Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому був уточнений та за останньою редакцією просила суд визначити їй [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці, пропущений із поважних причин, за законом після смерті [PERSON], [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є дружиною померлого [PERSON], померлого [INFO] року, зазначає, що після смерті чоловіка вона не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що чоловік на момент смерті не мав будь-якого майна. Нещодавно їй стало відомо про існування ощадних книжок чоловіка [PERSON], про існування яких їй не було відомо, що стало підставою пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач по справі до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивача надала до суду заяву, по якій просила справу розглядати за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, по якій просив суд справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, надані по справі докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 99, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с. 5). Позивач по справі [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 14.11.1986 року, серії [NUMBER], копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с. 7). Позивач в позові зазначає, що після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, оскільки вважала, що на момент смерті в нього майна не було. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачем зазначено, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не зверталась, оскільки вважала, що на момент смерті в її чоловіка майна не було, що стало причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що в [PERSON], померлого [INFO] року, були заощадження на рахунку [NUMBER], що підтверджується копією заощаджувальної книжки, наявною в матеріалах справи ( а.с.6). Згідно відповіді Шостої Одеської державної нотаріальної контори вбачається, що на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини № 1308 від 01.11.2013 року заведена спадкова справа № 601/2013 року до майна її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] року. Також зазначено, що [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини та запропоновано звернутись до суду. ( а.с. 8). З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку про правомірність пред'явлення [PERSON] позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини . Згідно вищезазначеного пункту Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи вищезазначене, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved