overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення 23 років. В позовній заяві посилається на те, що позивач має повнолітнього сина, батьком якого є відповідач. На даний час син навчається. Відповідач добровільно утримувати дитину в період навчання відмовляється. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій повідомив, що з"явитись до суду не може за станом здоров"я, позовні вимоги за змістом не визнає, допомогу дитині він надавав, надає та буде надавати, але в меншому розмірі, так як він не працює та має на утриманні іншу дитину [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Батьками [PERSON] є батько [PERSON] та мати [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 1998 року (а.с. 5). Відповідно до довідки наданої КВНЗ "Олександрійське училище культури" № 55 від 26.02.2016 року [PERSON] є студентом 3-го курсу за спеціальністю народна художня творчість денної форми навчання. Термін навчання по червень 2017 року (а.с. 2). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, так як судом з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню повнолітньої дитини, а тому з нього необхідно утримувати аліменти на час навчання, однак враховуючи, що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вважає, що частка до стягнення має становити 1/6. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В зв'язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача аліментів на її користь в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів) починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення позивачем 23 років. В позовній заяві посилається на те, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON]. Її батьки розлучились. На даний час вона навчається на другому курсі Світловодського політехнічного коледжу КНТУ на денній формі навчання на бюджетній основі, на курсі "Економіка підприємства". Позивач перебуває на утриманні матері, в якої не вистачає коштів на утримання доньки. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згідний, заперечень не має. Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Батьками [PERSON] є батько [PERSON] та мати [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 19.02.1997 року (а.с. 6). На даний час батьки позивача не перебувають у шлюбних відносинах з 2001 року. Відповідно до довідки № 57 від 26.01.2015 року наданої Світловодським політехнічним коледжем КНТУ [PERSON] є студентом 2-го курсу денного відділення Світловодського політехнічного коледжу КНТУ за "Економіка підприємства", на бюджетній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року (а.с.7). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як судом з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню повнолітньої дитини, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В зв'язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на її утримання, в якому вказала, що 20 червня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, оскільки у даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити пред'явлені позовні вимоги у повному обсязі за наступних підстав. Так, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2014 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 07 серпня 2012 року, виданим Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, та відповідачем не заперечується. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою КП "ЖЕО №35". Разом з тим, позивач не працює, оскільки доглядає за малолітнім сином до досягнення ним трирічного віку, тобто до [INFO] року та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встанолено, що відповідач працездатний, офіційно працює у ТОВ "Ренес ВВ" на посаді експедитора, має регулярний та стабільний заробіток, тому суд вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку. Визначаючи строк, з якого і до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм ст. 79, ч. 2 ст. 84 СК України, відповідно до яких аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного обов'язку утримувати дитину і матеріальної допомоги не надає. В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони надали заяви в яких просять заслухати справу в їх відсутність, позивач - позовні вимоги підтримує, а відповідач -позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку визнає. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2007 року, на даний час судом розглядається справа про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.2) Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.(а.с.3,4) Відповідно до ст.180 СК України- батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадкв, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов"язків по утриманню дитини, доказів скрутного матерільного становища відповідачем не надано, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного обовязку утримувати дитину і матеріальної допомоги не надає. В судове засідання сторони не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони надали заяви в яких просять заслухати справу в їх відсутність, позивач- позовні вимоги підтримує, а відповідач -позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2015р.(а.с. 6) Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.(а.с. а.с. 5, 7) Відповідно до ст.180 СК України- батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадкв, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, доказів скрутного матерільного становища відповідачем не надано, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 27 квітня 1996 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану підвідділ "Орджонікідзевський" м. Харкова, актовий запис № 162. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні права та обов'язки, постійно виникають сварки, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейний бюджет відсутній. Спору про поділ майна не має. Позивачка у судове засідання з'явилась, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Проти надання строку на примирення заперечувала. Відповідач у судове засідання з'явився, позовну заяву підтримав, проти надання строку на примирення заперечував. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 квітня 1996 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану підвідділ "Орджонікідзевський" м. Харкова, актовий запис № 162. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27 квітня 1996). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що причиною розпаду сім*ї є несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивачки, суд зазначає про вибір прізвища позивачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання, зазначивши, що відповідач по справі [PERSON] є її батьком. В даний час позивачка досягла повноліття та є студентом денної форми Національного юридичного університету ім.Ярослава Мудрого, за спеціальністю "Міжнародне право". Термін закінчення навчання 30.06.2024 року. За навчання (контракт), проживання, харчування, проїзд до м.Харків, купівлю підручників, зошитів в навчальному закладі, кошти надає їй виключно мати, яких не вистачає. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, оскільки має дохід. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання в до закінчення навчання, але не більше ніж до досягненням нею 23 річного віку. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи, відзив на позов та інших заяв не подав (Ухвалу про відкриття провадження з додатками отримано 15.07.2021). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка являється дочкою відповідача, яка навчається на денної форми Національного юридичного університету ім.Ярослава Мудрого, за спеціальністю "Міжнародне право". Термін закінчення навчання 30.06.2024 року. Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини на час навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Зазначила, що шлюб між ними був укладений 02 жовтня 1993 року Палацом одруження м. Харкова "Орджонікідзевський", актовий запис №1045. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться мешкати з позивачем. Причиною розірвання шлюбу стало вживання відповідачем спиртних напоїв, постійні сварки. Сімейне життя з відповідачем не склалося, сімейних відносин строни не підтримують. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 197 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.10.1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Палацом одруження м. Харкова "Орджонікідзевський", актовий запис №1045. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 20 червня 1995 року, серія [NUMBER], та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 13 серпня 2004 року, серія [NUMBER] В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали вживання відповідачем спиртних напоїв, постійні сварки, відсутність взаєморозуміння. Особисті стосунки між позивачем та відповідачем припинені, сім'я фактично розпалась. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання спільної малолітньої дитини, а також стягнути з останнього витрати на правову допомогу, що їх зазнала позивач. В судове засідання сторони по справі не з'явились, однак спрямували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач позов визнав. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідив таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, приходить до переконання про часткове задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Разом з тим, частковість задоволення позову, в частині стягнення з відповідача витрат, що їх поніс позивач на правову допомогу в розмірі 150 гривень, суд обґрунтовує наступним чином. За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов’язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд вирішує наступне. Позивача було звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір". Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати в розмірі 243,60 гривні підлягають до стягнення з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial