Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] у розмірі 1/3 частки. Відповідач [PERSON] є власником 2/3 часток у квартирі [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, видану їй після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0792 га та належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та померлому [PERSON] . В даний час у позивача виникла необхідність у визначенні часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, оскільки вона має намір подарувати її своєму внуку. Враховуючи те, що один із співвласників земельної ділянки помер, інші учасники права спільної сумісної власності позбавлені можливості у добровільному порядку визначити належні їм частки земельної ділянки просить суд ухвалити рішення, яким визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності становить 1/2 частини, а частки [PERSON] та [PERSON] становить по 1/4 її частині. В судове засідання позивач не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву із проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16659856 від 14.11.2007 року, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 10951649 від 16.10.2013 року, земельна ділянка по [ADDRESS] ), кадастровий номер 7310136900:50:004:0140 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0792 га належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.05.2015 року, [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину, видане державним нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори від 29.03.2016 року, [PERSON] заповів 2/3 частини часток у квартирі [ADDRESS] своїй дочці - [PERSON] Таким чином встановлено, що один із учасників права спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку помер. Інші співвласники позбавлені можливості визначити часки у праві спільної сумісної власності у добровільному порядку, а тому таке їхнє право підлягає судовому захисту. Так, відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. У своєму позові [PERSON] вказує, що між співвласниками, в тому числі і за життя [PERSON] , склався певний порядок користування земельною ділянкою, відповідно до їхніх потреб та за спільною згодою всіх учасників власності. Відповідно до їхньої взаємної згоди, що підтверджується визнанням позову відповідачами, [PERSON] володіла та користувалась 1/2 часткою земельної ділянки, в той час як [PERSON] та [PERSON] домовились використовувати іншу частину земельної ділянки порівну, тобто по 1/4 її частині. В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П .І.Б. ) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ?". Таким чином, зважаючи, що учасники спільної сумісної власності домовились про певний порядок володіння та користування земельною ділянкою умовно визначивши розмір її часток між собою, враховуючи їхнє право на визначення їхніх часток у судовому порядку, приходжу до висновку про необхідність про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved