Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором № 5096 від 14 серпня 2013 року, укладеним між КС «Херсонський кредит» та [PERSON], та забезпеченого договором поруки укладеному 14 серпня 2013 року з [PERSON] в сумі 17 675 грн. 37 коп., з яких 10 020 грн. 44 коп. - тіло кредиту, 7 654 грн. 93 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, що утворилася станом на 12 серпня 2014 року, посилаючись на порушення відповідачами зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не втсановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Згідно ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а відповідно до частини 2 зазначеної статті спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є членом Кредитної спілки "Херсонський кредит". 14 серпня 2013 року між КС «Херсонський кредит»» та відповідачкою [PERSON] укладений кредитний договір № 5096, відповідно до якого кредитна спілка надала відповідачці кредит в розмірі 11 500 грн. строком до 14 серпня 2014 року. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 42 % річних. Відповідно до п.4.2 вказаного договору сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів згідно графіку платежів, проте в порушення умов договору відповідачка частково погасила заборгованість по процентам за користування кредитом та не здійснила жодного платежу по кредиту. Відповідно до п.п. 9.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання кредитного зобов'язання за цим договором позичальником на нього покладається обов'язок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки зазначеній у п. 1.1 за весь період прострочення. Виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором було забезпечено договором поруки від 14 серпня 2013 року з поручителем [PERSON] Відповідно до підпункту 1.1. договору поруки поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання [PERSON] за договором споживчого кредиту № 5096 від 14 серпня 2013 року на суму 11500 грн. строком до 14 серпня 2014 року. Відповідно до пункту 2.1 позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачам направлялись вимоги про погашення заборгованості перед банком, проте відповідачі ухиляються від виконання визначених договором зобов'язань, заборгованість не сплачують. Так, станом на 12 серпня 2014 року заборгованість за кредитом складає 17 675 грн. 37 коп., з яких 10 020 грн. 44 коп. - тіло кредиту, 7 654 грн. 93 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується довідкою-розрахунком позовних вимог. Таким чином, оскільки відповідачі в судовому засіданні не оспорювали заявлені проти них позовні вимоги, крім того протягом дії договору не сплачували кредит вчасно та у повному обсязі, а також проценти за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати в сумі 243,60 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved