Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

позивач просить визнати, що [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням - будинком по [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить 29/50 вище вказаного житлового будинку з надвірними спорудами, інша частина - 21/50 нею подарована її меншому синові, [PERSON] В даному будинку зареєстрований її старший син, [PERSON]. В період з квітня 2014 року по даний час [PERSON] по місцю реєстрації не з'являється понад рік, про те знятися з реєстрації добровільно не бажає. Реєстрація [PERSON] у будинку порушує її право, як власника будинку, оскільки вона не може оформити субсидію на комунальні послуги. Позивачка та представник третьої особи на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Також позивач просила не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслав до суду телеграму, в які вказав, що просить провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представники третьої особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких просить справу розглянути без їх участі, позов підтримали в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Договором дарування частини будинку від 11.08.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Федоровою Т.О., з якого вбачається, що [PERSON] прийняла в дар 29/50 частину житлового будинку по [ADDRESS](а.с.9). Договором купівлі - продажу частини житлового будинку від 20.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бедратою Н.М., з якого вбачається, що [PERSON] 21/50 частину житлового будинку по [ADDRESS] продала [PERSON], яка діяла від імені малолітнього [PERSON].(а.с.6,7). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] являється матір'ю малотнього [PERSON] [INFO].(а.с.12). З будинкової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 10.07.2007 року.(а.с.13-16). Актом від 04.06.2015 року, складеним в присутності депутата Звенигородської міської ради, в присутності свідків, встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в будинку по [ADDRESS], але у житловому будинку не проживає. (а.с.17) Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається належним йому майном на свій розсуд. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до правил статей 71, 72 ЖК наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 ЖК України, тобто у разі відсутності протягом шести місяців з поважних причин. Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні законні підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. На підставі ст. ст., 71, 72, 163 Житлового кодексу України, ст. 391, 405 Цивільного Кодексу України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" та

Outcome: approved