Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31.07.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №14МЦ/2008, за умовами якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 15500,00 доларів США на термін до 22.07.2013р., а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушень зобов'язань за кредитним договором, боржник сплачує банку відсотки за користування кредитом у повному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме, - видав [PERSON] кредит у розмірі 15500,00 доларівСША, а відповідач, станом на 24.09.2013р. заборгував 17437,92 доларів США, яка складається з наступного: 2785,52 доларів США - заборгованість за кредитом; 4365,15 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4287,25 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язаньза договором. В забезпечення виконання зобов'язання за договором №14МЦ/2008 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки, а саме, - п.5 позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором №14МЦ/2008. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють, як солідарні боржники, предметом спору є однорідні права та обов'язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії вважають за доцільне об'єднати позовні вимоги позивача до кількох відповідачів в одній позовній заяві. Тому, просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 17437,92 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.09.2013 року складає 139328,98 грн. за кредитним договором №14МЦ/2008 від 31.07.2008 року та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представником позивача за довіреністю Васьковським Р.М. уточнені позовні вимоги, за якими просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача борг в розмірі 8785,52 доларів США, борг за відсотками за користування кредитом в розмірі 4365,15 доларів США (відповідно до розпорядження НБУ від 24.09.13р. курс 1 долар США складає 7,99грн.), на загальну суму 13150,67 доларів США, що становить 105073грн. 85коп., стягнути солідарно пеню в розмірі 34255грн. 13коп. та стягнути судові витрати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, не скористався правом надання письмових заперечень проти позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, не скористався правом надання письмових заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224, 226 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що 31.07.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №14МЦ/2008, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 15500,00 доларів США на термін до 22.07.2013р., а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених договором (п.1.2 договору). Згідно з п. 4.1 кредитного договору, за використання кредитних коштів в період з дати списання коштів з рахунку і до дати погашення кредиту, відповідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.4.1, 4.13 даного договору, а також Графіка погашення кредиту і відсотків, наведених у додатку №1 до данного договору позичальник сплачує відсотки у розмірі 18% річних (п.п. 2.2.2, 4.1 договору). При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.3, 2.2.3, 2.4.1, 4.13 даного договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.4.3 договору). Пунктом 6.1 кредитного договору №14МЦ/2008 передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення, а також п. 2.2.2, 2.3.1, 2.4.1, 4.1-4.4 договору, строків повернення кредиту, передбаченого Графіком погашення, а також п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 договору, винагорода передбачена п. 4.5, 4.6, 4.7 кредитного договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного начислення. Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 6.1, 6.2, 6.3 здійснюється на протязі 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане позичальником. (п. 6.4. Договору). Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання за договором №14МЦ/2008 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №ДП 1-14мц/2008 від 31 липня 2008. Даним договором передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. (п. 2 Договору поруки). У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.4 договору). Відповідно до умов договору поруки, а сааме, - п. 5 банком 27.09.2013р. направлялась письмова вимога як позичальнику [PERSON], так і поручителю [PERSON] щодо необхідності сплатити борг за вказаним кредитним договором, але умови договору виконані не були. Так, відповідно до Банківської ліцензії №22 від 05.10.2011р., зареєстрованій НБУ, ПАТ КБ «Приватбанк» має право надавати банківські послуги, які є валютними операціями, надаються на підставі генеральної ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій, визначених ч.3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Отже, за наданими позивачем розрахунками заборгованості, судом встановлено, що [PERSON] з 22.01.2013р. не в повному обсязі сплачуються кошти на погашення заборгованості за кредитом, що призвело до боргу, який станом на 24.09.2013р. складає: борг в розмірі 8785,52 доларів США, борг за відсотками за користування кредитом в розмірі 4365,15 доларів США. Крім того, відповідно до п.п. 6.1, 6.4 кредитного договору мається заборгованість у вигляді пені, яка складає 34255грн. 13коп. При цьому, розмір пені нараховано, виходячи з загальної суми заборгованості - 8785,52 доларів США. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Статтею 1054 ч.1 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'зання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК. Відповідно до положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, в т.ч. сплата неустойки. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч.1 ст.624ЦК). Як зазначено у ст. 554 ЦК України, - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред. що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Загальні положення про правочин в т.ч. договори, правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону визначені главою 16 розділу 1У ЦК України. Кредитний договір між сторонами по даній справі про отримання позичальником кредиту в іноземній валюті не суперечить положенням ст. 524 ЦК України та умовам зазначеного договору від 31.07.2008р., з якими під час укладання погодився [PERSON] Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а ст. 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 12 згаданої постанови передбачено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст. 533ЦК. По справі встановлено, що банк як фінансова установа, мав право, дозвіл та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій. Наявність у банку індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій, не передбачено діючим законодавством, в т.ч. на час укладання між сторонами по справі кредитного договору від 31.07.2008р. Крім того, як вже зазначалось, стягнення заборгованості, в т.ч. відсотків за користування кредитними коштами та комісії може відбуватись в іноземній валюті з дотриманням вимог Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.1993р. №15-93. Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідачів в солідарному порядку пені, то вона підлягає стягненню у розмірі 34255грн. 13коп., розрахунок якої проведено у національній валюті - гривні, оскільки вищезазначені положення Декрету КМУ не підлягають до застосування при вирішенні цього питання. Таким чином, встановивши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором від 31.07.2008р.: борг в розмірі 8785,52 доларів США, борг за відсотками за користування кредитом в розмірі 4365,15 доларів США (відповідно до розпорядження НБУ від 24.09.13р. курс 1 долар США складає 7,99грн.), на загальну суму 13150,67 доларів США, що становить 105073грн. 85коп., а також стягнути з відповідачів солідарно пеню в розмірі 34255грн. 13коп. На підставі ст. 88 ЦПК, ЗУ «Про судовий збір» необхідно стягнути з [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1393грн. 29коп., що підтверджується платіжним дорученням від 14.10.2013р. На підставі викладеного та

Outcome: approved