Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визначити порядок користування житловою площею в квартирі за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. К. Маркса, 10-52, виділивши у користування йому кімнату площею 19,7 кв.м., з виходом на лоджію, місця загального користування, а саме: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, балкон, залишити в загальному користуванні; зобовязати ТОВ "Абонент ХХІ" розділити фінансово-особовий рахунок за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. К. Маркса, 10-52, зі сплати комунальних послуг (вивезення твердих побутових відходів, та плату за утримання будинку та прибудинкової території між ним та відповідачем згідно встановленого порядку користування квартирою. В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначив, що він знаходився з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.12.2006 року по 01.12.2014 року. Він та відповідач, являються співвласниками квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. К. Маркса, 10-52, в якій зареєстровані і проживають він, відповідач і їх син [PERSON], [INFO]. Квартира складається з трьох кімнат. Позивач користується кімнатами, площею 19,7 кв.м. з виходом на балкон, а відповідач з дитиною іншими кімнатами. Відповідач відмовляється оплачувати за комунальні послуги. З цих підстав, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав власника нерухомого майна. Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача надана суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи без присутності їх представника, заперечень проти позову не мають. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. К. Маркса, 10-52, на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/2 частині кожному належить позивачу та відповідачу, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26.04.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] ( а.с. 12), та Витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.04.2013 року( а.с. 14,15). В зазначеній квартирі сторони постійно зареєстровані та проживають разом з сином [PERSON], [INFO], і особовий рахунок на квартиру відкритий на ім'я відповідача [PERSON] (а.с. 19). Квартира сторін за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. К. Маркса, 10-52, складається із трьох житлових кімнат, площею 19,7 кв.м., 12,0 кв.м. та 9,5 кв.м., має загальну площу 69,62 кв.м., житлову площу 41,2 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с. 17-18). Як зазначено позивачем в позовній заяві, позивач на теперішній час займає кімнату, площею 19,7 кв.м. з виходом на лоджію, а відповідач дві інші кімнати, площею 12,0 кв.м. та 9,5 кв.м., що є більшою площею, але за згодою сторін не порушує їх прав і інтереси їх неповнолітньої дитини, відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності, тому позивач має право на виділення йому в користування кімнати, площею 19,7 кв.м. з розподілом особових рахунків на квартиру відповідно до визначеного порядку користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього прав чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має припущення щодо порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про здійснення певних дій для попередження такого порушення. Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. За приписами п.п. 41, 42 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, визначено, що розподіл загальних витрат на освітлення, опалення, ремонт підсобних приміщень квартир, в яких проживає два і більше власників, провадиться за узгодженням мешканців квартири. Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників про розподіл витрат на оплату комунальних та інших послуг розв'язуються судом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зміна умов договору найму житлового приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. К. Маркса, 10-52, за заявленим позивачем варіантом, де відповідачу з дитиною залишиться більша житлова поща, забезпечить позивачу можливість самостійно сплачувати житлово-комунальні послуги, а тому вимоги позивача щодо зміни умов договору найму житлового приміщення із виділення позивачу ізольованої кімнати площею 19,7 кв.м., а відповідачу ізольованих кімнат площею 12,0 кв.м. і 9,5 кв.м., підлягають задоволенню.

Outcome: approved