Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано 05.06.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 130. Неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] залишити на виховання з відповідачкою. В обґрунтування позову вказує, що протягом останнього періоду спільного подружнього життя між ними відбувалися сварки та скандали, які виникали на грунті різних поглядів на права та обов'язки подружжя та ведення домашнього господарства. Все це згодом призвело до поступового погіршення стосунків між ними та влітку 2013 року відповідачка взагалі припинила з ним подружні відносини. Хоча з моменту припинення подружніх відносин вони продовжують проживати в одній квартирі, однак відповідачка займається виключно власним життям та з ним не спілкується. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить його інтересам та унеможливлює примирення з відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, однак від його надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати оскільки примирення неможливе. На даний час він не проживає з відповідачем протягом останніх двох років. У разі неявки в судове засідання відповідач не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач повідомлялась про час та місце розгляду справи. В судове засідання не з'явилася, клопотань та заперечень не надала. За таких обставин, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст. 224-226 ЦПК України. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для них. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого він підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо утримання та виховання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне залишити її на вихованні з відповідачкою.

Outcome: approved