Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звенулася до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в [ADDRESS] помер син позивача -[PERSON]. Довідка Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області від 19.12.2013 року підтверджує, що спадкоємцями за законом першої черги є позивачка (мати спадкодавця) та її чоловік (батько спадкодавця) [PERSON], який своєю заявою відмовляється від прийняття спадщини на користь позивача. Нещодавно у сільській раді позивачу стало відомо, що за життя її син [PERSON] був включений у списки на отримання Сертифіката на право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель КСП "Дніпро" [ADDRESS], однак за життя цей сертифікат йому не було видано. У зв'язку з цим, у неї як у спадкоємиці немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, що змушує звертатись з даною позовною заявою до суду про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позивач до суду не з'явився, але в своїй позовній заяві просив справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Молодецької сільської ради, в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви, позовні вимоги позивача визнає та просять справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 392, 1216, 1218, 1220,1223, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] в [ADDRESS] у віці 50 років помер син позивача - [PERSON], про що 13.12.2004 року в книзі реєстрації актів по смерть зроблено відповідний актовий запис № 37, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 13.12.2004 року виконкомом Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області. Згідно довідки Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області від 19.12.2013 року спадкоємцями за законом першої черги є позивачка - (мати спадкодавця) та її чоловік - (батько спадкодавця) [PERSON]. Заповіт від імені спадкодавця виконавчим комітетом Молодецької сільської ради не посвідчувався. [PERSON] своєю заявою відмовляється від прийняття спадщини на користь позивача, справжність підпису на заяві засвідчена уповноваженою посадовою особою Молодецької сільської ради. [PERSON] був включений у списки на отримання Сертифіката на право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель КСП "Дніпро" [ADDRESS], однак за життя цей сертифікат йому не було видано. 12.12.2013 року виконавчим комітетом Молодецької сільської рада Маньківського району Черкаської області позивачу надано довідку за № 993, якою повідомлено та підтверджено, що під час розпаювання земель колективної власності агроспілки «Дніпро» [ADDRESS] згідно державного акта на право колективної власності на землю № 26 серія ЧР 11-7 від 10 березня 1995 року в полі № VІІІ був виділений земельний пай площею 2,0574 га., під №334 на той час працюючому в даному господарстві громадянинові [PERSON], в даний час покійному, який помер [INFO]. Згідно довідки Молодецької сільської ради від 11.12.2013 року № 610 [PERSON] дійсно працював у колгоспі імені XXII з'їзду КПРС, агроспілці «Дніпро», у 1970 році вступив до членів колгоспу. Даною довідкою згідно книг обліку трудового стажу, розрахунків по оплаті праці надано відомості про кількість вироблених вихододнів та трудову участь в сільськогосподарському виробництві. Витяг зі Списку працівників агроспілки «Дніпро» та пенсіонерів [ADDRESS], які мають право на середню земельну частку (пай) підтверджує, що [PERSON] дійсно був включений до даного списку, який давав право на оформлення правовстановлюючого документу на землю - Сертифіката на право на земельну частку (пай). Викопіювання з плану поля також підтверджує, що [PERSON] наділено в полі земельну ділянку разом з іншими громадянами-пайовиками. Акт розподілу земельних ділянок між громадянами, що мають право на земельну частку (пай) від 15.09.2004 року підтверджує, що [PERSON] дійсно був включений до даного списку під порядковим №63, тобто, під час розпаювання земель колективної власності, синові позивача за життя земля була виділена, в списки він був включений. Після цього вона звернулась до відділу Держземагентства у Маньківському районі Черкаської області з клопотанням надати інформацію згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), зокрема, чи фігурує в даній книзі її покійний син [PERSON], чи видавався йому Сертифікат на право на земельну частку (пай). Листом від 27.12.2013 року № 592 відділ Держземагентства у Маньківському районі Черкаської області повідомив позивача, що за гр. [PERSON] згідно книги реєстрації сертифікатів « право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності по Молодецькій сільській раді Маньківського району Черкаської області - запис відсутній». Позивач звернулась до Маньківської районної державної адміністрації із заявою про видачу її Сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім'я її покійного сина для можливості подальшого пред'явлення правовстановлюючого документа до нотаріальної контори. Однак, Маньківського районною державною адміністрацією позивачу відмовлено у видачі дубліката Сертифіката на право на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю на даний час таких повноважень. Для можливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку, її необхідно надати нотаріусу правовстановлюючий документ на землю (сертифікат або державний акт). Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 4.20 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться, зокрема, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.У позивача правовстановлюючого документа немає, і, як виявилось, отримати вона його не може. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємиця позивачка є власником майна в порядку спадкування, зобов'язана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, а тому позов позивача підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved