Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі 1999 року. За цей період, [INFO] , у них народилася дочка [PERSON] . В даний час дочка продовжує навчання у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса на третьому курсі СО "Бакалавр" економічного факультету денної форми навчання за спеціальністю "073 Менеджмент". Дочка не має можливості влаштуватись на роботу у зв`язку з навчанням. Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , в зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/6 частки (але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дати досягнення дочкою повноліття та до моменту закінчення нею навчання, або до досягнення двадцятитрирічного віку, в залежності від того, яка з цих подій настане першою. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач стверджує, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач даний факт не заперечує, а тому суд вважає дану обставину встановленою. Відповідно до копії паспорту громадянина України (а.с. 7), дочка сторін [PERSON] народилася [INFO] . Отже, повноліття вона досягла [INFO] . Згідно довідки Донецького Національного університету імені Василя Стуса № 135/06.9.1-26 від 27.05.2020 (а.с. 9), [PERSON] є студенткою даного навчального закладу денної форми навчання, стипендію не отримує, період її навчання становить з 01.09.2017 до 30.06.2021. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні підтверджено, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , яка після досягнення повноліття продовжує навчання. Позивачем стверджується, а відповідачем не заперечується, що дочка проживає з позивачем, а отже, вона має право на звернення до суду з даним позовом та право на стягнення аліментів на свою користь на утримання повнолітньої дочки. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. За статтею 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. З огляду на встановлені обставини, суд, при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дочки, а саме: відсутність стипендії та неможливість влаштуватись на роботу в зв`язку з наавчанням на данній формі навчання, матеріальне становище відповідача, визнання ним позовних вимог. Тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає можливим стягнути з останнього аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу). В свою чергу, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Враховуючи, що [PERSON] [INFO] досягла повноліття, і відповідно втратила статус дитини у розумінні ст. 6 СК України, суд при визначенні розміру аліментів не застосовує у даному випадку положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів встановлюється судом лише у разі їх стягнення на утримання дитини, тобто особи, яка не досягла повноліття. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 14.07.2020, тому, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти, в зв`язку з чим, вимога позивача про присудження аліментів з дати досягнення дочкою повноліття задоволенню не підлягає. Визначаючи дату закінчення стягнення аліментів, суд враховує, що дочка сторін досягне 23 років [INFO], а закінчення навчання настане 30.06.2021. Таким чином, оскільки закінчення навчання настане перш ніж дочка досягне 23-річного віку, суд стягує аліменти до закінчення нею навчання. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial