Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 17.04.2000 року Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, належала на праві спільної часткової власності позивачу по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ј частці кожному. [INFO] померла [PERSON], баба позивача по справі, мати [PERSON] та дружина [PERSON], після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкова маса - ј частка квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві власності. Заповіт [PERSON] не складала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], є її донька [PERSON] та чоловік [PERSON] які фактично прийняли спадщину, але належним чином спадкові права не оформили. [INFO] померла [PERSON], мати позивача по справі, після смерті якої відкрилась спадщина, спадкова маса - ј частка квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності та 1/8 частка, яку [PERSON] фактично прийняла у спадщину, але належним чином не оформила свої спадкові права після смерті матері [PERSON], а загалом - 3/8 частини спадкової квартири. Заповіт [PERSON] не складала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є батько [PERSON] та син - позивач по справі [PERSON], які фактично прийняли спадщину, але належним чином спадкові права не оформили. [INFO] помер [PERSON], дід позивача по справі, батько [PERSON] та чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, спадкова маса - ј частка квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, 1/8 частка, яку [PERSON] фактично прийняв у спадщину, але не оформив свої спадкові права належним чином після смерті дружини [PERSON], та 3/16 частки, яку [PERSON] фактично прийняв у спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті доньки [PERSON], а загалом - 9/16 часток спадкової квартири. Спадкоємцем першої черги (за правом представлення) є його онук позивач по справі [PERSON], який фактично прийняли спадщину, але належним чином спадкові права не оформив. 15 грудня 2018 року позивач по справі [PERSON] звернувся до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори з заявами про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за законом на 9/16 часток квартири після померлого [PERSON] та 3/16 часток квартири після померлої [PERSON], а загалом на ѕ частини квартири, однак державним нотаріусом Котькорло В.В., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом з підстав відсутності у заявника оригінала правовстановлюючого документу на спадкове майно - свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 17.04.2000 року Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, у зв'язку зь чим він звертається до суду з вказаним позовом. Крім того, з наданих нотаріусу особистих документів спадкодавців неможливо встановити спорідненість осіб, які спадкують один після одного внаслідок помилки в свідоцтві про народження спадкодавця [PERSON] при зазначенні по-батькові її матері [PERSON] замість «[PERSON]» - «[PERSON]», тому факт родинних відносин між спадкодавцями і позивачем потребує визнання в судовому порядку. [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: що він є онуком померлої [INFO] [PERSON] по лінії матері [PERSON], померлої [INFO], яка є донькою [PERSON] та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, після смерті спадкодавців - матері, дідуся та бабусі, яку [PERSON] фактично прийняв, але належним чином не оформив спадкові права. Ухвалою суду від 28.12.2018 р. відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.12.2018 р. клопотання позивача про витребування доказів було задоволено та були витребувані доказі у вигляді копії свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] та спадкових справ. 25.01.2019р. у справі проведено підготовче засідання, справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, в судове засідання не прибув, подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, відзиву на позов або зустрічного позову на надано. Третя особа - Державний нотаріус Восьмої Державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, подано заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Суд встановив, що квартира [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 17.04.2000 року Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, копія якого знаходиться в матеріалах справи, належала на праві спільної часткової власності у рівних частинах - позивачу по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці кожному. Право власності на дану квартиру за співвласниками зареєстроване у відповідності до вимог чинного на той час законодавства в ОП ЗМБТІ, запис в реєстровій книзі 273, № запису 38203 від 19 травня 2000 року. Таким чином, співвласники набули право власності на квартиру у відповідності до вимог чинного на час набуття законодавства, а саме - реєстрація права власності в ОП ЗМБТІ. Співвласники квартири мають кровну спорідненість і є родичами між собою. Так [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, та свідоцтвом про укладення шлюбу, копії яких знаходяться в матеріалах справи. