Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивач , з врахуванням заяви, яка поступила в Долинський районний суд 07.06.2021 року (а.с.35 т.2), просить: зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні йому, [PERSON] , частиною його земельної ділянки площею 4,97 м2 для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки 2622010100:01:023:0290), шляхом зобов`язання відповідачки перенести частину огорожі до межі, яка відповідає межам між земельними ділянками на місцевості та конфігурації земельних ділянок, що визначені Державним актом на право власності на земельну ділянку [PERSON] , кадастровий номер 2622010100:01:023:0039 і яка знаходяться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] з кадастровим номером 2622010100:01:023:0290, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідачки на його користь всі витрати по справі: судовий збір, витрати на правову допомогу, а також витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи відповідно до долучених квитанцій. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням сесії Долинської міської ради від 19.04.2007 року № 459-11/2007, було припинено користування земельною ділянкою площею 0,1004 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд його дідуся [PERSON] , у зв`язку з його смертю. Цим же рішенням, на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом йому, [PERSON] , було передано у власність земельну ділянку площею 0,1 га по [ADDRESS] (максимальна площа, яка згідно закону може передаватися у власність для ОЖБ в межах міста). У 2009 році він виготовив технічну документацію на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,10 га та отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, якій було присвоєно кадастровий номер 2622010100:01:023:0167. При виготовленні Державного акту було погоджено межі зі всіма землекористувачами. У грудні 2009 року свій Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2622010100:01:023:0039 виготовила і відповідачка - [PERSON] . Після виготовлення ним і [PERSON] . Державних актів на право власності на земельні ділянки, між їх приватизованими ділянками залишалась вузька смуга земельної ділянки - площею 0,0044 га, яка залишилась від тієї, якою користувався його дідусь і яка була передана йому в користування. Про те, що дана земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства перебувала в його користуванні з 2009 року, підтверджується довідкою №1246, виданою виконкомом Долинської міської ради 25.10.2017 року. Протягом 2012-2015 років власниця сусідньої земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] неодноразово знищувала межові знаки та разом зі своїм батьком неодноразово переставляла огорожу між їх земельними ділянками на свою користь, в результаті чого самовільно зайняла частину земельної ділянки, яка на той час була в його користуванні. У вересні 2016 року за заявою [PERSON] вже створювалась земельна комісія Долинської міської ради, яка встановила факт порушення межі земельних ділянок, склала Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, але [PERSON] його не погодила, оскільки замірам представників земельної комісії Долинської міської ради 2016 року, [PERSON] не довіряла з тих причин, що вони робили ці заміри мірною стрічкою. 17 липня 2017 року вже він звернувся до ліцензованої землевпорядної організації із заявою про встановлення межі між земельними ділянками [PERSON] і [PERSON] 05.09.2017 року сертифікований землевпорядник ФОП [PERSON] провів заміри електронною апаратурою, встановив межові знаки, які були погодженні [PERSON] та [PERSON] , чим було підтверджено, що частину земельної ділянки, яка була в його користуванні, [PERSON] собі пригородила. Влітку 2017 року він звернувся до Долинської міської ради із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0044 га. Рішенням сесії Долинської міської ради від 30.11.2017 року йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,0044 га та передано дану земельну ділянку у власність. Після того він розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та отримав документ на право власності на вищевказану земельну ділянку, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№ Витягу НВ-2603301752018 ), кадастровий номер земельної ділянки 2622010100:01:023:0290. 23 травня 2018 року він звернувся до відповідачки з претензією (вимогою усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та розібрати огорожу), попередивши про виклик ліцензованої землевпорядної організації для встановлення межових знаків між їхніми земельними ділянками. На той час площа захопленої [PERSON] його земельної ділянки становила 0,0014 га. 01 червня 2018 року сертифікований землевпорядник ФОП [PERSON] провів заміри електронною апаратурою і в черговий раз встановив межові знаки між їхніми земельними ділянками. Після цього частину огорожі відповідачка на його вимогу пересунула і встановила по межі. Як результат - дотепер частина його земельної ділянки (кадастровий номер 2622010100:01:023:0290) знаходиться у незаконному користуванні відповідачки. Площа захопленої нею моєї земельної ділянки становить 0,0011 га. Крім того, відповідачка відмовилась переставити огорожу, якою відгородила на свою користь частину його подвір`я: частину його земельної ділянки ( подвір`я), розмірами 8.71 х 0.15м, площею 1.3065 м2 (на схемі, яка додається, позначено відстань від А1 до В1). частину його земельної ділянки ( подвір`я ), розмірами 18.73 х 0.10м, площею 1.873 м2. Це було виявлено ліцензованою землевпорядною організацією під час проведення перевірки відповідності меж на місцевості межам, які визначені їхніми з відповідачкою, як суміжників, Державними актами. Під час проведення таких замірів вона в черговий раз влаштувала скандал, не бажаючи дотримуватись вимог закону та принципів добросусідства. Незважаючи на те, що ліцензованою землевпорядною організацією було визначено чіткі межі, відповідачка демонстративно повитягувала межові знаки. 06 червня 2018 року він повторно письмово звернувся до відповідачки з вимогою звільнити частину його земельної ділянки і переставити огорожу по межових знаках. Проте його вимогу вона проігнорувала. Така протиправна поведінка відповідачки дає підстави йому вважати, що вона не має наміру добровільно звільнити частини зайнятих нею його земельних ділянок площею 0,0011 га та 3,1795м2. Ухвалою Долинського районного суду від 29.05.2019 року призначено судову земельно-технічну експертизу. Ознайомившись із результатами експертиз, він звернувся із письмовою заявою до судового експерта [PERSON] з проханням надати роз`яснення стосовно проведеної ним судової земельно-технічної експертизи, зокрема - графічно зобразити ту частину земельної ділянки, яка є предметом спору в суді та вказати її площу. На своє звернення отримав відповідь судового експерта [PERSON] за № 07/05 від 25.05.2021 року. Проаналізувавши її та сукупність всіх доказів, які містяться в матеріалах справи, дійшов до висновків: межа між земельними ділянками, яка на місцевості визначається встановленою [PERSON] огорожею з металічної сітки, як зазначає експерт, « в центральній частині має форму дуги та зміщена у напрямку землекористувача [PERSON] ». Крайні межові точки між їх земельними ділянками сторонами фактично погоджені: зі сторони земельної ділянки, якою користуються Свідки Єгови є бурова труба, яка завжди була межею між земельними ділянками сторін спору; від [ADDRESS] - [PERSON] добровільно встановила огорожу по межі, яка вже відповідає правильній межі між їх земельними ділянками. За таких обставин предметом спору залишається лише середня частина межі між ділянками. Конфігурація суміжних земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] відповідно до правовстановлюючих документів на земельні ділянки свідчить про те, що в центральній частині межа між земельними ділянками має проходити по прямій лінії. За таких обставин встановлена [PERSON] на цій частині межі огорожа в дугоподібній формі є підтвердженням захоплення нею частини земельної ділянки [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] , та його представник адвокат Кажук В.Б. (ордер серії ІФ №058890 а.с.23 т.1) позовні вимоги , з врахування заяви , яка поступила в Долинський районний суд 07.06.2021 року, підтримали з вищенаведених підстав , просили позов задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Мушинський В.Т. (договір №1/5 про надання правової допомоги а.с.69 т.1) в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважають їх безпідставним та таким, що не підлягають до задоволення. Представник відповідачки [PERSON] , подав відзив на позовну заяву та заяву від 07.06.2021 року у справі №343/1230/18 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в якому зазначив, що позивач ненадав доказів, що фактична площа земельної ділянки кадастровий номер: 2622010100:01:023:0039 не відповідає площі та конфігурації визначеної Державним актом на право власності на земельну ділянку [PERSON] серії ЯЖ № 855184 площею 0,0823 га. Згідно Договору дарування № 4425 від 17 грудня 2004 року дід відповідачки, [PERSON] , подарував їй земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер: 2622010100:01:023:0038 та земельну ділянку площею 0,0823 га, кадастровий номер: 2622010100:01:023:0039, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Отримавши у подарунок земельні ділянки, відповідачка подала документи на переоформлення земельних ділянок на себе. Відповідно до Висновку районного відділу земельних ресурсів від 23.08.2005 року, їй було погоджено виготовлення Державних актів на право власності на подарованій їй земельні ділянки площею 0,0823 га та площею 0,1000 га. Відповідно до довідки № 391 виданої Долинським відділом земельних ресурсів, земельній ділянці площею 0,1000 га присвоєний кадастровий номер: 2622010100:01:023:0038, а земельній ділянці площею 0,0823 га, присвоєний кадастровий номер: 2622010100:01:023:0039, тобто ідентичні кадастровим номерам які були у [PERSON] . На підставі Акту встановлення (відновлення) в натурі на місцевості меж земельної ділянки, яка передається у власність від 28.11.2008 року, ДП «Центр ДЗК» було встановлено (відновлено) в натурі (на місцевості) та погоджено межі земельних ділянок кадастровий номер: 2622010100:01:023:0038 та кадастровий номер: 2622010100:01:023:0039 та додано Абрис (карточка закладки межових знаків), згідно якої площа та конфігурація земельних ділянок ідентична земельним ділянкам власником яких був [PERSON] 28.12.2009 року, [PERSON] , отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 855185 площею 0, 0823 га кадастровий номер: 2622010100:01:023:0039, та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 855184 площею 0,100 га кадастровий номер: 2622010100:01:023:0038, площа та конфігурація яких ідентична земельним ділянкам власником яких був [PERSON] . Конфігурація земельної ділянки кадастровий номер:2622010100:01:023:0039 якою вона фактично користуюся, відповідає конфігурації земельної ділянки визначених Державшим актом на право власності на земельну ділянку [PERSON] , кадастровий номер: 2622010100:01:023:0039. Що торкається площі земельної ділянки, то відповідно до проведених обмірів, Львівським НДІ судових експертиз було встановлено, що фактична площа земельних ділянок належних [PERSON] становить 0,1045 га, або 1045 м, а відповідно до документів на право власності на земельні ділянки, [PERSON] належить дві земельні ділянки площею 0,1044 га, або 1044 м, тобто площа земельних ділянок якими користується [PERSON] на 1 м. більше ніж йому належить по документах. Фактична площа земельних ділянок належних [PERSON] становить 0,1820 га, або 1820 м, а відповідно до документів на право власності на земельні ділянки, [PERSON] належить дві земельні ділянки площею 0.1823 га. або 1823 м, тобто площа земельних ділянок якими користується [PERSON] на 3 м. менше ніж належить згідно документів. При встановленні межі між земельними ділянками з кадастровим номером: 2622010100:01:023:0290, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельною ділянкою кадастровий номер: 2622010100:01:023:0039, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відсунув частини сітки, яка була встановлена на межі між їх земельними ділянками, на її земельну ділянку кадастровий номер 2622010100:01:023:0039, що призвело до утворення дуги в межах земельної ділянки [PERSON] . Це призвело до захоплення частини земельної ділянки [PERSON] , що і було встановлено при проведені експертизи Львівським НДІ судових експертиз. Ухвалою Долинський районний суд Івано-Франківської області від 29 травня 2019 року за клопотанням позивача було призначено земельно-технічну експертизу. Відповідно до проведених обмірів, експертом [PERSON] було встановлено, що фактична площа земельних ділянок належних [PERSON] становить 0,1045 га, або 1045 м., а відповідно до документів на право власності - [PERSON] належить дві земельні ділянки площею 0,1044 га, або 1044 м., тобто площа земельних ділянок якими користується [PERSON] на 1 м. більше ніж йому належить по документах. Фактична площа земельних ділянок належних [PERSON] становить 0,1823 га, або 1823 м., що відповідає площі земельних ділянок зазначених в документах на право власності на земельні ділянки [PERSON] . Експерт чорним кольором на схемі позначив межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] , які перебувають в їх фактичному користуванні. Блакитним та фіолетовим кольорами позначив межі земельних ділянок згідно каталогу координат належних [PERSON] , зеленим та синім кольором позначив межі земельних ділянок згідно каталогу координат належних [PERSON] . Фактичні межі земельної ділянки мають відповідати межам згідно даних технічної документації. Експертом [PERSON] було встановлено, що фактичні геометричні розміри земельних ділянок належних позивачу та відповідачу не відповідають геометричним розмірам зазначених в технічній документації. Відповідачка не заперечує, що фактичні геометричні розміри земельних ділянок належних позивачу не відповідають даним технічної документації, однак заперечує, що фактичні геометричні розміри земельних ділянок належних відповідачці не відповідають даним технічної документації. В Технічному звіті про виконання роботи по підготовці та видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] є Експлікація земельних ділянок площею 0,1000 га та площею 0,0823 га з описом меж, Схема зйомочної основи та Відомість обчислення площі земельної ділянки та кутів зовнішніх меж землекористування площею 0,1823 га. Експерт [PERSON] у своєму висновку не вказує, що при проведенні експертного дослідження він посилався на вищевказані документи, що є складовою частиною Технічного звіту на земельні ділянки [PERSON] , а тому складений ним експертний висновок не може бути доказом у справі. Позивач стверджує, що крайні межові точки між земельними ділянками позивача та відповідачки є фактично погоджені - крайньою точкою зі сторони земельної ділянки, якою користуються Свідки Єгови є бурова труба, яка є межею між земельними ділянками, що не відповідає дійсності. Бурова труба не відображена на Експлікація земельних ділянок площею 0,1000 га та площею 0,0823 га , тому як крайня точка і знаходиться на її земельні ділянці, а не на межі земельних ділянок, як стверджує позивач. Відповідно до Акту від 30.11.2016 року, головним спеціалістом ПП «ГеобудІнформДолина» [PERSON], в присутності представників відділу Держгеокадастру у Долинському району, а також [PERSON] , [PERSON] було проведено винесення межі в натурі. Акт підписали всі присутні особи, окрім [PERSON] . Заміри проведені ФОП [PERSON] 01.06.2018 року, не відповідають замірам від 30.11.2016 року, тому, [PERSON] звернулась до Комунального виробничого підприємства «Архітектурно-планувальне бюро-ІФ» про проведення Інженерно-геодезичних вишукувань території на [ADDRESS] . Відповідно до проведених Інженерно-геодезичних вишукувань межі земельних ділянок [PERSON] відповідають координатам меж згідно Акту від 30.11.2016 року. Площа земельних ділянок [PERSON] згідно державних актів станови 0,1823 га, а фактична площа земельних ділянок = 0,1808 га. Тобто [PERSON] самовільно захопив у [PERSON] 0,0015га земельної ділянки, або 15 м. У відповідь на звернення [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, заступник начальника Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Собчук О.А. заявив, що в результаті перевірки становлено факт самовільного зайняття гр. [PERSON] частини земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] . За результатами здійснення заходів державного контролю вживаються вичерпні міри щодо притягнення гр. [PERSON] до відповідальності. Виходячи з вищенаведеного вважає, що позивач ненадав доказів захоплення відповідачкою частини його земельної ділянки, тому просить у позові відмовити у повному обсязі (а.с.42-45 т.2). Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов , з врахуванням заяви , яка поступила в Долинський районний суд 07.06.2021 року, в межах заявлених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом. Згідно із приписами ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно із положеннями ч.12 ст.79-1 ЗК України, межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з п.п. г, е ч.1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.Дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; Ч. 2 ст.91 ЗК України визначено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості. У пунктах 4.1-4.3 Інструкції зазначено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно до вимог ст.ст. 103, 152, 153 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Власник та користувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом способів. Згідно зі ст. 189 ЗК України, самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Відповідно до ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органівмісцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Відповідно до ст.3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] , належить на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 2622010100:01:023:0290 площею 0,0044 га та цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджено копією з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-2603301752018 від 27.02.2018р. ( а.с.11т.1). Відповідачка [PERSON] , являється власником земельної ділянки розміром 0,0823 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 2622010100:01:023:0039, яка розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №855185 від 28.12.2009р. (а.с.15 т.1). В 2018 року ФОП [PERSON] , в присутності землекористувача [PERSON] , та власника (користувача) суміжної земельної ділянки, [PERSON] , було складено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, відповідно до якого межі земельної ділянки, яка знаходиться по [ADDRESS] , площею 0,0044 га, наданої [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 9 шт., список яких додається. Схема привязки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості/абриси додаються. Власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Межові знаки пред`явлені та передані на зберігання [PERSON] ( а.с.170 зв.ст.-172 т.1). Позивач [PERSON] та його представник адвокат Кажук В.Б. в судовому засіданні ствердили, що після закріплення в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка, частину огорожі відповідачка [PERSON] на його вимогу пересунула і встановила по межі. Як результат - дотепер частина його земельної ділянки (кадастровий номер 2622010100:01:023:0290) знаходиться у незаконному користуванні відповідачки. Площа захопленої нею його земельної ділянки становить 4,97м2 . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ФОП [PERSON] суду пояснив, що він виготовляв технічний звіт по виготовленню кадастрової зйомки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , та належить позивачу [PERSON] . Межі земельних ділянок сторін по справі встановлювались по капітальних спорудах та металевих стовпчиках. Металева сітка (огорожа) , яка є між земельними ділянками сторін по справі від точки 1 до точки 3 ( схема прив`язки земельної ділянки до твердих точок на місцевості а.с.110 т.1) має бути встановлена по прямій лінії , однак в наявності є "дуга", в сторону земельної ділянки [PERSON] відстанню приблизно 22 см. Площу захопленої [PERSON] земельної ділянки, він не встановлював. Межових знаків (металевих кілків) між земельними ділянками сторін по справі , він встановив 4. При встановленні межових знаків були присутні як [PERSON] , так і [PERSON] . Свідок [PERSON] , суду пояснив, що він проводив заміри земельних ділянок [PERSON] за допомогою GPRS в режимі онлайну та намалював схеми інженерно-геодезичних вишукувань земельної ділянки (а.с.64-65 т.1). Фактична площа земельних ділянок [PERSON] в межах наявних парканів , становила 0.1808 га. Відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Так як спір по справі між сторонами не був врегульований, то ухвалою Долинського районного суду від 29.05.2019 року було задоволено клопотання позивача [PERSON] та його представника , а також клопотання відповідачки [PERSON] та її представника про призначення по даній справі судових земельно-технічних експертиз (а.с.192-193 т.1). У відповідності до висновку експерта №3155-3158 , складеного 30.11.2020 року Львівським НДІСЕ, проведеного на підставі ухвали Долинського районного суду від 29.05.2019 року за клопотання відповідачки та її представника - 1.Фактична площа земельних ділянок, які належать [PERSON] , кадастовий № 2622010100:01:023:0290 та кадастровий №2622010100:01:023:0167, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] , становить 0.1045 га. 2.Фактична площа земельних ділянок, які належать [PERSON] , кадастовий № 2622010100:01:023:0038 та кадастровий №2622010100:01:023:0039, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] , становить 0.1820. 3. Встановлення меж земельної ділянки не входить в коло питань, що вирішується земельною експертизою ( а.с.233-245 т.1) Згідно висновку експерта №107 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі №343/1230/18, складеним 04.12.2020 року, судовим експертом [PERSON] проведеного на підставі ухвали Долинського районного суду від 29.05.2019 року за клопотання позивача та його представника, встановлено, що фактичні межі (на місцевості) між земельними ділянками, які належать [PERSON] , земельною ділянкою площею 0,0044 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №2622010100:01:023:0290, земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10га., кадастровий №2622010100:01:023:0167, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , з однієї сторони та земельною ділянкою [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №2622010100:01:023:0039, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зображено (нанесено) у додатку №1 план меж земельних ділянок, виконаного ФОП « [PERSON] ». Кути поворотів точок межі на місцевості вище зазначених земельних ділянок не співпадають (не відповідають) з геометричними розмірами меж земельних ділянок що зазначені в технічній документації ( а.с.2-11 т.2). Суд вважає висновки експертів №3155-3158 та №107 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі №343/1230/18 належними та допустимими доказами, оскільки вони проведені на підставі ухвали суду уповноваженими особами-експертами, які попереджені про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, містять відповіді на питання поставлені судом, є вмотивованим та науково-обґрунтованим. Допитаний в судовому засіданні в якості експерта [PERSON] суду пояснив, що питання щодо накладок (перетину) земельних ділянок, які належать [PERSON] за кадастровими номерами №2622010100:01:023:0290 та 2622010100:01:023:0167 та земельною ділянкою [PERSON] за кадастровим №2622010100:01:023:0039, судовим експертом не досліджувалося, оскільки не входило до коло вирішуваних питань. Межі земельних ділянок в натурі, як позивача , так і відповідачки не відповідають даним , які є в правовстановлючих документах сторін. Дані земельні ділянки, зміщені в сторону інших , суміжних користувачів . Щодо межі між земельними ділянками сторін по справі, відносно якої є спір, пояснив наступне: металеви сітка, яка слугує межею, в середній частині має "дугу" в сторону земельної ділянки позивача [PERSON] . У відповідності до письмовго роз`яснення судового експерта [PERSON] стосовно проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі №343/1230/18 - питання щодо накладок (перетину) земельних ділянок, які належать [PERSON] за кадастровими номерами №2622010100:01:023:0290 та 2622010100:01:023:0167 та земельною ділянкою [PERSON] за кадастровим №2622010100:01:023:0039, судовим експертом не досліджувалося, оскільки не входило до коло вирішуваних питань; щодо конфігурації та графічного зображення межі між земельною ділянкою, яка належать [PERSON] за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №2622010100:01:023:0290 та земельною ділянкою [PERSON] за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №2622010100:01:023:0039, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дана межа в центральній частині має форму дуги та зміщена у напрямку землекористувача [PERSON] , площею 0,0005га. (4,97кв.м.), фрагмент із плану меж земельних ділянок, що розташовані по [ADDRESS] та [ADDRESS] , виконаного ФОП [PERSON] ( а.с.38 т.2) Враховуючи вищенаведене, з урахуванням всіх доказів наданих сторонами по справі, даних технічної документації із землеустрою земельних ділянок сторін, висновків експертів за результатами проведення судових земельно-технічних експертиз по цивільній справі №343/1230/18 , суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення відповідачкою його права власності на землю, а тому позов в межах заявлених позовних вимог, з врахуванням заяви яка поступила в Долинський районний суд 07.06.2021 року, про зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні йому, [PERSON] , частиною його земельної ділянки, шляхом зобов`язання відповідачки перенести частину огорожі до межі, яка відповідає межам між земельними ділянками на місцевості та конфігурації земельних ділянок, підлягають до задоволення. Суд не бере до уваги твердження відповідачки та її представника, що в разі задоволення позову, площа земельних ділянок відповідачки [PERSON] , яка згідно документів про право власності на земельні ділянки становить 0.1823 га або 1823 м.кв.,зменшиться на 3 метри та буде становити 0.1820 га , або 1820 м.кв., а площа земельних ділянок позивача [PERSON] , яка згідно документів про право власності на земельні ділянки становить 0.1044 га, або 1044 м.кв., збільшиться на 1 метр , та буде становити 0.1045 га або 1045 м.кв., оскільки як встановлено в судовому засіданні та підтверджується як технічною документацією , так і висновками експертів , конфігурації земельних ділянок сторін по справі, зміщені та мають накладки з земельними ділянками інших, суміжних користувачів, однак дані зміщення не являються предметом спору в даній справі. Вказані порушення можуть бути усуненні шляхом подачі відповідних позовів до суду. Щодо вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного: Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи слідує, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. що підтверджується квитанцією ( а.с.1 т.1 ). Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано договір про надання правничої допомоги [PERSON] , адвокатом Кажуком В.Б. від 15.05.2018р.( а.с.19 т.1) , акт виконаних робіт від 02.07.2018р., ( а.с.21 т.1), відповідно до якого загальна сума витрат становить 2500,00 грн. та квитанція від 02.07.2018р., про сплату гонорару ( а.с.22 т.1), а тому з відповідачки а на користь позивачапідлягає стягненню 2500,00 грн. витрат за надання правової допомоги. У відповідності до повідомлення судового експерта (а.с.37 т.2) , вартість призначеної ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2019 року судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі №343/1230/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, становить 8620 грн. 21.10.2019 року надійшла оплата за проведення експертизи в сумі 8620. Вказана сума оплачена за проведення експертизи, також підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 79-1, 81, 91, 96, 103, 107, 152, 153, 158 Земельного кодексу України,

Outcome: approved