Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась із позовом в суд до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн., починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 27 липня 2001 року між нею відповідачем у Дублянській міській раді Жовківського району Львівської області був зареєстрований шлюб, відповідний актовий запис № 19. Від подружнього життя у сторін народились діти син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] ,[INFO] Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.09.2014 року шлюб між ними було розірвано Відповідач коштів на утримання дітей не надає, а тому вимушена звернутися до суду та просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що дітей фінансово підтримує, кошти надає їм особисто, а сплачувати 1500 грн. в місяць позивачці не може, оскільки його місячний дохід складає 1700 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд позов задовольняє частково з наступних підстав та мотивів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу в них народились діти син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] ,[INFO] Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.09.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні.. Положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, ч.7 ст. 8 СК України, передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Посилання позивача, на те, що він час від часу надає кошти дітям,суд вважає голослівними, та такими , що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, в той час як діти мають право на відповідний рівень життя необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку , а тому потребують постійного систематичного фінансового утримання з боку батьків. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини . При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність чи відсутність на його утриманні інших дітей, факт офіційного працевлаштування відповідача. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1455 грн. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, те, що відповідач працює, має постійний заробіток, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved