Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Знам'янської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) видана 20.02.1998 року на підставі розпорядження голови Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області №59-р від 02.02.1998 року члену КСП ім. Леніна с. Суботці, Знам'янського району [PERSON] видано сертифікат серії КР №0240696 на право на земельну частку (пай), розміром 3,88 га. Однак зазначений сертифікат втрачено. Заповіту за життя померлий [PERSON] не залишив. Вважає, що оскільки є спадкоємцем першої черги після смерті батька, має право на отримання зазначеної земельної частки. Просить визнати за нею право на отримання у власність земельної частки (паю) згідно Сертифікату серії КР №0240696 виданого Знам'янською районною державною адміністрацією 20.02.1998 року на право на земельну частку (пай) з земель, що перебувають у колективній власності КСП ім. Леніна с. Суботці, розміром 3,88 га. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, подали заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять суд справу розглядати за своєї відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] і її батьком, згідно свідоцтва про народження є [PERSON]. Внаслідок реєстрації шлюбу 25.05.1998 року позивач змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серї [NUMBER] виданим 23.01.2006 року. На ім'я померлого батька - [PERSON], 20.02.1998 року на підставі рішення Знам'янської районної державної адміністрації від 02.02.1998 року №59-р видано сертифікат серії КР №0240696 на право на земельну частку (пай), розміром 3,88 га., яка перебуває в колективній власності КСП ім. Леніна. Оригінал сертифікату втрачено, що підтверджено оголошенням в газеті «Сільське життя» №94-95 Ввід 30.11.2013 року. Довідка Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області №1011 від 19.07.2013 року свідчить про те, що [PERSON] заповіту після своєї смерті на залишив. Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікату, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частина 1 ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно роз'яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верхованого Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Позивач вчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину фактично, вступивши в управління, користування та володіння спадковим майном після смерті батька. Судом встановлено, що на ім'я померлого батька позивачки видано сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 3,88 га, розташовану на території Суботцівської сільської ради, тобто на час відкриття спадщини мав право на земельну ділянку, розташовану в землях КСП ім. Леніна с. Суботці Знам'янського району Кіровоградської області. Отже, зазначена ділянка входить до складу спадщини. В судовому засіданні наданими письмовими доказами, що є в матеріалах справи встановлено, що інших спадкоємців, крім позивача не має. Також в судовому засіданні встановлено неможливість оформлення права на спадщину іншим шляхом, крім як в судовому порядку, і воно не суперечить ст.328 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати суд вважає, віднести на рахунок позивача, за його власним клопотанням. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.126, п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України, ст.ст. 1216, 1268, 1269, 1272 ЦК України,

Outcome: approved