Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті матері відкрилась спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) у СтзОВ «Грімне», розіміром 1,18 ум.кад.га, яке надане [PERSON] на підставі рішення голови Городоцької РДА від 08.04.1996р. № 84. В позовній заяві вказала, що ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача їй не було відомо про існування такого. Вважає цю обставину поважною причиною пропуску строку, просить позов задовольнити. Просила суд ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], терміном у три місяці. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала та просила задовольнити (а.с. 42). Представник Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області в підготовче судове засідання не з'явився, секретар виконкому сільської ради на адресу суду подав лист, в якому просить розглядати справу без участі представника сільської ради, позов визнає (а.с. 31). Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що на спадкове майно не претендують, просять позов задовольнити, а справу розглядати без їхньої участі (а.с. 38-41). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Ознайомившись із позовною заявою, вивчивши матеріали справи, заяви третіх осіб, суд приходить до переконання про задоволення позову. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Із копії довідки, виданої Грімненською сільською радою Городоцького району Львівської області № 253 від 29.05.2018 р. видно, що [PERSON] на час смерті проживала одна [ADDRESS], де була зареєстрована (а.с. 15). Як вбачається із копій Витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай), Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 07.09.2010 р., технічного паспорту (а.с. 4 - 10), померла на день смерті володіла житловим будинком за адресою: [ADDRESS] та мала право на земельну частку (пай) у СТзОВ «Грімне», розіміром 1,18 ум.кад.га, надане їй на підставі рішення голови Городоцької РДА від 08.04.1996р. № 84. 14.02.1997 р. [PERSON] складено заповіт у Грімненській сільській раді Городоцького району Львівської області, зареєстрований у книзі нотаріальних дій за № 56, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що належало їй на день смерті заповіла [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 26.01.2008р., строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 26.07.2008р. Позивачка [PERSON] не звернулася у строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що про існування заповіту не знала. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Городоцького районного онотаріального округу Львівської області Павлишин Х.М. від 31.05.2018р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 13). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено у п.2 постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Як зазначено у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до абз.22 п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування16.05.2013» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Отже, поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. вказав, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Пропуск строку на звернення в нотконтору для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] позивачка [PERSON] мотивує необізнаністю про наявність заповіту, посвідченого від імені спадкодавця. Між тим, належних доказів, які б свідчили, що позивачка не мала можливості у встановлений законодавством строк звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті спадкодавця - [PERSON] у зв'язку із об'єктивними, непереборними чи істотними труднощами, позивачем не надано. Отже, оскільки позивачкою не подано доказів, які б згідно чинного законодавства свідчили про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed