Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Вимоги мотивуються тим, що в порядку спадкування за законом від фізичної особи, яка померла, переходять права на земельну ділянку площею 6.82 га. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, настоює на позовних вимогах про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Від фізичної особи, яка померла, переходять права на земельну ділянку площею 6,82 га. В судове засідання представник відповідача - Березівської сільської ради не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений, заяви про розгляд справи в її відсутність чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В актовому записі про народження №16 від 4 травня 1966 року, [PERSON], [INFO], народився м. Одеса, в графі «батьки» записано: батько - запис відсутній, мати - [PERSON]. [PERSON], [INFO], після держаної реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка «[PERSON]» (актовий запис про укладення шлюбу за №5 від 12 червня 1969 року). [PERSON] померла [INFO] (актовий запис про смерть №08 від 06 липня 2009 року). Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2016 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON], який є сином [PERSON], яка померла [INFO] і є матір'ю [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], так як відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно - на земельну ділянку площею 6,82 га, розташованої на території Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за №283/8882. Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат", видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Пунктами 2,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Під час розгляду справи встановлено, що позивачу в порядку спадкування за законом від спадкодавця - матері [PERSON] переходять права на спадкове майно - на земельну ділянку площею 6,82 га, яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Нотаріус,

Outcome: approved