Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про виділ в натурі 1 / 2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Червона Гребля, 61, у випадку неможливості-визначити порядок користування даним нерухомим майном, визначення порядку користування земельною ділянкою під вказаним домоволодінням, усунення перешкод у користуванні будинком шляхом вселення до нього, зобов»язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні будинком. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є власником 1 / 2 частки даного будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 вересня 2014 року, останнім отриманий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 вересня 2014 року; позивач набув права користування земельною ділянкою під даним будинковолодінням; співвласником іншої 1 / 2 частки є відповідач; між сторонами не досягнуто згоди щодо користування спільним майном та земельною ділянкою, відповідач користується всім домоволодінням та чинить позивачу перешкоди у здійсненні своїх прав, як власника,-не допускає до будинку та перешкоджає вселенню. Відповідно до клопотання про збільшення та уточнення позовних вимог від 11 квітня 2016 року позивач просить зобов»язати відповідача відновити: перегородку між кухнею 1-2 та кімнатою 1-3, дверне полотно в кімнаті 1-4, дверний проріз з кімнати 1-3 до кімнати 1-4; визначити порядок користування 1 / 2 часткою будинку та земельною ділянкою; усунути перешкоди у користуванні будинком шляхом вселення до нього. В запереченнях проти позову відповідач зазначає, що позивач постійно проживає в м.Херсон і ніколи у спірному будинку не проживав, не висловлював свого бажання у ньому проживати, перешкоди у цьому з її сторони відсутні, після оформлення позивачем спадщини до неї зверталась представник позивача [PERSON] лише з питанням щодо виплати позивачу вартості його частки у розмірі 15000 доларів США, при цьому даний будинок перебуває у стані, що не коштує і 10000 доларів США, відповідач, яка проживає у даному будинку з моменту свого народження і не має іншого житла, має неналежний рівень матеріального забезпечення; позов пред»явлений з метою примусу відповідача сплатити вартість частки, що свідчить про зловживання позивачем своїми правами і обрання невірного способу захисту; відповідач не заперечує проти виплати, але у розмірі дійсної ринкової вартості; будинок побудований у 1959 році батьками відповідача-Мальченко Є.С. та [PERSON], шлюб між останніми розірваний 26 вересня 1975 року, [PERSON] виписаний з адреси проживання у даному будинку 02 квітня 1977 року, [PERSON] після розірвання шлюбу залишив сім»ю і в будинку не проживав, жодної участі у його утриманні, будівництві прибудови, господарських будівель і споруд не брав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги згідно клопотання про збільшення та уточнення позовних вимог від 11 квітня 2016 року, пояснивши, що позивач не надавав згоди на перепланування будинку, відповідачем здійснений незаконний демонтаж елементів будинку, земельна ділянка під будинком не приватизована, має повноваження від позивача на вчинення дій щодо його власності, в 2014 році відповідач не впустила її до будинку, позивач також неодноразово приїздив, але відповідач його також не впустила, відповідач перешкоджала працівникам МБТІ в огляді будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що будинок руйнується і фактично тримається на печі, перегородка демонтована в 1988 році у зв»язку із облаштуванням печі та вимогами протипожежної небезпеки її матір»ю, як власником будинку, вона фактично користується будинком та земельною ділянкою, яка не приватизована, здійснює з 2003 року його утримання, сплачує комунальні послуги, позивач ніколи у будинку не проживав, ключі не просив, позивач особисто до неї не звертався, перешкоди йому відсутні. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником відповідача адвокатом [PERSON], який також пояснив, що позивач в порядку спадкування отримав не лише права, а й обов»язки, власність зобов»язує, позивач не здійснює дій по утриманню будинку, не проживає у ньому і не має намірів проживати в подальшому, сторони до цієї перегородки, яку демонтовано, не мають ніякого відношення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є рідною сестрою відповідача, під час переробки її матір»ю старої печі на нову в 1987 році перегородка зруйнувалась, з питань правил пожежної безпеки перегородка не може бути близько до печі, стеля фактично тримається на печі. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Позивачем по справі є [PERSON], [INFO], зареєстроване місце проживання з 1983 року в м.Херсон, представником останнього згідно довіреності від 14 жовтня 2014 року є [PERSON], яка має повноваження, зокрема, щодо розпорядження усім його майном. Позивач є власником 1 / 2 частки буд.61 по вул.Червона Гребля м.Ніжина Чернігівської області, підстава-свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29 вересня 2014 року, державна реєстрація права власності проведена 29 вересня 2014 року, співвласником іншої 1 / 2 частки є відповідач [PERSON], [INFO], підстава-договір дарування від 16 квітня 2003 року, реєстрація права власності проведена 19 травня 2003 року, зареєстроване місце проживання у даному будинку з 1976 року, відповідач фактично користується вказаним будинком та здійснює його утримання. Дані обставини сторонами в судовому засіданні не заперечуються. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власностіце право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст.ст.364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Сторонам, як співвласникам, належать ідеальні частки у праві власності на спільне майно-буд.61 по вул.Червона Гребля м.Ніжина Чернігівської області, які є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Технічний паспорт на садибний житловий будинок від 22 травня 2013 року засвідчує прийняття даного будинку до експлуатації, згідно відомостей технічного паспорту копія плану будинку «…зняв 22.05.2013 [PERSON] «29» 11 1962р. …», відповідно до плану наявна перегородка між приміщеннями 1-2 та 1-3, дверне полотно між приміщеннями 1-4 та 1 не демонтоване. [PERSON] технічного обстеження ФОП «[PERSON]Л.» від 29 грудня 2014 року вищезазначений будинок знаходиться в аварійному стані, переобладнання, перепланування призведе до його повної руйнації. Висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 20 березня 2015 року, додаток до висновку від 30 квітня 2015 року (проведені на виконання ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року (за клопотанням представника позивача [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи, витрати покладені на [PERSON]І.)), які складені експертами Чернігівської РТПП [PERSON] та [PERSON], згідно рецензій Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18 червня 2015 року, 22 червня 2015 року,-не відповідають вимогам «Інструкції з призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», проведені дослідження є недостатньо обґрунтованими, містять невідповідності та потребують доопрацювання, є неякісними. [PERSON] висновку експерта за результатами проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи від 20 січня 2016 року №40-15 (проведеної на виконання ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 25 серпня 2015 року (за клопотанням представника позивача [PERSON] про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, витрати покладені на [PERSON]І.)) ідеальна 1 / 2 частка співвласників за площею буд.61 по вул.Червона Гребля м.Ніжина менша за мінімальну необхідну площу для влаштування однокімнатної квартири, відповідно до вимог ДБН в будинку одна житлова кімната 1-4, площею 13,8 кв. м, друга житлова кімната 1-3, площею 7,1 кв.м., яка на час проведення дослідження об»єднана з кухнею, тобто відокремлення житлової кімнати нормованою площею неможливо; технічний стан житлового будинку на час проведення дослідження незадовільний, експлуатація елементів будівлі можлива лише при умові проведення їх ремонту, тобто при влаштуванні прибудови, створення дверного прорізу в зовнішній стіні, або замість віконного прорізу, може створитися аварійно-небезпечна ситуація; виділ в натурі 1 / 2 частки даного будинку з господарськими будівлями і спорудами (і без врахування господарських будівель та споруд) неможливий; згідно візуального обстеження встановлено, що перегородка між кухнею 1-2 та кімнатою 1-3 демонтована, тобто улаштоване одне приміщення, в якому розташована піч та плита для приготування їжі, в кімнату 1-4 демонтоване дверне полотно, дверний проріз з кімнати 1-3 до кімнати 1-4 закрито, в будинку на час проведення обстеження наявна одна окрема житлова кімната, тобто при існуючому плануванню будинку порядок користування між двома співвласниками визначити неможливо; визначити порядок користування можливо при умові відповідності планування будинку плануванню, зазначеному в технічному паспорті на садибний будинок від 22 травня 2013 року. [PERSON] висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 31 жовтня 2016 року №20-16 (проведеної на виконання ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 16 травня 2016 року (за клопотанням представника відповідача адвоката [PERSON] про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, витрати по проведенню експертизи покладені на [PERSON]Г.)) відновлення у вищезазначеному житловому будинку перегородки між кухнею 1-2 та кімнатою 1-3, дверного полотна в кімнати 1-4, дверного прорізу з кімнати 1-3 до кімнати 1-4 з урахуванням технічного стану житлового будинку та його інженерного обладнання без понесення додаткових витрат на капітальний ремонт не можливе. В судовому засіданні встановлено, що станом на час розгляду справи перегородка у вищезазначеному будинку між кухнею 1-2 та кімнатою 1-3 демонтована, тобто улаштоване одне приміщення, в якому розташована піч та плита для приготування їжі, в кімнату 1-4 демонтоване дверне полотно, дверний проріз з кімнати 1-3 до кімнати 1-4 закритий, тобто в будинку наявна одна окрема житлова кімната, вказані переобладнання вчинені до часу виникнення права власності у позивача на даний будинок- 29 вересня 2014 року, у відповідача-19 травня 2003 року, дії відповідача щодо зміни даних елементів будинку у встановленому ст.ст.10, 57-60 ЦПК України порядку позивачем не доведені, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, згідно показань в судовому засіданні свідка [PERSON] вказані переобладнання здійсненні в 1987 році матір»ю відповідача. Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов»язує, згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Із врахуванням даних приписів сторони з моменту виникнення права власності на вказаний будинок в рівній мірі зобов»язані його утримувати, зокрема, вчиняти дії щодо його ремонту, перепланування у встановленому порядку. За таких обставин виділ частки будинку в натурі та порядок користування відособленими приміщеннями неможливі, що є підставою для залишення у спільному користуванні сторін, як співвласників, даного будинку з господарськими будівлями та спорудами. Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. [PERSON] ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до повідомлення КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27 червня 2013 року [PERSON] є власником 1 / 2 частки вищезазначеного будинку, власником іншої 1 / 2 частки відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи станом на 31 грудня 2013 року є [PERSON]; 22 травня 2013 року до МБТІ звернулась уповноважена особа від спадкоємця за заповітом [PERSON] із запитом нотаріуса для проведення поточної техінвентаризації буд.61 по вул.Червона Гребля м.Ніжина з метою подальшого оформлення спадкових прав; співвласник [PERSON] не надала можливості фахівцю МБТІ разом із замовником здійснити обстеження в середині будинку, в результаті чого фахівець МБТІ виконала роботи, використовуючи попередні матеріали справи, так як візуально об»єкт не змінився, підстави для відмови замовнику у МБТІ відсутні. Дане повідомлення узгоджується із поясненнями представника позивача в судовому засіданні щодо перешкоджання її доступу відповідачем до будинку, про що заперечення відповідача в судовому засіданні відсутні, при цьому представник позивача уповноважена у встановленому порядку на вчинення дій щодо розпорядження усім майном позивача. Вказані обставини підтверджують наявність перешкод позивачу у користуванні належною власністю зі сторони відповідача. Неприязні відносини сторін не можуть бути підставою для обмеження прав позивача, як співвласника вказаного будинку, що є підставою для усунення перешкод позивачу у користуванні житловим будинком з господарськими будівлями, спорудами та вселення. Посилання відповідача на відсутність проживання позивача у будинку та подальших намірів проживання у ньому, як підставу відмови у позові в цій частині, судом не приймаються, оскільки позивач має право та інтерес до належної йому 1 / 2 частки даного будинку, визначення даної частки має правове визначення. При вирішення даної справи судом також враховується Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року по справі №1-10/2004, відповідно до якого поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин та реалізації прав сторін, як співвласників нерухомого майна, наявні підстави для виділення у користування позивача земельної ділянки відповідно до Додатку №7 варіанту користування земельною ділянкою №1 Висновку експерта за результатами проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи №40-15 від 20 січня 2016 року, визначеної для співвласника №1 (жовтим кольором), площею 163 кв.м., із залишенням земельної ділянки площею 274 кв.м. (визначеної білим кольором) у спільному користуванні сторін, а для відповідача- земельну ділянку, визначену для співвласника №2 (синім кольором), площею 163 кв.м., із залишенням земельної ділянки площею 274 кв.м. (визначеної білим кольором) у спільному користуванні сторін. Із врахуванням задоволення позову частково судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено: на користь позивача підлягають стягненню 5191 грн. 83 коп судових витрат (243,60 грн. судового збору+1879,60 грн. судового збору+3744 грн. за проведення судової експертизи+830,46 грн. витрат за проведення земельно-кадастрових робіт (пов»язаних із проведенням судової експертизи-матеріали геодезичної зйомки, проведеної [PERSON] Чіпак)+3686 грн. за проведення судової експертизи=10383,66 грн./2 (розмір задоволених позовних вимог)=5191,83 грн.); на користь відповідача-1321 грн. (2642 грн. за проведення судової експертизи/2=1321 грн.). Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial