Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка просить усунути [PERSON], який проживає в с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області від права на спадкування за заповітом та за законом після смерті [PERSON] та стягнути з нього на її користь понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що являючись рідною сестрою [PERSON], надавала матеріальну допомогу останній та піклувалась про неї. Починаючи з кінця 2008 року [PERSON] потребувала нагляду, так як перебувала уже на 73 році життя та набула ряд хронічних захворювань за віком, вона часто навідувала свою сестру, привозила ліки, одяг, харчі, всяко допомагала їй по господарстві, намагалась її підтримати, як морально та матеріально, так і фізично. Одного вечора сестра [PERSON] розповіла їй, що допустилась помилки, а саме в 2007 році, їхня троюрідна сестра [PERSON] попросила її скласти заповіт на свого сина [PERSON], однак зараз вона б хотіла змінити спадкоємця за заповітом, заповівши все своє майно їй. В подальшому вона забрала [PERSON] до себе додому і там здійснювала за нею догляд. Згодом [PERSON] стала краще себе почувати і вирішила повернутись до себе додому в село Старий Мізунь. На початку 2013 року вона дізналась від сусідів [PERSON], що останню сім»я [PERSON] забрала до себе додому в село Кропивник Долинського району, де її утримують і не підпускають нікого з близьких, що [PERSON] просить, щоб вона до неї приїхала та забрала. Вважає, що рідний дядько [PERSON] на прохання [PERSON], його метері, захищаючи інтереси свого племінника, маючи на меті перешкодити [PERSON] скасувати заповіт чи змінити у ньому спадкоємця, змусив її 16.08.2013 року покинути приміщення будинку, де проживає її сестра, не дозволивши забрати [PERSON] Просила усунути відповідача від права на спадкування з підстав зазначених в ч.ч.2,5 ст.1224 ЦК України. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищенаведені обставини та просила позов задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову так як даний позов є безпідставним та надуманим, а позивачка не тільки подає неправдиві дані, але умисно та свідомо перекручує факти. При цьому пояснив, що [PERSON], являється його родичкою, а саме рідною сестрою його бабусі - [PERSON]. Він являється спадкоємцем згідно заповіту [PERSON], який був складений 05.02.2007 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Старомізунської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №11, не змінювався і не відмінявся. Просив суд звернути увагу, що заповіт складено 05.02.2007 року, а [PERSON] померла [INFO], таким чином з часу складання заповіту минуло більше шести років, і якщо б вона мала намір скасувати чи змінити його, то часу було більше, ніж достатньо. Також [PERSON] зазначає, що [PERSON] в попередні роки самостійно ходила, приїздила до неї в селище Вигода та деякий час в неї проживала. [PERSON] вказує, що саме на початку 2013 року, сусіди [PERSON] доповіли їй, що троюрідна сестра [PERSON] забрала [PERSON] в село Кропивник, де її утримують та не підпускають нікого з близьких, що [PERSON] просить, щоб вона до неї приїхала і привезла їй одяг, оскільки її забрали прямо з ліжка майже голою та в такому стані в подальшому утримують, не дають змоги самостійно вибратись та доїхати назад додому. Вважає, що дані твердження [PERSON] не відповідають дійсності та не є правдивими. На підтвердження вказаного позивачкою не надано жодного доказу та жодні з допитаних в судовому засіданні свідків не підтвердили дані твердження. [PERSON] в позовній заяві вказує про те, що одного разу, а саме на початку 2013 року, коли сусіди [PERSON] доповіли їй, що троюрідна сестра [PERSON], забрала останню в село Кропивник, вона, не зволікаючи часом, при першій ж можливості виїхала за місцем проживання троюрідної сестри [PERSON] Вважає, що [PERSON] повідомили про необхіднідність допомоги [PERSON] на початку 2013 року, проте вона приїхала аж через півроку - в серпні 2013 року. Також на його думку, неправдивими є твердження [PERSON] про заподіяння ним легких тілесних ушкоджень, так як він не наносив їх, оскільки щодо нього не порушувалось кримінальних проваджень. Натомість, кримінальне провадження було порушено щодо [PERSON], а не відносно нього. Кримінальне провадження було відкрито за нанесення легких тілесних ушкоджень [PERSON], які вона ж сама і спровокувала. Разом з тим, дане кримінальне провадження не свідчить, що спадкодавцеві [PERSON] умисно перешкоджали скласти новий заповіт, внести до нього зміни або його скасувати, з даного приводу не було жодного повідомлення ні в правоохоронні органи, ні в органи місцевого самоврядування. Переконаний, що твердження [PERSON] є видуманими, такими, що не підтверджені жодними доказами. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку що позовна заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до вимог ст.1224 ч.2 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено про те, що [PERSON] 1935 року народження, являлась рідною сестрою бабусі відповідача [PERSON], які за життя збудували будинок, який знаходиться по [ADDRESS] З даних свідоцтва про смерть серія -[NUMBER], виданого виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району, встановлено,що [PERSON] померла [INFO] . Згідно копії заповіту від 15.02.2007 року, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . В суді встановлено про те, що на день смерті [PERSON] за нею рахувалось 12 частка будинковолодіння [ADDRESS], інша 12 частка будинковолодіння належить матері відповідача [PERSON] . Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.05.2014 року після смерті [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] відкрита спадкова справа, щодо майна померлої, наявний заповіт, який на теперішній час чинний. Як зазначили сторони, померла заповідала все своє майно племіннику [PERSON] Світлокопія заяви № 30 від 13.05.2014, свідчить про те,що [PERSON] після смерті рідної сестри [PERSON], звернулась до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини на підставі ст.1262 Цивільного кодексу України за законом . Обгрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зіслалась на вирок Долинського районного суду від 28.03.2014 року у кримінальному провадженні №343/121/14-к ,яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України. Позивачка вказала ,що рідний дядько відповідача на прохання [PERSON], його метері, захищаючи інтереси свого племінника, маючи на меті перешкодити [PERSON] скасувати заповіт чи змінити у ньому спадкоємця, змусив її 16.08.2013 року покинути приміщення будинку, де проживає її сестра, не дозволивши забрати [PERSON],щоб та змінила заповіт. Однак вказані доводи судом не беруться до уваги,оскільки в суді не здобуто доказів ,що [PERSON]умисно перешкоджали скласти новий заповіт ,внести до нього зміни або скасувати заповіт ,оскільки з даного приводу не було повідомлення в правоохоронні органи. Також [PERSON] даючи пояснення в суді пояснила, що 16.08.2013 року вона приїхала в с. Кропивник Долинського району для того, щоб провідати свою рідну сестру [PERSON], яка проживає разом з сім'єю [PERSON]. В суді встановлено ,що заповіт складено 05.02.2007 року ,а спадкодавець [PERSON] померла [INFO]. Також обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зіслалась на те, що відповідач та його мама незаконно утримували спадкодавця та не давали можливості змінити заповіт. Однак дані доводи не знайшли підтвердження в судовому засіданні та спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]- соціального працівника, яка відвідувала [PERSON] як в селі Старий Мізунь так і в селі Кропивник. Дані свідки повідомили, що як в будинку в село Старий Мізунь, так і після переїзду в село Кропивник, за [PERSON] постійно доглядали та надавали їй допомогу. Доводи позивачки про те, що [PERSON] була ізольована умисними діями відповідача та його близьких родичів, що не давало їй змоги з'явитись за місцем укладення заповіту, а саме в с. Старий Мізунь, щоб скасувати вказаний заповіт, змінити його чи скласти новий, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються поясненнями відповідача. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що при відвідуванні [PERSON] як в селі Старий Мізунь, так і після переїзду в село Кропивник, вона проживала у звичайних нормальних умовах, ніколи не скаржилася ні на [PERSON], ні на [PERSON],а також те,що мала намір змінити заповіт , ніколи не повідомляла, що її утримують та не випускають з будинку, та що за нею не доглядають. Також добавила, що [PERSON] у зв"язку із похилим віком потребувала допомоги, однак вона не перебувала у безпорадному стані, могла самостійно підігріти їжу, виходила на подвір"я та спілкувалась із сусідами. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] про те ,що [PERSON] просила [PERSON] забрати її,оскільки після складання заповіту ,ставлення сім»ї [PERSON] до неї погіршилось і вона жаліє,про складений заповіт і бажає його змінити на користь сестри ,судом не беруться до уваги,оскільки з пояснень вказаних свідків не встановлено про їх обізнаність про перешкоди відповідачем у складанні чи зміні , [PERSON],на користь позивачки заповіту Заповіт був складений в 2007 році і в [PERSON] було достатньо часу його змінити,чи скласти новий на користь позивачки. Також позивачка просила усунути відповідача від спадкування з підстав передбачених ч.5 ст.1224 ЦК України. Згідно ч. 5 ст.1224 ЦК України , за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. При усуненні від спадкування з даних підстав, суд повинен встановити наступні обставини: факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги; факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво; потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. І тільки при доведеності цих фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", правило ч.5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено ,що відповідач являється спадкоємцем за заповітом,тому не може бути усунутий від права на спадкування з підстав передбачених ч.5 ст.1224 ЦК України. У відповідності до ст.10 ЦПК України сторони ,які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів ,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків ,встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи ,роз»яснює особам ,які беруть участь у справі їх права та обов»язки,попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках ,встановлених ЦПК України. Суд вважає, що позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом з метою позбавлення відповідача належного йому права (на спадкування), проте під час судового розгляду справи позивачкою не доведено, а судом не здобуто належних та допустимих доказів, які дають підстави суду усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування по заповіту. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] проживала з відповідачем в одному будинку до лютого 2013 року ,а з лютого по день смерті в селі Кропивник у [PERSON]. Відповідачка за весь час тільки один раз її провідала ,а саме 16.08.2013 року, і в цей день виник конфлікт між нею та [PERSON] . У [PERSON]було все необхідне для проживання,був влаштований її побут та догляд [PERSON] та її членами сім»ї ,а також в суді не здобуто доказів що [PERSON] перебувала у безпорадному стані та потребувала допомогу від відповідача по справі. У зв'язку з наведеним, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про усунення від права на спадкування [PERSON], оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що спадкоємцем майна померлої [PERSON], згідно заповіту посвідченого 15.02.2007 року - є відповідач по справі [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку ,що позивачкою не доведено наявність умов, які передбачені ч.ч.2,5 ст. 1224 ЦК України, на підставі яких суд може усунути спадкоємця від права на спадкування за законом, а саме, що відповідач умисно перешкоджав спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт,що він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. На підставі викладеного та ч.2,ч.5 ст. 1224 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed