Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить визнати за ним право на земельну ділянку розміром 2,02га без контурного визначення меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Стремінь Реклинецької сільської ради. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла його мама [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їм майно, а саме земельну ділянку загальною площею 2,02га., що розташована на території с.Стремінь Реклинецької сільської ради Сокальського району Львівської області. В подальшому процедуру закінчення приватизації бабусею позивача здійснено так і не було і державного акта на зазначену земельну ділянку нею так і не отримано. Вказує, що спадкоємцем майна після смерті баби за заповітом є лише він. Позивач, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача подав заяву, у якій вказує, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, розгляд справи просить проводити без участі представника ради. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. На день смерті [PERSON] діяли норми чинного на цей час ЦК Української РСР. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року) встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до дня набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із дослідженого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . У відповідності до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Реклинецької сільської ради 05.03.1998р., яким усе своє майно та все на що матиме право заповіла позивачу. Із довідки №269 від 28.02.2020 року встановлено, що [PERSON] до дня сммерті проживала одна в [ADDRESS] . Згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №09826 встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,02га без визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с.Стремінь Реклинецької сільської ради та надана для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі розпорядження Сокальської райдержадміністрації. Відповідно ст.125 ЗК України, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У відповідності до абз.2 п.1 Прикінцевих положень ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1002р. "Про приватизацію земельних ділянок" є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004р. №7 - Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Разом з цим, згідно ст.1268 ЦК України позивач як спадкоємець за заповітом має право на прийняти спадщини після смерті мами. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved