Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 26.10.2007р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній було надано кредитні кошти у розмірі 175000 доларів США із кінцевою датою повернення 10.10.2037р. В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS]. Позивач виконав свої зобов'язання щодо надання коштів, а позичальник [PERSON] в повному обсязі свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позичальник не сплатив, внаслідок чого позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити відповідачів із займаного ними житлового приміщення. Зазначив, що 18.07.2012р. Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким задоволено повністю позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 1821306грн. та по 1669 грн. судових витрат з кожного, яке на дату звернення до суду не виконано. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а представник відповідача [PERSON] надав до суду заперечення посилаючись на Закон України «про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» відповідно до якого не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави. Відповідачі та треті особи до суду не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомили. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. 26.10.2007р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останньому було надано кредитні кошти у розмірі 175000 доларів США із кінцевою датою повернення 10.10.2037р. (а.с.7-12). В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS] (а.с.33-36), що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2007р. Заставна вартість предмету іпотеки складає 898955,55 грн. Згідно довідки (а.с.50) в квартирі, що є предметом іпотеки зареєстровані та проживають [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Оскільки встановлено, що квартира, яка є предметом іпотеки придбана за кредитні кошти отримані в іноземній валюті, площа квартири не перевищує 140 кв.м., договір по якому отримані кредитні кошти є споживчим, а також те, що у власності відповідачів не має іншого нерухомого майна, суд приходить до висновку що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами, а тому в задоволені позову слід відмовити. Що стосується вимог про зняття з реєстрації, то вони є похідними від вимоги про виселення, а тому також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed