Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Крайниківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. При житті, [PERSON] залишила заповіт, в якому заповіла все своє майно позивачці [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем Крайниківської сільської ради від 21.02.2013 року. Після смерті [PERSON], позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.05.2018 року на житловий будинок та земельну ділянку, яка належала померлій. В той же час, до складу спадкового майна, що перейшло їй в порядку спадкування, не було включено інші земельні ділянки, що належали померлій на підставі рішення другого засідання п'ятнадцятої сесії п'ятого скликання від 17.04.2008 року. Згідно даного рішення [PERSON] передано у приватну власність: земельну ділянку, площею 0,0404 га., призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0,0568 га., призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0,1291 га., призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В позові позивачка зазначила, за час свого життя померла не здійснила виготовлення технічної документації та державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки і у зв'язку з цим позивачка не може отримати на них свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. На адресу суду надійшла заява від позивачки про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач - представник Крайниківської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від Крайниківського сільського голови Сабадош В. І. до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлої [PERSON] на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім [PERSON], суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за [PERSON] права власності на земельні ділянки, а саме: земельну ділянку, площею 0,0404 га., призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS];земельну ділянку, площею 0,0568 га., призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, площею 0,1291 га., призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належали [PERSON], яка померла [INFO]. У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. ( 704,80 грн. х 50%).

Outcome: approved