Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суд із позовом про визнання права на користування житлом. В обґрунтування позових вимог посилаються на те, що на підставі ордера № 515 від 10.03.2005р., виданого на основі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету Львівського науково-дослідного радіотехнічного інституту Ціпляру Я.С. на сім`ю з 4-х осіб, позивачі вселилися та проживають у кімнаті [ADDRESS] . Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 352 від 16.07.2008р. надано статус житлового будинку гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Спільним рішенням представника власника і профспілкового комітету ДП ЛНДРТІ від 08.10.2008р., яке оформлено протоколом № 47, вирішено провести зміни в технічній документації житлового будинку в частині нумерації кімнат на [ADDRESS] . Згідно зазначеного рішення змінено нумерацію кімнати [ADDRESS] . Відтак, вона, позивачі , вирішили зареєструвати своє місце проживання у квартирі [ADDRESS] , оскільки зареєстровані у іншій квартирі - № 136 вказаного будинку, у якій проживають їхні діти. Однак, відповідач відмовляє у їхній реєстрації за адресою їхнього фактичного місця проживання, мотивуючи свою відмову тим, що, вони, позивачі не мають документів на проживання у вказаній квартирі. Зазначають, що вони, позивачі, зверталися до відповідача щодо видачі їм нових документів для реєстрації за місцем проживання у спірній квартирі, однак відповідач таких документів не видає та повідомляє, що вони, позивачі, не мають права проживати у вказаній квартирі. Просять визнати їх право на проживання та користування квартирою [ADDRESS] , а також на реєстрацію за місцем проживання у вказаній квартирі. Позивачі та їх представник в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у їх відсутності, як і відзиву, суду не надали. Суд у відповідності до вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача із постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Так, судом встановлено, що на підставі ордера № 515 від 10.03.2005р., виданого на основі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету Львівського науково-дослідного радіотехнічного інституту Ціпляру Я.С. на сім`ю з 4-х осіб, позивачі вселилися та проживають у кімнаті [ADDRESS] . Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 352 від 16.07.2008р. «Про зміну статусу гуртожитку в житловий будинок та укладення договорів житлового найму з мешканцями будинку [ADDRESS] », надано статус житлового будинку гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Спільним рішенням представника власника і профспілкового комітету ДП ЛНДРТІ від 08.10.2008р., яке оформлено протоколом № 47, вирішено провести зміни в технічній документації житлового будинку в частині нумерації кімнат на [ADDRESS] .. Згідно зазначеного рішення змінено нумерацію кімнати [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] . З вказаної квартири позивачі не виселялися, проживають там постійно, сплачують комунальні послуги, жодних судових чи інших рішень про виселення позивачів із зазначеної квартири немає. Позивачі вирішили зареєструвати своє місце проживання у квартирі [ADDRESS] , оскільки зареєстровані у іншій квартирі - № 136 вказаного будинку, у якій проживають їхні повнолітні діти. Однак, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради відмовляє у реєстрації позивачів за адресою їхнього фактичного місця проживання, мотивуючи свою відмову тим, що позивачі не мають документів на проживання у вказаній квартирі. Позивачі зверталися до ВП "Гуртожиток" щодо видачі їм нових документів для реєстрації за місцем проживання у спірній квартирі, однак ВП "Гуртожиток" таких документів не видає та повідомляє, що позивачі не мають права проживати у вказаній квартирі. Згідно п.п. 9, 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208 (чинного на час поселення позивачів) жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За таких умов, позивачі на законних підставах поселилися та проживають у спірній квартирі, доказів протилежного відповідачами не надано. Згідно ст. 9 Житлового кодексу України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Однак внаслідок протиправних дій відповідача, позивачі таких прав позбавлені. Зокрема позивач [PERSON] звертався до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради з приводу видачі довідки форми 5 для приватизації квартири, на що відповідач листом від 13.10.2017р. повідомив йому, що його право власності на вказану квартиру не визнано судом. Довідки відповідач не видав. Крім цього, відповідно до ст. 2 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства , які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву;документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 - річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації: військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю військовий облік або перебувають на військовому обліку). Враховуючи факт зміни Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради нумерації кімнат в гуртожитку, у позивачів труднощі щодо реєстрації місця проживання у зазначеній квартирі. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Враховуючи, що право позивачів на квартиру у будинку [ADDRESS] ніким не скасоване та не оспорюється, позовні вимоги слід задовольнити. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно залишити за позивачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved