Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3145га, кадастровий номер 2325581200:03:002:0057, розташовану на території Верхньотокмацької сільської ради Чернігівського району Запорізької області. Спадкоємцями за законом є сторони у справі. Позивачем 21.08.2018р. отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину зазначеної земельної ділянки. Відповідач, її рідна сестра, подавши заяву про прийняття спадщини, дотепер не оформила свої спадкові права. Викладене унеможливлює в позасудовому порідку виділ в натурі частини земельної ділянки, яка в порядку спадкування належить позивачу, чим перешкоджає їй володіти, розпоряджатися та користуватися власністю. Просить виділити у власність в натурі Ѕ частину земельної ділянки кадастровим номером 2325581200:03:002:0057, розташованої на території Верхньотокмацької сільської ради Чернігівського району Запорізької області, межами: від точки А до точки Б - 38,52м., від точки Б до точки В - 560,37м., від точки В до точки Г - 38,50м., від точки Г до точки А - 560,39м., згідно кадастрового плану в технічній документації та припинити її право спільної часткової власності на зазначену земельну ділянку. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач заявою позов визнала, проти виділу в натурі земельної ділянки позивачу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні тощо). По справі встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За матеріалами наданої спадкової справи, [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , спадкоємицями якого за законом є рідні дочки - сторони у справі, і які у встановлений законом строк звернулися з заявами про прийняття спадщини (а.с.36-37,45, 47, 52-54). В силу положень ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3145га, кадастровий номер 2325581200:03:002:0057, розташовану на території Верхньотокмацької сільської ради Чернігівського району Запорізької області (а.с.51). Позивачем 21.08.2018р. отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину зазначеної земельної ділянки (а.с.55), тобто у справі встановлена наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки. В свою чергу відповідач, подавши заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, свої спадкові права не оформлює більше ніж чотири роки, через що постановою від 13.05.2020р. приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Запорізької області позивачу відмовлено у посвідченні договору поділу спадкової земельної ділянки між спадкоємцями (а.с.56). Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1 статті 88 Земельного Кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Позаяк приватним нотаріусом відмовлено у посвідченні договору з розподілу спадщини, а діючим законодавством для відповідача не встановлено будь-якого строку для отримання свідоцтва про право на спадщину, і вона на протязі більше ніж чотирьох років свої спадкові права не оформлює, позивач, бажаючи реалізувати свої спадкові права власника з володіння, розпорядження та користування спадковою земельною ділянкою, просить виділити належну їй частину в натурі відповідно до схеми поділу земельної ділянки з кадастровим планом (а.с.16-17) технічної документації з землеустрою, виконаної сертифікованими інженерами-землевпорядниками Мелехіною О.М. та Локотковою Т.Л. (а.с.13-21). Згідно з ч.3, 4 ст.88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення (…). Відповідно до вимог ч.1,3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з ч.1, 2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій", документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним з видів документації з землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Відповідно до статті 26 Закону України "Про землеустрій", розробниками документації із землеустрою є, крім інших, фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. План-схему поділу спадкової земельної ділянки навпіл розроблено інженерами-землевпорядниками, які має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника, і сторони погоджуються із запропонованим порядком поділу, тому проведення експертизи у справі не є доцільним. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню з виділом позивачу у власність в натурі без зміни цільового призначення Ѕ частини спадкової земельної ділянки, площею 4,3145га, кадастровий номер 2325581200:03:002:0057, а саме: земельної ділянки, площею 2,1573га, яка обмежена лініями розподілу: від точки А до точки Б - 38,52 метри, від точки Б до точки В - 560,37 метрів, від точки В до точки Г - 38,50 метрів, від точки Г до точки А - 560,39 метрів, відповідно до схеми поділу та кадастрового плану, яка, згідно зазначеного кадастрового плану, точками Б і В межує з земельною ділянкою [PERSON] . У задоволенні вимог позивача про припинення права спільної часткової власності після цього виділу слід відмовити, позаяк таке припинення відбувається в силу закону і судового захисту не потребує.

Outcome: partial