Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 49 328,00 грн., моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн., витрати за проведення незалежної експертизи в сумі 2 300,00 грн. та суму сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 25.11.2015 з вини власника квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , сталося залиття її квартири, що підтверджується актом від 01.12.2015, складеним комісією ЖЕД № 903 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Також, позивач зазначає, що відповідно до Висновку експерта №08/07-2016 від 08.07.2016 вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття жилих приміщень квартири за адресою: [ADDRESS] , на дату проведення дослідження складає 49 328,00 грн. За проведення експертизи вона сплатила 2 300,00 гривень. Вважає, що вартість ремонтно-будівельних робіт та витрати за проведення експертизи повинні бути відшкодовані відповідачем, оскільки залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , сталося з його вини. Крім матеріальної шкоди позивачу також було завдано і моральних страждань, які виразилась у стресовому стані, погіршенні стану здоров`я, внаслідок пошкодження її майна. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 20 000,00 грн. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 13.07.2016 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 14.07.2016 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. 17.02.2017 в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи Приватне Підприємство «ПІТ-СТОП». 10.10.2019 представником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва подано відзив на позовну заяву. Зазначає, що 25.11.2015 відбулося залиття квартири [ADDRESS] . Згідно акту комісійного обстеження працівниками ЖЕД №903 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва від 01.12.2015 залиття вищезазначеної квартири сталося в зв`язку з ремонтними роботами, які відбувалися у квартирі [ADDRESS] вищевказаного будинку в результаті пориву шарового вентиля, що був самовільно замінений мешканцем на зливний бачок. Також, зазначив, що ЖЕД №903 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва було вжито всіх необхідних заходів з метою ліквідації аварійної ситуації, яка склалася 25.11.2015. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаюсь на викладені у ньому обставини. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити. Третя особа Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" просила розгляд справи проводити за відсутності представника та прийняти рішення за матеріалами справи згідно чинного законодавства. Третя особа служба Приватне Підприємство "ПІТ-СТОП" у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши представників сторін, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 жовтня 2013 року (а.с. 5-6). 25 листопада 2016 року сталося залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачу. Згідно акту ЖЕД №903 від 01.12.2016 року при обстеженні квартири за адресою: [ADDRESS] , були виявлені місця залиття: в кухні (S=7,1 м.кв. стеля водоемульсійне фарбування - пошкоджено 0,4 м.кв.; стіни водоемульсійне фарбування - пошкоджено 1,7 м.кв.), коридор (стеля S-4,6 м.кв. стеля водоемульсійне фарбування - пошкоджено 2,1 м.кв.; стіни водоемульсійне фарбування - пошкоджено 2,7 м.кв.), кімната (стеля S-15,2 м.кв. стіни водоемульсійне фарбування - пошкоджено 3,7 м.кв., підлога паркетна - здуття паркетної дошки 1,8 м.кв.), кімната (стеля S-15,9 м.кв. стіни водоемульсійне фарбування - пошкоджено 1,3 м.кв. (а.с. 11). Залиття квартири [ADDRESS] відбулось з вини мешканців квартири [ADDRESS] . В квартирі виконуються ремонтні роботи. Причиною залиття є порив шарового вентиля самовільно заміненого мешканцями на зливний бачок. З даних відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації вбачається, що на момент залиття власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 60). Вказані обставини також не заперечувалися представником відповідача в суді. Разом з тим, представник відповідача в судовому засіданні заперечував, що залиття від 25.11.2015 сталося з вини відповідача [PERSON] посилаючись на те, що на момент аварії в квартирі стояли старі вентилі, які зірвало внаслідок перепаду тиску. Суд вважає доводи відповідача в цій частині необгрунтованими та не підтверджені відповідними доказами по справі. Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року № 45, власник квартири зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приладів та обладнання будинку. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Допитана у судовому засіданні свідок майстер ремонтної дільниці ЖЕД №903 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» [PERSON] , пояснила, що 25.11.2015 відбулося залиття квартири позивача. Зазначена обставина підтверджується Актом від 01.12.2015, який вона підписувала та в якому міститься достовірна інформація щодо причин та наслдіків залиття. При цьому, зазначала, що вона була присутня в квартирі [ADDRESS] , проводила огляд та побачила, що в квартирі були обідрані стіни, були робітники, а господаря квартири не бачила. Окрім цього, свідок підтвердила, що причиною залиття є та, яка вказана в Акті, а саме пошкодження вентиля,тобто порив шарового вентиля самовільно заміненого мешканцями на зливний бачок. Пам`ятає, також, що на момент огляду вентиля не було і було перекрито воду до квартири [ADDRESS] .Крім того, зазначала, що їй не відомо про те, чи звертався власник квартири [ADDRESS] із запереченнями стосовно інформації викладеної в Акті. Оцінюючи покази вказаного свідка, суд вважає їх належними, допустими та такими, що узгоджуються з дослідженими у суді матеріалами справи. Допитаний у судовому засіданні свідок з боку відповідача [PERSON] пояснив, що проводив ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS] , яка належить відповідачу, але послуг з ремонту сантехнічного обладнання не надавав. Пояснив, що в день залиття він був відсутній у квартирі відповідача, а тому надати пояснення щодо причин залиття він не може. Оцінюючи покази вказано свідка, суд вважає, що вони не спростовують доводів викладених у акті залиття від 25.11.2015.,як і не підтверджують відсутність вини відповідача у залитті. Таким чином, аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає встановленим, що причиною залиття квартири позивача є порив шарового вентиля на зливному бачку у квартирі відповідача, який було встановлено самовільно його мешканцями. Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів відсутності його вини у залитті, як і не надано доказів того, що шаровий вентиль було зірвано саме внаслідок перепаду тиску, суд вважає, що доводи відповідача щодо відстуності його вини є неспроможними та такими, що спростовуються дослідженими в суді матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок залиття квартири, остання звернулась до ТОВ «Судово-Експертний Альянс». Згідно висновку експерта №08/07-2016 за результатами експертного будівельно-технічного дослідження від 08.07.2016 вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття жилих приміщень квартири за адресою: [ADDRESS] , на дату проведення дослідження складає 49 328,00 грн. та включає 20% ПДВ, що становить 8 221,00 грн. (а.с.а.с. 117 - 149). Відповідач та його представник щодо результатів проведеного висновку не погоджувалися посилаючись на те, що експертну оцінку квартири [ADDRESS] було проведено станом на 08 липня 2016 року, тоді як залиття відбулося 25 листопада 2015 року, тобто з цього часу пройшло більш ніж півроку, тому вважають, що пошкодження встановлені експертизою не є результатом саме залиття, що сталося 25 листопада 2015 року. Крім того вважають, що результати експертизи щодо саме наслідків залиття не мають об`єктивний характер та не відповідають дійсності, в тому числі не співпадають із наслідками залиття зазначеними в Акті складеному ЖЕД №903 від 01 грудня 2015 року. Також відповідач посилався на те, що в одній із кімнат в експертному висновку запропоновано відремонтувати окрім стін паркетні покриття та дубові плінтуси, про пошкодження яких в Акті не йшлося. При цьому, матеріали для відновлення приміщення та їх вартість обрано за найвищими цінами, а також нічим необґрунтовано використання саме таких дорогих матеріалів. Статтею 77 ЦПК України встановлено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що висновок експертного дослідження від 08.07.2016 проведений ТОВ «Судово-Експертний Альянс» містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань. Доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку експертного дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, який його складав, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірними та обґрунтованими і такими, що не суперечать матеріалам справи, і може бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення. Крім того, допитаний у судовому засіданні експерт ТОВ «Судово-експертний Альянс» [PERSON] підтвердив складений ним висновок експерта №08/07-2016 за результатами експертного будівельно-технічного дослідження від 08.07.2016 та пояснив, що висновок складений з врахуванням даних, отриманих під час огляду квартири позивача. Пояснив, що він діяв відповідно до діючого законодавства на час складання висновку та при дослідженні використовував нормативно-правові акти, методику та будівельно-технічну літературу,чинну на час відповідного дослідження . Зазначив, що експертне будівельно-технічне дослідження з наданням висновку проводилося з питання щодо вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття приміщень квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] зазначив, що ним було проведено аналіз та зіставлення даних візуально-інструментального обстеження та розрахунки витрат, необхідних для проведення відновлювальних ремонтно-будівельних робіт по усуненню пошкоджень у вищезазначеній квартирі саме внаслідок залиття. Оцінивши висновок експертного дослідження від 08.07.2016 у сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому приймає його до уваги в якості належного та допустимого доказу при визначенні розміру матеріальної шкоди. Разом з тим, суд вважає, що відповідачем не надано доказів на спростування висновку експерта [PERSON] Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пленум Верховного Суду України і своїй постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Статтею 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що оскільки відповідач відмовився відшкодувати спричинену позивачу шкоду вналідок залиття у добровільному порядку, як і під час слухання справи у суді, позивачем було проведено відновлювальні роботи та усунуто наслідки залиття, які сталися 25.11.2015. При цьому, представник позивача підтвердив, що відповідних доказів щодо здійснення фактичних робіт по відновлювальному ремонту у позивача відсутні, т.я. такі роботи проводилися частково власними силами позивача, як і за допомогою інших осіб. За таких обставин, позивач просила стягнути майнову шкоду, яка визначена саме відповідним Висновком за № 08/07-2016 від 08.07.2016. Як вбачається з відповідного Висновку, у загальну суму матеріального збитку включено також ПДВ у розмірі 20 %, що становимть 8221,00 грн. Разом із тим, суд вважає, що збитки у вигляді податку на додану вартість виникають виключно при здійсненні ремонтних робіт платником зазначеного податку. При виконанні ремонтних робіт особою, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає і тому не може автоматично включатися до складу витрат, пов`язаних із ремонтом, а відтак і до розміру матеріальної шкоди. За вказаних вище обставин та приймаючи до уваги те, що позивачем не надано доказів того, що здійснення ремонтних робіт було проведено особою, яка є платником ПДВ, а тому позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 41 107,21 грн., тобто за виключенням ПДВ у розмірі 8 221,00 грн. (49 328,21 грн. - 8 221,00 грн. податок на додану вартість=41 107 21 грн.). Разом з цим, не підлягає стягненню з відповідача вартість проведення дослідження в сумі 2 300 гривень, оскільки позивачем не надано доказів фактичної оплати експертизи. У матеріалах справи міститься лише Акт приймання-передачі виконаних робіт від 08.07.2016 складеного між позивачем [PERSON] та ТОВ «Судово-Експертний Альянс» (а.с. 36) та рахунок-фактура №30/06-2016 (а.с. 35). При цьому, зазначені документи не містять жодних посилань на те, що оплату експертизи позивачем здійснено фактично. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд вважає, що внаслідок залиття квартири та пошкодження її майна, позивач зазнала моральних страждань. А тому, з урахуванням перенесених моральних страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 551,20 грн.

Outcome: partial