Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 вересня 2010 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим. За час спільного проживання у них не були створенні нормальні сімейні стосунки, стало видно, що в них різні характери, погляди на життя. На цей час пропала взаємоповага один до одного і їхні відносини переросли в повну байдужість один до одного. Також відсутня психологічна сумісність, повністю втрачено почуття кохання. Фактично між ними шлюбні відносини припинились з вересня 2018 року. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, при постановлені рішення залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати за сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. Позивач до початку підготовчого судового засідання надала письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Відповідач у підготовче судове засідання також не з`явився, але також надав письмову заяву, в якій пред`явлені позовні вимоги визнав, просив суд розглянути справу за його відсутності у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 28 вересня 2010 року між сторонами по справі, відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №57 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8,9 ). У відповідності до положень ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 СК України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків та примирення вважають неможливим. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі " [PERSON] " . Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У зв`язку з цим з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved