Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом покликаючись на те, що згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду від 01.09.2008 (далі Ухвала від 01.09.2008) у цивільній справі за позовом [PERSON]Ф до [PERSON]А про стягнення боргу за договором позики визнано умови мирової угоди, відповідно до якої визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку пл. 1,6877 га в с. Угерсько Стрийського району. Після чого [PERSON] зареєстрував за собою право власності на вказану земельну ділянку та виготовив державний акт. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.05.2009 скасовано Ухвалу від 01.09.2008, а справу передано на новий розгляд до того ж суду. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 25.01.2010 вищевказану позовну заяву залишено без розгляду. В подальшому, ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 23.12.2010 у справі за позовом Прокурора в інтересах держави у справі про поворот виконання рішення, суд повернув [PERSON] спірну земельну ділянку та скасував реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за [PERSON]. Однак, звернувшись в адміністративний центр, щодо повернення їй земельної ділянки, їй в реєстрації було відмовлено та роз»яснено, що вона не представила правовстановлюючого документа. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, послалася на обставини викладені в позовній заяві та просить таку задоволити. Відповідач незважаючи на неодноразові виклики, в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив позов задоволити. Представник третьої особи головного управління держгеокадастру у Львівській області, в судове засідання не з»явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи сектору державної реєстрації при Стрийській райдержадміністрації, в судовому засіданні позов підтримав. Додатково пояснив, що з документів представлених позивачем, державний реєстратор прийшов до висновку, про відсутність підстав для реєстрації за позивачем права власності на земельну ділянку. Хоча державний акт на право власності на земельну ділянку старого зразка є підставою для такої реєстрації. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 3.07.2006, [PERSON] є власником земельної ділянки пл. 1,6877 га у межах згідно з планом на території Угерської сільської ради Стрийського району. Згідно Ухвали від 01.09.2008, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, затверджено мирову угоду, визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку пл. 1,6877 га в с. Угерсько Стрийського району, кадастровий номер 4625384000:03:000:0057. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.05.2009, Ухвалу від 01.09.2008 скасовано, питання про визнання мирової угоди передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Стрийського міськрайонного суд від 25.01.2010, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 23.12.2010 у цивільній справі за заявою Стрийського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління Держкомзему у Стрийському районі про поворот виконання рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, суд ухвалив: повернути [PERSON] земельну ділянку пл. 1,6877 га кадастровий номер 4625384000:03:000:0057; скасувати реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку пл. 1,6877 га кадастровий номер 4625384000:03:000:0057, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №443363 від 18.12.2008. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних\~\~прав, свобод чи інтересів. Суд звертає увагу, що відповідно до\~ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закону), від 01.07.2004 передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В\~\~ст.331 ЦК України\~зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ст.2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно з п. 1. ч. 3 ст.3 цього Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Отже, право власності на спірну земельну ділянку, яка була зареєстрована за позивачкою до 1.01.2013 (3.07.2006 копія державного акту) як нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час їх виникнення, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою такого виникнення. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~п.п. "а"\~п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Згідно Розділу УІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр», Стаття 126.\~Оформлення речових прав на земельну ділянку викладена в такій редакції: Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України\~"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". А тому, в даному випадку позивач повинна звернутись до державного реєстратора подавши йому ухвалу Стрийського міськрайонного суду від 23.12.2010 та скасувати реєстрацію права на спірну земельну ділянку за [PERSON] та відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 513494 від 3.07.2006 зареєструвати за собою право на цю земельну ділянку. Судом не береться до уваги лист Грабовецької сільської ради від 30.05.2017 №538, як посилання позивача на відмову державного реєстратора, оскільки про жодну відмову у державній реєстрації в такому не йдеться, а швидше роз»яснення, окрім того такий виданий не державним реєстратором, а за підписом сільського голови. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~ За частиною 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність\~\~доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги\~\~[PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, навіть при визнанні відповідачем позову не підлягають до задоволення, оскільки це суперечить закону, так як не можливо визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, право власності на яку вона вже має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed