Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину. Свій позов обґрунтовує тим, що 06.04.2011 року [PERSON], перебуваючи в приміщенні Центру обслуговування клієнтів № 134 ПАТ «Акцент Банк», шляхом обману і зловживання довірою, використовуючи схожі риси власної зовнішності з рисами знайомого [PERSON], а також втрачений останнім паспорт громадянина України, видаючи себе за [PERSON], оформив кредит на ім'я останнього згідно договору № SAMAВ00000000227935 з грошовим лімітом 8000 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18.07.2013 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі п.«в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2011 році" та кримінальне провадження відносно нього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито. Покликаючись на те, що внаслідок вчиненого відповідачем злочину банку було заподіяно майнову шкоду в розмірі 9526,88 грн., просить стягнути з [PERSON] в користь ПАТ КБ «Притватбанк» зазначену суму шкоди та судові витрати по справі. До початку розгляду справи представник позивача Коняхіна М.К. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що згідно ухвали Луцького міськрайонного суду від 18.07.2013 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі п.«в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2011 році" та кримінальне провадження відносно нього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито. Зазначені обставини, згідно вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем було завдано позивачу майнову шкоду в сумі 9526,88 грн., з яких 7571,06 грн. - заборгованість за кредитом, 1466,08 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 489,74 грн. - заборгованість за недотриманим прибутком, що підтверджується письмовим розрахунком завданих збитків (а.с.4). Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу завдану внаслідок його неправомірних дій майнову шкоду. Отже, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача 9526,88 грн. завданої майнової шкоди та в дохід держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved