Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що 11 листопада 2017 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3173. На випадок своєї смерті [PERSON] спадщиною не розпорядилася. Позивач є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] та прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно до дня смерті матері проживала разом з нею у вищезазначеній квартирі. 30 липня 2018 року позивач звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак державний нотаріус Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою від 30 липня 2018 року № 3012/02-31 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею був пропущений визначений законом строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини зокрема через необізнаність порядку прийняття спадщини. До того ж, вважає, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки постійно до дня смерті матері проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS], доглядала її та сплачувала комунальні послуги. Враховуючи наведені обставини, [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, від її представника [PERSON] надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.49). Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] з позовом ознайомлена, надала суду заяву в якій просила розглянути дану справу без її участі, рішення просила прийняти у відповідності до вимог чинного законодавства України (а.с.50,51). За таких обставин, суд вважає можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як встановлено судом, 11 листопада 2017 року померла [PERSON], яка доводиться матір'ю позивачу (а.с.13,4-6,9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3173 (а.с.10-12). За життя [PERSON] спадковим майном не розпорядився (а.с.20,21). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] - позивач по справі. 30 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.23). Постановою державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від 30 липня 2018 року № 3012/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею був пропущений визначений законом строк для прийняття спадщини (а.с.39). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки постійно до дня смерті спадкодавця проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS].Дані обставини підтверджуються довідкою № 28 від 29 серпня 2018 року виданою головою ОСББ "№44" [PERSON] (а.с.46). Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні питання щодо поважності пропуску позивачем [PERSON] строку, передбаченому ст. 1270 ЦК України, суд приймає до уваги ті обставини, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] та фактично прийняла спадщину. За таких обставин, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача та визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved