Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на таке. Позивач з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання народилась дочка [PERSON] , [INFO] . В даний час сторони спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Відповідач, будучи батьком дитини, та маючи обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття - свої обов`язки не виконує. Виходячи з викладеного, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 22.10.2021р. Позовна заява надійшла до суду 22.10.2021р. Ухвалою від 03.11.2021р. було відкрито спрощене позовне провадження та призначеного справу до розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, її представник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому зазначив, що він не ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання своєї дитини, та бере участь у її матеріальному забезпеченні. В даний час не працює, оскільки здійснює догляд за пристарілим дідусем та бабусею. Крім того, на даний час має викревлення грудного відділу хребта у звязку з чим не може виконувати важку фізичну роботу. Враховуючи наведене, відповідач частково визнає позовні вимоги. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки в сумі 1000 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноіліття. Просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частково задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що сторони являються батьками - [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтв про народження. Дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 11.10.2021р. №1308. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст. 180. СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини -, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2021 року для дітей віком до 6 років в сумі 1921 гривень., з 1 липня 2021р. - 2013 грн. Дитина сторін перебуває саме в такому віці і відповідно має право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке йому зобов`язані надати, згідно вимог ст.180 СК України, її батьки. Тобто, обов`язок забезпечення дитині, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів, справедливим і можливим до стягнення із відповідача. При цьому суд виходить також із правила ч.2 ст. 182 СК України щодо того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісяця. Разом з тим будь-якого обгрунтування зазначеного розміру аліментів позивач не надала. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач є здоровим, може і повинен заробляти достатні кошти на своє утримання та утримання дітей до досягнення ними повноліття. Тому суд знаходить, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1800 грн. на дитину щомісяця, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку його дитини. У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначену суму аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 22.10.2021р., що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що позов задоволено на користь позивача. Що стосується тверджень відповідача зазначених у відзиві, стосовно неспроможності сплачувати аліменти на утримання дочки у звязку з хворобою та утриманням дідуся та бабусі, то суд вважає їх неспроможними, оскільки згідно ст. 180 СК України та ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та обов`язок забезпечення дитині, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини. Разом з тим відповідач інших дітей не має, та дитина сторін не проживає з відповідачем, що свідчить про те, що відповідач має більше ніж позивач, вільного часу для працевлаштування та заробітку коштів, тому суд знаходить справедливим відійти від рівності частки батьків у аліментах, та знаходить, що сума саме в 1800 грн. буде необхідною, достатньою та справедливою.

Outcome: partial