Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в [ADDRESS] . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Внаслідок смерті чоловіка позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] в с.Устя, Снятинського району Івано-Франківської області відкрилася спадщина, яка складається із 1/4 частини спірного будинковолодіння. Спадкоємцем першої черги за законом стала позивачка, дружина померлого [PERSON] , яка прийняла спадщину. Однак в зв`язку з тим, що господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та відсутній правовстановлюючий документ на будиноковолодіння державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Проти позову не заперечила, на частку в майні колишнього «колгоспного двору» не претендує та відмовляється від неї на користь позивачки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Проти позову не заперечила, на частку в майні колишнього «колгоспного двору» не претендує та відмовляється від неї на користь позивачки. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що останній помер [INFO] . З довідки від 27.09.2019 р. виданої виконавчим комітетом Устянської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, слідує, що станом на 15.04.1991 р. с.Устя , вул. Стефаника належало до суспільної групи господарства - колгоспний. Станом на 15.04.1991 р. в господарстві проживали і були зареєстровані: [PERSON] , 1950 р.н. - голова домогосподарства; [PERSON] , 1955 р.н.- дружина, [PERSON] , 1980 р.н. - дочка, [PERSON] , 1974 р.н. - дочка. З довідки від 27.09.2019 р. №1438, виданої виконавчим комітетом Устянської сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, слідує, що станом на 18.11.2013 р. на день смерті [PERSON] , 1950 р.н., який помер [INFO] у господарстві в [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: [PERSON] , 1950 р.н. - дружина померлого, [PERSON] ,1980 р.н. - дочка померлого, [PERSON] , 1972 р.н. - зять померлого, [PERSON] , 2003 р.н. - внук померлого, [PERSON] , 2009 р.н. -внук померлого. Заповіт від імені [PERSON] , 1950 р.н. в Устянській сільській раді не посвідчувався. З довідки від 27.09.2019 р. №1440, виданої виконавчим комітетом Устянської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, вбачається, що згідно записів в погосподарській книзі №0425-1 за господарством [PERSON] , 1955 р.н. числиться 1,0109 га землі. З них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,7609 га для ведення особистого селянського господарства. З свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , 15.05.1972 р . зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] . З довідки від 23.09.2019 р. № 2192/02-14, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкова за №430/2013, на підставі заяви про прийняття спадщини за законом №891 від 11.12.2013 р. дружина померлого [PERSON] , [INFO] , жительки с. Устя, Снятинського району, Івано-Франківської області та заяви про відмову у прийнятті спадщини №907 від 17.12.2013 р. дочки померлого [PERSON] , [INFO] , жительки с. Устя, Снятинського району, Івано-Франківської області. Інших спадкоємців немає. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] , [INFO] , жительці с.Устя, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS] , відповідає будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19.10.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваано. Дітей залишено проживати біля матері. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , вбачається, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved