Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах- Бердянської міської ради Запорізької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, посилаючись на наступні обставини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач вказав, що Бердянською міською радою 25.02.2010 року прийнято рішення №41 "Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок", п.5.34 якого затверджено проект відведення земельної ділянки та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0864 га., розташовану за адресою: вул.Курортна, 120-е для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації. На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку по вул. Курортна, 120-е у м.Бердянську, серії ЯК №911814, кадастровий номер 2310400000:07:002:0097. Проект відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва [PERSON], яка в подальшому відчужила її на користь [PERSON], погоджено та затверджено з порушенням водного, земельного та містобудівного законодавства. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 13.07.2016 року у справі №310/255/15-ц за позовом керівника Бердянської місцевої прокуратури визнано незаконним та скасовано п.5.34 рішення Бердянської міської ради №41 від 25.02.2010 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯК №911814 та витребувано з володіння [PERSON] земельну ділянку по вул. Курортна, 120-е у м.Бердянську. Вищевказаним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] незаконно набула у власність та у подальшому незаконно відчужила право власності на спірну земельну ділянку [PERSON] Під час виконання рішення суду державним виконавцем 11.11.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві оскільки у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.01.2016 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав земельну ділянку по вул.Курортна, 120-е у м.Бердянську. Позивач вказав, що неправомірність рішення Бердянської міської ради, яка встановлена рішенням Бердянського міськрайонного суду від 13.07.2016 року у справі №310/255/15-ц, свідчить про відсутність волі власника. Позивач вказав, що є всі підстави стверджувати, що [PERSON] незаконно набув і в подальшому незаконно відчужив на користь [PERSON] право власності на земельну ділянку вул. Курортна, 120-е у м. Бердянську, яка підлягає витребуванню на користь територіальної громади міста Бердянська. Позивач зазначив, що право власності на зазначену оспорювану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON], а отже існує спір про право власності на цю земельну ділянку, територіальна громада м.Бердянськ має право звернутись із позовом про визнання за нею права власності на це майно. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Із вказаним позовом керівник органу прокуратури звертається, оскільки Бердянська міська рада з 05.08.2016 р., тобто з дня набрання законної сили рішенням суду по справі №310/255/15-ц, не вживає заходів щодо повернення земельної ділянки у комунальну власність. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 13.07.2016 року по справі №310/255/15-ц встановлено, що в порушення вищезазначених вимог законодавства спірним пунктом рішення міської ради незаконно передано у приватну власність земельну ділянку, яка може перебувати тільки у комунальній власності та передаватись в лише в оренду відповідно до вимог законодавства, чим позбавлено як територіальну громаду, так і кожного її члена, права розпоряджатись землею у встановленому законом порядку. В судове засідання представник Бердянської місцевої прокуратури прокурор Святенький М.Г. не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Представник позивача - Бердянської міської ради Запорізької області в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності відповідно до закону. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому\~ суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Бердянською міською радою 25.02.2010 року прийнято рішення № 41 "Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок", п. 5.34 якого затверджено проект відведення земельної ділянки та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0864 га., розташовану за адресою: вул. Курортна, 120-е в м.Бердянську для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації. Встановлено, що на підставі вищезазначеного рішення [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку по вул. Курортна, 120-е у м. Бердянську, серії ЯК №911814, кадастровий номер 2310400000:07:002:0097. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.07.2016 року у справі №310/255/15-ц, яке набрало законної сили 05.08.2016 року, визнано незаконним та скасовано п.5.34 рішення Бердянської міської ради №41 від 25.02.2010 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯК №911814 та витребувано з володіння [PERSON] земельну ділянку по вул. Курортна, 120-е у м.Бердянську. В ході розгляду вищевказаної цивільної справи, судом достовірно встановлено, що [PERSON] незаконно набула у власність та у подальшому незаконно відчужила право власності на спірну земельну ділянку [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно постанови про повернення виконавчого документа стгувачеві від 11.11.2016 року ВП № 52141122, під час виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 67341745 від 05.09.2016 року, 05.01.2016 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав земельну ділянку по вул. Курортна, 120-е у м.Бердянську Запорізької області. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Відповідно до п. 22 Вищевказаної Постанови Пленуму суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у справі №6-170цс14. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК, зокрема якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно з приписами ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності. Статтею 172 ЦК України передбачено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом. Таким чином, територіальна громада як власник об'єктів права комунальної власності делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. У зв'язку з наведеним, суд має всі підстави вважати, що [PERSON] незаконно набув і у подальшому незаконно відчужив на користь [PERSON] право власності на земельну ділянку по вул. Курортна, 120-е у м.Бердянську, яка підлягає витребуванню на користь територіальної громади міста Бердянська на підставі ст.388 ЦК України. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням того, що право власності на зазначену оспорювану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON], а отже існує спір про право власності на цю земельну ділянку, територіальна громада м.Бердянськ має право звернутись із позовом про визнання за нею права власності на це майно. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою вказаної статті. Встановлено, що з вказаним позовом керівник органу прокуратури звертається оскільки Бердянська міська рада з 05.08.2016 р., тобто з дня набрання законної сили рішенням суду по справі №310/255/15-ц, не вживає заходів до повернення земельної ділянки у комунальну власність. Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності в нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому випадку прокурор набуває статусу позивача. \~Таким чином, суд оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позов законним та оьгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.\~\~ На підставі ст.ст.16, 388, 392 Цивільного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 22, 26 Постанови Пленуму ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»і

Outcome: approved