Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 22 липня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в сумі 32\~744,36 грн. які є боргом за кредитним договором № CNXRFB03880360 від 30 серпня 2007 року укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» з яких: 896,01 грн заборгованість за кредитом; 9\~076 грн. заборгованість по відсоткам; 169,75 грн. комісія; 19\~424,30 грн. пеня; 1\~478,30 грн. штраф; 1\~700 грн. витрати пов*язанні з вчиненням виконавчого напису. Строк, за який провадиться стягнення 7 років, 9 місяців, 27 днів, а саме з 30 серпня 2007 року по 26 червня 2015 рік. Даний виконавчий напис, вважає вчинений з грубим порушенням строків встановлених чинним законодавством, а тому просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 22 липня 2015 року, таким що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з*явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився про день, час та місце слухання справи були повідомленні належним чином, надали суду письмові заперечення в яких послалися, що виконавчий напис був вчинений згідно норм діючого законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Приватний нотаріус Дніпропетровського МНО [PERSON] в судове засідання не з*явилася, про день час та місце слухання справи була повідомлена належним чином причин неявки суду не повідомила. Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло - не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Стаття 89 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання . Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. \~\~\~ Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № CNXRFB03880360. 22 липня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, серія та номер НАО 856756, зареєстрований в реєстрі за № 3776, яким було запропоновано стягнути з [PERSON] в рахунок задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 32\~744,36 грн. з яких: 896,01 грн заборгованість за кредитом; 9\~076 грн. заборгованість по відсоткам; 169,75 грн. комісія; 19\~424,30 грн. пеня; 1\~478,30 грн. штраф; 1\~700 грн. витрати пов*язанні з вчиненням виконавчого напису. Відповідно до пункту 3.1 Глави 16 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Стаття 631 ЦК України передбачає, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, а порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В договорі визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до договору, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно даного Договору. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Договорі. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в Договорі, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до Договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пунк 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року, передбачає, що при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актом з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Як вбачається з виписки по рахунку, останнє погашення заборгованості відбулося 17 березня 2016 року, до цього погашення відбувалось у 2012 році 06 червня, а ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в червня 2015 року, тобто в межах позовної давності. У відповідності до положень\~статті 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~\~\~\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене суд вважає позовні вимоги [PERSON] не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed