Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 27.04.2007 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 7905.00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.04.2017 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 12.02.2014 року має заборгованість 21711,55 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачі [PERSON] та [PERSON] 27.04.2007 року уклали договір іпотеки, згідно з умовами якого відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27.04.2007 в розмірі 21711,55 доларів США, що за курсом 8,55 відповідно до службового розпорядження ДБУ від 12.02.2014 року скрадаєм185633,76 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з наданням позивачу всіх необхідних прав для реалізації предмету іпотеки вказаним способом. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю з підстав, викладених в позові. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Ухвалою суду від 19.06.2014 року провадження у даній справі закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України в частині позовних вимог відносно [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] проти заявленого позову заперечив з наступних підстав. Договір іпотеки від 27.04.2007 року був укладений між позивачем та [PERSON] та [PERSON], у яких будинок перебував на праві спільної часткової власності без виділення часток в натурі (співвідношення часток 53 та 47 відповідно). Відповідно до п. 5 договору іпотеки одночасно з його укладенням, іпотекодавець і позичальник підписують в одному оригінальному екземплярі заставну і передають заставну іпотекодержателю. Як вбачається з ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про іпотеку» після видачі заставної виконання основного зобов'язання та звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено лише на підставі вимоги власника заставної. Надані позивачем реєстри відправки не можуть бути належними доказами про повідомлення відповідачів. Щодо можливості звернення стягнення на іншу 47/100 частку предмету іпотеки, яка належить [PERSON] заперечив, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Зважаючи, що спадкоємці частки [PERSON] які б у встановленому порядку набули право власності на предмет іпотеки відсутні і зобов'язання стосовно нього за договором іпотеки є припиненими, у тому числі і в частині спільної згоди на передачу майна в іпотеку, звернення стягнення на частку [PERSON] є неможливим, оскільки потребує виділення належної їй 47/100 частки будинку і земельної ділянки в натурі з оформленням відповідних правовстановлюючих документів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору від 27.04.2007 року, укладеного між позивачем та [PERSON] [PERSON] отримала кредит в розмірі 7905.00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.04.2017 року. Договором встановлено порядок, умови та строки виконання кредитних зобов'язань. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 12.02.2014 року має заборгованість 21711,55 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачі [PERSON] та [PERSON] 27.04.2007 року уклали договір іпотеки, згідно з умовами якого відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS]. Предмет іпотеки - житловий будинок житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі: - [PERSON]: договору купівлі-продажу, посвідченого Басовою А. Д., державним нотаріусом Цюрупинської державної нотаріальної контори, 30.01.1992 року за р. № 524; - [PERSON]: свідоцтва про право на спадщину за законом, видного Кіріченко А. В., державним нотаріусом Цюрупинської державної нотаріальної контори, від 14.09.2001 р., за р. № 1-1775, зареєстроване в Херсонському Державному бюро технічної інвентаризації за № 49 в книзі № 1 та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. № 3991076. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Ухвалою суду від 19.06.2014 року провадження у даній справі закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України в частині позовних вимог відносно [PERSON] Відповідно до п. 5 договору іпотеки одночасно з його укладенням, іпотекодавці і позичальник підписують в одному оригінальному екземплярі заставну і передають заставну іпотекодержателю. Копія заставної надана в судовому засіданні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється зокрема на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про іпотеку» після видачі заставної виконання основного зобов'язання та звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено лише на підставі вимоги власника заставної. Згідно ч. 1 ст. ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. В матеріалах справи містяться відомості тільки про отримання [PERSON] письмової вимоги, ака надсилалась їй позивачем на виконання ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». Реєстр відправки, наданий позивачем, не містить відомостей про отримання такої вимоги відповідачами. Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Зважаючи, що спадкоємці частки [PERSON] які б у встановленому порядку набули право власності на предмет іпотеки відсутні і зобов'язання стосовно нього за договором іпотеки є припиненими, у тому числі і в частині спільної згоди на передачу майна в іпотеку, а частина права власності [PERSON] не виділена в натурі, звернення стягнення на частку [PERSON] є неможливим, оскільки потребує виділення належної їй частки будинку і земельної ділянки в натурі з оформленням відповідних правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; Як встановлено в судовому засіданні, предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу 104,3 кв. м., у власності [PERSON] не знаходиться інше нерухоме майно, кредит [PERSON] був отриманий в іноземній валюті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, власник частини якої помер, і спадщину після якого ніхто не прийняв, а інша частина не виділена в натурі, загальна площа предмету іпотеки (житлового будинку) не перевищує 250 кв. м. і у власності відповідача немає іншого житлового нерухомого майна, є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed