Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року у цивільній справі № 591/8613/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено в повному обсязі. Було вирішено стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору 1 200 269,12 грн. Рішення набрало законної сили і на виконання зазначеного рішення суду 10 березня 2015 року видані виконавчі листи у справі. Зі змісту рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року у цивільній справі №591 /8613/14-ц. вбачається, що зазначену заборгованість стягнуто з відповідачів за кредитним договором № ML-C00/304/2007 від 24 вересня 2007 року. На даний час вищевказане рішення суду не виконане і знаходиться на примусовому виконанні в органах ДВС. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.02.2012 року № 5 роз`яснено, що вимога заставодержателя про стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред`явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов`язання (стягнення заборгованості тощо). Враховуючи те, що даний позов подається після ухвалення рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року у цивільній справі №591/8613/14-ц, яким стягнуто з заборгованість за кредитним договором № МL-С00/304/2007 від 24 вересня 2007року, судовий збір за подання позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки має сплачуватись, як із вимоги немайнового характеру. Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, позивачу не потрібно доказувати ні наявність заборгованості 3-ї особи - [PERSON] за кредитним договором № ML-C00/304/2O07 від 24 вересня 2007 року, ні правонаступництво ТОВ «ОТП Факторинг Україна» після АТ «ОТП Банк». Загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» після ухвалення вищевказаного рішення суду не змінилася і складає 1 200 269,12 грн. На забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по кредитному договору № ML-C00/304/2007 від 24 вересня 2007року з [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки (майнова порука) № PML-C00/304-1/2007 від 24 вересня 2007року, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 28,8 кв.м.. житловою площею 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тому позивач змушений звернутись до суду і просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № МL-С00/З04/2007 від 24 вересня 2007 року у загальному розмірі 1 200 269,12 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 28.8 кв.м., житловою площею 14.8 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності шляхом продажу через прилюдні торги, за початковою ціною реалізації, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». До початку судового засідання від представника позивача за довіреністю Чернишенка Д.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явився двічі: 24.04.2019 року, 28.05.2019 року, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від них не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, відзивів не подали. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року у цивільній справі №591/8613/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено в повному обсязі. Було вирішено стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору 1 200 269,12 грн. Рішення набрало законної силу і на виконання зазначеного рішення суду 10 березня 2015 року видані виконавчі листи у справі. Зі змісту рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року у цивільній справі №591 /8613/14-ц. вбачається, що зазначену заборгованість стягнуто з відповідачів за кредитним договором № ML-C00/304/2007 від 24 вересня 2007 року. На даний час вищевказане рішення суду не виконане і знаходиться на примусовому виконанні в органах ДВС. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.02.2012 року № 5 роз`яснено, що вимога заставодержателя про стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред`явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов`язання (стягнення заборгованості тощо). Враховуючи те, що даний позов подається після ухвалення рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року у цивільній справі №591/8613/14-ц, яким стягнуто з заборгованість за кредитним договором № МL-С00/304/2007 від 24 вересня 2007року, судовий збір за подання позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки має сплачуватись, як із вимоги немайнового характеру. Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, позивачу не потрібно доказувати ні наявність заборгованості 3-ї особи - [PERSON] за кредитним договором № ML-C00/304/2O07 від 24 вересня 2007 року, ні правонаступництво ТОВ «ОТП Факторинг Україна» після АТ «ОТП Банк». Загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» після ухвалення вищевказаного рішення суду не змінилася і складає 1 200 269,12 грн. На забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по кредитному договору № ML-C00/304/2007 від 24 вересня 2007року з [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки (майнова порука) № PML-C00/304-1/2007 від 24 вересня 2007року, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 28,8 кв.м.. житловою площею 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 12 Закону України "Про іпотеку" та п. 6.2 договору іпотеки право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов`язань по кредитному договору виникає у іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов`язань по кредитному договору. Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» та п. 6.1 договору іпотеки передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved