Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом в якому зазначила, що з 05.11.2003 року вона працює в поліклінічному відділенні Сумської центральної районної лікарні в терапевтичному кабінеті по обслуговуванню чорнобильського контингенту сестрою медичною. В лютому 2010 року старша медична сестра повідомила їй, що вона буде займатись не тільки дорослим населенням, а й дітьми чорнобильського контингенту на що вона відмовилася й звернулась до обласного відділу охорони здоров'я, після чого головний лікар визвав її до свого кабінету, де кричав, ображав, погрожував. Після такого спілкування з головним лікарем у неї трапився інсульт головного мозку. 11.12.2013 року замісником головного лікаря по кадрам їй було повідомлено, що в зв'язку з реорганізацією Сумської ЦРКЛ кабінет по обслуговуванню чорнобильського контингенту буде розформовано, а її переведено на посаду сестри медичної поліклініки ортопеда-травматолога з 11.02.2014 року. Як вона потім з'ясувала кабінет розформовано не було та на її посаду призначено іншу сестру медичну. 22.12.2013 року вона звернулась до голови профкому із заявою про захист її прав. 24.12.2013 року відбулось засідання профкому на якому головний лікар ображав її, обзивав і профкомом була надана згода на її переведення на іншу роботу. 13.01.2014 року завідуюча відділом кадрів передала їй усний наказ головного лікаря, що з 13.01.2014 року вона працює в ортопедичному кабінеті, тому з цієї дати вона перейшла в ортопедичний кабінет де працює по теперішній час сестрою медичною. Вважає своє переведення на іншу роботу незаконним, т.я. вона є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи тому має переважне право на залишення на займаній посаді, а в разі переведення на іншу посаду з меншим окладом - отримання попереднього окладу до 1 року. 12.02.2014 року її викликала завідуюча відділом кадрів та повідомила, що з 12.02.2014 року вона не буде отримувати свій попередній оклад. Вказані несправедливі та незаконні дії відповідача завдали їй моральних страждань. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувала їх тими ж підставами, що зазначені в позовній заяві і просить суд її позов задовольнити. Представник відповідача Рибалка О.К. позов не визнав і суду показав, що позивачка приймалась на роботу на посаду сестри медичної поліклініки без зазначення терапевтичного кабінету по обслуговуванню чорнобильського контингенту. В 2013 році згідно рішення Сумської районної ради відбулась медична реформа в результаті якої на базі Сумської районної клінічної лікарні був сформований центр надання первинної медичної допомоги, який став окремою юридичною особою. Внаслідок цієї реформи зі штату Сумської районної лікарні були виведені ряд посад у тому числі 3 посади терапевтів в які входила посада терапевта по обслуговуванню чорнобильського контингенту і разом з цим була виведена зі штату посада сестри медичної по обслуговуванню чорнобильського контингенту на якій працювала позивачка. Така посада медичної сестри в лікарні була тільки одна. 11.12.2013 року позивачка була попереджена під підпис про зміну істотних умов праці і їй було запропоновано перейти на посаду сестри медичної ортопедичного кабінету з тим же посадовим окладом з 11.02.2014 року, а у випадку відмови від цієї пропозиції їй було роз'яснено, що в такому випадку вона підлягає звільненню за п.6 ст.36 КЗпП України. Зміна істотних умов праці полягала тільки в тому, що на посаді сестри медичної ортопедичного кабінету позивачці не буде доплачуватись надбавка у розмірі 25 % з важкі умови праці. 13.01.2014 року завідуюча відділом кадрів запропонувала позивачці перейти на посаду сестри медичної ортопедичного кабінету і попередила, що надбавка 25 % буде їй доплачуватись до 11.02.2014 року. Позивачка не дочекавшись двох місяців, достроково у добровільному порядку з 13.01.2014 року, перейшла в ортопедичний кабінет де працює по теперішній час. Вважає, що за наведених обставин ніяких порушень трудового законодавства позивачки допущено не було тому в задоволенні позову просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено і не оспорюється самою позивачкою, що згідно наказу № 116к від 03.11.2003 року позивачка була прийнята на роботу на посаду медичної сестри поліклініки - тимчасово. А згідно наказу № 47-к від 13.07.2006 року позивачка була переведена на постійну посаду сестри медичної поліклініки, що підтверджується її трудовою книжкою. /а.с.33-34/ При прийнятті на роботу, в усній формі позивачці було визначено її робоче місце в терапевтичному кабінеті по обслуговуванню Чорнобильського контингенту. У вказаному кабінеті позивачка працювала до грудня 2013 року. Згідно рішення Сумської районної ради від 25.12.2012 року "Про створення Сумського районного Центру первинної медико-санітарної допомоги" на виконання обласної програми економічних реформ, була проведена медична реформа в результаті якої був утворений новий Комунальний медичний заклад Сумської районної ради - Сумський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги, який є юридичною особою. /а.с.25-26/ На виконання вказаного рішення Сумської районної ради, головним лікарем Сумської центральної районної клінічної лікарні був виданий наказ від 05.07.2013 року № 126 "Про реорганізацію лікувально-профілактичних закладів Сумського району" згідно якого зі штатного розпису Сумської центральної районної клінічної лікарні з 01.10.2013 року було виведено ставку лікаря-терапевта, який відповідав за обслуговування чорнобильського контингенту, яка належить до первинного рівня медичної допомоги. /а.с.28-30/ Позивачка працювала разом з цим лікарем-терапевтом, тому її посада також була виділена в Сумський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги. /а.с.69-79/ В судовому засіданні позивачка наполягала на тому, що вона як постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи мала переважне право на залишення на вказаній посаді по обслуговуванню чорнобильського контингенту. Однак, такі її твердження є безпідставними, оскільки в Сумській центральній районній клінічній лікарні була тільки одна посада сестри медичної по обслуговуванню чорнобильського контингенту, яка була виділена зі штату лікарні, тому переважного права на залишення на роботі за даному випадку не існує. 11.12.2013 року позивачка під підпис була попереджена про те, що у зв'язку із змінами в штатному розкладі Сумської ЦРКЛ їй було запропоновано з 11.02.2014 року працевлаштування на посаді сестри медичної поліклініки ортопеда-травматолога. Також вона була попереджена, що у разі відмови вона буде звільнена 11.02.2014 року на підставі п.6 ст.36 КЗпП України. /а.с.62/ Працюючи на посаді медичної сестри кабінету по обслуговуванню чорнобильського контингенту, позивачка отримувала надбавку у розмірі 25% за важкі умови праці. При переході в ортопедичний кабінет такої надбавки не передбачено. Тому при переході з кабінету по обслуговуванню чорнобильського контингенту в ортопедичний кабінет за умови скасування надбавки у розмірі 25 % були змінені істотні умови праці позивачки. У відповідності з вимогами ч.3 ст.32 КЗпП України про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. В даному випадку про зміну істотних умов праці позивачка була повідомлена за два місяці, тому порушень норм трудового законодавства відповідачем допущена не було. Як в своєму позові, так і в судовому засіданні позивачка зазначала, що її було переведено на іншу роботу без її згоди. Однак, такі твердження позивачки є безпідставними, оскільки згідно ч.2 ст.32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. У частині другій ст. 32 КЗпП законодавець надає право власникові без згоди працівника переміщати його в межах того ж підприємства, установи, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ (встановлена тільки одна вимога - цей структурний підрозділ повинен знаходитися у тій же місцевості), доручати роботу на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності і кваліфікації (посади), обумовлених трудовим договором. Заборонено тільки переміщати працівників на роботу, протипоказану їм за станом здоров'я. Таким чином, відповідно до частини другої ст. 32 КЗпП виходить, що визначення в трудовому договорі конкретного робочого місця, структурного підрозділу, механізму, агрегату не має ніякого юридичного значення. Власникові дається право таких умов трудового договору не додержувати. Такий висновок неминуче виходить з тексту ст. 32 КЗпП. Тобто, переведення - це таке переміщення працівника, при якому змінюється виконувана робота (спеціальність, кваліфікація чи посада), підприємство (установа, організація) або місцевість, де працівник раніше працював. В даному випадку позивачка була переведена з кабінету по обслуговуванню чорнобильського контингенту в ортопедичний кабінет. Вона як була сестрою медичною, так нею і залишилась. І при її переведенні з одного кабінету в інший, посадовий оклад її залишився без зміни. Переводу на іншу посаду з меншим окладом не було, спеціальність, кваліфікацію, чи посаду вона не змінила. 11.12.2013 року позивачка була письмово попереджена про її перевід в ортопедичний кабінет, який повинен був відбутись - з 11.02.2014 року, тобто через два місяці після попередження. Однак, 13.01.2014 року заступник головного лікаря по кадрам в усній формі повідомила позивачку про необхідність переходу в ортопедичний кабінет і позивачка добровільно 13.01.2014 року перейшла в ортопедичний кабінет де працює по теперішній час, що вона підтвердила в судовому засіданні. Тобто, 13.01.2014 року позивачка приступила до виконання нових умов праці, тим самим погодилась з ними. Переведення на іншу роботу тут не відбулось. Переважного права на залишення на роботі в даному випадку не має, оскільки посада сестри медичної чорнобильського контингенту була тільки одна і цю посаду вивели зі штату лікарні і перевели до іншого медичного закладу - Центру первинної допомоги. З наданого представником відповідача штатного розкладу станом на 01.01.2014 року вбачається, що на цей період часу в штаті ще була сестра медична по обслуговуванню чорнобильського контингенту, оскільки позивачка була попереджена про зміну істотних умов праці, а саме виключення надбавки 25% - 11.12.2013 року, але після попередження їй потрібно було виплачувати вказану надбавку ще 2 місяці, тобто до 11.02.2014 року, тому її посаду із штатного розпису не виключали з метою виплачувати їй надбавку протягом визначених законом 2-х місяців, що і робилось. /а.с.36-38/ А із штатного розпису станом на 01.04.2014 року вбачається, що на цей період часу посада медичної сестри чорнобильського кабінету вже була виключена. /а.с.69-79/ Крім того, в січні-лютому 2014 року позивачка зверталась із скаргою до Територіальної Державної інспекції з питань праці у Сумській області з приводу незаконного (на її думку) переведення на іншу роботу. Після проведеної перевірки інспекцією праці був зроблений висновок про те, що в даному випадку мали місце переміщення у одному структурному підрозділі (поліклініці) у межах спеціальності і кваліфікації (посади), обумовленої трудовим договором, тому це не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника. /а.с.3/ Посада сестра медична поліклініки організатора Чорнобильського контингенту у класифікаторі процесій відсутня. Крім того, 21.01.2014 року позивачка зверталась із скаргою до профкому лікарні і після проведеної перевірки ніяких порушень трудового законодавства у зв'язку з її переведенням в ортопедичний кабінет профкомом встановлено не було. /а.с.4/ З посадової інструкції позивачки за 2010 рік, з якою вона була ознайомлена під підпис вбачається, що серед інших функціональних обов'язків, у випадку необхідності позивачка повинна була заміняти сестру медичну суміжного кабінету. /а.с.40-41/ На підставі вищенаведених доказів вбачається, що переведення позивачки в ортопедичний кабінет відбулось без порушення вимог трудового законодавства, тому в задоволенні її позову слід відмовити.

Outcome: approved