Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 20.06.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно цього договору позичальник зобов'язаний відповідно графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, тому позивач звернувся до суду та просив стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, звернув увагу суду на ту обставину, що 19.09.2015 року банком в режимі автоматичного перерахування коштів було погашено 644 грн. 30 коп. відсотків по кредиту, що не було опротестовано останнім і на думку представника позивача надає підстави для переривання строку позовної давності. Відповідач у судове засідання не зявився, а його представник проти задоволення позову заперечив, мотивуючи це тим, що [PERSON] не укладав кредитного договору в письмовій формі, оскільки не підписував тарифів та умов і правил надання банківських послуг та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, застосувавши позовну давність. З розрахунку (а.с. 5-7), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що станом на 30.04.2018 року сума заборгованості відповідача за кредитом становить 4 113 грн. 69 коп.; заборгованість за відсотками 24 313 грн. 09 коп., в тому числі несплачені проценти на прострочену заборгованість 24 313 грн. 09 коп.,заборгованість по судовим штрафам 1 671 грн. 34 коп.; всього 30 098 грн. 12 коп. З заяви, витягів з умов та тарифів (а.с. 8-15), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 20.06.2006 року відповідач оформив заявку на отримання кредиту та згодився на умови, запропоновані позивачем. З паспорта (а.с. 16), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що відповідачем є [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], мешканець вул. Кобижча, буд. 117, м. Лебедин, Сумська області. З відомості, ліцензії, виписки та статуту (а.с. 18-21), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" є юридичною особою і має право здійснювати банківські операції. З виписки та наказів (а.с. 70-82, 101-107, 123-135), досліджених в судовому засіданні вбачається, що що позичальник використав кредитні кошти шляхом зняття готівки у банкоматах, а також шляхом безготівкового розрахунку за придбані товари. З довідки (а.с. 100), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" видав [PERSON] кредитні картки зі строком дії до останнього дня 06.2013 року. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов необґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги повязані з спорами, що виникають із кредитних договорів і не підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору від 20.06.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно цього договору позичальник зобов'язаний відповідно графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, проте не виконує свої обовязки належним чином і станом на 30.04.2018 року поточна заборгованість відповідача за кредитом нарахована в сумі 30 098 грн. 12 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 4 113 грн. 69 коп.; заборгованість за процентами - 24 313 грн. 09 коп.; штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 1 421 грн. 34 коп. При цьому кредитні картки [PERSON] були видані зі строком дії до останнього дня 06.2013 року. З позовом банк звернувся 06.06.2018 року. Згідно ст. ст. 526, 530, 549-552, 1050, 1054 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, яка свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 267 ЦК України у випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~ \~ Суд\~бере до\~уваги,\~що згідно\~вимог ст.\~12\~ЦПК України цивільне\~судочинство здійснюються\~на засадах\~змагальності сторін\~і кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог чи\~заперечень та\~вважає,\~що в\~судовому засіданні\~позивачем було\~доведено,\~що відповідач не виконав своїх зобовязань за кредитним договором і станом на 30.04.2018 року поточна заборгованість відповідача за кредитом нарахована в сумі 30 098 грн. 12 коп., а відповідачем та його представником не було доведено, що заборгованість сплачена. \~ \~ \~ \~При цьому\~суд не\~може взяти\~до уваги\~доводи представника\~відповідача в\~тій частині,\~що 20.06.2006\~ року\~відповідач підписав\~не кредитний\~договір,\~а лише\~анкету-заяву,\~в якій\~виявила бажання\~отримати кредитну\~картку, \~що ця\~анкета \~заява не\~містить умов\~щодо тарифів\~та умов\~і правил\~надання банківських\~послуг, так як з тексту анкети-заяви вбачається, що відповідач погоджується і приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 8). Крім того, факт використання відповідачем кредитних коштів та їх часткове повернення також свідчить про те, що [PERSON] погодився на запропоновані банком Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, у тому числі і з встановленою банком на момент підписання анкетизаяви процентною ставкою за користування кредитом. Умови і Правила надання банківських послуг в Приватбанку, на які погодився позичальник, не містять строку дії укладеного між сторонами кредитного договору. При цьому позичальник частково повертав кредит, чим також визнав, на думку суду, наявність кредитної заборгованості, так як сплачував кошти на її часткове погашення. \~ \~ \~ \~В той же час, на думку суду в судовому засіданні знайшли своє підтвердження і доводи представника відповідача в тій частині, що існують обставини, які виключають необхідність сплати боргу. \~ \~ \~ \~Так, суд враховує ту обставину, що використання кредитних коштів позичальником здійснювалось за допомогою платіжного засобу кредитної картки, яка мала строк дії по 31.06.2013 року, так як банк встановив умову, за якою строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. \~ \~ \~ \~Умови і Правила надання банківських послуг в Приватбанку, на які погодився позичальник, не містять строку дії укладеного між сторонами кредитного договору. За відсутності умов про строк дії кредитного договору обовязок позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами зберігає свою силу до дня закінчення строку кредитування, тобто, по 31.06.2013 року. У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки 31.06.2013 року є строком виконання кредитних зобовязань, які відповідач не виконав, тим самим, порушивши права позивача, тому, починаючи з 01.07.2013 року по 01.07.2016 року банк мав право предявити вимогу про стягнення боргу, чого у цей термін не зробив і на поважні причин пропуску цього строку суду не вказав. Отже, вимоги банку про стягнення боргу задоволенню не підлягають з підстав пропуску строку позовної давності. \~ \~ \~ \~ \~ При\~цьому суд\~не може\~взяти до\~уваги доводи\~представника позивача\~щодо для переривання строку позовної давності, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 19.09.2015 року кошти [PERSON] були направлені на погашення відсотків по кредиту не відповідачем а банком в режимі автоматичного перерахування, що на думку суду не дає можливості застосувати ч. 1 ст. 264 ЦК України, так як дія, яка свідчить про визнання боргу були вчинені не позичальником, а кредитором. \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того,\~ суд\~не може\~взяти до\~уваги доводи\~представника позивача\~щодо для переривання строку позовної давності, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що після автоматичного перерахування коштів 19.09.2015 року банк повідомив відповідача про зазначене перерахування та його наслідки в частині застосування строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті кредиту. На підставі вище наведеного,

Outcome: dismissed