Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом з тих підстав, що 20.08.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/6783/34769/74, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 11 400 доларів США, на строк по 19.08.2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних. Однак свої зобов'язання перед банком відповідач належним чином не виконує і згідно розрахунку заборгованості по кредиту, його борг станом на 13.05.2015 року складає складає - 9 119,25 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить - 188 199,07 гривень). Позивач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання представника не направив, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, також до суду надійшли письмові пояснення представника позивача, в яких зазначено, що нарахування пені в доларах не суперечить вимогам законодавства (а.с.55- 56, 90-91). Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, від представника позивача до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача, позовні вимоги визнають частково, просять при вирішенні питання про стягнення пені відповідно до ст. 551 ЦК України зменшити її суму у зв'язку з тим, що виникнення заборгованості було спричинено різким погіршенням матеріального положення боржника (а.с. 94-106). Також до суду надані письмові заперечення відповідача проти позову, в яких зазначено, що відповідач заперечує проти стягнення пені в доларах США, оскільки максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України, тому пеня повинна стягуватись в гривні (а.с. 81-82). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. 20.08.2007 року між між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/6783/34769/74 на суму 11 400 доларів США, терміном по 19.08.2027 року, зі сплатою 13 % річних за користування кредитними коштами (а.с. 10-24).Факт отримання відповідачем кредитних коштів визнається сторонами. Однак в порядку, передбаченому кредитним договором, кредитні кошти не були повернуті, таким чином, відповідач порушив умови названого кредитного договору, заборгованість за кредитним договором згідно з розрахунком від 13 травня 2015 року складає 9 119,25 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить - 188 199,07 гривень), з них: заборгованість за кредитом - 7 457,71 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дагу розрахунку складає - 153 908,94 гривень), заборгованість по процентам - 802,15 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 16 554,42 гривень); пеня за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі - 859,39 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить - 17 735,71 гривень) (а.с. 6-9). Позивачем направлялась відповідачу вимога про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором від 29.12.2014р. (а.с. 27-28). Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до статей 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, при цьому одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, судом встановлена наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с. 34-37), а тому слід стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з частиною 3 пункту 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення" від 18.12.2014р. № 14 суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК ; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Відповідач визнає заборгованість за кредитом та процентами, але заперечує проти стягнення пені в іноземній валюті та відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України просить зменшити розмір нарахованої пені (а.с. 94-106). Враховуючи, що положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» № 15-93 можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення процентів за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, а тому пеня підлягає стягненню у національній валюті - гривні. Відповідно до розрахунку станом на 13.05.2015р. позивачем нарахована пеня за порушення строків сплати кредиту та процентів за період з 15.09.2014р. по 13.05.2015р. у розмірі - 859,39 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить - 17 735,71 гривень). Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи ступінь виконання зобов'язань відповідачем, який з 2007р. по червень 2014р., незважаючи на значне збільшення курсу долару до гривні та нестабільну економічну ситуацію в країні, виконував зобов'язання за кредитним договором (а.с. 6-9), скрутний майновий стан відповідача, вимушене знаходження відповідача в неоплачуваних відпустках, що підтверджується наказами, трудовою книжкою, довідками про заробітну плату (а.с. 95-106), суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої пені з 17 735,71 гривень до 10 735,71 гривень. Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі . 8259, 86 доларів США, з них: заборгованість за кредитом - 7 457,71 доларів США, заборгованість по процентам - 802,15 доларів США; та стягнення пені за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі - 10 735,71 гривень. Відповідно ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1811,99 грн. Відповідно до ст.ст. 551, 611, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial