Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Слов`янської міської ради Донецької області, про встановлення факту родинних зв`язків та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] в м. Донецьк померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] . Проте, в актовому записі про народження № 78 допущено орфографічну описку. Експертним висновком визначено, що прізвища [PERSON] та [PERSON] у документах, наданих для проведення експертизи є ідентичними. Оскільки актовий запис про народження позивача поновлено 06 листопада 2018 року, його виправлення є неможливим, у зв`язку з тим, що актовий запис про народження матері позивача зроблено у 1924 році і він є архівним, а архівні дані за 20 роки ХХ століття не збереглись. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме недоотримана пенсія, однак позивач зараз не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку звернення до нотаріальної контори. Позивач не зміг подати у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, оскільки спадкодавець померла та похована на тимчасово непідконтрольній Україні території - у м. Донецьк. Після смерті спадкодавця, позивач отримала у Слов`янському МВ ДРАЦС свідоцтво про смерть на підставі рішення суду, що зайняло тривалий час. Позивач не змогла завчасно приїхати з м. Донецьк, щоб звернутись до суду із заявою про встановлення факту смерті, а потім звернутись до нотаріальної контори у шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини оскільки в Донецькій та Луганській областях, на лінії зіткнення постійно йдуть бойові дії та останнім часом постійно закриті пропускні пункти зі сторони бойовиків через пандемію коронавірусу, у зв`язку з чим він не міг протягом тривалого часу виїжджати з тимчасово окупованої території. Зважаючи на наведені обставини, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину. Тому, просить суд встановити факт встановити факт родинних відносин з [PERSON] , а також визначити додатковий строк у 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Донецьку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав Заву про розгляд справи у його відсутності В судове засідання представник відповідача - Слов`янської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від міського Голови Лях В.М. до суду надійшла Заява, в якій він просить суд розглянути справу у відсутності представника Слов`янської міської ради Донецької області. Рішення просив ухвалити на розсуд суду у відповідності до вимог діючого законодавства України. Представник відповідача - Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності. Ухвалою суду від 23 червня 2021 року витребувано з приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Таранущенка В.М. копію спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Слов`янської міської ради Донецької області, про встановлення факту родинних зв`язків та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 29 травня 2021 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у м. Донецьк Донецької області. Як видно з копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 10 жовтня 2000 року Калінінським РВ Донецького МУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] , народилась [INFO] у с. Конева Могильов-Подільського району Вінницької області та за життя була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, за відміткою у розділі «Сімейний стан» вказаного паспортного документу, [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано 14 лютого 1954 року Відділом РАГС Ленінського району м. Донецька. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , поновлено Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 78 від 12 вересня 2018 року. За наведеним поновленим актовим записом, [PERSON] народилась [INFO] у м. Донецьк Донецької області, та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014520189 від 01 жовтня 2014 року, [PERSON] , [INFO] , 31 жовтня 1974 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище - « [PERSON] ». За копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 1980 року Калінінським відділом РАГС м. Донецьк, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано та після розірвано шлюбу останній залишено прізвище « [PERSON] ». Як вбачається з копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 14 жовтня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського району м. Донецьк, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення якого прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Зважаючи на викладене, батьками позивача [PERSON] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Проте, як встановлено у судовому засіданні та вбачається з позовної заяви, у представлених документах наявні розбіжності у написанні прізвища та по батькові особи, родинні зв`язки з якою просить встановити позивач. Так, за вищевказаним Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] у м. Донецьк Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , що відповідає наданому позивачем копії паспорту померлої. Проте, за іншими письмовими доказами, матір`ю позивача є [PERSON] . Відповідно до Експертного висновку № 056/565-n, наданого 02 червня 2021 року Українським бюро лінгвістичних експертиз, орфографічне розподібнення українських записів прізвища [PERSON] виникло при міжмовних перетвореннях через посередництво відповідного російського запису (рос. Карпинский / Карпинская), що є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії (Український правопис, 2007, параграф 101, 104; [PERSON] , [PERSON] . Власні імена людей. Словник-довідник. 0 К.: Наукова думка, 1996, с. 311-315, 318-322). З урахування зазначеного українські записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про народження, записи [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Слід зауважити, що з копії паспорту померлої [INFO] [PERSON] , остання перебувала у шлюбі з [PERSON] , що відповідає запису про батька у актовому записі про народження позивача. Зважаючи на вказані вище обставини, встановлені під час судового розгляду, суд вважає факт спорідненості між [PERSON] , [INFO] та померлою [INFO] [PERSON] , [INFO] , доведеним, у зв`язку з чим позовна вимога про встановлення факту родинних зв`язків, заявлена позивачем, підлягає задоволенню. Що стосується вимог [PERSON] . Про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Відповідно до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 07 лютого 2019 року, м. Донецьк є тимчасово окупованим населеним пунктом Донецької області. Абзацом третім статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» закріплено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною першою статті 1258 Цивільного кодексу України закріплено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач [PERSON] звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Однак, у відповідь на вказану заяву, приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу винесено постанову паро відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 травня 2021 року, якою [PERSON] у прийнятті заяви про видачу спадщини після померлої [PERSON] відмовлено, у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, а також ненаданням документів, що підтверджують родинні відносини з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні питання про можливість визначити позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд враховує такі обставини. На момент смерті [PERSON] , а саме [INFO] у м. Донецьк, в якому проживала спадкодавець є тимчасово окупованою територією Донецької та Луганської областей й залишається таким до теперішнього часу. Згідно зі ст. 6 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Основними напрямами захисту прав і свобод цивільного населення на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є: 1) захист основоположних політичних і громадянських прав і свобод людини; 2) вжиття заходів для звільнення Російською Федерацією, окупаційною адміністрацією Російської Федерації всіх незаконно затриманих, утримуваних громадян України; 3) сприяння забезпеченню відновлення порушених матеріальних прав; 4) сприяння забезпеченню соціально-економічних, екологічних та культурних потреб, зокрема шляхом реалізації заходів, визначених центральним органом виконавчої влади України, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій, на виконання відповідних рішень Кабінету Міністрів України; 5) надання правової та гуманітарної допомоги, у тому числі із залученням міжнародної допомоги, зокрема надання медичних та соціальних послуг на контрольованих Україною територіях; 6) сприяння підтриманню культурних зв`язків; 7) забезпечення доступу до навчальних закладів та засобів масової інформації України. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій встановлюється відповідно до цього Закону. Відповідно до п. 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 815 від 17 липня 2019 року: в`їзд на тимчасово окуповані території України здійснюється через контрольні пункти в`їзду/виїзду громадянами України - за умови пред`явлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового посвідчення громадянина України на підставі дозволу фізичній особі; виїзд з тимчасово окупованих територій України здійснюється через контрольні пункти громадянами України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", на підставі дозволу фізичній особі. Отже, виїзд з тимчасово окупованих територій та в`їзд на такі території громадянами України відбувається лише на підставі відповідного дозволу. Згідно з п. 16 наведеного Порядку, для отримання дозволу фізичній особі на в`їзд на тимчасово окуповані території або виїзд з таких територій особа подає заяву в електронній формі на офіційному веб-сайті СБУ (urp.ssu.gov.ua) або в письмовій формі координаційному центру або координаційній групі, а також копію документа, що посвідчує особу. Отже, доводи позовної заяви [PERSON] в частині поважності пропуску строку на прийняття спадщини за законом з причин необхідності вчинення дій, пов`язаних зі зверненням до органу державної реєстрації актів цивільного стану, встановленням факту смерті матері у судовому порядку, зверненням до нотаріальної контори, за межами місця проживання позивача, визнаються судом прийнятними, оскільки судом встановлено не спроможність позивача здійснювати необхідні дії у встановлені законодавством строки. Згідно з п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку позивачу можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вище наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Outcome: approved