overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник [PERSON] і просив визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с.Васильків, Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №29 від 09.09.2013 р. по виконкому Васильківської сільської ради, Шолянського району, Черкаської області, мотивуючи тим, що він є спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 1,72 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 50314 грн., розташована на території Васильківської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області і належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-ЧР №045055, виданого 12.10.2001 року, Васильківською сільською радою, Шполянського району, Черкаської області, який є втраченим (газета "Шполянські вісті" від 01 квітня 2014 року). Відповідач - Васильківська сільська рада позов визнала, про що повідомила по телефону. Вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 1,72 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 50314 грн., розташована на території Васильківської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області і належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-ЧР №045055, виданого 12.10.2001 року, Васильківською сільською радою, Шполянського району, Черкаської області, який є втраченим (газета "Шполянські вісті" від 01 квітня 2014 року). Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі викладеного ст.ст.1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

- позивач звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник і просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 717 від 03.07.2013р. в сумі 10729,42 грн., з яких 9377,07 грн. - борг за кредитом, 1352,35 - % закристування кредитом та судовий збір в сумі 243,60 грн., мотивуючи тим, що 03.07.2013р. між [PERSON] і КС «Добробут» був укладений кредитний договір № 717, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 10900 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 47% річних на залишок кредиту терміном на 12 місяців та порядком погашення кредиту та відсотків за користування кредитом у відповідності до п.п.4.1.,4.2 договору. Для забезпечення виконання за основним договором зобов»язань, між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та КС «Добробут» був укладений договір поруки № 717/3 від 03.07.20139р. відповідно до умов якого поручителі взяли на себе зобов»язання у разі порушення умов договору кредиту погасити заборгованість позичальника. Позичальник на повідомлення КС "Добробут" про усунення допущених ним порушень умов кредитного договору та погашення заборгованості за цим договором, належним чином не реагує. Не виконують взятих на себе зобов"язань за договором поруки і поручителі позичальника, на повідомлення з приводу погашення заборгованості не реагують. Відповідачі [PERSON] в судовому засіданні позов визнали і згідні сплатити борг. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, причина неявки суду не відома, про день та час слухання справи були своєчасно повідомлені. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 556,553-559 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

- позивач звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник по довіреності [PERSON] і просила продовжити строк позовної давності та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в м.Шпола, актовий запис про смерть № 69 від 04.03.2008р.. по Антонівській сільській раді, Шполянського району, мотивуючи тим, що 19.06.2007 р.. [PERSON]. на його ім'я зробив заповіт, який був посвідчений в м.Шпола, реєстр № 1333 і на день смерті [PERSON]. він не був змінений чи відмінений. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: -будинковолодіння, розташоване в [ADDRESS], яке складається з житлового будинку А-1, прибудови з ганком -а, сараю- літньої кухні-Б, прибудови - В, гаражу-Г, вбиральні-Д, погріба-Ж, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, колодязя №4- загальною вартістю 128696 грн.; -вклади у відділенні м.Шпола ТВБВ №10023/091 філії-Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк" на рахунках [NUMBER] - в сумі 1477,35грн., [NUMBER] в сумі- 1730,40 грн., [NUMBER] в сумі 4236,95 грн.; -автомобіль марки «ВАЗ-2108», 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], колір - білий, свідоцтво про реєстрацію ТЗ: [NUMBER], видане 16.07.1988р. вартістю 22428,98 грн. Відповідач - Шполянська міська рада позов визнала, про що повідомила письмово. Суд вважає можливим продовжити строк позовної давності. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з будинковолодіння розташоване в [ADDRESS], яке складається з житлового будинку А-1, прибудови з ганком -а, сараю- літньої кухні-Б, прибудови - В, гаражу-Г, вбиральні-Д, погріба-Ж, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, колодязя №4- загальною вартістю 128696 грн., вкладів у відділенні м.Шпола ТВБВ №10023/091 філії - Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк" на рахунках [NUMBER] - в сумі 1477,35грн., [NUMBER] в сумі- 1730,40 грн., [NUMBER] в сумі 4236,95 грн., автомобіль марки «ВАЗ-2108», 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], колір - білий, свідоцтво про реєстрацію ТЗ: [NUMBER], видане 16.07.1988р. вартістю 22428,98 грн. Спору між сторонами немає, тому суд вважає необхідним визнати за позивачем [PERSON] право власності на все спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 1222,1223,1261,1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом , яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 27 серпня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №589. Зазначає, що шлюбні стосунки з січня 2014 року припинені із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, через що виникали часті сварки, спільне господарство не ведеться, примирятись не бажає. Від шлюбу дітей не має. Спір про майно не існує. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач позов визнала, примирятись не бажає, просила відновити її дівоче прізвище. Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 Сімейного кодексу України конкретизована Конституційна гарантія свободи шлюбу, в наступному: примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановлено, що сторонами у серпні 2011 року було укладено шлюб, який зареєстровано 27 серпня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №589. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2014 року , спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу дітей не мають, спір про поділ майна також не існує. Шлюб розривають вперше. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне [PERSON], за її заявою, відновити дошлюбне прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що на підставі розпорядження Волочиської РДА від 21.10.1996 року №361 на його ім'я було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Мир" с.Федірки Волочиського району серії [NUMBER] в розмірі 2,3 в умовних кадастрових гектарах, однак вказаний сертифікат ним було втрачено, а отримати новий сертифікат замість втраченого він не може, в зв'язку з цим просить визнати за ним право власності на земельну ділянку. У судове засідання сторони не з'явилися, від позивача та відповідачів надійшли заяви відповідно про підтримання позову, відсутність заперечень проти позову та вирішення позову на розсуд суду, просять слухати справу у їх відсутності. