Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №02/506Ф від 29.09.2008 року в розмірі 20 286 грн. 48 коп. та стягнення судових витрат, мотивуючи тим, що згідно зазначеного договору про надання споживчого кредиту відповідач [PERSON] отримав в позивача кредитні кошти в сумі 15 000 гривень з терміном погашення до 24.09.2010 року та зобов'язався проводити погашення кредиту щомісячно і сплачувати відсотки за користування кредитом в строки, встановлені графіком погашення кредиту в Додатку №1 до кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів, визначених умовами кредитного договору, відповідач [PERSON] за період з 15.02.2011 року по 11.01.2014 року заборгував позивачу 20 286 грн. 48 коп., в тому числі 10 288 грн. 54 коп. - проценти, 9 997 грн. 94 коп. - пеня. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть від 24 лютого 2014 року, відповідач [PERSON] помер [INFO] року (а.с.64). За клопотанням представника позивача судом витребувано з Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори інформацію про спадкоємців [PERSON]. 10 серпня 2015 року до суду надійшла відповідь на ухвалу суду із якої вбачається, що гідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.08.2015 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.92). Вимог до спадкоємців позивачем на даний час не заявлено, однак судом роз'яснено позивачу його право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка утворилась за життя [PERSON] до його спадкоємців. Провадження у справі в частині вимог до [PERSON] закрито. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги до [PERSON] підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, хоча [PERSON] та його представник належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, що підтверджується конвертами, які повернулись за закінченням терміну зберігання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 29 вересня 2008 року між АКБ "Золоті ворота", в подальшому назву якого змінено на ПАТ "Банк Золоті Ворота", та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №02/506Ф (а.с.4-6), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредитні кошти в розмірі 15 000 грн. на придбання продукції, і зобов'язався повернути кредит до 24.09.2010 року. Умовами п. 1.1. договору про надання споживчого кредиту встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 24% річних та розділом 2 визначено порядок повернення кредитних ресурсів, порядок нарахування та сплату процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 2.2. Договору відповідач зобов'язався проводити погашення кредиту та процентів щомісячно у строк до 25 числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 02/506Ф від 29.09.2008 року. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до п. 4.1.1. договору про надання споживчого кредиту, у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1. договору, та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Позивачем проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 02/506Ф від 29.09.2008 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON], за період з 15.02.2011 року по 11.01.2014 року в сумі 20 286 грн. 48 коп., з яких 10 288 грн. 54 коп. - проценти, 9 997 грн. 94 коп. - пеня. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть від 24 лютого 2014 року, відповідач [PERSON] помер [INFO] року (а.с.64). За клопотанням представника позивача судом витребувано з Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори інформацію про спадкоємців [PERSON]. 10 серпня 2015 року до суду надійшла відповідь на ухвалу суду із якої вбачається, що гідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.08.2015 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.92). Вимог до спадкоємців позивачем на даний час не заявлено, однак судом роз'яснено позивачу його право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка утворилась за життя [PERSON] до його спадкоємців. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення належного виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №02/506Ф від 29.09.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] 29.09.2008 року укладено договір поруки №116 (а.с.8), згідно якого в п. 1.1. поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідач стверджує, що порука припинена з трьох підстав: відповідач погодився поручитись за виконання [PERSON] своїх зобов'язань, однак не поручався за виконання зобов'язань його правонаступниками чи спадкоємцями; також позивач в односторонньому порядку збільшив процентну ставку за кредитом із 24 до 29% річних, на щ поручитель згоди не давав;позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк на звернення із вимогою до поручителя, оскільки першу прострочку боржник допустив ще в 2008 році. Відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 4.1. договору поруки визначено, що договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до моменту припинення поруки з підстав передбачених чинним законодавством України. Боржник за основним зобов'язанням помер, спадкоємців чи правонаступників на даний час не встановлено. Доказів того, що дружиною [PERSON] є [PERSON], та того що вона є спадкоємцем чи правонаступником [PERSON] суду не надано. Відповідач [PERSON] не бажає поручатись за іншого боржника за кредитним договором №02/506Ф від 29.09.2008 року окрім [PERSON] Отже, порука [PERSON] за кредитним договором №02/506Ф від 29.09.2008 року є припиненою. Крім того, позивачем збільшено відсоткову ставку з 24.09.2010 року (як вбачається із позовної заяви), однак доказів того, що поручитель давав свою згоду на збільшення відсоткової ставки позивачем суду не надано. Отже, порука є також припиненою у зв'язку із зміною зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з поручителя заборгованості за договором про надання споживчого кредиту є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 554, 559, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України,

Outcome: dismissed