Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Представником ПАТ КБ «Приватбанк» подано до суду позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 12142,44 грн. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. Позов обґрунтовано тими обставинами, що між позивачем та відповідачем 02.06.2006 року було укладено договір №DNH4KP27690244, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 2493,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобов'язання виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати йому судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та просить застосувати строк позовної давності. Вивчивши докази по справі суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 02.06.2006 року №DNH4KP27690244 відповідач отримав від ЗАТ КБ «Приватбанк» кредит в сумі 2493,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк". Згідно розрахунку, наданого Банком за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 16449,43 грн., яка складається з: 2815,75 грн. - заборгованість за кредитом; 13633,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 554,40 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи, що судовим наказом Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.02.2009 р. з відповідача була стягнута заборгованість у розмірі 5361,39 грн., сума до стягнення, на думку представника позивача, становить 12142,44 грн. Судом встановлено, що судовим наказом Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.02.2009 р. з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість у розмірі 5361,39 грн., яка відповідно до заяви про видачу судового наказу складається з: 2209,53 грн. заборгованість за кредитом, 2074 грн. заборгованість за процентами, 584,42 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250 грн. штраф (фіксована частина); 243,40 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2011 р. виконавчий документ, а саме судовий наказ №2-н-128/09 виконано фактично, що також підтверджується платіжними дорученнями, якими з рахунку ВДВС Дніпровського РУЮ були здійснені платежі. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Згідно\~ст.530 ЦК України\~визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.\~1049,1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З урахуванням погашення заборгованості відповідачем, доведеними є вимоги банка про стягнення з відповідача процентів та суми штрафу в період з 08.11.2008 року по момент фактичного розрахунку тобто по серпень 2011 року. Статтею 256 ЦК України\~визначено поняття позовної давності, а саме позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Про застосування строку позовної давності відповідач надав заяву. Оцінюючи можливість застосування загального строку позовної давності в три роки, у відповідності до\~ст. 257 ЦК, суд виходить з наступного. Позов подано до суду 13.01.2016р., тобто із спливом більше ніж 5 років, причини пропуску строку позовної давності суду не повідомлені, заяви про поновлення відповідних строків не подавалось, тому вбачаються підстави для застосування наслідків спливу позовної давності. Відповідно до ч. 3, 4\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі вищевикладеного та зважаючи на те, що позивачем було пропущено строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а відповідач наполягає на застосуванні позовної давності, суд вважає, що є підстави застосування наслідків пропуску строку та застосування позовної давності та відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed