Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 01.09.2013 року він є студентом Національного університету біоресурсів і природокористування в м.Києві. Так як відповідач не надавав матеріальну допомогу на період навчання, позивач звернувся до Андрушівського районного суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до рішення Андрушівського районного суду від 28.08.2014 року та рашення Апеляційного суду Житомирської області від 16.12.2014 року відповідач сплачував по 500 грн. щомісячно до 01.07.2017 року. В зв`язку з тим, що термін навчання був чотирирічним, то стягнення аліментів було припинено з 01.07.2017 року. З вересня 2017 року позивач продовжує навчання в цьому самому навчальному закладі на магістра. Термін навчання по грудень 2018 року. Однак йому потрібні значні кошти на проживання в період навчання. Відповідач як і раніше не надає матеріальну допомогу. Позивач не звертався до відповідача про грошову допомогу, оскільки думав, що знайде собі підробіток у вільний час, однак роботи він не знайшов. Коли позивач звернувся до відповідача про допомогу він відмовив, тому позивач був змушений знову звернутися до суду. Просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2017 року та до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, в подальшому направив заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов підтримує та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що з серпня 2018 року розмір його пенсії зменшився, крім того, до серпня місяця він сплачував аліменти ще на одного неповнолітнього сина [PERSON], також на даний час у нього є кредитні зобов`язання, тому він немає можливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі, не заперечував щодо стягнення аліментів, однак в меншому розмірі, який він сплачував до повноліття позивача в сумі 875 гривень. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали судової справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (не залежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона також несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом на підставі свідоцтва про народження встановлено, що позивач народився 07.06.1996 року, тобто на даний час досяг 18-річного віку, його батьком є [PERSON] - відповідач по справі (а.с. 3). Із свідоцтва про зміну імені видно, що позивач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 4). На даний час позивач навчається на денному відділенні Національного університету біоресурсів і природокористування України, та є студентом освітнього ступеня магістр, за спеціальністю "Обладнання лісового комплексу", факультету конструювання та дизайну, період навчання - з 01.09.2017 р. по 30.12.2018 р., що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу № 136 від 13.03.2018 року, навчання за державним замовленням (а.с. 8). Згідно довідки про доходи позивач [PERSON] стипендію не отримує (а.с. 7). Згідно квитанцій від 12.03.2018 року позивачем сплачено кошти за проживання в гуртожитку в сумі 5320, 00 грн. (а.с. 9). Крім того, позивач несе також витрати на продукти харчування, одяг та проїзд до м.Києва на навчання (а.с. 21-22). Як вбачається із довідки про доходи ГУ ПФУ в Житомирській області відповідач [PERSON] отримує пенсію за вислугу років в розмірі 3825,77 грн. (а.с. 52), тому може надавати матеріальну допомогу сину на період навчання. Починаючи з серпня 2018 року розмір пенсії відповідача було зменшено до суми 3099,77 грн. (а.с.79). Із витягу державного реєстратора видно, що відповідач [PERSON]Ю, зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.101). Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 04.08.2014 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.106). Із постанови від 02.09.2014 року про звернення стягнення видно, що виконавчий лист № 272/907/14-ц про стягнення аліментів було звернуто на стягнення (а.с.109). Суд, враховуючи матеріальний стан сторін, обов'язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 900,00 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України - Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для стягнення аліментів з 01.09.2017 року немає, оскільки позивач звернувся до суду 02.04.2018 року, тому суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову позивачем - 02.04.2018 року. Оскільки право на утримання невід'ємно пов'язане з навчанням, тому суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на час його навчання, який підтверджено довідкою університету до 30.12.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, суд стягує з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 317 грн. 16 коп..

Outcome: partial