Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що з 01.11.2008 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалось, оскільки змінились їх погляди на життя, вони втратили почуття взаємоповаги та кохання один до одного, між ними відсутня довіра та взаємопорозуміння, чоловік нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи в сім"ї виникають сварки, свідками яких нерідко стають їх діти, що негативно впливає на їх психічний стан. В даний час вони проживають окремо, фактично шлюбні відносини між ними припинені, на примирення не згодна. Діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей хоча працездатний, офіційно не працює, однак має дохід від тимчасових заробітків, інших утриманців не має, стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Просить шлюб з відповідачем розірвати, стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину з урахуванням індексу інфляції, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони до суду не з"явились, позивачка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав, причин неявки не повідомив та не скористався своїм правом надати пояснення або спростувати обставини викладені в позовній заяві (а.с.21,25). За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01.11.2008 року, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №473. Від спільного життя мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась, шлюб носить формальний характер, отже позовна\~ вимога про розірвання шлюбу\~ підлягає задоволенню. Крім того, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, хоча працездатний та має таку можливість, інших утриманців не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, офіційно не працює та має нерегулярний, мінливий дохід від тимчасових заробітків. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані\~ утримувати дитину до досягнення повноліття.\~ Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Домовленості щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонамине досягнуто, обовязок по утриманню дітей є безумовним і виникає з моменту народження дитини та покладається законом рівною мірою на обох батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальний стан обох сторін та визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на час судового розгляду. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. В той же час закон не передбачає можливості визначення мінімального розміру аліментів, які стягуються на неповнолітню дитину при визначенні розміру аліментів у твердій сумі. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати суд стягує з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. При цьому, судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, оскільки дане питання сторонами не порушувалось.

Outcome: partial