Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № BLаЖГА00041927 від 08.06.2011 року в сумі 18846,20 гривень, яка складається з суми кредиту 2922,44 грн.; відсотків 814,06 грн.; комісії 1518,52 грн.; штраф за несвоєчасне виконання зобовязань 13591,18 грн. В добровільному порядку відповідач не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]" вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав заяву, в якій просить суд, розглянути справу за відсутності представника Банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2\~ст.158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявлялась. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС УДМС України від 15.09.2015 року вбачається, що відповідачка зареєстрована за адресою [INFO] куди їй направлялись судові повістки про виклик до суду. Відповідачка отримувала вказані повістки, однак в судові засідання не зявилась, по невідомим суду причинам, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась, тому на підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди представника позивача, суд\~ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи\~\~докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 08.06.2011 року між ВАТ\~«Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником прав і обовязків якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний [PERSON]» та [PERSON] укладено Кредитний договір № BLаЖГА00041927. Згідно п.п.1,2,3,9,10 Кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 10000,00 грн. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15,00% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 08.06.2014 року, згідно графіку, який є невідємною частиною Кредитного договору. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору банку надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1 спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором. Згідно п.2.4.2 кредитного договору позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 18.08.2015р. виникла заборгованість на загальну суму 18846,20 грн., яка складається з: суми кредиту: 2922,44 грн.; відсотків: 814,06 грн.; комісії: 1518,52 грн.; штрафу за несвоєчасне виконання зобовязань: 13591,18 грн. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного Кодексу України\~(далі\~ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Згідно \~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. А за нормами статті 625 ЦК України, \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Зазначена сума заборгованості за кредитним договором відповідачем на користь позивача у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач\~як на підставу своїх вимог до відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», на час подачі позову до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п.22\~ст.5 Закону України "Про судовий збір", а позов підлягає задоволенню, то у відповідності з вимогами, передбаченими п.3\~ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved