складає 664819,12 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 37266,82 доларів США, що складає 482642,59 грн., заборгованості по комісії в розмірі 0,00 доларів США. Просить суд в рахунок погашення заборгованість за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на житловий будинок, загальною площею 151,1 кв.м., житловою площею 70,1 кв.м.; визнати за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» право власності на житловий будинок, загальною площею 151,1 кв.м., житловою площею 70,1 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності; припинити право власності [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 151,1 кв.м., житловою площею 70,1 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності у зв'язку з переходом права власності до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»; стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 3654,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11047133000, за яким позичальниці надано кредит в розмірі 60000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 303000,00 грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору (п. 1.1), на строк з 27.09.2006 року по 26.09.2021 року (п. 1.2.1), в терміни встановлені графіком погашення кредиту (п. 1.2.2), зі сплатою відсотків у розмірі 10,8 % річних (п. 1.3.1), з погашенням відсотків в період з «01» по «10» число включно кожного місяця, наступного за тим, за який нараховані банком такі відсотки (п. 1.3.4). Грошові зобов'язання між сторонами виникли в іноземній валюті, що узгоджується з нормами Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Закону України «Про банки і банківську діяльність», ЦК України. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 27 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір іпотеки № б/н, зареєстрований в реєстрі за № 4588, згідно умов якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 151,1 кв.м., житловою площею 70,1 кв.м. З п. 5.1, 5.3 вказаного договору вбачається, що у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1 цього договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. У разі застосування передачі предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз. 2 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку») право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п. 5.1 цього договору іпотеки. Крім того, до вищевказаного договору про надання кредиту № 11047133000 від 27.09.2006 року були укладені додаткові угоди № 110471330001 від 30.01.2009 року та № 1 від 18.03.2009 року, відповідно якими було збільшено строк кредитування до 26.09.2026 року, встановлено розмір ануїтетного платежу в розмірі 650,00 доларів США, визначено день сплати ануїтетного платежу 25 числа кожного календарного місяця строку кредитування та перенесено строки по сплаті процентів, нарахованих згідно умов договору, за використання кредитних коштів у доларах США в період з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року на період по 10.02.2014 року згідно умов договору. Згідно з договором факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року та виписки з додатку № 1 до даного договору ПАТ «УкрСиббанк» передало, а ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» прийняло, право вимоги за кредитним договором № 11047133000 від 27.09.2006 року, за яким боржником є [PERSON] та договором іпотеки нерухомого майна № б/н від 27.09.2006 року за яким іпотекодавцем є [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» свої зобов'язання за кредитним договором належним чином виконав, передавши кошти вказані у договорі відповідачці, що вбачається з меморіального ордеру № 0600701023 від 27.09.2006 року. В свою чергу відповідачка [PERSON] взяті за договором зобов'язання в повному обсязі не виконала. Як вбачається з довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11047133000 від 27.09.2006 року наданої позивачем, станом на 01.12.2013 року у [PERSON] існує заборгованість в розмірі 88600,24 дол. США, яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 51333,42 доларів США, заборгованості по відсоткам в розмірі 37266,82 доларів США, заборгованості по нарахованій комісії в розмірі 0,00 грн., нарахованої пені в розмірі 0,00 грн. При розгляді справи встановлено, що відповідачка [PERSON] неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, а тому у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення строку договорів. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 4.1. договору іпотеки визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Положеннями ст. 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦПК України). Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»). Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати його застосування. Як вбачається з договору іпотеки в ньому міститься застереження про можливість позивача задовольнити свої вимоги за рахунок отримання у власність предмета іпотеки. Також судом встановлено з інформаційної довідки наданої Реєстраційною службою Садовського РУЮ відповідачка має у власності інше нерухоме майно, крім того з адресних довідок ГУ ДМС України в м. Києві та УДМС України в Київській області вбачається, що відповідачка зареєстрована а адресою [ADDRESS]. Вищевказані обставини дають суду підстави вважати, що на спірні правовідносини не розповсюджуються положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року. Враховуючі вищевикладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] обґрунтовані і підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved