Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що перебував з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах з 2006 по 2008 роки. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Відповідач на початку 2008 року залишила сина та його та виїхала з Андрушівського району Житомирської області. З цього часу вона не цікавиться життям дитини,не приймає участі в його вихованні, не піклується про фізичний, духовний розвиток та не надає коштів для забезпечення нормального харчування, медичного догляду та інших умов для нормального розвитку дитини. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 22.05.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, однак вона ухиляється від сплати аліментів, в наслідок чого утворилась заборгованість в сумі 22296 грн. 90 коп. Просив позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши наведеними в позовній заяві обставинами.Позивач додав,що дитина на даний час проживає з ним та перебуває на повному його утриманні,оскільки мати покинула його в лікарні в віці 4 місяці. Син матір не пам'ятає та остання не бажає з ним спілкуватись.Він неодноразово просив відповідача в телефонних розмовах відвідувати сина,остання неодноразово обіцяла змінити свою поведінку стосовно сина - але ніяких висновків не зробила. Син в даний час ним забезпечений матеріально,навчається в школі,відвідує різні гуртки. Він весь вільний час проводить з сином, піклується про його фізичний та духовний розвиток. Заявив клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач повторно в судові засідання не з'явилася,повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи як за зареєстрованим місцем проживання,так і за фактичним місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомила,клопотання про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку. Представник Андрушівської РДА в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник органу опіки та піклування Андрушівської міської ради підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її сина.Пояснила,що відповідач викликалася на засідання опікунської ради,але не з'явилася. Додала,що за час проживання в м.Андрушівка відповідач характеризувалася негативно,вела невпорядкований спосіб життя,залишила малолітнього сина в лікарні та з 2008 року їм не цікавиться. Вислухавши пояснення позивача,пояснення представника РДА, представника органу опіки та піклування, думку прокурора, яка вважає позов таким, що підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи, суд встановив: [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідач з квітня 2008 року не цікавиться життям дитини,не приймає участі у її вихованні, не піклується про фізичний,духовний розвиток та інших умов для нормального розвитку дитини, тобто без поважних причин усунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. [PERSON] проживає з позивачем та його батьками,яки повністю займаються вихованням дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування Андрушівської міської ради,відповідач без поважних причин самоусунулася від утримання та виховання сина,тому доцільно позбавити її батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджені дослідженими судом доказами і вважаються судом доведеними. Так,згідно характеристики на відповідача з місця навчання,остання характеризується негативно,не доглядала малолітнього сина (а.с10). Згідно характеристики Юрівської сільської ради Любарського району,відповідач проживає в с.Юрівка разом з співмешканцем,є матір'ю чотирьох дітей,з яких лише двоє проживають разом з нею (а.с.47). Згідно рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 22.05.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, однак вона ухиляється від сплати аліментів, в наслідок чого утворилась заборгованість в сумі 22296 грн. 90 коп.(а.с.8-9).Згідно характеристик на позивача останній позитивно характеризується за місцем проживання та роботи (а.с.11,13).Згідно довідки Андрушівської міської ради неповноліний [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с.14).Згідно довідки Андрушівської ЗОШ І-ІІІ ст.№ 1 [PERSON] навчається в 1 класі,характеризується позитивно,його вихованням займається позивач та його батьки,відповідач дитиною не цікавиться,участі у його вихованні не приймає (а.с.12). Свідки [PERSON],[PERSON],[PERSON] підтвердили суду,що відповідач залишила дитину у віці 4 місяця у лікарні та з цього часу дитиною взагалі не цікавиться,незважаючи на те,що позивач її розшукував та просив повернутися до дитини. Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.150,164,165 СК України. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 п. 2 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У п.16 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Оцінивши досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідач без поважних причин систематично не виконує своїх батьківських обов'язків : не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Виходячі з викладеного суд задовольняє позов - позбавляє відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам суд відмовляє, оскільки згідно ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем,а у разі спору судом. Позивачем не надано доказів про існування спору щодо розміру заборгованості, яка обчислена державним виконавцем. Задовольняючи частково позов,суд стягує з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. понесених ним судових витрат.

Outcome: partial