Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за отримані послуги з водопостачання та водовідведення з [PERSON] на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» основного боргу 8485,31 грн, 3% річних 744,31 грн та інфляційні 1956,50 грн, а в загальному 11186,12 грн та стягнення судових витрат. Позов обґрунтований тим, що 27.12.2014 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» укладений договір №30634, особового рахунку № [NUMBER] з боржником [PERSON] про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою надання послуги та проживання боржника: [ADDRESS] . За вказаним договором підприємство взяло обов`язок надавати послугу з водопостачання та водовідведення та нараховувати розмір плати за отримані послуги, а боржник за п.3 Договору зобов`язувався поводити своєчасно оплату. В квартирі [ADDRESS] проживає власник [PERSON] , [INFO] , чоловік власника [PERSON] , [INFO] , згідно довідки КП "Житлогосп" № 459 від 25.02.2020 року. Однак заяв про відмову від користування послугами з водопостачання та водовідведення на адресу підприємства від боржника не надходило. Відповідно до розрахунку заборгованості за водопостачання та водовідведення, нарахування проводиться за показниками водолічильника, тому заборгованість станом на 30.04.2020 року склала 8 485,31 грн., тому інфляційні з суми не оплаченого боргу складають 1 956,50 грн., 3% річних складає 744,31 грн., разом сума заборгованості складає всього: 11 186,12 грн.. На неодноразові звернення підприємства про сплату боргу, боржник не реагує. Своїми діями боржник завдає шкоди інтересам ОКВП «Дніпро-Кіровоград», що призводить до неможливості виконання господарської діяльності, своєчасно розраховуватись за електроенергію та інші обов`язкові платежі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила застосувати наслідки спливу строків позовної давності, позовні вимоги визнала в межах строку позовної давності. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 27 грудня 2014 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» (виконавцем) та [PERSON] (споживачем) укладений договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення адреса об`єкта, за яким надаються послуги: [ADDRESS] , номер особового рахунку [NUMBER] , відповідно якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги, відповідно до умов якого розрахуноквим місяцем за надані послуги є календарний місяць, в якому здійснюється надання послуг за договром, оплата послуг за розрахунковий місяць повинна бути здійснена споживачем шляхом перерахуванням грошових коштів на банківський рахунок виконавця не пізніше 20 числа наступного за розрахуноким місяцем (пункти 1.1, 31,3.2 договору) . Відповідно до пунктів 6,13 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг - це індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» визначено зобов`язання споживачів щодо своєчасного внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, за період з січня 2017 року по березень 2020 року заборгованість становить 11186,12 грн., що складається з: 8485,31грн. - заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення; 744,31 грн. - 3% річних; 1956,50 грн. - індекс інфляції Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно розрахунку, борг відповідача перед позивачем станом на 31.03.2020 року становить - 8 485,31 грн.. Проте як вбачається з розрахунку заборгованості станом на червень 2017 рік вже існувала заборгованість в розмірі 6348,50 грн. Позивач звернувся до суду 05.06.2020 року, тобто поза межами строків позовної давності. З урахуванням ст. 267 ЦК України суд вважає за необхідне в частині стягнення заборгованості за період з січня 2017 року по травень 2017 року відмовити в зв`язку з пропуском строків позовної давності та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період червня 2017 по березень 2020 року в розмірі 2150 грн 28 коп. Враховуючи, що періодом за який стягується заборгованість, є період з червеня 2017 року по березень 2020 року, тому нарахування індексу інфляції та 3% проценти річних від простроченої суми здійснюється судом саме за вказаний період. Індекс інфляції, що підлягає стягненню розраховується за формулою: сума заборгованості зростаючим підсумком х індекс інфляції : 100, що складає 197,66 грн. за період з червня 2017 року по березень 2020 року. Три проценти річних від простроченої суми розраховується за формулою: сума заборгованості х 3% річних х кількість днів прострочення :365 :100, що складає 112 грн 68 коп. за період з червня 2017 року по березень 2020 року. За таких обставин, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг централізованого питного водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованості, то суд приходить до висновку, що позов підлягаєчастковому задоволенню в межах строку позовної давності. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за отримані послуги водопостачання та водовідведення за період з січня 2017 року по березень 2020 року в сумі 2460,62 грн., яка складається з: 82150,28 грн. - заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення; 112,68 грн. - 3% річних; 197,66 грн. - індекс інфляції. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до заявлених вимог в сумі 499,52 грн.

Outcome: partial