Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приватбанк 28 вересня 2017 року направив до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, який отриманий судом 4 жовтня 2017 року. З позову вбачається, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 3 липня 2012 року отримала кредит в розмірі 1300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої зобовязання перед Банком, відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 3 липня 2012 року, внаслідок чого станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість в сумі 14150 грн. 08 коп., з яких: заборгованість за кредитом 418 грн. 66 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 9681 грн. 42 коп., заборгованість по пені та комісії 2900 грн. 00 коп., штраф (фіксова частина) -500 грн.00 коп., штраф (процентна складова) 650 грн. 00 коп. Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача ПАТ КБ Приватбанк [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 3 липня 2012 року в сумі 14150 грн. 08 коп., з яких: заборгованість за кредитом 418 грн. 66 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 9681 грн. 42 коп., заборгованість по пені та комісії 2900 грн. 00 коп., штраф (фіксова частина) -500 грн.00 коп., штраф (процентна складова) 650 грн. 00 коп. та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року відкрито провадження по справі. В попереднє судове засідання 24 жовтня 2017 року представник позивача ПАТ КБ Приватбанк не зявився, в матеріалах справи є клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ Приватбанк, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час і місце проведення попереднього судового засідання. В судові засідання 15 листопада, 5 грудня та 15 грудня 2017 року представник позивача ПАТ КБ Приватбанк не зявився, в матеріалах справи є клопотання представника позивача [PERSON]про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ Приватбанк, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, згоден на винесення заочного рішення по справі. В судове засідання 15 листопада 2017 року відповідач [PERSON] не зявилася, а в судовому засіданні 5 грудня 2017 року заявила клопотання про відкладення розгляду справи. 14 грудня 2017 року представником відповідача [PERSON] адвокатом [PERSON] подано клопотання про витребування документів від позивача ПАТ КБ Приватбанк та розгляд справи у її відсутність. Ухвалою суду від 4 січня 2018 року розгляд даної справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні 29 січня 2018 року представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заявила клопотання про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження та заявила клопотання про повторне витребування документів від позивача ПАТ КБ Приватбанк. Ухвалою суду від 29 січня 2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за клопотанням відповідача за правилами загального позовного провадження. 30 січня 2018 року до суду поданий відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву ПАТ КБ Приватбанк (a.c.100). 28 лютого 2018 року до суду надійшла відповідь позивача ПАТ КБ Приватбанк на запит суду від 9 лютого 2018 року та відповідь на відзив на позовну заяву, в якому представник позивача [PERSON] просить суд позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк задовольнити в повному обсязі (а.с.а.с.125-130). Підготовче засідання призначене на 1 березня 2018 року було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката [PERSON], а 21 березня 2018 року в звязку з витребуванням документів за клопотанням представника відповідача адвоката [PERSON] від ПАТ КБ Приватбанк. 26 березня 2018 року до суду надійшла відповідь ПАТ КБ Приватбанк на запит суду від 21 березня 2018 року. Ухвалою суду від 29 березня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача і зроблено запит до ПАТ КБ "Приватбанк" щодо надання відповідної інформації, що стосується спору по даній справі, закрито підготовче провадження у справі та призначено дану цивільну справу для розгляду по суті на 25 квітня 2018 року. Судове засідання призначене на 25 квітня 2018 року було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката [PERSON] В судове засідання 15 травня 2018 року представник позивача ПАТ КБ Приватбанк не зявився, в матеріалах справи є клопотання представника позивача [PERSON]про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ Приватбанк, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, згоден на винесення заочного рішення по справі. У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача [PERSON] вказує, що за даним кредитним договором відповідач має прострочену заборгованість, одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки пеня і штраф є формами неустойки, і тому у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Також вказала, що відповідач [PERSON] здійснювала погашення кредиту з порушенням термінів повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості, яка свідчить про наміри відповідача про злісне ухилення від виконання зобовязань за кредитним договором. Представник позивача [PERSON] просила суд даний позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання 15 травня 2018 року не зявилися, до суду представник відповідача адвокат [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність відповідача, вказала, що позов ПАТ КБ Приватбанк визнають частково, просила суд, врахувати, що останній платіж відповідачем був здійснений 30 грудня 2014 року, строк дії картки до 1 квітня 2016 року, просила не стягувати з відповідача заборгованість по пені та комісії в сумі 2900 грн. 00 коп., оскільки не здійснено розмежування пені і комісії або застосувати до цієї вимоги строк позовної давності, оскільки термін строку дії картки закінчився 1 квітня 2016 року та просила суд не стягувати з відповідача штрафи. Вказала також, що після закінчення строку дії картки з 1 квітня 2016 року відсотки повинні нараховуватися по обліковій ставці НБУ. Враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вирішує процесуальні питання у справі, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України (в редакції 2017 року) та Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ПАТ КБ Приватбанк (представник позивача [PERSON]) до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3 ст. 89 ЦПК України). У відповідності до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує правові позиції (висновки) щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання. Судом встановлено, що 3 липня 2012 року відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ Приватбанк із анкетою - заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та просила надати їй платіжну картку кредитка Універсальна з кредитним лімітом в сумі 500 грн. (а.с.6). Відповідно до змісту вказаної заяви відповідач [PERSON] ознайомилась і погодилась з Умовами кредитування, які були їй надані для ознайомлення в письмовій формі, своїм підписом вона підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку та висловила згоду з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір про надання банківських послуг. З довідки, надісланої представником позивача [PERSON] на запит суду 28 лютого 2018 року, вбачається, що між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано кредитну картку № 5211537313295276 відкриту 3 липня 2012 року, термін дії - 03/16 (а.с.117). Судом оглянутий Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, зокрема з тарифу обслуговування кредитної карти Універсальна, 55 днів пільгового періоду вбачається, що пільговий період становить до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) становить 2,5 % (за тратами здійсненими з 1 вересня 2014 року 2,9 %, за тратами здійсненими з 1 квітня 2015 року 3,6 % ), обовязковий щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 1 квітня 2014 року 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня =0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань становить 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.7). Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено право Банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, а також змінювати розмір наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) в однобічному порядку за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. За змістом п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно, Банк при зміні розміру кредитного ліміту діяв в порядку, визначеному Умовами та Правилами надання банківських послуг. В п. 2.1.1.3.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених Клієнтом або його довіреними особами операцій, а також вартість послуг, визначених Тарифами Банку при настанні термінів платежу. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобовязань за Договором позичальник зобовязаний на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає сплаті в першу чергу (а.с.а.с.8-31). В розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 31 серпня 2017 року відповідач [PERSON], має заборгованість в сумі 14150 грн. 08 коп., з яких: заборгованість за кредитом 418 грн. 66 коп., заборгованість за процентами 9681 грн. 42 коп. (в тому числі несплачені проценти на поточну заборгованість 13 грн. 03 коп., несплачені проценти на прострочену заборгованість 9668 грн. 39 коп.), заборгованість з комісії 2900 грн. 00 коп., заборгованість по судовим штрафам 1150 грн. 00 коп. (а.с.4-5). Суду надані за клопотанням сторони відповідача виписки щодо руху коштів по рахунку відповідача [PERSON] ( а.с.а.с.113-116,131-132), але відповіді про розмежування пені і комісії суду не надано. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3 ст.549 ЦК України). З досліджених судом доказів вбачається, що строк позовної давності було перервано 30.12.2014 року внаслідок здійснення відповідачем платежу в рахунок погашення заборгованості по цьому кредитному договору ( а.с.4), платежі також здійснювалися , 29.10.2014 року в сумі 94 грн. 34 коп., 17.07.2014 року в сумі 1072 грн. 50 коп. Строк позовної даності відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг ( п. 1.1.7.31 ) встановлено - 50 років. Суд не приймає до уваги цей строк, враховуючи, що договір про збільшення строків позовної давності укладається в письмовій формі ( ст. 207 ЦК України). Такий договір з відповідачем [PERSON] не укладався, наявність заяви-анкети боржника не свідчить про укладення такого договору. Відповідно до вищевикладеного, до вимог позивача про стягнення пені може бути застосований спеціальний строк давності, але суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 2900 грн. заборгованості за пенею та комісією, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Неустойка є видом забезпечення виконання зобов'язань (ч.1 ст. 546 ЦК України ) та правовим наслідком порушення зобов'язання (ст. 611 ЦК УКраїни). При цьому, з розрахунку заборгованості (а.с.а.с.4-5) вбачається, що позивачем, починаючи з 30.04.2015 року за колонкою «сума комісії та пені» нараховувалась щомісячно тверда грошова сума 100,00 грн, що суперечить визначенню пені, передбаченому ч.3 ст. 549 ЦК України, оскільки вона має нараховуватись у відсотковому співвідношенні до суми заборгованості. З урахуванням наведеного, нарахування позивачем пені в твердій грошовій сумі суперечить вимогам ч.3 ст. 549 ЦК України. Окрім того, таке нарахування суперечить п.1.1.5.25, п.2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, які передбачають нарахування пені у відсотковому значенні до заборгованості. Також, банківською комісією є грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем жодним чином не обгрунтовано стягнення пені в твердій грошовій сумі в розмірі 100,00 грн. відповідно до конкретного пункту Умов та правил надання банківських послуг, та, приймаючи до уваги, що комісія та пеня є різними видами платежів: комісія - це плата за обслуговування рахунку, пеня - вид відповідальності за порушення зобов'язання, то їх спільне нарахування суперечить вимогам чинного законодавства України. Розмежувати пеню та комісію позивач відмовився, посилаючись на технічні причини. Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2900 грн. заборгованості за пенею та комісією. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст. 629 ЦК УКраїни). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові аслідки, встановлені договором або законом. Встановлено та знайшло підтвердження матеріалами справи, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору №б/н від 03.07.2012 року, а тому має заборгованість за кредитом станом на 31.08.2017 року в сумі 418 грн. 66 коп. Суд застосовує правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року, про те, що картка діє в межах визначенного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Суд погоджується з позицією представника відповідача [PERSON] щодо нарахування відсотків після закінчення строку дії картки в розмірі облікової ставки НБУ. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК УКраїни правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, у разі якщо договором не встановлений розмір процентів після спливу строку дії договору, можна зробити висновок, що їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 09 серпня 2017 року при розгляді цивільної справи № 6-2322цс16. Станом на закінчення строку дії картки 31.03.2016 року заборгованість за відсотками складала 1613 грн.77 коп. ( а.с.4). З 01.04.2016 року по 31.08.2017 року ( в межах позовних вимог) сума відсотків складає 88 грн. 41 коп. Суд погоджується з розрахунком представника позивача, який перевірено за формулою (сума боргу х розмір облікової ставки НБУ: 100 : 365 ( кількість днів в році) х кількість днів прострочення, як приклад з 25.05.2017 по 31.08.2017 року - 418,66 грн.х 12,5 : 100 : 365 х 98 = 14.05грн.). Таким чином , стягненню підлягають проценти за користування кредитом в сумі 1702 грн. 18 коп.( 1613 грн. 77 коп. + 88 грн. 41 коп.). Отже, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягає сума боргу -418 грн. 66 коп., заборгованість по відсоткам 1702 грн. 18 коп., штрафи - 500 грн. фіксована частина - 106 грн. 04 коп. - процентова складова ( 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням процентів - 2120 грн. 84 коп. ( 418 грн.66 коп. +1702 грн.18 коп.), загальна сума, яка підлягає стягненню - 2726 грн. 84 коп. Позов предявлено на суму 14150 грн. 08 коп., підлягає задоволенню на суму 2726 грн. 84 коп., тобто на 19,27% від заявлених позовних вимог, отже, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати ( судовий збір) в сумі 308 грн.32 коп. ( 19,27 % від 1600 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial