Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про зобов'язання вчинити дії із вимогами: визнати відповідача [PERSON] (суміжний землевласник) такою, що безпідставно відмовляється погодити межі земельної ділянки; зобов'язати Новоукраїнську міську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області розглянути питання погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою: вул. Червоноармійська, будинок 66, місто Новоукраїнка, Кіровоградська область, та підпису комплекту бланків державних актів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою: вул. Червоноармійська, будинок 66, місто Новоукраїнка, Кіровоградська область, без погодження її меж із суміжним землевласником [PERSON]. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач [PERSON] з 21 листопада 1991 року являється власником житлового будинку №66 по вул.Червоноармійська в місті Новоукраїнка Кіровоградської області. 23 грудня 2011 року за замовленням [PERSON] приватним підприємством "Альфа Земпроект" було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та складання державних актів на право власності на земельні ділянки для її домоволодіння. Внаслідок виготовлення вказаної технічної документації було складено акт встановлення та погодження в натурі на місцевості меж земельної ділянки, який було підписано всіма власниками суміжних землеволодінь, крім відповідача [PERSON] - землекористувача по вул.Червоноармійська, 64, м.Новоукраїнка, оскільки між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] довгий час існують неприязні стосунки. Для вирішення даної проблеми у квітні 2012 року [PERSON] звернулася до Новоукраїнської міської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі без погодження з власником суміжної земельної ділянки [PERSON] Згідно рішення Новоукраїнської міської ради № 537 від 10.04.2012 року позивачу [PERSON] відмовлено в затвердженні технічної документації без погодження з [PERSON] Позивачі вважають, що дії відповідачів є неправомірними та порушують їх права на оформлення державного акту без якого не можуть продати власний будинок та поїхати проживати до дітей, але відповідачка разом із дітьми всіляко перешкоджають їм, в той час як на їх території знаходяться самовільно збудовані приміщення, які межують на межі їх земельної діялнки. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача в особі Новоукраїнської міської ради [PERSON] вважає, що позивачі не порушували права відповідача і на їх земельній ділянці відсутні самовільно збудовані приміщення, їх земельна ділянка відповідає планам БТІ, в технічній документації розмір земельної ділянки навіть трохи менший, зі сторони відповідачки та членів родини дійсно чиняться перешкоди в той час як у них на території присадибної ділянки по вул. Червоноармійська, 64 в м. Новоукраїнка виявлено самовільно збудовані приміщення, які вони так і не узаконили. Представник відповідача [PERSON] що відповідачка не чинить позивачам перешкод, так як користується тією земельною ділянкою, яка виділена їй, про те чи узаконено самовільно збудовані приміщення їй невідомо, вважає що вирішити спір можливо лише проведенням земельно-технічної експертизи, але через поганий стан здоров'я відповідач [PERSON] не може сплатити її проведення, тому вважає повинні сплатити позивач, а у позові відмовити за недоведенністю позовних вимог. Представник третьої обсоби приватного підприємства "Альфа Земпроект" в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачів, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні наступніі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 26 листопада 1991 року позивач [PERSON], який зареєстровано в БТІ, являється власником житлового будинку №66 по вул.Червоноармійська в місті Новоукраїнка Кіровоградської області та яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07 жовтня 2002 року, дошлюбне прізвище Маркушина(а.с.5-9). Рішенням виконавчого комітету №708 від 30 жовтня 1997 року позивачці передано безоплатно у приватну власність земемельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства в м. Новоукраїнка вул. червоноармійська, 66 -0.30 га та для будівництва -0.05 га. Позивачкою замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та складання державних актів на право власності на земельні ділянки у власність загальною площею 0.3441 га в м. Новоукраїнка вул. Червоноармійська, 66, яку відмовлися погодити суміжний землкористува а не землевласник, як зазначають у позові позивачі- відповідач [PERSON] і як наслідок відмовили погодити і відповідач в особі Новоукраїнської міської ради на підставі рішення №537 від 10 квітня 2012 року. В Акті визначення меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства від 10 вересня 2012 року (а.с. 11), вказано що між власниками домоволодінь необхідно встановити добросусідські відносини та про те, що межі земельних ділянок по вул. Червоноармійська, 66 та Червоноармійська, 64 відповідають планам БТІ, межі не встановлено так як родичі [PERSON] чинили перешкоди та ображали [PERSON]. У громадянки [PERSON] на присадибній ділянці виявлено самовільно збудовані та не узаконені господарські будівлі і споруди. Рішенням сесії міської ради рішення №537 від 10 квітня 2012 року [PERSON] було відмовлено в праві підпису міського голови в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою вул. Червоноармійська,66 в м. Новоукраїнка без відповідного погодження її власником нерухомого майна по Червоноармійська,64 в м. Новоукраїнка (а.с.7). У відповідності із ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Статтею 107 ЗК України встановлено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності з нормами ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Так, відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян і юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст.16 ЦК). Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлений перелік технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, згідно із ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року N 376 , який зареєстрований в Міністерстві юстиції України16 червня 2010 р. за N 391/17686 затверджена Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Згідно п. 2.8. цієї Інструкції технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1);копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку; матеріали польових топографо-геодезичних робіт; п лан меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2); акт прийомки -передачі межових знаків на зберігання» підписується згідно вищенаведеної інструкції (376) суміжними землевласниками, таким чином відповідає акту погодження меж земельної ділянки на місцевості з суміжними землевласниками. Стаття 116 ЗК України встановлює, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Як вбачається зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Однім із способів захисту прав, згідно частини 3 зазначеної статті є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Так як відповідно до дослідженої технічної документації встановлено, що розмір та межі земельної ділянки позивачів по вул. Червоноармійська, 66 відповідають планам БТІ, у відповідачки [PERSON] на присадибній ділянці виявлено самовільно збудовані та не узаконені господарські будівлі і споруди, які і на час розгляду справи не узаконено, що свідчить про наявні порушення зі сторони відповідача.(а.с.85,86) На підставі ухвали суду від 18 березня 2014 року було призначено земельно-технічну експертизу за клопотанням представника відповідача, яка відмовилася від оплати через стан здоров'я відповідачки [PERSON], але захворювання яким страждає відповідачка було наявне і на час призначення експертизи і про стан своєї довірительки їй було добре відомо та неможливість її оплати на що звертали увагу суду позивачі, та вважали заявленим з метою затягування розгляду справи. Згідно ч1.ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оскільки відповідач ухилився від проведення експертизи, суд вважає за доцільне прийняти до уваги акти комісій Новоукраїнської міської ради від 11 червня 2012 року, 10.09.2012 (а.с.85, 86), якими встановлено, що у позивачів [PERSON] розмір та межі земельної ділянки по вул. Червоноармійська, 66 відповідають планам БТІ, у відповідачки [PERSON] на присадибній ділянці виявлено самовільно збудовані та не узаконені господарські будівлі і споруди, що свідчить про наявні порушення зі сторони відповідача та безпідставну відмову у погодженні меж земельної ділянки та підпису документів до технічної документації.(а.с.85,86) Суд приходить до висновку, що у разі безпідставної відмови відповідача у погодженні встановлених меж суміжного землекористування, у судовому порядку можливо визнати такі дії неправомірними та зобов'язати орган місцевого самоврядування розглянути питання погодження технічної документації із землеусрою без підпису особи, яка безпідставно відмовляється їх погодити, тобто відповідача [PERSON]. У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі встановленого, суд приходить до висновку про наявність безпідставної відмови відповідача [PERSON] у погодженні встановлених меж суміжного землекористування, та про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про відшкодування понесених судових витрат позивачами не ставилося.

Outcome: approved