Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, вказала, що 27 березня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склались і фактично припинені у зв»язку з різними поглядами на подальше спільне сумісне життя, наміру миритись не має. Вважає, що в подальшому їх сім»я існувати не буде, примирення між ними неможливе. Підставою для розпаду сім»ї стало те, що відповідач не бажає підтримувати сімейні стосунки. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб. Крім цього, на сьогоднішній день дитина проживає біля неї і перебуває на її матеріальному забезпеченні. По скільки вона має право на отримання аліментів на дитину, тому просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач у судове засідання не з»явилась, надала письмову заяву у якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву у якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Щодо стягнення аліментів, то визнав частково, зазначив, що він надає у добровільному порядку матеріальну допомогу, купує йому одяг. На даний час він не працюючий, однак, погоджується сплачувати аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних міркувань. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін. Суд вважає, що існування цього шлюбу не відповідатиме його цілям та інтересам сторін. Одночасно суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає рішення сторін виваженим і перевіреним. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому \~слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується \~на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. \~Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а в даному випадку сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.6), позивач при реєстрації шлюбу прізвище позивача «Войтко». Тому суд вважає за необхідне залишити прізвище позивача «Войтко». Спору про майно сторони не мають. Сторони шлюб розривають вперше. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, що шлюб сторін існує лише формально, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім»я розпалась повністю та остаточно, і зберегти її неможливо, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд, з урахуванням позицій сторін та вивчивши надані матеріали справи, суд вважає за \~необхідне позов в цій частині задовольнити повністю. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. \~ Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], однак, добровільно допомагає на утримання дитини, інших утриманців не має. Відповідач не проживає з позивачкою однією сімєю, але надає допомогу на утримання дитини. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При \~вирішенні \~питання \~про \~розмір \~аліментів, \~суд \~дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини у твердій грошовій сумі, починаючи з дня предявлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Враховуючи ту обставину, що відповідач являється батьком дитини [PERSON], [INFO], тому суд має підстави задоволити заявлені позовні вимоги. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, достовірних доказів про майновий стан, а також про заробіток відповідача суду не надано, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитини. За таких обставин суд вважає необхідним стягувати із відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі 500 гривень, щомісячно, до його повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 19 травня 2015 року за вхід.№3091, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 19 травня 2015 року. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати повязані із оплатою судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved