Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія Арсенал страхування» звернулася з даним позовом до [PERSON] про стягнення з неї 5147 грн. та судових витрат. Позов вмотивовано тим, що 20.07.2018р. в м.Одеса з вини водія відповідача сталася ДТП: водій а\\м Мазда [NUMBER] [PERSON] скоїла зіткнення з а\\м Лексус [NUMBER] , який належить [PERSON] , після якого [PERSON] місце ДТП покинула. Останню постановою суду визнано винною у скоєнні ДТП. Позивач відшкодував потерпілій особі 5147 грн. Посилаючись на норми статтей 993 ЦК України та 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив суд позов задовольнити. Відповідач відзиву на позов не надала. Після закриття підготовчого провадження надала суду заяву про приєднання доказів, а саме оригіналу квитанції про сплату на рахунок позивача 5147 грн. Учасники справи у засідання не прибули, представник позивача не проти заочного рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 15.06.2018р. в м.Одеса сталася ДТП: водій а\\м Мазда [NUMBER] [PERSON] скоїла зіткнення з а\\м Лексус [NUMBER] , який належить [PERSON] , після якого [PERSON] місце ДТП покинула. Останню 25.07.2019р. постановою суду у справі №520/16650/19 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4 та 124 КУпАП (а.с.7). Відповідно до ч.3 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Матеріалами справи також встановлено, що шкоду завдану автомобілю потерпілого відшкодовано позивачем у сумі 5147 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.17). 01.07.2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначеним Законом були визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Згідно п.п."в" п.38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, самовільно залишив місце пригоди. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Відповідачем надано докази сплати квитанцією від 16.03.2021р. на рахунок позивача 5147 грн., тобто розміру заподіяної шкоди. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України - судові витрати 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial