Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є батьком їх повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В даний час донька навчається в Уманському національному університеті садівництва, вона є студенткою першого курсу по спеціальності "Економіка підприємництва" з денною формою навчання, на платній основі з відшкодуванням вартості навчання за рахунок фізичних осіб, термін навчання в університеті з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Позивач вказує на те, що відповідач добровільно участі в фінансуванні навчання доньки не бере, тому просить про ухвалення рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 700 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, а також витрати по оплаті судового збору та правової допомоги. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказуючи, що на даний час не працює, на його утриманні є дві неповнолітні дитини, [INFO] та [INFO] та мати [PERSON], [INFO], тому просив стягувати з нього аліменти в сумі 400 грн. щомісячно. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Положення ст.141 Сімейного кодексу України регламентують, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а також розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.199 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 Сімейного Кодексу України. Положеннями ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Курячелозівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 25 березня 1997 року(а.с.9). На даний час повнолітня дитина продовжує навчання, є студенткою першого курсу Уманського національного університету садівництва, по спеціальності "Економіка підприємництва" з денною формою навчання, на платній основі, що підтверджується довідкою №13-06/6595 від 02 березня 2015 року (а.с.7). [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], що підтверджується довідкою Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області №384 від 04 березня 2015 року(а.с.5). Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи, що відповідач [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [INFO] та [INFO], мати-пенсіонерку, [INFO], суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст.88 ЦПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, суд вважає за необхідне покласти на відповідача. З урахуванням наданих доказів, сімейного та матеріального становища сторін,

Outcome: partial