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. На ім'я позивача згідно розпорядження Волочиської РДА від 21.10.1996 року №361 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] в розмірі 2,3 в умовних кадастрових гектарах на території Федірківської сільської ради Волочиського району, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Мир" с.Федірки Волочиського району за №350 від 20.11.1996 року, однак вказаний сертифікат позивачем було втрачено, про що ним подано оголошення в місцевій пресі. Пунктами 10, 11, 12 додатку №1 до Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №11 від 20.02.1996 року було передбачено, що сертифікати про право власності на земельну частку (пай) видаються відповідною районною державною адміністрацією особі, яка має на це право. Відновлення втрачених сертифікатів проводиться тими ж органами, що їх видали. Однак на данний час немає можливості видачі нового сертифікату замість втраченого, про що свідчить лист відповідача Волочиської РДА (а.с.6). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, та те, що сертифікат, виданий на ім'я позивача був втрачений, а Волочиська РДА повідомила, що не може видати дубліката сертифіката замість втраченого, тому враховуючи, що позивач позбавлений можливості виготовити новий сертифікат, а без правовстановлюючого документа не може користуватися своїм правом як власника з приводу розпорядження належною йому на праві власності земельною ділянкою, тому відповідно до ст.392 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачки, яким просить стягнути з відповідачки 61.630грв.38коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 02.07.2013р. між ними і відповідачем був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб( в рамках обслуговування продукту "Максимум-готівка"), відповідно до якого відповідачу було видано 25.500грн., а відповідач зобов'язується в порядку та на умовах,що визначені договором повернути кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Станом на 16.05.2016року відповідач не виконує умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 61.630грв.38коп., яка складається: заборгованість за кредитом - 4452грн.06коп. + заборгованість по відсотках - 41грн.08коп. + прострочене тіло кредиту - 39.185грн.89коп. + неустойка - 17.951грн.35коп. яку вони просять стягнути і судові витрати в сумі 1378грн. (а.с. 1). Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, своєчасно була повідомлена про день і час слухання справи, у зв'язку з чим справа відповідно до ст.ст.169,225 ЦПК України за згодою позивача слухалася за відсутності відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно ст.526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинне бути виконане належним чином відповідно до умов договору і у строк. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2013р. між ними і відповідачем був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб( в рамках обслуговування продукту "Максимум-готівка"), відповідно до якого відповідачу було видано 25.500грн., а відповідач зобов'язується в порядку та на умовах,що визначені договором повернути кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Станом на 16.05.2016року відповідач не виконує умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 61.630грв.38коп., яка складається: заборгованість за кредитом - 4452грн.06коп. + заборгованість по відсотках - 41грн.08коп. + прострочене тіло кредиту - 39.185грн.89коп. + неустойка - 17.951грн.35коп.(а.с.18) Оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання, з неї слід стягнути вказану суму заборгованості на користь позивача. Також у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати 1378грв. (а.с.1 судовий збір). Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з'явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 629, 651, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 36/013-ф-08 від 14 липня 2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно даного договору укладеного між ним та [PERSON], останній було надано кредит у розмірі 10000 доларів США, із кінцевим строком повернення кредиту 13 липня 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом 13,8 % річних. Вказує, на те, що протягом дії кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 24 жовтня 2010 року виникла загальна заборгованість в сумі 7504,94 доларів США та 5847,73 гривні, а тому просив задовольнити позов. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідачка позов визнала повністю, що вбачається із поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі п. 9 постанови № 5 пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", Закону України "Про банки і банківську діяльність" , ст. ст. 2, 11, 14, 16, 514, 525, 526, 527, 530, 543, 549, 551 ч. 3, 554, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного та у встановленому порядку підписаного кредитного договору № 001-25788-270513 від 27 травня 2013 року, [PERSON] отримала в ПАТ "Дельта Банк", кредитні кошти в сумі 10000,00 гривень, з розрахунку 9,99 % річних. За обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0,00 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0,00. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 3,49% за місяць. Вказує, на те, що протягом дії кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в результаті чого станом на 02 липня 2014 року виникла загальна заборгованість в сумі 13124,36 грн., яку в добровільному порядку відповідач не погашає, а тому просив задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не з'явився хоча подала заяву в якій підтримала позов в повному об'ємі та просить справу розглянути у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча подала заяву в якій підтримала позов в повному об'ємі та просить справу розглянути у їх відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст. ст. 2, 11, 14, 16, 514, 525, 526, 527, 530, 611, 612, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з»явився, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутність, позов просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала , не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши думку відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.11.2013 р. між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством КБ "Приватбанк" був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідє строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 19102 грн. 46 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачка станом на 28.03.2016 р. має заборгованість перед ПАТ КБ "Приватбанк" у сумі 19 102 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 12 323,29 грн. - заборгованість за кредитом, 5 393,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять 500.00 грн - (фіксована частина) та 885,83 грн - ( процентна складова). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача Войцещук А.П. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2012 р. між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством КБ "Приватбанк" був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 8642,36 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 63037 грн. 86 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідач станом на 31.10.2016 р. має заборгованість перед ПАТ КБ "Приватбанк" у сумі 63037 грн. 86 коп., яка складається з наступного: 8420,74 грн. - заборгованість за кредитом, 49239,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 1900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять 500.00 грн - (фіксована частина) та 2977,99 грн. - ( процентна складова). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved