Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить 1/3 частина будинковолодіння [ADDRESS] . Поряд з тим зазначили, що на спадщину після смерті матері, вони претендують як спадкоємці за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла позивачам, а також їх рідному брату [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини в користь [PERSON] . Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не можуть. А тому, просили суд визнати за ними, зокрема, за [PERSON] , право власності на 2/9 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та за [PERSON] право власності на 1/9 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, як за спадкоємцями за заповітом після смерті матері [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачів - адвокат Чир Н.І. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача Борщівської міської ради - Чопик І.К. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника міської ради, при цьому зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивачів. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в м.Перемишляни Перемишлянського району Львівської області померла мати позивачів [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 вересня 2018 року Перемишлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Факт родинних відносин позивачів з померлою, підтверджується зокрема, копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серія [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , відповідно до якого, їй після реєстрації шлюбу із [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] , та копією про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] . Поряд з тим встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON] , [PERSON] та позивачу [PERSON] , в рівних частках. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 11 грудня 2015 року, посвідченим секретарем Кривченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованим в реєстрі за № 185. Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] 03 жовтня 2018 року подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З., а [PERSON] того ж числа подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] . На підставі зазначених заяв, до майна померлої [PERSON] було відкрито спадкову справу за №227/2018. 05 березня 2019 року позивач [PERSON] подав заяву про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини. 01 серпня 2019 року за заявами позивачів, приватним нотаріусом Гаврищук О.З. на їх ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Крім того, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . 12 вересня 2019 року позивачі з приводу видачі їм свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частину вказаного будинковолодіння звернулися до нотаріуса із відповідними заявами, однак у видачі свідоцтв було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №356/02-14 від 12 вересня 2019 року, матеріалів спадкової справи №227/2018, відкритої до майна померлої [PERSON] . Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння [ADDRESS] , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були його членами, що стверджено довідкою Кривченської сільської ради №1232 від 12 вересня 2020 року, а також копією по господарської книги Кривченської сільської ради за 1991 - 1995 роки. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померла [PERSON] та її сини [PERSON] , [PERSON] на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] . Однак, у визначеному законом порядку, за життя, [PERSON] не оформила своє право власності на належну їй частину будинковолодіння. Згідно витягу з рішення 8 сесії 23 скликання Кривченської сільської ради №40 від 24 грудня 1999 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 72 га, з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку та 0, 47 га для ведення особистого підсобного господарства. Крім того, виходячи із того, що спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача [PERSON] , остання спадкує 2/9 частини спірного будинковолодіння, а позивач [PERSON] спадкує 1/9 його частину. Згідно рішення Кривченської сільської ради №41 від 24 липня 2020 року «Про уточнення номера житлового будинку», домогосподарству [PERSON] , що в [ADDRESS] . Судом встановлено, що окрім позивачів, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №356/02-14 від 12 вересня 2019 року, матеріалів спадкової справи №227/2018, відкритої до майна померлої [PERSON] . Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 14 серпня 2019 року, виготовленого КП «Борщівське районне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 155448 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved