Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач заявляє позовні вимоги, а саме: Визнати [PERSON] особою яка втратила право користування привішенням, а саме: 52/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В мотивуванні змісту позовних вимог позивач вказав, позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 06 березня 2019 року [PERSON] належить 52/100 (п`ятдесят дві сотих) частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Співвласницею даного житлового будинку є [PERSON] , [INFO] якій належить 48/100. У відповідності до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 18.03.2019 в житловому будинку [ADDRESS] станом на 18.03.2019 зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані на 48/100 частинах даного житлового будинку, які належать [PERSON] . [PERSON] зареєстрований на 52/100 частинах будинку, які належать [PERSON] . [PERSON] в вищезазначеній частині житлового будинку не проживає з 2016 року, особистих речей не має, витрати по утриманню та оплаті комунальних платежів не несе. Місцезнаходження [PERSON] позивачці невідомо. Факт не проживання [PERSON] , зокрема, й підтверджує попередня власниця 52/100 частин даного житлового будинку - [PERSON] , яка володіла даною частиною будинку з 13.05.2016. З вини [PERSON] [PERSON] позбавлена можливості провести перереєстрацію своєї частки житлового будинку на своє ім`я, сплачувати комунальні платежі, в повній мірі реалізовувати всі права власника та виконувати обов`язки, а також позбавлена можливості оформити субсидію на належну їй частину житлового будинку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Крім того, як зазначено у п. 34 Постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72, 116, 156 ЖК УРСР: стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Тому позивачка заявляє позовні вимоги. Відповідач відзиву стосовно позовних вимог не надав. Позивач на позові наполягав, що вказала в заяві в наданої суду, що визнала третя особа зазначивши в заяві наданою суду.. На підставі досліджених доказів, судом встановлено наступні факти та обставини: позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 06 березня 2019 року [PERSON] належить 52/100 (п`ятдесят дві сотих) частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Співвласницею даного житлового будинку є [PERSON] , [INFO] якій належить 48/100. У відповідності до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 18.03.2019 в житловому будинку [ADDRESS] станом на 18.03.2019 зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані на 48/100 частинах даного житлового будинку, які належать [PERSON] . [PERSON] зареєстрований на 52/100 частинах будинку, які належать [PERSON] . [PERSON] в вищезазначеній частині житлового будинку не проживає з 2016 року, особистих речей не має, витрати по утриманню та оплаті комунальних платежів не несе. Місцезнаходження [PERSON] позивачці невідомо. Факт не проживання [PERSON] , зокрема, й підтверджує попередня власниця 52/100 частин даного житлового будинку - [PERSON] , яка володіла даною частиною будинку з 13.05.2016. З вини [PERSON] [PERSON] позбавлена можливості провести перереєстрацію своєї частки житлового будинку на своє ім`я, сплачувати комунальні платежі, в повній мірі реалізовувати всі права власника та виконувати обов`язки, а також позбавлена можливості оформити субсидію на належну їй частину житлового будинку. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає: Частиною 1 статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно статті 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи із порівняльного аналізу статей 383, 391, 405\~ЦК України та статей 64, 150. 156 ЖК УРСР. слід дійти висновку, що положення статей 383.\~391\~ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150.\~156\~ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16). За змістом частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту мої порушених прав. Отже, заявлені позовні вимоги в частині визнання особи втративши право користування житловим приміщенням обґрунтовані допустимими доказами, та відповідають вимогам вказаного закону.

Outcome: approved