Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Ухвалою суду від 12.06.2018 року суд ухвалив розгляд даної справи проводити заочно та ухвалити заочне рішення. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Позов заявлено з тих підстав, що відповідач не виконує зобов'язання за договором щодо оплати послуг за надані освітні послуги, має в зв'язку з цим заборгованість. Судом також встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 10 серпня 2016 року було укладено договір № С 158/16 про надання платних освітніх послуг, за яким позивач зобов'язався здійснювати навчання та надавати освітні послуги, матеріально-технічне забезпечення освітнього процесу [PERSON]. Відповідач [PERSON] за надання освітніх послуг позивачем зобов'язувався своєчасно вносити плату у розмірі та строки, встановлені даним договором. Наказом по Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького від 12.08.2016 року №2255-з "Про зарахування на навчання" [PERSON], була зарахована студенткою першого курсу денної форми навчання за спеціальністю "Стоматологія" за рахунок коштів фізичних осіб. Відповідно до п.4.2 вказаного вище договору № С 158/16 загальна вартість за надання освітніх послуг становить 153 480 грн. Відповідач, відповідно до п.4.3. даного договору зобов'язався сплачувати на користь позивача суму, визначену в п.4.2. даного договору до початку семестру (до 15 липня за осінній семестр; до 01 лютого за весняний семестр). Відповідно до п.9 Додаткової угоди до договору № С158/16 від 10.08.2016 року відповідач погодився, що у разі несплати за надання освітньої послуги (разом з сумою нарахованої пені) до початку наступного семестру договір буде припинено та студент відрахований з Університету. Позивач надавав освітні послуги відповідачу, зокрема безпосередньо [PERSON], що підтверджується договором № С158/16 від 01.08.2016 року з додатками та наказом про зарахування на навчання [PERSON] від 12.08.2016 року №2255-з. Відповідачем на виконання умов вказаного вище договору про надання освітніх послуг № С158/16 внесено оплату лише за осінній семестр. Оплату за весняний семестр, відповідно до п.4.3 Договору відповідач зобов'язаний був внести до 1 лютого 2017 року. Проте, станом на 1 червня 2017 року дана оплата відповідачем освітніх послуг в порушення умов договору не була здійснена. У зв'язку з даними обставинами заборгованість відповідача за Договором про надання освітніх послуг № С158/16 станом на червень 2017 року склала 13888 грн. В зв'язку з цим, студентка [PERSON] була відрахована з ЛНМУ імені Данила Галицького відповідно до наказу № 607-ст від 07.06.2017 року за порушення умов Договору № С 158/16 від 01.08.2016 року, який припинено. Отже, між позивачем та відповідачем склалися зобов'язання з приводу надання послуг. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5.1. вищевказаного договору № С158/16 від 01.08.2016 року передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Відповідно до ст. 203 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем повністю виконано свої зобов'язання за укладеним договором про надання освітніх послуг № С 158/16 від 10 серпня 2016 року, а відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором та має заборгованість перед позивачем, яка складається з оплати за навчання в сумі 11 779,60 грн. та пені за несвоєчасну оплату вартості навчання - 1373,57 грн., а всього 13153 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят три) гривні 17 (сімнадцять) копійок У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач [PERSON] своєчасно виконав своє грошове зобов'язання за вказаним вище договором і не порушував умови договору про надання послуг, та не надав суду відповідно до ст. 81 ЦПК України доказів, які б підтвердили ту обставину, що борг 13153 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят три) гривні 17 (сімнадцять) копійок відповідач сплатив позивачу. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького слід задовольнити повністю. Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює зобов'язальні правовідносини та правовідносини щодо надання послуг, суд вважає, що позовна заява Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню повністю і з відповідача слід стягнути на користь позивача 13153 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят три) гривні 17 (сімнадцять) копійок боргу за договором про надання послуг. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача - Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького слід стягнути судові витрати у виді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1762 грн. Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 203, 509, 526, 530,610,611, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved