Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування покликаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка склала заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачу. Він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 7/12 частин квартири [ADDRESS] , проте нотаріус відмовила йому у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі відсутня підстава виникнення у його матері права власності на 1/3 частку даної квартири. Просить визнати за ним право власності на 7/12 частин квартири [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не заперечив, не заперечує проти його задоволення. Представник відповідача ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 7/12 частин квартири [ADDRESS] належало на праві приватної власності [PERSON] , що стверджується інформацією з Державного реєстру №118869410 від 29 березня 2018 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9812242 від 10 лютого 2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9812584 від 10 лютого 2006 року, свідоцтвом про право власності на квартиру № [ADDRESS] від 12 вересня 1994 року, довідкою ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №1/8115 від 22 червня 2017 року. [PERSON] померла [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина на належних їй 7/12 частин квартири [ADDRESS] . Як вбачається із листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Долинської М.Є. №25/01-16 від 26 травня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 7/12 частин квартири [ADDRESS] , оскільки у Державному реєстрі відсутня підстава виникнення у його матері права власності на 1/3 частку даної квартири. Згідно з заповітом від 01 жовтня 2009 року [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до правової позиції, викладеної у п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Однак, як безспірно встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] не може належним чином успадкувати спадкове майно та одержати свідоцтво про право на спадщину на 7/12 частин квартири [ADDRESS] у зв`язку із тим, що у Державному реєстрі відсутня підстава виникнення у його матері права власності на 1/3 частку даної квартири. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом, після смерті його матері [PERSON] , фактично вступивши в володіння 7/12 частин квартири [ADDRESS] , прийняв спадщину, яка відкрилась у зв`язку із смертю останньої, а тому за позивачем як спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] слід визнати право власності на 7/12 частин квартири [ADDRESS] . Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved