Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. Посилався на те, що 14.12.2007р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній було надано кредитні кошти у розмірі 182133 швейцарських франків із кінцевою датою повернення 10.08.2037р. В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS]. Позивач виконав свої зобов'язання щодо надання коштів, а позичальник в повному обсязі свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позичальник не сплатив, внаслідок чого позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідачів із займаного ними житлового приміщення та зняття їх з реєстрації. Зазначив, що 14.08.2012р. Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким задоволено повністю позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 1686680,07грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а представники відповідачів позов не визнали та просили відмовити в його задоволені. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. 14.12.2007між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній було надано кредитні кошти у розмірі 182133 швейцарських франків із кінцевою датою повернення 10.08.2037р. (а.с.7-12). В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS] (а.с.19-22), що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2007р. Згідно довідки (а.с.27) в квартирі, що є предметом іпотеки зареєстровані та проживають [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Згідно ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Оскільки встановлено, що квартира, яка є предметом іпотеки придбана за кредитні кошти отримані в іноземній валюті, площа квартири не перевищує 140 кв.м., договір по якому отримані кредитні кошти є споживчим, а також те, що у власності відповідачів не має іншого нерухомого майна,суд приходить до висновку що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами, а тому в задоволені позову слід відмовити. Що стосується вимог про зняття з реєстрації, то вони є похідними від вимоги про виселення, а тому також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed