Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить автомобіль «NISSAN QASHQAI» номер кузову (шасі) [NUMBER], об'єм двигуна (см.куб.) 1598, державний номерний знак [NUMBER], 2010 року випуску, внаслідок ДТП отримав пошкодження при наступних обставинах. 27.01.2015 року о 11 годині 20 хвилин, в м. Енергодар по вул. Комсомольській в районі будинку № 43 навпроти автобусної зупинки, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номер [NUMBER], при повороті наліво, не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з його автомобілем. По даному факту дорожньо-транспортної пригоди були викликані працівники ДАІ, які склали схему ДТП та надали йому [PERSON] довідку про спричинені механічні пошкодження автомобіля. Внаслідок даного зіткнення, його автомобіль«NISSAN QASHQAI» отримав пошкодження лакокрасочного покриття правої сторони, пошкодження переднього (правого) крила, пошкодження правої двері, заднього бамперу з правої сторони. Розв'язати цю ситуацію дорожньо-транспортної пригоди мирним шляхом, на підставі взаємної згоди в оцінці обставин пригоди, не вдалося, бо відповідач [PERSON] від сплати вартості матеріальних збитків, спричинених його [PERSON] автомобілю «NISSAN QASHQAI», відмовився. Крім цього, у відповідача [PERSON] був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, що потягло негативні наслідки по відшкодуванню. Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 лютого 2015 року, відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності. Відповідно до Висновку № 48 від 11.02.2015 року автотоварознавчого дослідження, складеного Консультативно - Автоекспертним бюро ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс», вартість відновлювального ремонту автомобілю марки NISSAN QASHQAI», пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 24931,08 грн., а з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням дослідження, розмір шкоди становить 25731,08 грн. Про час та день проведення автотоварознавчого дослідження відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином, шляхом направлення йому телеграми. Проте, відповідач [PERSON] на огляд автомобілю не з'явився. В наслідок направлення відповідачу телеграми ним [PERSON] було витрачено 95,58 грн. За проведення автотоварознавчого дослідження, він [PERSON] сплатив 800 грн. Таким чином, майнова шкода, завдана відповідачем становить: 24931,08 + 95,58 + 800,0 = 25826,66 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь відшкодування заподіяної майнової шкоди у розмірі 25826,66 грн., відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 1000 грн., суму витрат на правову допомогу у розмірі 800 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 268,26 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву у котрій просить суд справу розглянути у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у котрій просить суд розглянути справу у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про час розгляду справи своєчасно попереджені, що підтверджується копіями повісток, заперечень не надіслав, у зв'язку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1192 ЦК України, в свою чергу, визначає порядок відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі ". Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови "Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 р. N 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Окрім цього, у зв'язку з винними діями відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, йому [PERSON], окрім матеріальної шкоди, заподіяна моральна шкода, яка викликана самим фактом ДТП, що завдало [PERSON] підвищеного психологічного навантаження. У нього [PERSON] порушились звичні життєві зв'язки, та він змушений був займатись питанням експертного дослідження пошкоджень автомобілю, витрачати свій час для участі в судовому розгляді свого позову, оскільки відповідач [PERSON] від добровільного відшкодування шкоди за пошкодження автомобіля відмовився. В результаті неправомірних дій відповідача, він [PERSON] отримав пошкодження свого майна і негативний емоційний вплив з його боку, і як наслідок у нього погіршився психологічний стан здоров'я. Згідно ст. 23 ЦК моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких зазнала фізична особа у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна підлягає відшкодуванню. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України „моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті". У п.5 Постанови ПВСУ N 4 від 31.03.95 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (Із змінами, згідно з Постановою ПВС N5 від 25.05.2001) зазначено: Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України «Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться «Судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи». Таким чином суд вважає, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються копією висновку авто товарознавчого дослідження № 48 від 11.02.2015 року (а.с.10-14), копією квитанції про сплату експертних послуг від 04.02.2015 року (а.с.20),копією постанови Енергодарського міського суду Запорізької області від 19.02.2015 року (а.с.21), копією поштової квитанції від 28.01.2015 року (а.с.22).

Outcome: approved