Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про Іпотечний кредит №1567 від 13.09.2007 року станом на 01.08.2018 року у розмірі 13660,75 дол. США та 16835,88 грн., а також в рахунок погашення вказаної заборгованості відповідача перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим 13.09.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. та зареєстрованим у реєстрі за Р№2346, на житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,1000 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Свої вимоги мотивує тим, що 13 вересня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №1567, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США зі сплатою 12% річних за користування кредитом з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13 червня 2027 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за зазначеним договором про іпотечний кредит, 13 вересня 2007 року між банком та відповідачем був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2346, відповідно до якого, в рахунок належного виконання зобов`язання по поверненню грошових коштів [PERSON] передав в Іпотеку банку: - житловий будинок, загальною площею 57,71 кв.м., жилою площею 31,45 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га. з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 5121010100:02:004:0024. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за договором про іпотечний кредит, станом на 01.08.2018 року у останнього виникла заборгованість перед Банком, що складає: 13660,75 дол. США та 16835 грн. 88 коп., з яких: прострочений основний борг по кредиту - 12151,10 дол. США.; прострочені проценти за користування кредитом - 1509,65 дол. США; прострочена комісія за супроводження кредиту - 420 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.08.2015 року по 01.08.2018 року - 7932 грн. 39 коп.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.08.2015 року по 01.08.2018 року - 6674 грн. 23 коп.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 01.08.2015 року по 01.08.2018 року -154 грн. 81 коп.; неустойка за ненадання документів - 335 грн. 83 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків - 618 грн., 74 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 699 грн. 88 коп. Посилаючись на те, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, просить суд стягнути з нього вказану заборгованість та звернути стягнення на предмет Іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглядати у його відсутність. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. В судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України» (05.06.2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 568 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка набрала чинності 10.07.2019 року, відповідно до якої змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»), та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №1567, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США зі сплатою 12% річних за користування кредитом з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13 червня 2027 року (а.с.7-10). Згідно п. 4.3.2. кредитного договору, [PERSON] зобов`язувався повернути кредит в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Пунктом 4.3.3 вказаного Договору передбачено, що в разі порушення умов цього Договору та або Іпотечного договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитним и ресурсами, комісійних винагород, штрафів та інших належних до сплати платежів відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовились, що розмір збитків визначається Банком самостійно, на що Позичальник цим надає свою згоду. Своє зобов`язання по поверненню кредиту відповідач [PERSON] виконав частково і станом на 01.08.2018 року заборгованість складає 13660,75 дол. США та 16835 грн. 88 коп., з яких: прострочений основний борг по кредиту - 12151,10 дол. США.; прострочені проценти за користування кредитом - 1509,65 дол. США; прострочена комісія за супроводження кредиту - 420 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.08.2015 року по 01.08.2018 року - 7932 грн. 39 коп.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.08.2015 року по 01.08.2018 року - 6674 грн. 23 коп.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 01.08.2015 року по 01.08.2018 року -154 грн. 81 коп.; неустойка за ненадання документів - 335 грн. 83 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків - 618 грн., 74 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 699 грн. 88 коп. (а.с. 14-22). 05.05.2018 року позивач направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту у строк 60 днів з часу отримання вказаного листа, про те вказана вимога виконана не була (а.с. 22). Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання і не повернув кредит з нарахованим відсотками та неустойкою, а тому суд вважає можливим стягнути вказану заборгованість. Згідно ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, а ч. 2 вказаної статті зазначає, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за зазначеним договором про іпотечний кредит, 13 вересня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України», та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2346, відповідно до якого, в рахунок належного виконання зобов`язання по поверненню грошових коштів [PERSON] передав в Іпотеку банку: - житловий будинок, загальною площею 57,71 кв.м., жилою площею 31,45 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га. з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 5121010100:02:004:0024. (а.с.11-13). Відповідно до п. 4.2.2 Іпотечного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем та/або боржником зобов`язання в цілому чи тієї або іншої його частини, а також у інших випадках, передбачених цим договором, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному цим договором. Позивач свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит виконав у повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] кредит, у розмірі, встановленому зазначеним договором. В свою чергу позичальник несвоєчасно та не в повному обсязі повертав кредитні кошти та сплачував передбачені зазначеним вище кредитним договором платежі, що призвело до виникнення перед банком заборгованості, а тому відповідно до умов Іпотечного договору, позивач має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити його боргові зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а ч. 3 вказаної статті передбачає способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно п. 1 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: -таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; -загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. У власності відповідача знаходиться житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] загальна площа якого складає 57.71 кв. м. який він використовує для проживання, іншого житла він не має, про те [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 13660,75 дол. США та 16835 грн. 88 коп, а тому суд вважає можливим звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку, що належать відповідачу після закінчення дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7519 грн.83 коп.

Outcome: approved