Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Попільнянська селищна рада Попільнянського району Житомирської області (далі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач) про зобов'язання укласти договір про пайову участь, в якій вказує, що рішенням сесії Попільнянської селищної ради від 18 січня 2013 року затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі в розвитку інфраструктури селища Попільня, який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску. Згідно пункту 2.1 Порядку замовник, який має намір здійснити будівництво об'єкта на земельній ділянці на території селища Попільня, для дотримання вимог по пайовій участі зобов'язаний звернутися з заявою до виконавчого комітету Попільнянської селищної ради. Пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету селища Попільня коштів на створення та розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури. Залучення замовника до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь в розвитку інфраструктури селища. Для укладання такого договору замовник зобов'язаний звернутись із відповідною заявою до виконавчого комітету селища Попільня до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Вказаний Порядок був прийнятий та оприлюднений Попільнянською селищною радою на виконання вимог статті 22 Закону України «Про інформацію», тому відповідно до норм частини першої статті 144 Конституції України, є нормативно-правовим актом, обов'язковим до виконання на території селища Попільня. Згідно пункту 5.1. Порядку, відповідальність за своєчасне надання проектно- кошторисної документації в повному обсязі для виконання розрахунку покладається на замовника. Попільнянська селищна рада не володіє інформацією щодо початку виконання будівельних робіт, /згідно статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки в відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь в створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту/ крім випадків, передбачених частини четвертої цієї статті. Тобто надходження до селищної ради таких документів як Декларація про початок виконання будівельних робіт та Декларація про готовність об'єкта до експлуатації залежить від замовника будівництва. Так, відповідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої управлінням ДАБІ у Житомирській області 12 листопада 2014 року за № 1001/14, здійснено реконструкцію нерухомого майна, приміщення майстерні в приміщення торгівельного центру та житлової будівлі по вул. Б. Хмельницького, 68/1 в смт Попільня, Попільнянського р-ну, Житомирської області, загальною площею 705,0 кв. м. прийнято в експлуатацію. Замовником будівництва за даною декларацією є [PERSON]. Дану декларацію селищна рада отримала уже після введення об'єкта в експлуатацію, тому не мала можливості звернутися до суду до введення об'єкта в експлуатацію Визначений Законом та Порядком обов'язок відповідача не виконано та не укладено з Попільнянською селищною радою договір про пайову участь до прийняття вищевказаного об'єкту будівництва в експлуатацію. Листами селищної ради від 31 грудня 2013 року № 1266, від 02 вересня 2014 року № 642 та від 19 травня 2015 року № 298 відповідача було повідомлено про необхідність виконання вимог закону. Відповідач проігнорував дані звернення та відповіді на вказані листи не надавав. З огляду на наведене такими діями відповідача порушуються права та інтереси територіальної громади смт Попільня в особі Попільнянської селищної ради на отримання коштів, пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, які мають використовуватися для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Попільня, оскільки внаслідок не укладання замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобов'язань, що прямо встановлені Законом, Попільнянській селищній раді заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів. Що також підтверджується Актом ревізії ДВІ в Житомирській області. Розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта згідно зведеного кошторисного розрахунку, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості. Оскільки до Попільнянської селищної ради не було надано документів про кошторисну вартість будівництва об'єкта, то розрахунок величини вартості будівництва було здійснено на підставі наявних в декларації про готовність об'єкта до експлуатації даних щодо кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією 120508 (сто двадцять тисяч п'ятсот вісім) гривень. Відповідно до розрахунку, розмір пайової участі, що підлягала б перерахуванню до місцевого бюджету, становить 8 відсотків для нежитлових будівель та 3 відсотка для житлових від вищевказаного розміру кошторисної вартості будівництва, тобто 7745 (сім тисяч сімсот сорок п'ять) гривень 90 копійок. Таким чином, у разі належного виконання замовником будівництва передбаченого законом обов'язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування для укладення договору, Попільнянська селищна рада беззаперечно отримала б кошти пайової участі у розвитку інфраструктури селища Попільня у порядку та розмірах передбачених чинним законодавством. В судовому засіданні 30 березня 2016 року Позивач надав уточнену позовну заяву, в якій просить, стягувати з [PERSON] на користь Попільнянської селищної ради збитки у вигляді неодержаних доходів у сумі 7745 (сім тисяч сімсот сорок п'ять) гривень 90 копійок. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник Відповідача в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення проти позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2009 року [PERSON] в ТОВ «Попільнянський Агробуд» було придбано об'єкт нерухомого майна, як частина цілісного майнового комплексу, майстерня, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний об'єкт нерухомого майна експлуатувався, до його купівлі [PERSON], ТОВ «Попільнянський Агробуд» як побутовий об'єкт. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Відповідач є замовником будівництва за декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області від 02 грудня 2014 року, тобто об'єкт був введений в експлуатацію. Оскільки до селищної ради не надано документів про кошторисну вартість будівництва, розрахунок величини вартості будівництва здійснено на підставі наявних в декларації показників загальної площі завершеного забудовою об'єкта містобудування та показників опосередкованої вартості будівництв, встановлених наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за відповідний квартал на відповідній території, кошторисна вартість будівництва відповідно до вказаного розрахунку становить відповідно до вказаної декларації 7745,90 грн. Позивач посилається на те, що не укладання Відповідачем відповідного договору пайової участі до прийняття об'єкту містобудування до експлуатації та несплата коштів пайового внеску до місцевого бюджету спричинили селищної ради збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу), оскільки за умови виконання відповідачем правових норм, передбачених статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», бюджет селища міг би реально отримати вказану суму. Відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Як зазначено у частині шостій вказаної статті, встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків. Відповідно до частини восьмої, дев'ятої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області 02 грудня 2014 року № ЖТ 143143350710 Відповідач здійснив реконструкцію нежитлових приміщень та об'єкт був введений в експлуатацію. Факт отримання вказаних листів від 31 березня 2013 року, від 02 вересня 2014 року про необхідність виконання вимог закону відповідач заперечує, достовірних доказів отримання відповідачем вказаних листів суду позивачем не надано. Відповідно до імперативних приписів пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України, але аж ніяк не актами органів місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 1.1. Рішення Конституційного Суду України від 30 травня 2001 року у справі N 1-22/2001 за конституційним зверненням відкритого акціонерного товариства "Всеукраїнський [PERSON]" щодо офіційного тлумачення положень пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України, частин першої, третьої статті 2, частини першої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про відповідальність юридичних осіб) положення пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України треба розуміти так, що ним безпосередньо не встановлюються види юридичної відповідальності. За цим положенням виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності. Зазначені питання не можуть бути предметом регулювання підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 4 статті 8 ЦПК України у разі невідповідності правового акту, закону України, суд застосовує акт законодавства який має вищу юридичну силу. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені статтею 11 ЦК України. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Як зазначено у частинах третій, четвертій статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Як зазначено у частині першій статті 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Законом «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено обов'язок замовника будівництва укласти договір пайової участі, до прийняття об'єкту до експлуатації, істотними умовами якого є розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Отже, законом не передбачено обов'язку замовника відшкодувати упущену вигоду (неодержаний прибуток,) а договір, в якому була б визначена відповідальність замовника, не укладався. Позивач зазначає, що місцевому бюджету селища Попільня було заподіяно збитки, як неодержаний прибуток (упущена вигода), на який позивач мав право розраховувати у тому разі, якби Відповідач своєчасно уклав договір пайової участі у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури селища. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Крім того, вихідним при визначенні неодержаного доходу (втраченої вигоди) селищного бюджету є планування таких доходів і відповідне їх відображення в бюджеті селища Попільня. Відповідно до пункту 3 Листа ВГСУ № 01-06/20/2014 від 14 січня 2014 року «Про деякі питання практики застосування судами законодавства у справах, в яких заявлено вимогу про відшкодування збитків», у контексті ст. 22 ЦК України, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані саме в такому розмірі. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (за змінами та доповненнями) міститься роз'яснення, відповідно до якого шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи вищевикладене, Позивач повинен був довести, що протиправна дія чи бездіяльність Відповідача є причиною, а шкода, яка завдана внаслідок такої протиправної поведінки. Сума збитків не має обґрунтовуватися умовними припущеннями про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин, оскільки наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Підтверджень неправомірності дій Відповідача суду не надано. Вихідним при визначенні неодержаного доходу (втраченої вигоди) бюджету селища є планування таких доходів і відповідне їх відображення в бюджеті селища Попільня. Суду не надані докази, які б підтверджували в якості яких доходів згідно класифікації, встановленої статтею 9 Бюджетного кодексу України, позивач міг отримати ці доходи та чи взагалі було заплановано їх надходження. Згідно пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Визначення поняття замовника будівництва надано у статті 1 Закону України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності», де вказано, що замовник це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала у встановленому законодавством порядку відповідну заяву. За змістом наведених норм, обов'язковою умовою для виникнення у сторін правовідносин щодо пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, є наявність у замовника будівництва у власності чи користуванні однієї чи декількох земельних ділянок та намір замовника будівництва щодо здійснення забудови території. Жодних доказів на підтвердження забудови земельної ділянки, що належить на праві власності [PERSON] або перебуває у комунальній власності територіальної громади селища Попільня при реконструкції майстерні Позивачем не надано. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 затверджено Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються. Пунктом 25 Переліку визначено, що під час реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючи житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення, містобудівні умови та обмеження не надаються. Вказаними нормами законодавець чітко поділяє осіб, які зобов'язані прийняти участь у розвитку інфраструктури даної місцевості шляхом укладення договору пайового внеску та подальшого перерахування коштів до місцевих бюджетів, та осіб, на яких таке зобов'язання не поширюється. У таких випадках (реконструкція приміщень без зміни зовнішньої конфігурації об'єкта по зовнішнім контурам фундаменту, для яких містобудівні умови та обмеження не надаються) у органів місцевого самоврядування відсутні повноваження щодо можливості самостійно чи в судовому порядку залучити замовника будівництва до пайової участі у розвитку інфраструктури міста. В інших випадках коли особа має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, вона подає виконавчому органу селищної ради заяву про намір такої забудови, та має обов'язок одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва, що надаються спеціально уповноваженим органом, наявні можливості та повноваження до залучення замовника будівництва до пайової участі у розвитку інфраструктури Вказані обставини справи та вимоги діючого законодавства свідчать про те, що Відповідач у справі, здійснивши реконструкцію, не є замовником будівництва у розумінні статті 1 Закону України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» , а тому не є суб'єктом правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Попільня, а тому і не повинен відшкодовувати Позивачу збитки у вигляді упущеної вигоди. Відповідач не здійснював забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок), а лише здійснив реконструкцію належного йому на праві власності приміщення без зміни його зовнішньої конфігурації, а тому не є замовником будівництва у розумінні статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» , та не є суб'єктом правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Попільня. Згідно положень частини першої, дев'ятої Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури селища Попільня, затвердженого рішенням Попільнянської селищної ради 18 січня 2013 року, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, на момент подання позову спірний об'єкт вже прийнятий в експлуатацію, що підтверджується декларацією від 02 грудня 2014 року. Також, питання укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури селища Попільня передбачено у Порядку залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури селища Попільня, затвердженого рішенням Попільнянської селищної ради 18 січня 2013 року (далі Порядку). Так, пунктів 2.3, 3.1 Порядку передбачено, що пайова участь у розвитку інфраструктури селища Попільня полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до бюджету Попільнянської селищної ради. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури селища Попільня укладається не пізніше 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника до селищної ради про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Позивачем у своїй позовній заяві не зазначено жодного нормативного акту, який зобов'язував би укласти договір про пайову участь після прийняття об'єкта в експлуатацію та сплату коштів після прийняття об'єкта в експлуатацію. Суд не приймає до уваги посилання Позивача на той факт, що йому не було відомо про початок виконання будівельних робіт, частиною третьої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої органами державного архітектурно-будівельного контролю. Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт органу державного архітектурно-будівельного контролю. На підставі вищевикладено, суд приходить до висновку, що Позивачем не надано доказів, що ним вживалися заходи стосовно одержання доходів у вигляді розміру пайової участі, а також заходи, спрямовані на уникнення збитків.

Outcome: dismissed