Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору, батько позивача - [PERSON] , його дружина - [PERSON] , його син [PERSON] . [INFO] померла його мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина за законом на 1/3 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] . Спадщину після смерті матері прийняв її чоловік, батько позивача, [PERSON] та він, її син, [PERSON] в рівних частина по 1/6, постійно проживаючи із померлою на час відкриття спадщини. [INFO] помер його батько [PERSON] після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] . Спадщину за законом після смерті батька прийняв він подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у визначений законом термін. З метою оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, оскільки частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не було виділено. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач подав письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вимоги позовної заяви визнав та просив справу слухати у відсутність представника. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивача та представника відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 19 вересня 1987 року виданого на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради народних депутатів №172 від 12 серпня 1987 року в цілому жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №63732 від 19.03.2019 року, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , зареєстровано в реєстровій книзі №1 під реєстровим №188 за [PERSON] (а.с.6) [INFO] померла мати позивача [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про смерть 23 листопада 2009 року складено відповідний актовий запис № 20 (а.с.45). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на 1/3 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] , яку прийняв чоловік померлої, а батько позивача, [PERSON] та син померлої, позивач по справі, [PERSON] в рівних частинах по 1/6 постійно проживаючи із померлою на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 19 вересня 2018 року було складено відповідний актовий запис № 16 (а.с.44). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька прийняв позивач подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у визначений законом термін, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55436180 від 12.03.2019 року (а.с.50). Згідно довідки Голосківської сільської ради № 79 від 07.02.2019 року станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку були зареєстровані і проживали: голова домогосподарства - [PERSON] , його дружина - [PERSON] та син [PERSON] Заповіт від імені померлого [PERSON] виконавчим комітетом Голосківської сільської ради Коломийського району не посвідчувався (а.с.43). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку з тим частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено (а.с.51). На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Згідно ч.1 п.11ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Крім відповідача, спадкоємцями першої черги є його рідні сестри [PERSON] та [PERSON] ,які подали до суду заяви в яких позовні вимоги визнали та відмовились від своїх часток в спадковому майні на користь позивача. Відповідач по справі подав до суду письмове клопотання,в якому не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно даних технічного паспорту в [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «літ. А», літня кухня «літ. Б», стайня «літ. В», стодола «літ. Г», навіс«літ. Д», сарай «літ. Ж», сарай «літ. З», навіс «літ. К», навіс «літ. Л», комора «М», вбиральня «літ.Н», криниця «№1», огорожа «№2-3» (а.с. 30-32). Згідно звіту про оцінку майна від 22.05.2019 року ринкова вартість приватного будинковолодіння загальною площею 57,7 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м. (літ.А) та господарські будівлі і споруди: літня кухня (Б), стайня, комора (В,М), стодола (Г), навіси (Д,К,Л), вбиральня (Н), криниця (N1) та огорожа (N2-3) за адресою [ADDRESS] становить 129 700 грн. (а.с.11-42). За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст.ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та

Outcome: approved