Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] . 18 липня 2018 року комісією Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України складено акт про такі наслідки залиття квартири [ADDRESS] : кухня площею 5,7 кв.м - не стелі спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 1,0 кв.м та відшарування штукатурного покриття. Матеріал - масляне пофарбування; на стінах спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 3,0 кв.м. Матеріал - шпалери поліпшені. Кімната площею 15,4 кв.м - на стелі спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 2,0 кв.м. Матеріал - шпалери поліпшені. На стінах спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 6,0 кв.м. матеріал - шпалери поліпшені. Коридор площею 3,4 кв. м - на стелі спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 1,0 кв.м. матеріал -шпалери звичайні. 03 серпня 2018 року комісією Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України складено додатковий акт до акту від 18 липня 2018 року про наступні пошкодження, завдані залиттям: кімната площею 15,4 кв.м - на підлозі спостерігається деформація покриття площею 2,0 кв.м. матеріал - паркет. Паркет не мінявся від моменту забудови будинку. Згідно висновку № ED-1727-1-1099.18 будівельно-технічного експертного дослідження від 30 серпня 2018 року розмір матеріальної шкоди, що завдана внаслідок залиття квартири [ADDRESS] в межах будівельно-технічного дослідження становить у розмірі 16 878,90 грн. з врахуванням ПДВ. Причиною залиття квартири [ADDRESS] є витік холодної чистої води із системи водопостачання квартири [ADDRESS] , яка розміщена поверхом вище. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 16 878,60 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 5 678,00 грн. та витрати зі сплати судового збору. 03 січня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири залишено без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 28 жовтня 2019 року ухвалою суду витребувано у Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська 4-В) належним чином завірені матеріали щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] . Крім того, 28 жовтня 2019 року протокольною ухвалою суду залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 27 січня 2020 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач у судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Судові повістки про виклик відповідачів в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник третьої особи Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 31 жовтня 1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності третій особі по справі - [PERSON] та позивачу (а.с. 11, 12, 33). Відповідачу [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, а відповідачу [PERSON] - 2/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 134, 135, 136). 19 лютого 2016 року розпорядженням Київського міського голови № 125/1 «Про перейменування бульвару, вулиць та провулків у місті Києві» перейменовано назву вулиці «Луначарського» на «Митрополита Шептицького». 18 липня 2018 року комісією Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України складено акт про такі наслідки залиття квартири [ADDRESS] : кухня площею 5,7 кв.м - на стелі спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 1,0 кв.м та відшарування штукатурного покриття. Матеріал - масляне пофарбування; на стінах спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 3,0 кв.м. Матеріал - шпалери поліпшені. Кімната площею 15,4 кв.м - на стелі спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 2,0 кв.м. Матеріал - шпалери поліпшені. На стінах спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 6,0 кв.м. матеріал - шпалери поліпшені. Коридор площею 3,4 кв. м - на стелі спостерігаються вологі сліди залиття площею близько 1,0 кв.м. матеріал -шпалери звичайні (а.с. 13). 03 серпня 2018 року комісією Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України складено додатковий акт до акту від 18 липня 2018 року про наступні пошкодження, завдані залиттям: кімната площею 15,4 кв.м - на підлозі спостерігається деформація покриття площею 2,0 кв.м. матеріал - паркет. Паркет не мінявся від моменту забудови будинку (а.с. 14). Позивач просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 16 878,60 грн. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що 15 липня 2018 року відбулося залиття квартири позивача з квартири відповідачів, яка розташована поверхом вище, внаслідок чого їйу завдано матеріальних збитків. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Представник третьої особи Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України не скористався своїм процесуальним правом подачі письмових пояснень щодо позову. Третя особа [PERSON] не скористався своїм процесуальним правом подачі письмових пояснень щодо позову. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно висновку № ED-1727-1-1099.18 будівельно-технічного експертного дослідження від 30 серпня 2018 року розмір матеріальної шкоди, що завдана внаслідок залиття квартири [ADDRESS] в межах будівельно-технічного дослідження становить у розмірі 16 878,90 грн. з врахуванням ПДВ. Причиною залиття квартири [ADDRESS] є витік холодної чистої води із системи водопостачання квартири [ADDRESS] , яка розміщена поверхом вище. Технічну причину витоку води в зв`язку з відсутністю можливості оглянути приміщення квартири [ADDRESS] встановить не вдалося (а.с. 22-31). Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Висновок експерта є повним, обґрунтованим, під час проведення експертизи досліджувались всі обставини щодо залиття квартири, висновки експерта містять докладний опис отриманих експертами матеріалів, та відомостей, які встановлені при дослідженні об`єктів експертизи, обґрунтування даних про причини залиття та розміру матеріальних збитків. На кожне з поставлених судом питань надано відповіді по суті, які є повними, зрозумілими, вичерпними та науково обґрунтованими. За таких обставин, підстав для відхилення висновку експерта судом не встановлено. Отже, судом встановлено, що в результаті залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулось 15 липня 2018 року відповідачами [PERSON] , [PERSON] позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 16 878,90 грн. Позивач просить про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, а відповідачу [PERSON] - 2/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, а тому у відповідачів відсутній солідарний обов`язок. За встановлених обставин та з урахуванням часток відповідачів у праві власності суд приходить висновку про стягнення з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків, [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 5 626 (п`ять тисяч шістсот двадцять шість) грн. 20 коп. та стягнення з [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків, [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 11 252 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят два) грн. 40 коп. Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку вона оцінює у 5 000,00 грн. При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди. У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що діями відповідачів спричинені позивачу моральні страждання. При визначенні розміру відшкодування,

Outcome: partial