Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує, що з 08 травня 1998 року перебуває в шлюбі з відповідачем. За час шлюбу подружжям за спільні кошти придбана квартира 42 на вул. Відінська, 27 в м. Рівне. Просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, виділити позивачу та відповідачу по ? частині квартири за адресою [ADDRESS]. Під час судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя. Просить суд виділити позивачу ? частину квартири за адресою [ADDRESS].; газову плиту; набір для цифрового супутникового телебачення; комод для взуття; газовий котел. Відповідачу виділити ? частину квартири за адресою [ADDRESS]; праску; дегідратор електричний; машинку кухонну електричну; холодильник; стінку в прихожу; ікона з бурштину; спальний гарнітур; пральну машинку. Представник позивача просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст. 169, 225 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що 08 травня 1998 року між сторонами зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану м. Рівне, актовий запис № 389, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ№065489. Як убачається з відповіді КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» №476 від 07.07.2015 року, сторони під час шлюбу придбали квартиру №42 в будинку №27 на вул. Відінській в м. Рівне, на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2009 року посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] р.№521. За час шлюбу подружжям за спільні кошти крім квартири придбано інше спільне майно: плита газова GEFEST вартістю 6000.00 грн., праска Браун моделі 6590 вартістю 263.00 грн.; дегідратор електричний вартістю 300.00 грн.; набір для цифрового супутникового телебачення вартістю 1600.00 грн.; машинку кухонну електричну марки Белвар вартістю 1000.00 грн., холодильник моделі ХМ-6025-031 вартістю 5000.00 грн.; стінку в прихожу вартістю 2500.00 грн.; комод для взуття вартістю 1200.00 грн., ікона з бурштину вартістю 1500.00 грн., спальний гарнітур вартістю 10000.00 грн., пральна машинка БОШ вартістю 6000.00 грн., газовий котел Електролюкс вартістю 10000.00 грн. У силу статті 60, 63 Сімейного кодексу України та ст.368, 369 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна , що належить їм на праві приватної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно зі статтею 70 Сімейного кодексу України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Позивач відповідно до п. 10, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнений, оскільки являється особою, яка віднесена до 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією чорнобильського посвідчення. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1827.73 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved