Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернувсь в суд з даним позовом, мотивуючи його тим, що 05.10.2021 з Єдиного реєстру боржників йому стало відомо, що приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 29.07.2021 був вчинений виконавчий напис про стягнення з нього на користь АТ Банк Форвард», яке є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт», заборгованості за кредитним договором № 94312888 від 28.12.2011 в сумі 16 886,69 гривень за період з 01.04.2019 по 30.06.2019. Він звернувся до даного нотаріуса із запитом на інформацію про надання йому копій документів, які стосуються даної справи, однак відповіді не отримав. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. було відкрите виконавче провадження № 66656886 по виконанню даного виконавчого напису нотаріуса. Позивач зазначає, що даний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів. Позивач вказує, що 27.12.2011 він дійсно уклав кредитний договір № 94312888 із ПАТ «Банк Рус кий Стандарт» та отримав кредит зазначив, що повністю сплатив заборгованість за даним договором, з січня 2014 року і до часу звернення до суду з даним позовом він не отримував жодних претензій від банку, а також повідомлень про намір вчинити виконавчий напис. Крім того, нотаріус не встановив чи є дана заборгованість безспірною та вчинив виконавчий напис поза межами визначного законом трирічного строку. Також позивач вважає, що нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис поза межами свого нотаріального округу. Оскільки нотаріусом при винесенні даного виконавчого напису не було дотримано вимог законодавства, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київськогоміського нотаріального округуСазоновою О.М.№ 3834 від 29.07.2021 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» 16 886,69 гривень заборгованості, а також стягнути з відповідача на користь позивачапонесені судові витрати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою суду від 16.11.2021 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач АТ «Банк Форвард» відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, його представник в судове засідання не з`явився, хоча відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. Відповідач причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. подала заяву про розгляд справи в її відсутності, жодних пояснень щодо даного спору не надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, та не повідомила суд про причини своєї неявки, жодних пояснень щодо даного спору не надала. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусомКиївського міського таріального округуСазоновою О.М. 29.07.2021вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 3834, про стягнення з [PERSON] на користь АТ Банк Форвард», яке є правонаступником ПАТ «Банк Русский Стандарт», заборгованості за кредитним договором № 94312888 від 28.12.2011 в сумі 15 786,69 гривень за період з 01.04.2019 по 30.06.2019, яка складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10 734,95 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 4701,74 гривні, а також плати за пропуск мінімальних платежів в сумі 350,00 гривень . крім того за вчинення виконавчого напису з позивача також стегно 1100,00 гривень (а.с. 12). 31.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження на виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. (а.с. 28-29). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Тому, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядкуможе оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для п-равильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2011 року шляхом підписання заяви між [PERSON] та ПАТ «Банк Руский Стандарт» був укладений кредитний договір № 9431288. Згідно з умовами укладеного договору, викладеними в заяві банк надав [PERSON] кредит в сумі 7412,40 гривень строком на 367 днів з 28.12.2011 по 28.12.2012 (а.с. 23-25). Також був погоджений графік платежів (а.с. 26), з якого вбачається, що до 28 числа кожного місяця дії договору [PERSON] повинен сплачувати по 766,00 гривень, а в останній місяць - 765,40 гривень (а.с. 26-27). Також згідно даної заяви сторони погодили, що складовою частиною кредитного договору являються Умови по кредитам, які розміщені у відповідних розділах веб-сайту Банку в мережі Інтернет. З оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт» є АТ «Банк Форвард», разом з тим не вказано на підставі якого документа. В матеріалах справи також відсутні документи, які б підтверджували факт правонаступництва. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі N 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Укладений між позивачем та ПАТ "Банк Руский Стандарт" договір не був посвідчений нотаріально. Таким чином, в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З дослідженого в судовому засіданні договору вбачається, що позивач отримав кредит в розмірі 7414,40 гривень, тоді як у виконавчому написі вказана заборгованість за сумою кредиту - 10 734,95 гривень. Крім того, в матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення позивачу [PERSON] повідомлень про погашення заборгованості та повідомлення про намір вчинення виконавчого напису за кредитним договором. Тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що між позивачем та відповідачем ТОВ «Банк Форвард» існує безспірна заборгованість за кредитним договором від 27.12.2011. Також з оспорюваного виконавчого напису вбачається, що вимоги АТ «Банк Форвард», за якими був вчинений виконавчий напис, ґрунтуються на заборгованості, яка виникла за період з 01.04.2019 року по 30.06.2019 року. Однак згідно умов укладеного [PERSON] кредитного договору Банк надав кредит строком на 367 днів по 28.12.2012. Відомостей про пролонгацію дії чи зміну строку дії договору в судовому засіданні не здобуто. Ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З огляду на наведене суд приходить до висновку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також в дотриманні трирічного строку пред`явлення вимоги, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи,щооспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді908,00 гривень судового збору, сплаченого за подання позовної заяви (а.с. ), а також 454,00 гривень судового збору за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 46). На підставі викладеного,

Outcome: approved