Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи тим, що 04.12.2007року між ВАТ КБ «Надра» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № 1007/П/33/2007/840, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 65145 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі передбаченому договором, строком до 03.12.2032року. В якості забезпечення зобов»язань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 04.12.2007року , посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] за № 7072, на підставі якого в іпотеку банку була передана квартира, яка знаходиться [ADDRESS], загальною площею 69,3кв.м., житловою площею 44,4кв.м. Відповідно до договору іпотеки - у разі невиконання позичальником забезпеченого іпотекою зобов»язання або його частини банк має безумовне та безспірне право за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Оскільки відповідачем [PERSON] свій обов»язок по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, не виконується, мінімальний щомісячний платіж, не сплачується, а тому у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 28.03.2014року становить 80692,18 доларів США , що еквівалентно за курсом НБУ 875526,29грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 59795,43 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків - 12902,71доларів США, заборгованість по сплаті пені - 1479,54 доларів США, штрафу - 6514,50 доларів США. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що договором іпотеки передбачено у випадку невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобов»язання або його частини позивач має право за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами позичальника, просив суд позов задовольнити та звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04.12.2007року, а саме на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу квартири з укладенням договору купівлі - продажу нерухомого майна із будь-яким покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, була повідомлена про час і місце розгляду справи згідно з ч.5 ст. 74 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення , а по справі може бути постановлено заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно 04.12.2007року між ВАТ КБ «Надра» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № 1007/П/33/2007/840, згідно з яким позичальник отримала кредит в сумі 65145 доларів США на строк до 03.12.2032року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,70% річних. Згідно з п.1.2 кредитного договору -цільове призначення кредиту - для розрахунків за договором купівлі - продажу від 04.12.2007р. трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.1 договору - виконання зобов»язань позичальника за цим договором забезпечується іпотекою нерухомого майна, а саме : квартирою, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно з п. 3.3.1 кредитного договору сторони погодили , що погашення кредиту, проводиться щомісячно з оплатою 631,96 доларів США. Згідно з Додатковою угодою №1 від 01.10.2009р. до кредитного договору від 04.12.2007р. , сторони погодились про покладення на позичальника зобов»язань по суворому дотриманню умов кредитного договору п.4.3.2. та оплати мінімально необхідної щомісячної суми у розмірі визначеному п. 3.3.1 додаткової угоди. Також, 04.12.2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого було передача в іпотеку квартири, яка знаходиться [ADDRESS], загальною площею 69,3кв.м., житловою площею 44,4кв.м., яка належить відповідачці на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори за № 1-6738. Предметом іпотеки є - 3-х кімнатна квартира, ринкова вартість якої встановлена 328982,00грн., що відповідає заставній вартості предмета іпотеки. Відповідно до п.3.3.2 договору іпотеки іпотеко держатель має право у випадках порушення іпотекодавцем передбачених п.4.4 цього договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов»язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов»язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень наданих іпотеко держателю за цим договором іпотеко держатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору від 04.12.2007року, заборгованість [PERSON] станом на 28.03.2014року становить 80692,18 доларів США , що еквівалентно за курсом НБУ 875526,29грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 59795,43 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків - 12902,71доларів США, заборгованість по сплаті пені - 1479,54 доларів США, штрафу - 6514,50 доларів США. Дані обставини повністю підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем до суду, з якого вбачається, що сплата проводилася частково до квітня 2012р., всього було сплачено по тілу кредиту 5349,57доларів США, по відсотках - 29524,73доларів США. Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України - іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ст. ст.575, 589 ЦК України - у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічна норма ст.1 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в силу іпотеки іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Також, судом враховується і норма ст.39 Закону України «Про іпотеку» -у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Стеттею 37 вказаного Закону передбачено: іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в даному випадку, суду були надані належні докази на обґрунтування позовних вимог, в тому числі направлення досудової вимоги іпотекодавцю , яка містить всі необхідні в даному випадку застереження, а саме до справи додані письмові повідомлення про звернення стягнення на майно, передане в іпотеку, яке направлено на адресу [PERSON]: [ADDRESS], де відповідачка зареєстрована. Судом також взято до уваги те, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. ст. 1 передбачено - протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. В даному випадку, [PERSON] на праві власності належить 1/ 4 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб»єкта [PERSON] Тобто умова Закону про те, що предмет іпотеки є єдиним місцем проживання іпотекодавця в даному випадку не дотриманий. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про підтвердження позовних вимог належними доказами, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved