Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач в лютому 2014 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18 лютого 2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-003/041/2008, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 36 600,00 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 5,99% річних+FIDR. В забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № PML-003/041/2008 від 18 лютого 2008 року,предметом якого є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею0,0547 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, територія Хотянівської сільської ради, с/т «Лотос», колишній с/т «Лотос».Однак позичальник не виконує належним чином зобов'язання за договором, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Під час розгляду справи представник позивача подав заяву про зміну предмета позову та з урахуванням поданої заяви просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № ML-003/041/2008 від 18 лютого 2008 року у розмірі 34 325,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 06 листопада 2012 року становить 274 363,08 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PML-003/041/2008 від 18 лютого 2008 року, а саме земельна ділянка, загальною площею 0,05447 га, кадастровий номер-322188880037:156:0152, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, територія Хотянівської сільської ради, с/т «Лотос», колишній с/т «Лотос» шляхом його продажу ПАТ «ОТП Банк», з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, отриманням дублікатів правовстановлюючих документів в органах нотаріату, державній реєстраційній службі України та технічної документації, державного акту на право приватної власності на землю на предмет іпотеки в державному земельному кадастрі, а також наданням ПАТ «ОТП Банк» всіх повноважень, належних продавцю, необхідних для здійснення продажу та стягнути судові витрати. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.08.2014 року по даній справі замінено неналежного відповідача [PERSON] на належних відповідачів - [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями до майна померлої [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав та просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі статті 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 18 лютого 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-003/041/2008, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 36 600,00 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 5,99% річних + FIDR. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав. Внаслідок порушення виконання зобов'язань у [PERSON] утворилась заборгованість у загальному розмірі 34 325,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 06 листопада 2012 року становить 274 363,08 грн., з яких: - залишок заборгованості за кредитом - 33 059,89 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 06 листопада 2012 року 264 247,70 грн.; - несплачені відсотки за користування кредитом - 1 265,53 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 06 листопада 2012 року 10 112,98 грн. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за кредитним договором № ML-003/041/2008 від 18 лютого 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], 18 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки № PML-003/041/2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2670, предметом якого є: земельна ділянка загальною площею 0,0547 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, територія Хотянівської сільської ради, с/т «Лотос-1», колишній с/т «Лотос» та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серія IV-КВ № 068099, виданий Хотянівською сільською радою народних депутатів Вишгородського району Київської області 07 вересня 1998 року на підставі рішення виконкому Хотянівської сільської ради народних депутатів від 22 червня 1998 року за № 56. Акт зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2021. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області. Відповідно до спадкової справи № 354/2011, спадкоємцями [PERSON] є [PERSON], який прийняв спадщину за законом, шляхом подання заяви про прийняття спадщини від 15 липня 2011 року № 1007 та [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом від 28 жовтня 2011 року № 1560. Згідно 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до п. 36 постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку"). Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. Отже, правила статті 1281 ЦК щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Позивач має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» встановлює наступну процедуру продажу предмету іпотеки: шляхом продажу і потекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі- покупцеві. Згідно п. 2.7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.03.2012 року № 282/20595 передбачено, що якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження. Також, згідно із п. 1.7 розділу 1 глави 2 Порядку крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру, садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно. За таких обставин, оцінивши зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідачів по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі по сплаті судового збору, а саме 1 371 грн. 82 коп. з кожного.

Outcome: approved