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] і дідом та бабою позивача по справі по лінії матері, що підтверджується копією свідоцтв про реєстрацію шлюбу та народження, які знаходяться в матеріалах справи. [INFO] померла [PERSON], баба позивача по справі, мати [PERSON] та дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Актовий запис № 10106, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкова маса - ј частка квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 17.04.2000 року Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради. Заповіт [PERSON] не складала. Спадщину після смерті [PERSON], враховуючи вимоги ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, прийняли, шляхом проживання зі спадкодавцем на час смерті спадкоємці першої черги за законом - її донька [PERSON] та чоловік [PERSON] в рівних частинах кожний - по 1/8 частці, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, копія якої знаходиться в матеріалах справи, але належним чином свої спадкові права не оформили. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина після смерті [PERSON] належить [PERSON] та [PERSON] з моменту відкриття спадщини, а саме з [INFO]. Інші спадкоємці першої черги, та такі що прийняли спадщину або шляхом проживання, або шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що мають право на обов'язкову частку відсутні. В Восьмій Запорізькій державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 49196223, номер у нотаріуса 187 від 16.04.2010 року, копія вказаної спадкової була витребувана судом та долучена до матеріалів справи. [INFO] померла [PERSON], мати позивача по справі, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Актовий запис № 9678, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкова маса - ј частка квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 17.04.2000 року Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, та 1/8 частка, яку [PERSON] прийняла у спадщину, але не оформила свої спадкові права після смерті матері [PERSON], а загалом - 3/8 частини спадкової квартири. Заповіт [PERSON] не складала. Спадщину після смерті [PERSON], враховуючи вимоги ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, прийняли, шляхом проживання зі спадкодавцем на час смерті спадкоємці першої черги за законом - її батько [PERSON] та син - позивач по справі [PERSON] в рівних частках кожний - по 3/16 частині кожний, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, копія якої знаходиться в матеріалах справи, але належним чином свої спадкові права не оформили. Враховуючи, що протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України [PERSON] та [PERSON] не заявили про відмову від спадщини, у відповідності до вимог ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, вони є особами, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина після смерті [PERSON] належить [PERSON] та [PERSON] з моменту відкриття спадщини, а саме з [INFO]. В Восьмій Запорізькій державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 49140900, номер у нотаріуса 160 від 07.04.2010 року, копія вказаної спадкової була витребувана судом та долучена до матеріалів справи. [INFO] помер [PERSON], дід позивача по справі, батько [PERSON] та чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Актовий запис № 4649, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкова маса - ј частка квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 17.04.2000 року Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, 1/8 частка, яку [PERSON] прийняв у спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті дружини [PERSON], та 3/16 частки, яку [PERSON] прийняв у спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті доньки [PERSON], а загалом - 9/16 часток спадкової квартири. Спадщину після смерті [PERSON] враховуючи вимоги ст.ст. 1261, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, прийняв, шляхом проживання зі спадкодавцем на час смерті спадкоємець за законом першої черги (за правом представлення) - його онук позивач по справі [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Враховуючи, що протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України [PERSON] не заявив про відмову від спадщини, у відповідності до вимог ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, він є особою, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина після смерті [PERSON] належить [PERSON] з моменту відкриття спадщини, а саме з [INFO]. В Восьмій Запорізькій державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 51584390, номер у нотаріуса 346 від 17.08.2011 року, копія вказаної спадкової була витребувана судом та долучена до матеріалів справи. 15 грудня 2018 року позивач по справі [PERSON] звернувся до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори з заявами про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за законом на 9/16 часток квартири після померлого [PERSON] та 3/16 часток квартири після померлої [PERSON], а загалом на ѕ частини квартири. Однак, можливість реалізації позивачем своїх спадкових прав, а саме оформлення спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] в нотаріальній конторі відсутня. Постановами Котькорло В.В., державного нотаріуса Восьмої запорізької державної нотаріальної контори, № 2112/02-31, № 2111/02-31 від 15 грудня 2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом з підстав відсутності у заявника оригінала правовстановлюючого документу на спадкове майно - свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 17.04.2000 року Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради. Можливість оформлення позивачем спадкових прав в нотаріальній конторі після смерті [PERSON] та [PERSON] відсутня також і у зв'язку з тим, що особи, які спадкували один після одного не оформили свої спадкові права, та із наданих нотаріусу особистих документів спадкодавців неможливо встановити спорідненість осіб, які спадкують один після одного внаслідок помилки в свідоцтві про народження спадкодавця [PERSON] при зазначенні по-батькові її матері [PERSON] замість «[PERSON]» - «[PERSON]». Таким чином, вирішення питання про право на спадкування, у зв'язку з тим, що в особистих документах спадкодавців внаслідок помилки в свідоцтві про народження спадкодавця [PERSON] при зазначенні по-батькові її матері [PERSON] замість «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]», залежить від вирішення питання про встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцями. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності. Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об'єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. Крім того, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини,які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв'язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачка [PERSON] правомірно набула право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька, оскільки вона є єдиним спадкоємцем за законом. Позивачка як спадкоємиця за законом у встановленому законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа, однак не може отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином - постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а також наявністю помилки при написанні у правовстановлюючому документі по-батькові спадкодавця , що залежить від вирішення питання про встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцями. Однак, на думку суду, відсутність правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця не позбавляє спадкоємців права на спадщину, оскільки вона належить їм з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 293-294, 315 ЦПК України встановлення фактів що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, зокрема встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, провадиться в судовому порядку. Якщо вирішення питання про встановлення факту, що має юридичне значення. взаємопов'язане зі спором про право, вирішення провадиться судом в порядку позовного провадження (ст. 294 ч.6 ЦПК України). Таким чином, вирішення питання про право на спадкування, у зв'язку з тим, що в особистих документах спадкодавців внаслідок помилки в свідоцтві про народження спадкодавця [PERSON] при зазначенні по-батькові її матері [PERSON] замість «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]», залежить від вирішення питання про встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцями. У зв'язку з відсутністю імперативної заборони, вирішення даного питання в порядку позовного провадження не суперечить вимогам ст. 5 ЦПК України. Факт родинних відносин між спадкодавцями та позивачем по справі підтверджується наступним: Згідно свідоцтва про народження позивача по справі [PERSON], копія якого знаходиться в матеріалах справи, в графі мати зазначено російською - «[PERSON]» . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, копія якого знаходиться в матеріалах справи мати позивача по справі змінила прізвище на «[PERSON]» після народження позивача по справі. Таким чином свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження позивача по справі підтверджено родинний зв'язок між позивачем по справі та [PERSON] - його матір'ю. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], копія якого знаходиться в матеріалах справи дівоче прізвище [PERSON], зазначено батьків - [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, свідоцтвом про народження [PERSON] підтверджено родинний зв'язок між нею та [PERSON] - її батьком, і таким чином між позивачем та його дідом [PERSON] Однак по-батькові матері зазначено помилково «[PERSON]», замість «[PERSON]». Наявність саме помилки в свідоцтві про народження [PERSON], і дійсне по-батькові її матері підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між її батьками, в якому по-батькові [PERSON] зазначено вірно «[PERSON]». Так як всі інші дані матері [PERSON] - [PERSON] в усіх документах, що підтверджують кровну спорідненість всіх співвласників майна, зазначені ідентично і повністю співпадають, з наданих документів вбачається, що зазначення в свідоцтві про народження [PERSON] по-батькові її матері як «[PERSON]», зроблено внаслідок помилки в написанні. Родинні відносини між позивачем та іншими співвласниками майна також підтверджено як довідками про склад сім'ї, документами на квартиру, із змісту яких вбачається що всі співвласники майна мешкали разом і були однією сім'єю, які знаходяться в матеріалах справи. У зв'язку з тим, що розбіжності в написанні по-батькові в свідоцтві про народження [PERSON] її матері [PERSON] не є суттєвими, наявні в матеріалах справи документи підтверджують родинний зв'язок між позивачем та спадкодавцями по справі, тому на думку суду є достатньо підстав для встановлення родинних відносин між позивачем і [PERSON], а саме: що він є онуком померлої [INFO] [PERSON] по лінії матері [PERSON], померлої [INFO], яка є донькою [PERSON] На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач позбавлений права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яка залишилась після смерті його матері, баби та дідуся , чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно. Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин. Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved