Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Територіальної громади Дніпродзержинської міської ради, треті особи Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, в якому просять суд встановити розмір часток їх, як співвласників у майні, яке є спільною сумісною власністю, а саме у квартирі [ADDRESS] у розмірі по 1/3 частині за кожним, в обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що позивачі зазначили, що 11 листопада 1997 року позивач, [PERSON], як квартиронаймач квартири [ADDRESS] та [PERSON] і [PERSON] як члени сім'ї квартиронаймача, приватизували вищезазначену квартиру на усіх членів сім'ї. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 листопада 1997 року Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» квартира [ADDRESS], загальною площею 62,0 кв.м. була передана [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної сумісної власності. У відповідності з Розпорядження Фонду комунальної власності Дніпродзержинської міської ради № 5/27-р від 17.02.2010 року до свідоцтва про право власності на житло були внесені зміни і вказано, що квартира [ADDRESS] була передана позивачам на праві загальної сумісної власності. В теперішній час [PERSON] та [PERSON] бажають укласти договір пожиттєвого утримання, але у Державній нотаріальній конторі їм було роз'яснено, що у свідоцтво про право власності на квартиру не зазначений розмір часток кожного з власників, та укласти договір по невстановленим часткам неможливо. Позивачі в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили суд позовні вимоги задовольнити. Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання не з'явилися, Відповідач та його представник в останнє судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик вручена відповідачеві та його представникові в попередньому судовому засіданні, і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача та його представника неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, бо він їх надав у попередніх судових засіданнях, проти задоволення позовних вимог заперечував, позов не визнав, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, як засновані на законі і підтверджуються зібраними по справі доказами з огляду на наступне. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, яке було видано 11 листопада 1997 року Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод», квартира [ADDRESS], загальною площею 62,0 кв.м. була передана [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної сумісної власності. У відповідності з Розпорядження Фонду комунальної власності Дніпродзержинської міської ради № 5/27-р від 17.02.2010 року до свідоцтва про право власності на житло були внесені зміни і вказано, що квартира [ADDRESS] була передана позивачам на праві загальної сумісної власності. Судом встановлено, що в теперішній час [PERSON] та [PERSON] бажають укласти договір пожиттєвого утримання, але у Державній нотаріальній конторі їм було роз'яснено, що у свідоцтво про право власності на квартиру не зазначений розмір часток кожного з власників, та укласти договір по невстановленим часткам неможливо. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного, як передбачено пунктом 1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 п.224 Розділу 22 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності, лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайно вого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтере сів може бути визнання права, що зазначено ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається на бутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набут тя права власності не встановлена судом. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним, що прописано ст. 41 Конституції України. У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виник нення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення сулу. У відповідності зі ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). З зв'язку з тим, що Цивільний Кодекс України, чітко не врегульовує питання визначення часток у праві спільній сумісній власності, суд прийшов до висновку про визначення часток в праві спільній сумісній власності рівними виходячи з наступного: У відповідності зі п. 2 ст. 8 Закон України „Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї. Згідно до ст. 370 ЦК України, „Визначення часток у праві спільної часткової власності" - частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. На підставі ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Суд враховуючи те, що на праві приватної сумісної часткової власності - квартира [ADDRESS], загальною площею 62,0 кв.м. була передана позивачам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вважає можливим визначити однаковий розмір часток усіх співвласників у майні, а саме по 1/3 частині за кожним. Враховуючи викладене та

Outcome: approved