Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт» про стягнення 115 045,60 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення 1 115,04 грн. витрат по оплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 27 вересня 2016 року близько 18 год. 55 хв. [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем «Субару» д.н.з. [NUMBER] в м.Івано-Франківську по вул.Вовчинецька не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів зменшення швидкості, перетнувши лінію дорожньої розмітки 1.3. «Подвійна суцільна» та допустив зіткнення з автомобілем «Міцубіші» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобіль [PERSON] отримав механічні ушкодження. Згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.10.2016 р. у справі №344/12568/16-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України. Відповідачем [PERSON] було застраховано цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Український страховий стандарт» за Полісом №АЕ/613З366 від 23.10.2015 р.. Вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної події автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, а саме пошкоджено і підлягало відновленню: передній бампер, переднє ліве крило, кронштейн, підсилювач переднього бампера, розширювач переднього лівого крила, омивач і заглушка омивача, форсунки омивача передньої лівої фари, передній лівий ричаг, лівий передній амортизатор, опорна подушка переднього лівого амортизатора, передня ліва цапфа з підшипником, ліва рульова тяга з наконечником, геометрія коліс, передній лівий підкрильник, накладка протитуманної фари, панель радіаторів. Зазначені пошкодження та перелік робіт, необхідних для відновлення автомобіля відображені в довідці ТзОВ «Універсал-Авто», в якому автомобіль «Міцубіші» д.н.з. [NUMBER] перебуває на гарантійному обслуговуванні. Так, згідно вказаної довідки його автомобіль доставлений на СТО товариства після ДТП 28.09.2016 р., за результатами огляду дефектовано вказані вище пошкодження. До дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.09.2016 р. автомобілю проведено технічне обслуговування 22.09.2016 р. при пробігу 33580 км. Згідно рахунку на оплату №0000000179 від 06.10.2016 р. вартість відновлення автомобіля Міцубіші д.н.з. [NUMBER] після ДТП, становить 115 045,60 грн.. А тому просив стягнути з відповідачів вказану суму завданої шкоди, а також сплачений судовий збір (а.с.2-4). 27.03.2017 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт» надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що Страховик не визнає вимоги Позивача до Страховика в повному обсязі, виходячи з наступного. Станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в Страховика за полісом обов`язкового страхування № АЕ/6133366. Про настання ДТП Відповідач повідомив Страховика лише наступного дня - 28.09.2017р.. В повідомленні була відсутня інформація щодо місцеперебування автомобіля «Міцубіші» д.н.з. [NUMBER] , лише ПІБ Позивача як іншого учасника ДТП. Виїзд на місце ДТП на наступний день після його скоєння для представника Страховика був позбавлений сенсу. З тексту позовної заяви вбачається, що вже 28.09.2016р. Позивачем було доставлено пошкоджений автомобіль на СТО для дефектування та визначення попередньої вартості відновлювального ремонту. Проте, про перебування автомобіля «Міцубіші» д.н.з. [NUMBER] , в СТО та його адресу Позивач Страховика не інформував, на огляд автомобіля для проведення оцінки вартості ремонту не запрошував, а тому твердження Позивача про те, що Страховиком не було виконано вимоги Закону є безпідставними. Позивач звернувся до Страховика лише 18.11.2016р. (після спливу майже 1 місяця) із повідомленням про настання ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування. 24.11.2016р. (в межах 10-денного строку, встановленого Законом) за участі Позивача та представника Страховика було складено акт огляду автомобіля «Міцубіші» д.н.з. [NUMBER] , відповідно до якого вбачається, що даний транспортний засіб на момент огляду був вже повністю відремонтований. З метою визначення вартості відновлювального ремонту Страховиком було замовлено проведення авто товарознавчого дослідження, проте ТОВ «Юніверсал Асистанс» листом повідомило Страховика про те, що якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а замовнику тільки надається повідомлення про неможливість проведення експертного дослідження. Таким чином, Позивач позбавив Страховика можливості взяти участь у визначенні розміру збитку. В задоволені позову просив відмовити в повному обсязі (а.с.25-26). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.06.2019 року задоволено клопотання позивача та закрито провадження в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив позов задоволити . Представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.119). Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився, хоча в належний спосіб повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили 08.11.2014 року, 27 вересня 2016 року близько 18 год. 55 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Субару д.н.з. [NUMBER] в м.Івано-Франківську по вул.Вовчинецька не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів зменшення швидкості, перетнувши лінію дорожньої розмітки 1.3. «Подвійна суцільна» та допустив зіткнення з автомобілем Міцубіші д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Даним судовим рішенням [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с. 5). Згідно із постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили 01.11.2014 року, 27.09.2016 року близько 18 год. 55 хв. в м.Івано-Франківську по вулиці Вовчинецькій, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» н.з. [NUMBER] перед зміною напрямку руху, а саме поворотом ліворуч не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Субару» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Даним судовим рішенням провадження по справі відносно притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , [INFO] , за ст.. 124 ч.1 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 6, 7). Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля «Mitsubishi Outlander» н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 8). Статтею 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі якого було укладеного Поліс № АЕ/6133366 (далі - Закон), водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку зберігання пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Згідно копії полісу № АЕ/6133366 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] застраховано в ПрАТ СК «Український страховий стандарт» (а.с. 27). Як вбачається із копії повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку від 28.09.2016р. [PERSON] повідомив про подію, що мала місце 27 вересня 2016 року о 18 год. 55 хв в м.Івано - Франківську по вул.Вовчинецька 227. Інший учасник випадку: [PERSON] автомобіль «Mitsubishi Outlander» н.з. [NUMBER] . Перелік вкзаних пошкоджень: автомобіль страхувальника: бампер задній, стоп правий, крило праве заднє, дверка права задня, дверка передня права, накладка декоративна, накладка декоративна нарізна; автомобіль 2го учасника ДТП: бампер задній, фара ліва, крило переднє ліве (а.с. 28, 29). Як вбачається із копії повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку від 18.11.2016р., [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Український страховий стандарт» 18.11.2016 р. та повідомив про подію, що мала місце 27 вересня 2016 року (а.с. 30-31). Також, 18.11.2016р. [PERSON] подав до ПрАТ СК «Український страховий стандарт» заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 32). З копії акту огляду колісного транспортного засобу (дефекта відомість) складеного 24.11.2016 року складеного представником Страховика Євченко Є.М. вбачається що пошкодження автомобіля «Mitsubishi Outlander» н.з. [NUMBER] на час огляду відновлено повністю (а.с. 33). Згідно страхового акту № 7195 від 19.12.2016 року складеного ПрАТ СК «Український страховий стандарт» на підставі акту огляду відновленого ТЗ та фото фіксації від 24.11.2016р., підстави для визначення розміру збитків відсутні, а розмір страхового відшкодування становить 0,00 грн. (а.с. 37). З копії довідки ТзОВ «Універсал -Авто» наданої позивачем вбачається, що 28 вересня 2016 року на СТО ТОВ «Універсал-Авто» доставлено автомобіль «Mitsubishi Outlander», номер кузова [NUMBER] . н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Автомобіль оглянуто 29 вересня 2016р. та дефектовано наступні пошкодження та відновлення автомобіля, а саме: заміна кронштейна переднього бампера; заміна підсилювача переднього бампера; заміна розширювача переднього лівого крила; заміна омивача фар лівого+заглушка омивача; заміна форсунки омивача фари передньої лівої; заміна переднього ричага лівого; заміна амортизатора переднього лівого; заміна опорної подушки переднього лівого амортизатора; заміна цапфи з підшипником передньої лівої; заміна лівої рульової тяги з наконечником; геометрія коліс; заміна підкрильника переднього лівого; заміна накладки протитуманної фари; відновлення (рихтування) панелі радіаторів; заміна крила переднього лівого. Даний автомобіль знаходиться на гарантійному обслуговуванні на СТО ТОВ "Універсал-Авто". Останнє обслуговування перед здійсненням ДТП було 22.09.2016р при пробігу 33580км . (додаються ЗН про здійснення ремонту та ТО). Після виконання попередніх робіт, автомобіль виїхав з СТО без зауважень (а.с. 9, 10). Також, як вбачається із наданого позивачем рахунку на оплату № 0000000179 від 06 жовтня 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Outlander», нн.з. [NUMBER] становить 115 045,60 грн. (а.с. 13). Згідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з цим, у відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною першою ст. 990 Цивільного кодексу України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України,Цивільним кодексом України,Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно зі ст. 3 вказаного Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею другою вказаного закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова організація здійснює виплату в межах страхової суми. Згідно статті 22 зазначеного Закону, у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду. Статтею 28 цього ж Закону визначено, що шкода заподіяна майну це шкода пов`язана з пошкодженням або знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень статті 29 наведеного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із п. 35.1. ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання потерпілим, страховику заяву про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у п. 35.2. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування чи про відмову у його здійсненні. Відповідно до положень п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Однак, статтею 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.33-1.1 ст.33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,страхувальник,інша особа,відповідальність якої застрахована,водій транспортного засобу,причетного до дорожньо-транспортної пригоди,особа,яка має право на отримання відшкодування(потерпілий),зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно. повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Відповідно до п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Відповідно доп.37.1.3ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що позивачем неналежно виконано свої обов`язки визначені ст. 33 та ст. 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що свідчить лист начальника управління врегулювання збитків ПрАТ СК «Український страховий стандарт» за вих.№ 2321 від 19.12.2016 року з якого вбачається, що пошкоджений транспортний засіб було надано для огляду лише 24.11.2016, отже на момент огляду пошкодженого транспортного засобу представником Страховика його було відновлено. Факт проведення відновлювальних робіт до огляду представниками Страховика призвів до неможливості об`єктивно та фактично встановити розмір заподіяної шкоди, що підтверджується Актом огляду колісного транспортного засобу і від 24.11.2016 та фото фіксацією відновленого ТЗ (а.с.14). У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача, а позов суд вважає таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Інші доводи учасників справи, які наведені у позові та відзиві на нього, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем по справі. На підставі вище наведеного та

Outcome: dismissed