Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю - квартирою № 4 в будинку № 110 по вул. Шевченка в м. Ніжині зобовязавши відповідача ПАТ «Чернігівобленерго» демонтувати електричні кабелі з фасаду квартири [ADDRESS], а також стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. Будинок в якому знаходиться квартира є двоповерховим та багатоквартирним. По зовнішній стіні квартири, від підстанції електричного живлення яка знаходиться на відстані 9 метрів від будинку прокладено (прибито) гвіздками до стіни помешкання позивача, сім ліній електропередач, які виконані кабелем та самоутримним ізольованим проводом які постачають електроенергію до електроспоживачів фізичних осіб - підприємців: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказані особи були замовниками проведення електрокабелів. На думку позивача прокладення електрокабелів є незаконним зважаючи на те, що здійснено без його згоди та порушує права позивача як власника та завдало йому моральної шкоди яку він оцінює в 10000 гривень, що полягає в електровипромінюванні від кабелів яке негативно впливає на його здоровя. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та пояснили, що прокладення електрокабелів по зовнішній стіні належної йому квартири, порушує його права як власника житла. Вважають, що відповідач незаконно надав дозвіл третім особам по справі на прокладення ліній електропередач через належне йому житло зважаючи на те, що в будинку деревяний дах, прокладення електрокабелів по будинку створює пожежонебезпечну ситуацію для всіх мешканців вказаного будинку. Вважають, що діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода яка полягає в тому, що електровипромінювання від кабелів погано впливає на стан здоровя позивача. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вимоги позову заперечив та пояснив, що порушень при прокладенні семи ліній електропередач по будинку в якому розташована квартира належна позивачу, які виконані кабелем та самоутримним ізольованим проводом які постачають електроенергію до електроспоживачів фізичних осіб - підприємців: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допущено не було. Замовниками робіт по прокладенню кабелів та відповідно власниками є вказані підприємці. Заявлені вимоги є надуманими та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Треті особи: фізичні особи - підприємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в його відсутність при цьому ним надано дозвільні документи, в заяві просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про право власності (копія на а.с. 8-9) власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях кожний. За захистом права власності шляхом демонтажу ліній електропередач з зовнішньої стіни квартири [ADDRESS] позивач звертався до ряду установ: Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Чернігівській області, виконавчого комітету Ніжинської міської ради, Департамента житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Чернігівської обласної державної адміністрації, Ніжинського РЕМ, КП «Служба Єдиного Замовника», Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, Ніжинської місцевої прокуратури, Ніжинського міськрайонного відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, з вказаних установ [PERSON] отримано відповіді, що містяться на а.с. 10-27, з наданих відповідей вбачається, що КП «СЕЗ» не є балансоутримувачем будинку, а також було запропоновано вирішити спірне питання в судовому порядку, що і було зроблено позивачем. Листом від 20.07.2017 року (а.с. 17) головний інженер Ніжинського РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» повідомив позивача, що перевіркою фактів законності прокладення електричних кабелів по фасаду будинку встановлено, що порушення норм чинного законодавства, що регулюють діяльність у галузі постачання електричної енергії з боку ПАТ «Чернігівобленерго» не виявлено. ФОП [PERSON] надано копії дозвільних документів на підключення до електричної мережі електроустановки (а.с. 53-95), а саме: акт допуску на підключення до електричної мережі, договір на постачання електричної енергії, свідоцтво про державну реєстрацію ФОП [PERSON], угода № 1, схема, акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, порядок розрахунків за використану електричну енергію, графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, робочий проект. З листа Ніжинського міськрайонного відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області від 20.04.2017 року (а.с. 27) вбачається, що прокладення по стіні двоповерхового будинку транзитної електромережі порушує вимоги п. 2.3.32 глави 2.3 розділу 2 «Правил улаштування електроустановок». Відповідно до вимог п. 2.3.32 Правил улаштування електроустановок усередині будинків кабельні лінії можна прокладати безпосередньо по конструкціях будинків (під відкритим небом, у системі кабельних лотків і драбин та в коробах або трубах), у каналах, блоках, тунелях, трубах, прокладених у підлогах і перекриттях, а також по фундаментах машин, у шахтах, кабельних поверхах і подвійних підлогах. Прокладати кабелі транзитом через будинки заборонено. Як встановлено судом, не заперечується сторонами та підтверджується фотографіями наданими [PERSON], сім ліній електропередач, що містяться на зовнішній стіні квартири, власником якої є позивач, є транзитною електромережею прокладення якої є порушенням Правил улаштування електроустановок. Крім того суд зважає на встановлений в судовому засіданні факт того, що в будинку деревяний дах, а прокладення по зовнішній стіні будинку ліній електропередач є пожежонебезпечним. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Частиною 2\~ст. 16 ЦК\~України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: також (п.2) визнання правочину недійсним; та припинення дії, яка порушує право (п.3); відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4); визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.10). Так, у гл. 29\~ЦК\~України передбачені цивільно-правові способи захисту права власності. За положеннями ч.ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. ст.\~317,\~319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У\~статті 391 ЦК України\~зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пунктах 33, 35 постанови № 7 Пленуму "Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав" від 07 лютого 2014 року Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розяснив, що застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~України позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобовязати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Аналізуючи зазначені норми права, розяснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зясовуючи вказані обставини та оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів кожний окремо й у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині усунення перешкод в користуванні власністю зобовязавши відповідача демонтувати електричні кабелі з фасаду квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню. Вказаного висновку суд дійшов зважаючи на те, що відповідачем надано дозвіл на прокладення спірних ліній електромереж через будинок в якому розташована квартира позивача є пожежонебезпечним та те, що прокладати кабелі транзитом через будинки заборонено. Вирішуючи спір в частині стягнення моральної шкоди суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 та 2\~\~ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи У п. 3 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) Пленум Верховного Суду України розяснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У п. 5 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, враховуючи розяснення Пленуму Верховного Суду України, той факт що позивачем не доведено причинний звязок між погіршенням здоровя та електровипромінюванням від кабелів, на що як на підставу стягнення моральної шкоди він посилається в позовній заяві, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: partial