Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач у липні 2018 р. звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що в період з 26.02.2005 р. по 20.03.2008 р. позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] р. у сторін народився син [PERSON], [INFO] р. у сторін народилась друга дитини - син [PERSON]. Після фактичного припинення шлюбних відносин, діти залишились проживати з позивачем. Весь період часу відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з ними, приймати участь у їх вихованні, навчанні. 13.04.2007 року Святошинським районним судом м.Києва по справі №2-1105/07 р. було ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Розмір аліментів, присуджений рішенням суду є недостатнім для належного утримання дітей та відповідачем не виконується, а тому просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою суду від 03.08.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 02.10.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, за таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте, не з'явився до суду без поважних причин, відзив на позов до суду направлено не було , а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність останнього на підставі наявних даних в матеріалах справи. Представник Служба у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, наданий раніше висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів підтримують. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON], [INFO] народився [PERSON], батьком яких є [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.03.2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 13.04.2007 року Святошинським районним судом м.Києва по справі №2-1105/07 р. було ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак, відповідач аліменти не сплачує, що призвело до утворення боргу в розмірі 103133,85 грн., вказане підтверджується Довідкою-розрахунком від 26.04.2018 року №175. Відповідно до висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.11.2018 р. встановлено, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно двох дітей [PERSON], та [PERSON] є доцільним. Працівниками служби у справах дітей Андрушівської районної державної адміністрації та Червоненської селищної ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання батька за вищевказаною адресою, про що складено відповідний акт. Зі громадянина [PERSON], він не бачив своїх дітей близько 8 років. Оскільки, зв'язок з дітьми давно втрачений, батько дітей не планує приймати участь в їх житті. Також, в акті обстеження житлово-побутових умов проживання зазначено, що до питання позбавлення батьківських прав громадянин [PERSON] ставиться спокійно, навіть байдуже. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Батько не спілкується з дітьми, їх життям не цікавиться, вихованням та утриманням дітей не займається, відповідач повністю відсторонився від дітей та самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Наведене підтверджує факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Щодо вимог про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них (п. 23 Постанови). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) ( правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ч. 1 ст. 12 вказаного Закону). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2007 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 13.04.2007 р., станом на 01.05.2018 заборгованість становить 103133,85 грн. (а.с. 38). Станом на сьогодні відповідач не вчиняє ніяких дій спрямованих на сплату аліментів, що призвело до утворення даного боргу, вказане підтверджується Довідкою-розрахунком від 26.04.2018 року №175 наданою Андрушівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Житомирській області. 18.04.2015 року позивач одружилась із [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу позивач народила дитину [PERSON], [INFO] Позивач працює в ПАТ «ПриватБанк» з 27.12.2017 року, перебуває на посаді менеджера з обслуговування корпоративних клієнтів. Добре характеризується на роботі, що підтверджується відповідною характеристикою. З розрахунку заробітної плати з листопада 2017 року по квітень 2018 року має середній дохід 14914 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про заробітну плату і про доходи від 24.05.2018 року №20180524РВW200000000996/ Вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, підтверджені належними доказами, розмір, який просить позивач присудити з відповідача суд вважає об'єктивним та таким, що відповідатиме інтересам дітей, належним утриманням. Неможливості надати такої допомоги, відповідачем доведено не було, заперечень не надходило. З огляду на викладене, позовні вимоги є такими, що підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved