Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про визнання свідоцтва про право власності на квартиру не дійсним та визнання права управління квартирою, посилаючись на те, що публічне акціонерне товариство «Холдінгова компанія «Київміськбуд» не правомірно отримало свідоцтво про право власності на квартиру, оскільки така квартира мала бути передана до Головного управління житлового забезпечення як службове житло. Таким чином зважаючи, що позивач є балансоутримувачем будинку в якому знаходиться спірна квартира, останній має право на управління спірною квартирою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням змін /а.с. 67-71/, просив задовольнити. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Холдінгова компанія «Київміськбуд» проти задоволення позовних вимог заперечувала /а.с. 120, 122/, посилаючись на необґрунтованість останніх. Інші особи будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про те, що їх неявка має місце за відсутності поважних причин і вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з'явились, проти чого не заперечували учасники процесу. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.06.2013 року серії САЕ № 938641 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.06.2013 року серії СЕК 810947 квартира [ADDRESS] належить публічному акціонерному товариству «Холдінгова компанія «Київміськбуд» (далі ПАТ «ХК « Київміськбуд») /а.с. 57, 58/. У вказаному будинку створено ОСББ «Заріччя Урлівська 34-А» і будинок [ADDRESS] на обслуговування ОСББ /а.с.14, 15, 17/. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ПАТ «ХК «Київміськбуд» після будівництва будинку мало передати певний відсоток квартир до Головного управління житлового забезпечення як службове житло, що підтверджується відповідними розпорядженнями /а.с.9 -13/, проте таких дій не зробило та незаконно отримало свідоцтво на право власності на спірну квартиру. З такими доводами суд погодитися не може, оскільки відповідно до листа Департаменту будівництва та житлового забезпечення від 11.06.2013 року відповідно до рішення Київської міської ради від 25.12.2008 року № 1047/1047, АТ ХК «Київміськбуд» звільнено від передачі встановлених відрахувань площі по житловому комплексу будинку за адресою: [ADDRESS]. Розрахунки по вище вказаному будинку не проводились /а.с. 8/. Інші доводи представника позивача з цього приводу матеріалами справи не підтверджуються. Крім того, відповідно до п. 7 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових або нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу). Згідно зі ст. 2 Прикінцевих положень даного Закону, закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цього Закону, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка встановлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Крім того, згідно ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку є юридичною особою, яке створене власниками для використання їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Визначення загального та неподільного майна є у Законі України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі - Закон), відповідно до якого загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо); неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку. Згідно з п. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до вимог діючого житлового законодавства України, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не може бути суб'єктом користування будь-якими приміщеннями житлового фонду (ст. ст. 4-6 Житлового кодексу Української РСР, відповідні положення, що затверджені постановою РМ УРСР від 04.02.1988 р. № 37 "Про службові жилі приміщенння"). Отже, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку може бути лише балансоутримувачем житлового фонду. Крім того, підтвердженням того, що ОСББ не може бути власником чи управителем службових квартир є ще і той факт, що згідно ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку є юридичною особою, яке створене власниками для використання їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Правомірність такого висновку підтверджується, як чинними нормами діючого законодавства, а саме: ст.ст. 4, 11, 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» щодо правових наслідків передачі житлового будинку на баланс так і позицією Вищого господарського суду України, яка була висловлена в пункті 9 Інформаційного листа № 01-8/98 від 31.01.2001 «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом». У зазначеному листі Вищий господарський суд України звернув увагу судів на деякі приписи відповідного законодавства, якими слід керуватися у вирішенні спорів, пов'язаних із здійсненням права власності та його захистом. Зокрема, Вищим господарським судом України вказано на те, що перебування майна, у тому числі приміщень, споруд, будинків, на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства. Таким чином, передача будинку [ADDRESS] на баланс ОСББ не призвела, та не може, за визначенням, призвести до зміни власника спірної квартири. Власником спірної квартири і після передачі житлового будинку з балансу ТОВ "Перший український експертний центр" на баланс ОСББ залишився ПАТ «ХК «Київміськбуд». Згідно ст.ст. 317, 319, 321 ЦПК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Враховуючи те, що замовником (забудовником) будівництва вказаного житлового будинку є ПАТ «ХК «Київміськбуд», то згідно статті 876 ЦК України власником об'єкту будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник. Крім того, розпорядження КМР (КМДА) від 14.09.2011 року №1665 не зачіпає права та інтересів позивача, оскільки об'єднання співвласників багатоквартирного будинку є юридичною особою, яке створене власниками для використання їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна, тобто не є організацією, що створює та надає комунальні послуги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено порушення відповідачами прав останнього, неправомірності набуття ПАТ «ХК «Київміськбуд» спірної квартири, а також право позивача на управління спірною квартирою. Крім того, стосовно позовних вимог ОСББ щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, то в даному випадку відповідачі є належним, адже оформлення та видача такого свідоцтва не є у компетенції останніх. Також, суд звертає увагу на те, що вимога позивача, зазначена вище, не відповідає способу захисту встановленому ст. 16 ЦК України, оскільки не дійсним може бути визнаний лише правочин, проте свідоцтво до даної категорії не належить. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed