Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що 08.05.2010 року в с.Розтяжин Коростенського району помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 24 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Клубній в с.Розтяжин Коростенського району. Побудувавши вказаний будинок за час свого життя батько не отримав на нього правовстановлюючий документ, що на даний час позбавляє її можливості реалізувати свої спадкові права. Факт належності спадкодавцю нерухомого майна стверджується записом у погосподарській книзі Хотинівської сільської ради № 9 за 2016-2020 роки. Вона, як донька померлого, є спадкоємцем першої черги за законом і бажає оформити спадщину. Окрім неї, спадкоємцем першої черги за законом є її мати - [PERSON], яка є дружиною померлого , однак відмовилась від своєї частки спадщини на її користь. Для оформлення спадщини вона звернулась до Коростенської районної державної нотаріальної контори, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вищевказаний будинок. Просить рішенням суду встановити факт належності її померлому батьку житлового будинку №24 по вул.Клубна в с.Розтяжин, Коростенського району та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 08.05.2010 року у віці 81 року в с.Розтяжин, Коростенського району, Житомирської області помер [PERSON]. З довідки Хотинівської сільської ради слідує, що житловий будинок № 24 по вул.Клубній в с.Розтяжин Коростенського району, Житомирської області згідно запису у погосподарській книзі Хотинівської сільської ради № 9 за 2016-2020 роки, особовий рахунок № 03-03581-1 належить на праві особистої приватної власності [PERSON]. Інвентаризація будинку проводилась ПП «Північний кут» 25.10.2016 року. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Хотинівської сільської ради Коростенського району №1109 від 22.11.2016 року вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з ним проживала і була зареєстрована в [INFO] дружина [PERSON], яка 06.11.2010 року відмовилась від прийняття своєї частки спадщини на користь [PERSON], що підтверджується спадковою справою №45/2010, заведеною приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори від 24.03.2017 року № 01-16/16/354 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON], померлого 08.05.2010 року свідоцтво на спадщину не видавалось. При зверненні позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на будинок №24 по вул. Клубній в с. Розтяжин Коростенського району Житомирської області, що стверджується листом № 95/02-14 від 09.11.2016 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Враховуючи те, що спадкодавцем позивача було збудовано вищевказаний житловий будинок, то саме він набув на нього право власності. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Однак, враховуючи те, що встановлення факту належності спадкового майна спадкодавцеві є правовстановлюючим для позивача, яким надано суду копію листа нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз'яснення щодо підстав відмови чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved