Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 24.09.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №395, згідно умов якого [PERSON] було надано кредит в сумі 17 871,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості з оплатою по процентній ставці 72 % річних на строк до 24.09.2016 року, а відповідач зобов'язувався погасити кредит, сплатити проценти, а також інші платежі, передбачені умовами договору. Позивач вказував на те, що станом на 06.05.2014 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 28 529 грн. 64 коп. з нарахованими процентами за користування кредитом та пенею. Позивач просив в судовому порядку достроково розірвати кредитний договір № 395 від 24.09.2013 року, укладений між КС «Мікрокредит» та [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 529,64 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 285,29 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника позивача, а також в заяві вказав, що позивач позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка до суду не з»явилася, про день і час розгляду справи була повідомле на належним чином, причину неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідачки відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача в своїй заяві. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення В судовому засіданні встановлено, що між КС «Мікрокредит» та відповідачкою [PERSON] 24.09.2013 року було укладено кредитний договір № 395, на підставі якого [PERSON] було надано кредит в сумі 17 871,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості з оплатою по процентній ставці 42 % річних на строк до 24.09.2016 року, що підтверджується копією кредитного договору. Згідно до п. 2.4 кредитного договору позичальник зобов'язувався проводити сплату нарахованих відсотків і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 30 числа вказаного в графіку платежів, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1 кредитного договору. В п.3.3 цього кредитного договору сторони погодили наступний графік повернення платежів - щомісячний платіж становить 881,00 грн., а за вересень 2016 року - 1234,91 грн. П. 3.5 кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених у Таблиці 1, кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню в розмірі 1 % від заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожний день прострочення платежів та нараховані відсотки за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. В судовому засіданні було встановлено, що КС «Мікрокредит» повністю виконала умови вказаного кредитного договору №395 від 24.09.2013 року та надала [PERSON] кредит в сумі 17 871,00 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 24.09.2013 року. Судом встановлено, що відповідачка порушує умови кредитного договору щодо сплати коштів на погашення кредиту в строк, визначений графіком платежів, що підтверджується матеріалами справи. Згідно до копії карточки платежів по гривневому кредиту станом на 06.05.2014 року загальна заборгованість відповідачки по кредитному договору №395 від 24.09.2013 року становить 28 529 грн. 64 коп., яка складається з: 17 871,00 грн. - основна сума боргу, 4 606,31 грн. - проценти за користування кредитом, 5 052,33 грн. - пеня. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утри матися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'яз ку. За ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів передбачено і умовами кредитного договору у разі наявності хоча б однієї із зазначених обставин: затримання сплати частин кредиту та/або процентів більше ніж на один календарний місяць; або перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%; або несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту /п. 2.1 кредитного договору/. Оскільки позичальником порушено умови укладеного між сторонами кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту, сплати відсотків за користування грошовими коштами, то суд вважає за можливе згідно до вищевказаних норм ЦК України, та умов кредитного договору стягнути з відповідачки на користь позивача вказану вище суму заборгованості. Позивач також просив суд достроково розірвати кредитний договір №395 від 24.09.2013 року укладений між сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога позивача про дострокове розірвання вищевказаного кредитного договору є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. Суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 285,29 грн. На підставі вищевикладеного, та ст.ст. 509,526,549-551,611,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved