Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований по вул. Зелена, 23 в с. Ліщин Жидачівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 19 жовтня 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що спірний житловий будинок належав на праві власності батькові. Після смерті батька він залишився проживати у будинку, користується ним, підтримує у належному стані. В даний час він звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак постановою № 866/02-31 від 21.10.2016 року державний нотаріус Жидачівської ДНК [PERSON] відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Оскільки в нотаріальній конторі йому не може бути видане свідоцтво про право на спадщину, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності на спадкове майно. \~\~\~\~ Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~\~ Відповідачі [PERSON] та [PERSON], подали до суду заяви клопотання про розгляд справи без їх участі та про визнання позову. Представник відповідача [PERSON], Ходорівський міський голова, подав суду заяву про відсутність заперечень щодо предмету позову, просить справу слухати у відсутності представника Ходорівської міської ради. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та додані до неї письмові документи, об`єктивно оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно Довідки № 88 від 19 жовтня 2016 року з погосподарської книги Грусятицької сільської рад Жидачівського району Львівської обалсті встановлено, що господарство № 490 по вул. Й.Ключика у с. Лисків Жидачівського району Львівської області відноситься до групи робітничий двір та рахувється за громадянами: [PERSON], [INFO], власник будинку, [PERSON], [INFO], дружина, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO], син. Згідно довідки Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області№ 87 від 19 жовтня 2016 року, [PERSON] до дня смерті, яка настала 19 жовтня 2015 року був зареєстрований та фактично проживав у [INFO] разом із своєю сім"єю: [PERSON], [INFO], дружина, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO], син. Заборони та арешту на житловий будинок і господарські будівлі немає. В Грусятицькій сільській раді заповіт від [PERSON] не посвідчувався. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 23 по вул. Зелена в с. Ліщин, будинковолодіння складається: з житлового будинку А-1, (загальною площею 50.2 кв.м., житловою площею 38.1 кв.м.), сходів а, сараю Б, літньої кухні Г, веранди г, сараю д, погребу Ж, огорожі 1, огорожі 2, воріт3, та колодязя к, інвентаризаційною вартістю 223 239 грн Судом встановлено той факт, що [PERSON] постійно до дня смерті проживав разом із померлим [PERSON], а відтак вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] у вигляді житлового будинку. Інші спадкоємці майна за законом, відповідачі у справі, від права на спадкуванняпісля смерті [PERSON] - відмовилися в користь позивача [PERSON]. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року\~\~№ 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз'яснено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З постанови нотаріуса № 866/02-31 від 21.10.2016 року вбачається факт відмови державного нотаріуса Жидачівської ДНК [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину як спадкоємцю по закону після смерті батька [PERSON], у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на житловий будинок по вул. Зелена, 23 в с. Ліщин Жидачівського району Львівської області. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обгрунтованими, оскільки позивач, являючись спадкоємцем по закону після смерті батька має право на оформлення своїх спадкових прав, а тому позов слід задоволити та визнати за ним право власності на житловий будинок по вул. Зелена, 23 в с. Ліщин Жидачівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 19 жовтня 2015 року в с. Ліщин Жидачівського району Львівської області.

Outcome: approved