Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, шлюбні відносини між ними не склались. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона з дитиною проживає окремо від відповідача [PERSON] Вихованням, навчанням, піклуванням дитини займається позивач. З часу розлучення відповідач жодного разу не відвідав дитину та не виявив ініціативного бажання зустрітися з нею. [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання своєї доньки не надавав і не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі. В наслідок чого позивач зверталась до суду з вимогою про стягнення аліментів. Позивач вважає, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, тому вона звертається до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, в позовній заяві просить розглядати справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити в повному обсязі, заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», заяв про розгляд справи без його участі не надавав, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги позивача підтримує, та просить задовольнити в повному обсязі. Прокурор підтримав доводи позивача, вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 05.05.2005 року відділом РАЦС Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, де в графі "батько" зазначений відповідач - [PERSON]. Судом встановлено, що батько дівчинки [PERSON] разом з донькою не проживає, участь у її вихованні не приймає. На даний час малолітня [PERSON] проживає з матір'ю, позивачем по справі - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою 20 травня 2016 року Виконавчим комітетом Пирятинської міської ради Полтавської області. Відповідно до висновку служби у справах дітей Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області щодо позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], яка після припинення шлюбних відносин залишилась проживати разом з матір'ю. Протягом декількох років громадянин [PERSON] не бере участь у вихованні дитини, не цікавиться її життям, здоров'ям, не створює належних умов для проживання та навчання. Зі слів [PERSON] стало відомо, що [PERSON] матеріальну допомогу не надає. Дівчинка повідомила, що батько з нею не спілкується, не дарує подарунки на свята, не цікавиться її життям, здоров'ям та навчанням. Враховуючи вищевикладене вважають за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до характеристики Пирятинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Пирятинської міської ради Полтавської області відносно [PERSON], батько за час навчання дочки не цікавився її навчанням, батьківські збори не відвідував, з класним керівником зв'язок не підтримує. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, коли вже вичерпані всі інші можливості. Згідно ч.1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Пленум Верховного Суду України в п.п.16, 18 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які порушують батьківські обов'язки та роз'яснив, що особи можуть бути позбавленні батьківський прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки, покладених на нього ст. 150 Сімейного кодексу України. У чинність ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved