Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом і просять встановити земельний сервітут безоплатно та безстроково та надати їм право використання частини земельної ділянки, власником якої є Ізмаїльська міська рада, яка знаходиться в оренді ВКФ «Спіка»ТОВ, що розташована по [ADDRESS] прокладання, утримання та обслуговування каналізаційної мережі будівлі по [ADDRESS], для нагляду за станом каналізаційної мережі, для проведення технічного профілактичного та санітарного обслуговування, для проведення ремонту вказаної каналізаційної мережі з боку земельної ділянки по [ADDRESS], землекористувачів земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] постійно, а в аварійному випадку - негайно надавати позивачам можливість використання частини земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], відповідно до змісту встановленого земельного сервітуту. Підтримуючи позов позивачка [PERSON] пояснила, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0965га по [ADDRESS], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку номер 01.06.507.00046 бланк серії ЯГ номер 927613 від 04.08.2006 року. На зазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.05.1993 року. [PERSON] є членом сім'ї та мешканцем вказаного будинку. Для забезпечення нормального функціонування будинку та задоволення їх санітарно-гігієнічних потреб необхідне забезпечення безперебійного водовідведення стічних вод для цього вони використовують внутрішньо дворову каналізаційну мережу, що приєднана до вуличної каналізаційної мережі, яка обслуговується Комунальним підприємством «Ізмаїльське виробниче управління водоканалізаційного господарства» (КП «ІВУВКГ»). Частина каналізаційної мережі побудована їх силами відповідно до технічних умов, наданих Комунальним підприємством «ІВУВКГ» від 26.12.1997 року № 56К та робочого проекту підключення будинку [ADDRESS] до міської мережі каналізації в місті Ізмаїл ОКП - 3 «Укрпроектконструкція» у 1998 році, решта мережі існувала до 1996року на суміжній земельній ділянці був розташований дошкільний навчальний заклад «Колобок» на теперішній час каналізаційна мережа експлуатується тільки позивачами. Суміжна земельна ділянка 16.02.2006 року на умовах оренда була передана в користування ВКФ «Спіка» ТОВ в зв'язку з чим каналізаційні мережі залишились на орендованій ділянці, що затрудняє її обслуговування. Вони неодноразово зверталась до відповідача з проханням встановити сервітут, однак ВКФ «Спіка» ТОВ не погоджується надати їй можливість проходу та проїзду на земельну ділянку, в зв'язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] також підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради проти задоволення позову не заперечувала та залишила це питання на розсуд суду, пояснивши, що спір має вирішуватись між позивачами та володільцем по договору оренди ТОВ «ВКФ «СПІКА». Представник відповідача ТОВ «ВКФ «СПІКА» Арешкіна С.Н. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала надала письмові заперечення проти позову та пояснила, що крім позивачів вказаною каналізаційною мережею ніхто не користується, однак у позивачів відсутні документи, що підтверджують право власності на каналізаційної мережі, відсутня проектна документація, договір з організацією, яка здійснювала роботи по прокладенню каналізаційної мережі, відсутній акт виконаних робіт, акт вводу в експлуатацію каналізаційної мережі. Незважаючи на відсутність необхідних документів на виконання умов пункту 5.1 рішення Ізмаїльської міської ради № 1275-V від 13.12.2005 року ТОВ «ВКФ «СПІКА» встановила хвіртку у межовому паркані для вільного доступу позивачів до оглядового каналізаційного колодязя, крім цього земельний сервітут вже встановлено відповідно до пункту 9.1 Договору оренди землі від 16.02.2006 року, чому сервітут не зареєстровано їй невідомо. Заслухавши пояснення позивачів представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є власником земельної ділянки по [ADDRESS], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку номер 010650700046 бланк серії ЯГ номер 927613 від 04.08.2006 року. На зазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок, що належить позивачам відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 1993 року. Відповідно до укладеного між Фондом комунального майна Ізмаїльської міської ради та ВКФ «Спіка» ТОВ договору купівлі-продажу комунального майна від 23.02.2000 року зазначений майновий комплекс перейшов у власність ВКФ «Спіка» ТОВ. 16.02.2006 року суміжна земельна ділянка на умовах оренда надана в користування ВКФ «Спіка» ТОВ. Відповідно до ч.3 ст.402 ЦК України спір про встановлення сервітуту вирішуються за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та його умови, тобто обов'язковою умовою звернення до суду з позовом про встановлення сервітуту є вжиття особою, яка вимагає встановлення сервітуту, заходів щодо встановлення сервітуту за домовленістю з власником (володільцем) відповідної земельної ділянки. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулась до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту) то у такої особи відсутнє право вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду. 17 квітня 2014 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до Ізмаїльської міської ради з заявою за вхідним номером С-400 про укладення договору сервітуту на частину земельної ділянки по [ADDRESS] для утримання в належному стані та обслуговування каналізаційної мережі. Листом виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 05 травня 2014 року за номером С-400 відмовлено в укладанні договору сервітуту з посиланням що на підставі договору оренди ВКФ «Спіка» ТОВ є законним володільцем земельної ділянки(а/с28) . Відповідно до ст. 402 Цивільного кодексу України та ст. 100 Земельного кодексу України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Як пояснив представник відповідача, оскільки договір оренди земельної ділянки не має державної реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", то не має можливості зареєструвати сервітут. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнута домовленість про встановлення сервітуту та про його умови, відповідно до ч. 3 ст. 402 Цивільного кодексу України, у позивачів [PERSON] та [PERSON] наявні підстави для звернення до суду з позовом про встановлення сервітуту. В матеріалах справи (а/с31-41) мається кадастровий план землевпорядної організації та інша технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту, а саме план земельної ділянки на право прокладання та експлуатації ліній передач, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій площею (0,0091 га). Відповідно до ч.1 статті 401 Цивільного Кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб які не можуть бути задоволені іншим способом. Ч.1. ст. 402 Цивільного Кодексу України передбачає можливість встановлення сервітуту договором, законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до Стаття 99 Земельного Кодексу України, власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: в) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що п. п. 9.1 п.9 Договору оренди землі від 16.02.2006 року встановлено земельний сервітут, який позивачі не мають можливості зареєструвати, а право земельного сервітуту виникає тільки після його державної реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". При таких обставинах та враховуючи, що право використання частини земельної ділянки, власником якої є Ізмаїльська міська рада, яка знаходиться в оренді ВКФ «Спіка»ТОВ, не може бути встановлений іншим способом, а також те, що встановлення сервітуту не завдає шкоди ВКФ «Спіка»ТОВ суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.

Outcome: approved