Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Вимоги позову мотивовано тим, що 03 вересня 2015 року померла мати позивачки [PERSON], останнє місце проживання якої було: с. Чорнотисів, вул. Головна, 102, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Чорнотисів, вул. Головна №102. На випадок своєї смерті, спадкодавцем було залишено заповіт на користь позивачки, посвідчений секретарем виконкому Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району 05 листопада 2004 року за реєстровим номером 162. Спадкоємцями до майна померлої за законом крім позивачки - дочки померлої є відповідачі по справі рідний брат позивачки [PERSON], [INFO], та її рідна сестра - [PERSON], [INFO], які не заперечують проти прийняття спадщини позивачкою в порядку спадкування за заповітом. Позивачка вказує, що у визначений законом строк нею (одноосібно) було подано письмову заяву до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті матері. Однак 17 червня 2016 року приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу позивачці було видано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду. Тому в судовому порядку позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Чорнотисів, вул. Головна, 102, Виноградівського району, в порядку спадкування за заповітом. Сторони в судове засідання не з"явилися. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої з позивачкою відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку\~ст.169 ЦПК України\~необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку\~ст.174 ЦПК України\~визнання ними позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що 03 вересня 2015 року померла мати позивачки [PERSON], останнє місце проживання якої було: с. Чорнотисів, вул. Головна, 102, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Чорнотисівської сільської ради №91 від 24.06.2016 року. Після смерті матері позивачка відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Чорнотисів, вул. Головна №102. На випадок своєї смерті, спадкодавець залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району Зщарпатської області 05 листопада 2004 року за реєстровим номером 162, згідно якого все належне їй на день смерті майно, з чого б воно не складалося і де б воно не находилося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, та на що вона матиме на день смерті право, заповіла своїй дочці позивачці по справі [PERSON]. Заповіт не змінено та не скасовано, про що зроблено відповідну відмітку від 29.03.2016 року. Спадкоємцями до майна померлої за законом крім позивачки - дочки померлої є відповідачі по справі рідний брат позивачки [PERSON], [INFO], та її рідна сестра - [PERSON], [INFO], які не заперечують проти прийняття спадщини позивачкою в порядку спадкування за заповітом. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3\~що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає\~ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний суд України в п. 23\~Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. В порядку передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини в спадковому будинку, що стверджується довідкою Чорнотисівської сільської ради від 24.06.2016 року № 92, а після смерті спадкодавця вступила у фактичне володіння та користування житловим будинком. З моменту народження та на даний час позивачка проживає у вищевказаному будинку, здійснювала його догляд, за власні кошти неодноразово робила поточний та капітальний ремонт. Вона похоронила свою маму - [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Чорнотисівської сільської ради від 24.06.2016 року №91. У визначений законом строк позивачка (одноосібно) подала заяву до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини за заповітом. Разом з тим, приватним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, що стверджується листом-відмовою від 17.06.2016 року №186/02-14. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Частини 2 «Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій», затверджених Наказом Мінюсту "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України"), від 22.02.2012, № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку». Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. У відповідності до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із\~\~ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 09.06.2016 року та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» від 02.07.2016 року № 506 вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Чорнотисів по вул. Головна №102 будівництвом завершений (рік побудови будинку - 2003 рік), інвентаризаційна вартість станом на червень 2016 року становить - 322692 (триста двадцять дві тисячі шістсот девяносто два) грн. Загальна корисна площа житлового будинку становить - 84,8 м. кв, в тому числі житлова площа 41,3 м.кв. На земельній ділянці знаходяться: Житловий будинок літ. А - цегла; Ворота N І - металеві; - Огорожа N2 - дощата. Житловий будинок з надвірними будівлями в с. Чорнотисів, вул. Головна №102 рахується за [PERSON], згідно довідки Чорнотисівської сільської ради від 24.06.2016 року №90, однак за життя правовстановлюючих документів нею виготовлено не було. Згідно\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.3\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382\~ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703\~(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved