Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 червня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №02003099452 про надання останньому кредиту в сумі 93470 грн. 34 коп., які було використано ним для оплати транспортного засобу марки Renault, модель Kangoo, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1390, шасі (рама, кузов, коляска) [NUMBER] , серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , як видано РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області від 26 червня 2007 року, а в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальник зазначений транспортний засіб передав ТОВ «ПростоФінанс» в заставу по укладеному 27 червня 2007 року між сторонами договору застави №0200309945, і в свою чергу зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити всі передбачені умовами договору проценти за користування кредитом, комісії за надання кредиту та управління кредитом, виконати всі інші грошові зобов`язання, що передбачені кредитним договором. 18 травня 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» відступило права вимоги за кредитним договором №02003099452 від 27 червня 2007 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 20012 року, у зв`язку з чим до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а заміна кредитора у зобов`язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 20 грудня 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» стало відомо про смерть 28 вересня 2013 року позичальника [PERSON] з листа Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2013 року. ТОВ «ПростоФінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, передавши позичальнику кредитні кошти, а позичальник [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 27 вересня 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 24413 грн. 72 коп., по відсотках та комісії 4592 грн. 17 коп., а всього - 29005 грн. 89 коп. З метою захисту охоронюваних інтересів кредиторів та запобігання випадкам ухилення спадкоємців від виконання цивільно-правових обов`язків, що виникли з боргових зобов`язань спадкодавця, приписами ст. 1281 ЦК України передбачено прямий обов`язок спадкоємців повідомляти кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, набуття права протягом шести місяців від дня коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги, у зв`язку з чим, дізнавшись про відкриття спадкової справи, 18 березня 2014 року ТОВ "Кредитні ініціативи" пред`явило свої вимоги до спадкоємців шляхом направлення до Солонянської державної нотаріальної контори відповідної претензії щодо повідомлення спадкоємців про договірні зобов`язання позичальника. Повторно запит було направлено до нотаріальної контори 25 липня 2014 року, на який було отримано відповідь, що спадщину після померлого позичальника [PERSON] прийняла в установленому законом порядку його донька [PERSON] , яка була ознайомлена зі змістом претензії, але борг спадкодавця сплачено не було. Вважали, що оскільки згідно ст. 1218, ст. 1226, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), то до спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була нарахована за життя спадкодавця, тобто на дату смерті, і не припиняються смертю боржника [PERSON] , оскільки повинні бути виконані його спадкоємцем. 10 вересня 2014 року №10092014/01 відповідачці [PERSON] було надіслано вимогу щодо досудового врегулювання спору з пропозицією добровільного виконання договірних зобов`язань спадкодавця [PERSON] , яка була залишена спадкоємцем без уваги, в зв`язку з чим вони змушені звернутися до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки [PERSON] , яка є спадкоємцем позичальника [PERSON] . Представник позивача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Надав суду письмові пояснення та клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. В письмових пояснення представник позивача вважав, що матеріали справи містять достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивача, тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомила (а.с. 184). Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки(штрафу, пені), якою відповідно до ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, укладений між сторонами з урахуванням положень ст.ст. 1054 -1055 ЦК України та який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Судом встановлено, що 27 червня 2007 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №02003099452 (а.с. 22-27,43-47), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику [PERSON] грошові кошти для придбання транспортного засобу, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит в сумі 93470 грн. 34 коп. шляхом погашення згідно встановленого сторонами графіка (додаток 1 до договору - а.с. 28-29) в термін до 10 липня 2012 року, сплатити всі передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, комісії за надання кредиту і управління кредитом та виконати всі інші грошові зобов`язання, передбачені договором. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплачувати кредитодавцю: проценти за користування кредитом в розмірі 14,5% процентів річних від непогашеної суми кредиту, разову комісію за надання кредиту в розмірі 1% від початкової суми кредиту, а погашення кредиту здійснювати в строк не пізніше дати у відповідному платіжному періоді шляхом сплати щомісячного платежу в сумі 2199 грн. 20 коп. згідно графіку платежів (а.с. 28-29), а у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів згідно умов цього договору (п.7.2) кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати неустойки (штрафу) в розмірі 20% від повної суми щомісячного платежу, зобов`язання по сплаті якого порушено позичальником, а згідно п. 6.2.3 кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, неустойки у разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів, передбачених цим договором. Цільове призначення кредиту - для оплати позичальником автотранспортного засобу марки Renault, модель Kangoo, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1390, шасі (рама, кузов, коляска) [NUMBER] , який було придбано позичальником [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 192/к-п від 06 червня 2007 року (а.с. 38-43), на підставі якого право власності на автомобіль було зареєстровано на покупця згідно виданого РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС Укранїи в Дніпропетровській області свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС номер [NUMBER] , (а.с.а.с.42). ТОВ «ПростоФінанс» на виконання умов договору було перераховано 93470 грн. 34 коп. ЧТПП «Сингл» в оплату згідно кредитного договору №02003099452 за [PERSON] автомобіля марки Renault, модель Kangoo, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1390, шасі (рама, кузов, коляска) [NUMBER] , що свідчить про виконання своїх зобов`язань кредитодавцем у повному обсязі. Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечувалось передачею ТОВ «ПростоФінанс» в заставу належного на праві власності позичальнику [PERSON] транспортного засобу марки Renault, модель Kangoo, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1390, шасі (рама, кузов, коляска) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] по укладеному 27 червня 2007 року між сторонами договору застави №0200309945 (а.с. 30-34), обтяження за яким було зареєстровано позикодавцем в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16 липня 2007 року за реєстраційним №5308441 (а.с.35). 18 травня 2012 року між ТОВ «Кредитні Ініціативи» ( а.с.10-21) та ТОВ «ПростоФінанс» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (договору факторингу - відповідно до умов якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило ТОВ «Кредитні Ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ТОВ «ПростоФінанс» та фізичними особами. Згідно договору та чинного законодавства покупець набув права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. У зв`язку із продажем кредитного портфелю, між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «ПростоФінанс» було укладено договір про відступлення прав до боржників за кредитними договорами згідно додатку 1 до договору, в тому числі ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №02003099452 від 27 червня 2007 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» (а.с.60-65), а вказаний договір не суперечить як вимогам ст. 1077-1084 ЦК України, так і п. 9.4 укладеного між сторонами кредитного договору (а.с.22-27). У зв`язку з укладенням 18 травня 2012 року між ТОВ «Кредитні Ініціативи» (а.с.10-21) та ТОВ «ПростоФінанс» договору купівлі-продажу кредитного портфелю до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) 26 червня 2012 року було внесено зміни в частині обтяжень (а.с. 37). Судом встановлено, що позичальник [PERSON] , який був боржником за кредитним договором №02003099452 від 27 червня 2007 року, помер [INFO] в місті Києві, про що 29 жовтня 2013 року вчинено актовий запис №239 відділом актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 49-50), тобто після закінчення дії укладеного ним спірного кредитного договору №02003099452 від 27 червня 2007 року, строк виконання якого згідно п.1.1 договору визначено за договором до 10 липня 2012 року. Таким чином, позичальник [PERSON] зв`язку зі смертю не виконав взяті на себе грошові зобов`язання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, внаслідок чого станом на день його смерті [INFO] утворилася заборгованість за кредитом в сумі 24413 грн. 72 коп., по відсотках та комісії 4592 грн. 17 коп., а всього - 29005 грн. 89 коп. В судовому засіданні встановлено, що після смерті боржника [PERSON] Солонянською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області була відкрита спадкова справа №122/2014 (а.с.84-91), за заявою [PERSON] , яка подана 26 березня 2014 року, тобто у визначений ст. 1270 ЦК України строк, та в якій зазначено, що вона приймає спадщину після свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , але будь-які докази наявності родинних стосунків між померлим та особою, яка подала заяву у матеріалах спадкової справи відсутні. Будь-яких відомостей про видачу свідоцтв про право на спадщину відповідачці суду не надано. Оскільки боржник [PERSON] помер, то в силу ст.ст. 1281, 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані були повідомити кредиторів спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та задовольнити вимоги кредитора особисто, в межах вартості майна, одержаного у спадщину, що відповідає його частці у спадщині, шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено, що свідчить про те, що до спадкоємців за умови прийняття спадщини, право на яку відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, переходить обов`язок боржника в частині погашення наявного у нього на день смерті боргу в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Позивач ТОВ «Кредитні Ініціативи», якому стало відомо про смерть боржника [PERSON] в грудні 2013 року відповідно до отриманих у Солонянському районному суд копії актового запису про смерть позичальника (а.с. 4-50), як кредитор померлого спадкодавця направив до Солонянської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців боржника [PERSON] (а.с .51-53, 87) 18 березня 2014 року, тобто в межах визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, а потім 25 липня 2014 року (а.с. 54, 90) з відповіді на яку 29 липня 2014 (дата отримання відповіді) банку стало відомо, що після смерті [PERSON] було відкрито спадкову справу, а спадкоємцем є [PERSON] (а.с.55,91), на ім`я якої банком було направлено 10 вересня 2014 року листа про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с. 56-57). Судом встановлено, що померлому спадкодавцеві [PERSON] на день смерті належало майно у вигляді транспортного засобу марки Renault, модель Kangoo, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1390, шасі (рама, кузов, коляска) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.42,112), а також згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 9/10 часток в житловому будинку по [ADDRESS] , в єдиному комплексі будівель по [ADDRESS] (а.с. 107-109), при цьому в зазначених документах відомості про вартість майна відсутні. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких відомостей про вартість спадкового майна на день смерті [PERSON] суду не надано, що позбавляє суд визначитись з вартістю успадкованого майна [PERSON] і таким чином, прийти до висновку в якому обсязі [PERSON] повинна задовольнити вимоги кредитора померлого [PERSON] . Суд не приймає до уваги посилання представника позивача про те, що визначати повної вартості спадкового майна немає потреби, адже цілком очевидно, що навіть незначної частки спадкового майна можна задовольнити вимоги кредитора, тому що вказані доводи не відповідають принципу викладеному в ч. 6 ст. 81 ЦПК України, що доказування не може ґрунтуватись на припущені. Окрім цього суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на те, що договором застави транспортного засобу №02003099462 від 27 червня 2007 року укладеного між ТОВ "ПростоФінанс" та [PERSON] визначено заставну вартість і тому вказана сума може бути врахована при визначені вартості майна одержаного у спадщину, оскільки зазначена заставна вартість визначена станом на день укладення договору, а не на день спадкування майна [PERSON] . Враховуючи викладене суд вважає, що позивачем не доведено суду вартість успадкованого майна відповідачкою і тому суд позбавлений можливості стягнути з відповідачки наявну заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим в задоволені позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 536, 549-551, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-10561, 1216, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed