Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, який уточнив відповідною заявою про стягнення на його користь з відповідача аліментів на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 881 грн. до закінчення ним навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Крім цього, просить стягнути з відповідача аліменти за минулий період, а саме за грудень 2017 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є рідним сином відповідача. На даний час він проживає з матірю. Відсутність матеріальної допомоги від батька у звязку із досягненням ним повноліття, ставить його у скрутне матеріальне становище. Він не може влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, оскільки навчається на денній формі навчання в Інституті геодезії Національного університету "Львівська політехніка" за кошти фізичних осіб і тому потребує матеріальної допомоги. Вказує, що його батько офіційно не працевлаштований, однак має регулярні доходи і в даний час має можливість надавати йому матеріальну допомогу. Ухвалою суду від 26.01.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач 13.02.2018 подав відзив, з якого вбачається, що він позов заперечує і зазначає, що не має постійного заробітку, офіційно не працевлаштований, не має змоги оплачувати навчання сина. Крім цього, заперечує присудження аліментів за минулий період, оскільки періодично підтримував сина матеріально. У судове засідання позивач не прибув, заявою від 13.02.2018 просить розглядати справу у його відстуності, уточнений позов підтримує. Відповідач за викликом суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглядати у його відсутності на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини 1\~ст. 141 СК України\~мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За змістом\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що відповідач являється батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-СГ № 124222 (а.с.4). З довідки від 06.09.2016 вбачається, що позивач навчається в Національному Університеті "Львівська Політехніка" на другому курсі денної форми навчання, закінчує навчання у червні 2018 року (а.с.7). Судом встановлено, що позивач навчається на платній формі навчання, потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю. Відповідно до ч.1 ст.200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи матеріальне становище позивача, вік відповідача, який є працездатною особою, беручи до уваги вартість навчання позивача у Національному університеті «Львівська політехніка», суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 881 гривень, які стягуватимуться щомісячно, починаючи з часу звернення до суду (23.01.2018) і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі така підлягає індексації відповідно до закону. Щодо стягнення аліментів з відповідача за минулий час з грудня 2017 року, то в цій частині суд зазначає, що згідно ч. 1 та 2 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак, позивачем належними та допустимими доказами не доведено про вжиття ним заходів щодо одержання з відповідача аліментів за період з грудня 2017 року та ухиленням останнього від їх сплати за попередній період, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, в силу ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 гривень судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial