Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 липня 2006 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" було укладено договір №DNH4KP32800451, за умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 5408,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам "Рострочка" складає між ним і банком договір та зобов'язався щомісяця в період сплати надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії, а також інші витрати згідно умов цього договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 12 червня 2014 року становить 94492 грн. 16 коп., з яких: 5408 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 28326 грн. 90 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 55781 грн. 44 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частка) та 4475 грн. 82 коп. - штраф (процентна частка). Оскільки, відповідачем [PERSON] заборгованість у добровільному порядку не погашено, тому позивач просить стягнути з такого заборгованість у розмірі всього 94492 грн. 16 коп. та понесені судові витрати у розмірі 944 грн. 92 коп. Представник позивача Касич І.М. у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та у зв'язку зі спливом строку позовної давності відмовити в позові ПАТ КБ «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (17 липня 2009 року змінено найменування на ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений договір №DNH4KP32800451, згідно якого банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 5408,00 грн. на строк 24 місяців по 17 липня 2008 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлених у Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір (а.с.4-5, 6-9). Також встановлено, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим у такого виникла вищевказана заборгованість за даним кредитом. Правовідносини між сторонами випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами Глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у нього і виникла вищезазначена заборгованість. Однак разом з цим, згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ж ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, оскільки у договорі, укладеному 16 липня 2006 року між позивачем та відповідачем встановлено, що кредит надається терміном на 24 місяці з 16 липня 2006 року по 17 липня 2008 року включно, тому суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності за вказаним зобов'язанням почався 18 липня 2008 року і з цього моменту у позивача виникло право вимоги до відповідача [PERSON] Однак, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом тільки 24 червня 2014 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Тому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у позові Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed