Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення без надання іншого житлового приміщення посилаючись на те, що відповідач без належних на те підстав проживає у гуртожитку разом з дитиною. Представник позивача позовні вимоги підтримав та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач про час та місце судового засідання належним чином повідомлений в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки. Третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради належним чином повідомлені в судове засідання представника не направили та не повідомили суд про причини неявки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши показання учасників процесу, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі Міністерства оборони України і призначений для тимчасового забезпечення житлом військовослужбовців Збройних Сил України, робітників та службовців, які за трудовими договорами працюють у військових частинах України. З даних повідомлення позивача вбачається, що у зазначеному гуртожитку проживають [PERSON], син -[PERSON] 1994 року народження та малолітня донька [PERSON] 2008 року народження. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 132 ЖК України осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. Згідно зі ст. 125 ЖК України не може бути виселено без надання іншого жилого приміщення одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними. Вимогами ст.18 Закону України "Про охорону дитинства" діти визначено, що члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Представником позивача не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів, що зазначене житло не є єдиним у відповідача та дітей, а також, що відповідачка вселилася в вищевказаний гуртожиток без законних на те підстав, на даний час проживає у спірному житлі та не сплачує комунальні послуги. Також, представником позивача не доведено, що відповідачка її син та малолітня донька не належать до кола осіб, які підлягають виселенню зі спірного приміщення з обов'язковим наданням іншого житлового приміщення (ст. 125 ЖК України). Крім цього, представником позивача не представлено доказів щодо належності зазначеного гуртожитку а саме, не представлено правовстановлюючого документу про право власності на нього так, як в силу вимог ч.2 ст.386 ЦК України лише власник майна може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення дій іншою особою, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що відсутні підстави для виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed