Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та уточненим позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЛУТОН» про визнання права власності на однокімнатну квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування\~уточненого позову\~зазначила,\~що є рідною онукою [PERSON] . Померлого [INFO] . Після смерті останнього відкрилася спадщина на кооперативну однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Однак реєстрація права власності на вказану квартиру [PERSON] не проведена, оскільки до раніше діючого законодавства право власності члена житлового кооперативу на квартирі дійсно виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. Окрім власника в квартирі були зареєстровані: з 07.02.1991 року її батько [PERSON] , з 21.07.1992 року вона разом з мамою [PERSON] . Вказала, що на період навчання знялася з реєстрації, але знову прописатися не має змоги. Спадкоємцем майна померлого є вона, онука спадкодавця. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Інші спадкоємці спадщину не прийняли та на неї не претендують, заяв про визначення додаткового строку до суду не подавали. На день смерті діда була неповнолітньою, в зв`язку з чим подати заяву про прийняття спадщини після смерті останнього не могла. Тому в силу ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на однокімнатну квартиру, оскільки право власності на квартиру на ім`я спадкодавця [PERSON] не було зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства. У зв`язку з відсутністю реєстрації права власності та однокімнатну квартиру та оригіналу правовстановлюючого документу не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину. Інших шляхом, аніж в судовому порядку, не може захистити своє право, тому вимушена звернутися до суду. В зв`язку з викладеним, просила визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру, житловою площею 17,5 кв.м, загальною площею 34,5 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] , повторно виданого комітетом ЗАГС адміністративного департаменту Адміністрації міста Тюмені, актовий запис № 1021. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з кооперативної однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , отримана [PERSON] на підставі ордеру на жиле приміщення №102951, виданого 29.09.1989 року виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів м.Лозова. Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 27 червня 2019 року ФОП [PERSON] , загальна площа квартири складає 34,5 кв.м, житлова площа 17,5 кв.м. За життя [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу №8 (згідно ордера №102951, виданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів м.Лозова від 29.09.1989 року, згідно рішення виконавчого комітету №232 від 28.09.1989 року), який з 09.10.2018 року був реорганізований в ОСББ «Плутон». З копії довідки №44, виданої на ім`я [PERSON] , встановлено, що останній вніс пайовий внесок у розмірі 5468 карбованців відповідно до ордеру №102951 за однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії\~витягу з\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осі,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань від\~08.11.2018\~року за\~№24065326 ОСББ «Плутон» є правонаступником Житлово-будівельного кооперативу №8. З повідомлення Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області №307/01-16 від 12.04.2021 року вбачається, що спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась. Відповідно до статті 5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Згідно з частиною першою\~статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно\~ст.128 ЦК Української РСР\~(в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. За положеннями ст.15\~Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу\~Цивільного кодексу України\~в редакції 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Положення ст.15 вищезазначеного закону застосовується до правовідносин що виникли як до так і після 15.04.1991 року на підставі постанови ВР Української РСР «Про введення в дію Закону УСРС «Про власність». Вказані норми ст. 15\~Закону України «Про власність»\~дублюються у\~ст. 384 ЦК України\~(в редакції від 2003 року), де зазначено, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 5.1\~постанови від 18 вересня 1987 р. № 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, відповідно до ст. 15 Закону "Про власність" набувають права власності на квартиру і тому вправі заповісти, продати, подарувати її або обміняти на приміщення в іншому ЖБК, у державному чи громадському житловому фонді або на будинок (частину будинку), належний громадянинові і вчиняти відносно неї угоди, що не заборонені законом. Таким чином, відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5-1\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 18 вересня 1987 року\~«Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» ( зі змінами і доповненнями) та згідно із ст.15\~Закону України «Про власність»\~(якій діяв на час виникнення вказаних правовідносин), враховуючи сукупність наданих позивачем доказів, встановлено, що за життя [PERSON] набував право власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , як член Житлово-будівельного кооперативу№8, у зв`язку з тим, що саме на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом\~Лозівської міської\~ради народних\~депутатів м.Лозова видано ордер № 102951 від 29.09.1989 року на право зайняття спірної квартири та останнім було сплачено пайовий внесок у повному обсязі. Останній користувався квартирою при житті, міг розпоряджатися та заповідати її згідно чинного законодавства. У пункті 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до\~Закону України від 17липня 1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року зазначено «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до вимог\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ч.2\~ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до\~ст.1265 ЦК України\~\~у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно досліджених матеріалів справи встановлено,\~що померлий [PERSON] являється дідом позивача, що підтверджується наступними документами, а саме: копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] . Аналізуючи викладене, суд робить висновок про те, що позивач у відповідності до вимог\~ст.1265 ЦК України\~має право на спадкування після смерті [PERSON] . Згідно ч.1\~ст.1267 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Матеріали справи не містять доказів про звернення інших спадкоємців з заявами про прийняття або відмови від спадщини після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, оскільки у спадкодавця [PERSON] , як онуки померлого [PERSON] , виникло право власності на спірну квартиру у зв`язку набуттям права власності на неї за життя її дідом [PERSON] , як членом ЖБК, та оплатою останнім її повної вартості. Квартира входить до спадкової маси, що відкрилась після смерті [PERSON] , а нотаріусом відмовлено позивачу, як спадкоємцю померлого, у видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру, оскільки право власності на квартиру не було зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства. Крім того, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , вона не відмовились від своїх прав на спадкове майно, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved