Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою в якій посилаються на те, що вона є власницею перукарні «[INFO]» розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі [ADDRESS]. 10 березня 2014 року належну їй перукарню було залито водою. Згідно з актом комісії ЖЕО ЖБК «Дніпровець» від 18.03.2014 причиною затоплення стало незабезпечення Відповідачем справності системи холодного водопостачання у зазначеній квартирі, внаслідок чого виникло протікання води. Внаслідок залиття пошкоджено приміщення кабінету солярію і санвузлу перукарні. В результаті зазначеної події приміщення потребують поточного відновлювального ремонту. Згідно з розрахунком локального кошторису № 2-1-1, проведеного у березні 2014 року спеціалістами TOB "СК-Херсон", вартість поточного ремонту зазначених приміщень перукарні становитиме 15 059 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодовувати завдану шкоду. На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача на її користь зазначену суму майнової шкоди та судові витрати в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 700 грн. В судовому засіданні позивач та її представник зменшили позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди до суми, визначеної судовим експертом, та просили стягнути з відповідача 7743грн з яких 3505грн. - вартість ремонтних робіт та 4238грн - вартість монтажу-демонтажу солярію для проведення ремонтних робіт. Крім того просили стягнути витрати на правову допомогу з урахуванням затраченого в судових засіданнях часу. Також позивач пояснила, що після затоплення до приміщення перукарні заходили родичі відповідача, які проживають з нею, пояснювали, що лопнула шланга з пральної машини, просили про мирне врегулювання конфлікту і вони домовились, що вони замінять дзеркало і дозволять врізати до них труби опалення, які в перукарні вирішили замінити за власний рахунок, тобто потрібен був тільки дозвіл. Проте після спілкування з власницею квартири, вони повідомили, що [PERSON] не погоджується на ці умови і пропонує звертатися до суду, після чого були запрошені спеціалісти для визначення ціни позову, але в розрахованому будівельниками кошторисі не враховано вартість демонтажу та встановлення солярію, що необхідно для здійснення ремонтних робіт, оскільки дане обладнання дорого коштує і ремонтні роботи, без його демонтажу, можуть призвести до його пошкодження. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні, не заперечуючи факт залиття приміщення перукарні з вини [PERSON], частково визнали зменшені позовні вимоги в частині матеріальної шкоди в сумі 3307 гривень, яка складається з визначеної експертом у висновку № 049/2014 від 11.08.2014р суми матеріального збитку без урахування витрат по відновленню стелі, які разом складають 198грн. Крім цього причиною вологості в приміщенні перукарні може бути, як специфіка їх роботи так сирість з підвалу, оскільки перукарня знаходиться на першому поверсі. Також представник відповідача зазначила, що висновок експерта частково є необґрунтованим, оскільки він був проведений на підставі акту про залиття в якому відсутні відомості про пошкодження стелі, отже витрати по її відновленню не можуть бути враховані, крім того, експерт в порушення « Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» вийшов за межі повноважень та поставлених судом питань вказавши у розрахунку вартість демонтажу солярію. Заперечувала проти вимог щодо компенсації витрат на правову допомогу, оскільки представником позивача не надано розрахунку проведених ним робіт для даної справи. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, висновок експертизи, заслухавши свідків, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: На підставі договору дарування від 19.08.2013р.,посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] - [PERSON] є власницею приміщення за адресою [ADDRESS]., де розташована перукарня «[INFO]» . З договору № 14 про експлуатаційні витрати на оплату комунальних послуг укладеного між позивачем та ЖЕО ЖБК «Дніпровець» вбачається, що предметом договору є управління, експлуатація та технічне обслуговування житлового фонду, внутрішньо будинкового обладнання житловою організацією та відшкодування експлуатаційних затрат власником приміщення. Відповідно до п. 2.3.6 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. З акту про залиття від 18.03.2014р, складеного членами комісії ЖЕО ЖБК «Дніпровець» та затвердженого начальником, вбачається, що 10.03.2014р. відбулося злиття приміщень перукарні «[INFO]» за вищезазначеною адресою. Обстеженням встановлено : в кабінеті солярію, в правій частині приміщення від входу, маються свіжі сліди затоплення водою по стіні розміром близько 1,5x2,5 м. від стелі до підлоги. Біля стіни знаходиться солярій «Ergolain Open Sun» . У санвузлі, суміжному з кабінетом солярію приміщенні, також маються сліди затоплення водою. Приміщення санвузлу облицьовано кахлем, на передній стіні дзеркало . Вода затекла на дзеркало, яке вмонтовано у стіну, від чого воно потемніло та покрилось плямами. У приміщенні сирість. Висновки і рекомендації комісії: причиною залиття приміщень перукарні стало незабезпечення власником квартири [ADDRESS] водопостачання у квартирі. З даного акту також вбачається, що мешканка [ADDRESS] [PERSON] від участі в обстеженні приміщень перукарні «[INFO]», від ознайомлення з актом і його підписання - відмовилася. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.02.2011р. [PERSON] на праві приватної власності належить вищезазначена квартира. Факт її реєстрації в даній квартирі підтверджується довідкою ЖЕО ЖБК «Дніпровець» від 02.04.2014р. Відповідачем та її представником в судовому засіданні не заперечувався факт проживання [PERSON] за зазначеною адресою. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] показали, що вони є родичами [PERSON] та, після телефонного дзвінка про затоплення нею приміщення під її квартирою, вони приїхали, допомогли вичерпати воду в її квартирі та приблизно через пів години спустилися до приміщення перукарні. Там побачили, що вода ніде не тече, в приміщенні солярію стеля та підлога вже були сухі, але наявні потоки брудної води по стіні , в приміщенні санвузлу все було сухо крім дзеркала, краї якого були в плямах з внутрішньої сторони, яка примикає до стіни. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона є майстром ЖЕО ЖБК «Дніпровець» та на підставі заяви власниці перукарні «[INFO]» від 11.03.2014р., була присутня при складанні акту про затоплення даного приміщення. 12.03.2014р.вона, разом з головним інженером , оглянули приміщення перукарні, подзвонивши в квартиру відповідача, їм ніхто не відкрив. При огляді побачили , що стіна перукарні, розташована під кухнею відповідача, повністю залита, шпалери на ній вологі, вентиляційний канал був брудний від брудної води, яка текла звідти. Підлогу під солярієм не бачила, а в санвузлі була нехарактерна вологість, як після затоплення, дзеркало було в плямах та патьоках. 14.03.2014р. вони зі сторонами по справі зібралися для мирного врегулювання проблеми під час якої позивач просила замінити хоча б дзеркало, але порозуміння не було досягнуто, тому 18.03.2014р. склали акт. Головний інженер ЖЕО ЖБК «Дніпровець» - [PERSON], допитана в судовому засіданні в якості свідка, дала аналогічні покази, як і свідок [PERSON], крім того зазначила, що знає зі слів свого керівника, що [PERSON] приходила до ЖЕО та приносила поломаний шланг з пральної машини, який став причиною затоплення. Також пояснила, що підвал в цьому будинку сухий, регулярно оглядається на початку опалювального сезону працівниками ТЕЦ, також слюсар здійснює обхід щодня, тому причиною вологості стан підвалу бути не може. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона працює в перукарні «[INFO]», 10.03.2014р. вона перша виявила факт затоплення, коли зайшла до санвузлу, який є суміжним з приміщенням солярію. Вона побачила, що з-під дзеркала тече брудна вода, також брудна вода текла в приміщенні солярію з вентиляційного отвору, тепер витяжка, яка автоматично вмикалася, не працює. До затоплення дзеркало було в нормальному стані. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що він є директором ТОВ «СК Херсон», яке спеціалізується на ремонтах приміщень. Він складав попередній розрахунок вартості ремонтних робіт по відновленню пошкоджень двох суміжних приміщень перукарні ( санвузлу та солярію) після затоплення. Оглядав приміщення через 1-2 дні. На місці була відчутна вологість, набряк та деформувався лист гіпсокартону на стелі, який частково в місцях затоплення не можна замінити, тільки повністю лист і шпаклювати всю стелю. Суд не приймає до уваги, як такі, що не стосуються предмету спору, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили обставини, заміни ними в 2011-2012 роках труб опалення всього стояка та у відповідача [PERSON] крім перукарні , оскільки власниця перукарні відмовила їм у дозволі на врізання до труб належного їй приміщення. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За аналогією з п. 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 116, розмір збитків від знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. Відповідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», за результатом проведення незалежної оцінки складається звіт про оцінку майна (акт оцінки майна). Наданий як доказ підтвердження розміру спричинених залиттям збитків зведений локальний кошторисний розрахунок вартості ремонтних робіт № 2-1-1 не відповідає вимогам до звіту про оцінку майна (акт оцінки майна) встановленим ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, п.п. 56-61 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440. Зі змісту зазначеного кошторису не можливо визначити на якій правовій підставі (договору, наказу тощо) складений кошторис, звіт не підписаний оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, не містить посилань на використану нормативно-правову бази з оцінки майна, використані методичні підходи, замовника оцінки, характеристику об'єкта оцінки, відсутня дата оцінки та дата завершення складення звіту, виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка, опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки В зв'язку з чим, зазначені докази на підтвердження розміру спричинених залиттям збитків, в силу ст. 59 ЦПК України, не є допустимими доказами. Суд не приймає до уваги фотознімки та відеозапис надані стороною позивача, оскільки неможливо достовірно визначити, в який час та в якому місці вони зроблені, що виключає визнання таких доказів належними та допустимими у справі. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 049/2014 від 11.08.2014р. при огляді приміщень перукарні «[INFO]» експертом встановлено, що місця залиття на стелі та стінах наявні тільки в приміщенні солярію плями та сліди плісняви на стелі, потьоки на шпалерах, міста відшарування шпалер від стін; та санвузлі з тильної сторони дзеркала наявні потьоки. Характерними ознаками дії води на опоряджувальні покриття або конструктивні елементи, в залежності від об'єкта, є плями, як правило більш темного кольору ніж загальний, патьоки, відшарування шпалер та фарби, наявність плісені. Враховуючи характер пошкоджень наявних на час огляду, можливо стверджувати, що вказані пошкодження виникли внаслідок залиття приміщень перукарні «[INFO]» 10.03.2014р. з причини зазначеної в акті про залиття від 18.03.2014р. Визначена кошторисом вартість відновлювального ремонту приміщень перукарні становить 3505 грн. з урахуванням ПДВ (584 грн.) та всіх витрат будівельної організації. В даному висновку експерт також зазначив, що: При виконанні будівельних робіт з ремонту приміщень солярію, імовірно за все, виникне необхідність демонтажу апарату солярію «ореп sun ultra», розташування якого від стіни на час огляду складає 4см, таким чином проводити роботи з ремонту поверхні стін практично неможливо. Експертом було надіслано запит до фірми (ФОП [PERSON], м. Луцьк) яка займалась монтажем обладнання солярію «ореп sun ultra», відповідно до відповіді від 14.08.2014р., вартість робіт (демонтаж монтаж) складе 4238 грн. З мережі Інтернет (http://www.solariums.com.ua тел. [NUMBER], [NUMBER]) вибрано фірму, що виконує роботи з монтажу та демонтажу соляріїв в тому числі з виїздом на місце, вартість робіт відповідно до телефонного опитування становить (демонтажу та монтажу обладнання) 2980,60 грн. Таким чином, вартість збитків нанесених нежитловому приміщенню перукарні в результаті залиття не узгоджується з кошторисом зробленим TOB "СК-Херсон" та значно різниться, отже суд визнає належним доказом по справі саме висновок експерта, оскільки він відповідає вимогам порядку визначення вартості пошкодження майна. Відповідно п.1 ч.1 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто в деліктних правовідносинах, визначено обов'язок відповідача щодо доказування відсутності саме його вини. Однак, виходячи з приписів наведеної норми права ч. 2 ст. 1192 ЦК України та ст. 60 ЦПК України, розмір збитків, якій відповідає реальній вартості втраченого майна, повинен доказувати позивач. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 2 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. В пункту 9 даної постанови зазначено, що Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. У тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача стосовно відсутності вини тільки відповідача у залитті стелі та відповідно відсутності необхідності по її відновлюванню , оскільки такі твердження спростовуються висновком експертизи № 049/2014 від 11.08.2014р у розрахунковій вартості відновлюваних робіт якої враховані роботи по відновленню стелі внаслідок залиття яке відбулося 10.03.2014р. Крім того суд не приймає до уваги доводи представника відповідача стосовно порушення експертом « Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» та вихід за межі повноважень, оскільки відповідно п.2.1 Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» 08.10.98р. 53/5 експерт має право: указувати у висновку експерта на факти, виявлені під час проведення експертизи, які мають значення для справи, але стосовно яких йому не були поставлені питання, та на обставини, що сприяли (могли сприяти) вчиненню правопорушення; Таким чином, суд оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що залиття приміщення перукарні перебуває в причинному зв'язку з винним діями відповідача та в обґрунтованому спричинені майнової шкоди позивачу. Доказів, які б спростовували ці факти відповідачем суду не надано, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі спричинених матеріальних збитків зазначених у висновку будівельно-технічної експертизи № 049/2014 від 11.08.2014р в сумі 3505грн. Що стосується витрат пов'язаних з демонтажем солярію, суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, як передчасно заявлені, оскільки по-перше експертом зазначені такі витрати як імовірні, а суд не може керуватися припущеннями, незалежно зроблені вони стороною чи експертом, по-друге ремонтні роботи ще не проведені, тому наразі не відомо, скільки коштів позивач витратить на такі роботи, і чи дійсно виникне необхідність у демонтажу солярію, а відповідно до законодавства відшкодуванню підлягають реальні збитки понесені стороною або необхідні для відновлення порушень. При дійсному понесені цих витрат позивач не позбавлена можливості на підставі встановлених в даному провадженні обставин та належному підтвердженні понесених витрат, стягнути відповідно витрачену суму, адже навіть експертом запропоновано декілька варіантів виконавців даного виду робіт, які пропонують послуги з монтажних робіт за різними цінами. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 2200 грн., суд вважає їх такими що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного . У відповідності до ч.2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зі ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Законом «Про Державний бюджет України на 2014рік» встановлено на 2014р. мінімальну заробітну плату у розмірі 1218 гривні. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з журналів судового засідання, безпосередньо в суді представник позивача затратив 4 години 10 хвилин. Тобто дійсно граничний розмір витрат на правову допомогу безпосередньо в суді складає 1997,52 гривень (1218 х 40% : 100 = 487,20 х 4,10). Оскільки представником позивача суду не надано розрахунку витраченого часу та виконаних інших робіт крім участі у судових засіданнях, суд позбавлений можливості перевірити їх на відповідність встановленим нормативам, тому відсутні правові підстави для задоволення іншої частини вимог про відшкодування витрат на правову допомогу. Згідно квитанції №11-3093079/С позивачем за експерте дослідження по зазначеній справі сплачено 2500грн., тому позовні вимоги в частині відшкодування зазначених витрат підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на підставі ст. 79 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень . На підставі наведеного,

Outcome: partial