Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідачів, третіх осіб, які в процесі розгляду справи неодноразово змінювала та з урахуванням ухвали суду про прийняття уточненої позовної заяви від 14.07.2020 остаточна редакція позову складає вимоги про визнання незаконним та скасування рішення XIV сесії V демократичного скликання Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області від 20.01.2008 у частині затвердження [PERSON] , проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 2,6000 га, що знаходиться в [ADDRESS] , для будівництва туристично-відпочинкового комплексу; визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №857099 від 17.03.2008 на земельну ділянку, площею 2,6000 га, кадастровий номер 2620881001:01:001:1318 для будівництва туристично-відпочинкового комплексу в с.Бистрець, Верховинського району, виданий [PERSON] , жителю [ADDRESS] ; скасування державної реєстрації земельної ділянки, площею 2,600 га для будівництва туристично-відпочинкового комплексу в с. Бистрець, Верховинського району, кадастровий номер 2620881001:01:001:1318; визнання незаконним рішення №РВ-2600155832017 державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Верховинському районі Івано-Франківської області від 04.01.2017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку із наявністю зауважень щодо валідності електронного документу; зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області внести зміни до Державного земельного кадастру та Публічної кадастрової карти України відомості про формування та присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, які перейшли [PERSON] в порядку спадкування від чоловіка [PERSON] , у зв`язку із відповідністю фактичного місця розташування цих земельних ділянок координатам поворотних точок меж земельних ділянок, вказаних в технічній документації на ці земельні ділянки. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , якому на час смерті згідно з Державним актом на право приватної власності серія ІФ №02.02.2/000055 від 06.10.1995 належала земельна ділянка, яка складалася з двох земельних ділянок, площею 0,25 га для обслуговування будівель та площею 0,60 га для ведення підсобного господарства в с.Бистрець, Верховинського району, Івано-Франківської області. Під час оформлення права на спадкове майно, а саме земельні ділянки, нею було замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), яку було направлено Відділ Держгеокадастру у Верховинському районі для внесення змін до Державного земельного кадастру та отримання витягу. Однак, рішенням державного реєстратора, їй було відмовлено у здійсненні державної реєстрації земельних ділянок, оскільки було встановлено, що такі земельні ділянки перетинаються з двома іншими земельними ділянками, з кадастровими номерами 2620881001:01:001:1318 та 2620881001:01:001:1805, які як було встановлено пізніше, належать відповідачу [PERSON] . Крім цього, зазначає, що посилання державного реєстратора на земельну ділянку кадастровий номер 2620881001:01:001:1805 є недоречним, оскільки така відсутня на Публічній кадастровій карті України, так як разом з іншими земельними ділянками, які були придбані [PERSON] у третіх особі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , утворила земельну ділянку кадастровий номер 2620881001:01:001:1318, площею 2,6000 га. Крім того, оспорюваним рішенням Бистрецької сільської ради було затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 2,6000 га, що знаходиться в с.Бистрець, присілок Підгаджина, в той час як межі такої земельної ділянки накладалися на земельну ділянку, яка з 1995 року перебувала у власності її покійного чоловіка [PERSON] . Крім цього, оспорювана земельна ділянка, фактично знаходиться зовсім в іншому місці, а тому ніяк не може накладатися на належну їй земельну ділянку. Вважає, що відповідачами порушено її право на вільне та безперешкодне оформлення спадкового майна та в подальшому користування земельною ділянкою, яка їй належить. Просить позов задовольнити. Відповідач Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області надало відзив на уточнену позовну заяву, яким позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання рішення Державного кадастрового реєстратора недійсним та зобовА`язання Головне управління Держгеокадастру внести відосмості про земельну ділянку позивача до Державного земельного кадастру та Публічної карти України заперечило, просить в задоволенні позову в цій частині відмовити. Зокрема, зазначає, що ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр України» встановлений чіткий та вичерпний перелік підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі Державним кадастровим реєстратором, а саме у зв`язку з поділом чи об`єднанням земельних ділянок та якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. А тому, функціональна можливість програми «Національна кадастрова система», якою користується Державний кадастровий реєстратор, не дозволяє скасовувати державну реєстрацію земельних ділянок за іншими підставами, ніж зазначені в законодавстві, зокрема за рішенням суду. Підстав для визнання незаконною та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора також немає, оскільки державний реєстратор перевіривши відповідність документів наданих позивачем та виявивши невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме виявлені зауваження щодо валідності електронного документа, правомірно згідно вимог законодавства видав рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Також передчасними є вимоги про зобовА`язання Головного управління Держгеокадастру внести відомості про земельну ділянку позивача до Державного земельного кадастру та Публічної карти України, оскільки цьому має передувати припинення речових прав на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачі [PERSON] та Бистрецька сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області відзиву на позов, треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] письмових пояснень щодо позову в порядку визначеному чинним ЦПК України у встановлений судом процесуальний строк до суду, не надавали. Представник позивача [PERSON] надав відповідь на відзив, згідно якого вважає безпідставними заперечення щодо позову відповідача Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області. Зазначає, що позивач звернулася до суду з позовом про захист порушено права, зокрема здійснення державної реєстрації земельних ділянок, які отриманні нею в порядку спадкування та набуття на такі права власності. Безпідставним є посилання відповідача на неможливість скасування державної реєстрації земельної ділянки з інших підстав ніж ті, що передбачені ч.10 ст.24 Закону України Закону України «Про Державний земельний кадастр України», оскільки ч.6 цієї статті передбачено, що у здійсненні державної реєстрації може бути відмовлено, з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку необхідно зареєструвати іншої земельної ділянки або її частини, що має місце в даному випадку. Крім того, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки можливе з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки, що ї є предметом заявленого позову. Ухвалою судді від 23.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження з стадії підготовчого засідання. На підставі ухвали суду від 11.12.2018 відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про закриття провадження в справі. Ухвалами суду від 04.02.2019, 27.03.2019, 31.01.2020 витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 22.07.2019 зупинено провадження в справі у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи. На підставі ухвали суду від 27.01.2020 поновлено провадження в справі у зв`язку із вирішенням клопотання експерта та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 18.03.2020 повторно скеровано матеріали цивільної справи для проведення судової земельно-технічної експертизи призначеної згідно ухвали Верховинського районного суду від 22.07.2019, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено. Згідно ухвали суду від 14.04.2020 поновлено провадження в справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. 11.06.2020 ухвалою прийнято до розгляду уточнену позовну заяву у цивільній справі та змінено процесуальний статус [PERSON] виключивши його з числа третіх осіб одночасно залучивши його до участі в справі в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 14.07.2020 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву у цивільній справі, змінено процесуальний статус Бистрецької сільської ради виключивши її з числа третіх осіб одночасно залучивши її до участі в справі в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 27.07.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника [PERSON] 27.08.2020 надійшла заява, якою позовні вимоги він підтримує з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі та участі його довірителя. Відповідачі Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, [PERSON] , Бистрецька сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, сільський голова Хімчак М.М. 27.08.2020 подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області та [PERSON] про причини неявки суд не повідомили. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів. Треті особи на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, 14.07.2020 подали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третіх осіб. Оглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами і суб`єктами господарської діяльності виключно відповідно до закону. Згідно ст.6 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на 13.12.1993) громадяни України мають право на одержання безоплатно у власність земельних ділянок зокрема для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) на підставі рішень місцевих Рад народних депутатів відповідно до їх компетенції. Згідно з ст.23 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на 13.12.1993) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до п.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1993 року № 15-92 № «Про приватизацію земельних ділянок» право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 Декрету, посвідчується відповідною радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Згідно п. 7 перехідних положень Земельного кодексу України в редакції 2001 року передбачено, що громадяни, які одержали у власність земельну ділянку у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством зберігають права на ці ділянки. Відповідно до розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням координат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. В силу статті 41 Конституції України, ст. 90 ЗК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власники земельних ділянок мають право продавати, іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, самостійно господарювати на своїй землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ІФ №02.02-2/000055 виданого 06 жовтня 1995 року на підставі рішення Бистрецької сільської Ради народних депутатів від 13 грудня 1993 року, передано безоплатно у приватну власність 0,85 га землі в межах згідно з планом для обслуговування будівель площею 0,25 га та ведення підсобного господарства, площею 0,60 га, що розташована на території с Бистрець, Бистрецької сільської ради (а.с.23, 39 том 1). З копії свідоцтва про смерть (а.с.18 том 1) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с.Дземброня, про що вчинено актовий запис №6 від 25.08.2015. На підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , державним нотаріусом Верховинської районної державної нотаріальної контори Павлюком І.І. заведено спадкову справу №79-2015 від 28.10.2015 (а.с.11,19 том 1). На замовлення позивача, як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] , ПП «Кедр» на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ІФ №02.02-2/000055, виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства (а.с.13-35). Після виготовлення документації, позивач надала таку державному реєстратору Відділу Держгеокадастру у Верховинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області для здійснення державної реєстрації земельних ділянок та присвоєння кадастрових номерів. Згідно з рішенням №РВ-2600155832017 та протоколом №ПП-2600155832017 від 04.01.2017 Державного кадастрового реєстратора Відділу у Верховинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області М.І. Бобрук (а.с. 36,37 том 1) [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме наявні зауваження щодо валідності електронного документа, перетин ділянок з ділянкою 2620881001:01:001:1318, площа співпадає 100% та з ділянкою 2620881001:01:001:1805, площа співпадає 90,8686%. Дійсно, як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №875916 (а.с.57-58 том 1) виданого 21.06.2007 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок ВЕС №729440, 72944, 729442 від 07.12.2006 в реєстрі за №2435, 2443, 2439, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,3500 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2620881001:01:001:1805, що розташована на території с Бистрець, урочище Підгаджина, Верховинського району, Івано-Франківської області. При цьому, дана земельна ділянка утворилася за рахунок придбаних на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 07.12.2006, а саме: - договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №2435 державним нотаріусом Верховинського районної державної нотаріальної контори Павлюком І.І. (а.с.43-44 том 1), згідно якого відповідач [PERSON] купив у третьої особи [PERSON] належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ №977487, виданого 04.03.2006 на підставі рішення Бистрецької сільської ради від 13.12.2005, земельну ділянку, 0,4000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 26208810010010197, що розташована на території с Бистрець, Верховинського району, Івано-Франківської області. - договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №2443 державним нотаріусом Верховинського районної державної нотаріальної контори Павлюком І.І. (а.с.45 -46 том 1), згідно якого відповідач [PERSON] купив у третьої особи [PERSON] належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД №813083, виданого 29.11.2006 на підставі рішення Бистрецької сільської ради від 14.11.2006, земельну ділянку, 0,6500 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2620881001:01:001:0199, що розташована на території с Бистрець, урочище Підгаджина, Верховинського району, Івано-Франківської області. - договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №2439 державним нотаріусом Верховинського районної державної нотаріальної контори Павлюком І.І. (а.с.47-48 том 1), згідно якого відповідач [PERSON] купив у третьої особи [PERSON] належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД №813084, виданого 29.11.2006 на підставі рішення Бистрецької сільської ради від 14.11.2006, земельну ділянку, 1,3000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2620881001:01:001:0575, що розташована на території с Бистрець, урочище Підгаджина, Верховинського району, Івано-Франківської області. Крім того, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2006, зареєстрованого в реєстрі за №2435 державним нотаріусом Верховинського районної державної нотаріальної контори Павлюком І.І. (а.с.43-44 том 1), відповідач [PERSON] придбав у третьої особи [PERSON] належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ №977486, виданого 27.03.2006 на підставі рішення Бистрецької сільської ради від 13.12.2005, земельну ділянку, площею 0,2500 га для індивідуального житлового будівництва, кадастровий номер 26208810010010196, що розташована на території с Бистрець, Верховинського району, Івано-Франківської області. В подальшому, відповідачем [PERSON] на підставі даного договору купівлі-продажу, 21.06.2007 виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №875915, який посвідчує його право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га вже для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2620881001:01:001:0196, що розташована на території с Бистрець, Верховинського району, Івано-Франківської області. (а.с.218 том 1). Крім того встановлено, що рішенням дванадцятої сесії п`ятого демократичного скликання Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області від 11.11.2007 (зворот а.с.215 том 1) надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення приватизованих земельних ділянок, розташованих в с.Бистрець, урочище Підгаджина, площею 2,6000 га із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва туристично-відпочинкового комплексу. На підставі даного рішення, на замовлення [PERSON] , ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, громадянину [PERSON] для будівництва туристично-відпочинкового комплексу в с.Бистрець, урочище Підгаджина, Верховинського району, Івано-Франківської області (а.с.212-232 том 1), внаслідок чого утворилася земельна ділянка площею 2,6000 га з кадастровим номером 2620881001:01:001:1318. Рішенням XIV сесії V демократичного скликання Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області від 20.01.2008 затверджено [PERSON] , проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 2,6000 га, що знаходиться в [ADDRESS] , для будівництва туристично-відпочинкового комплексу. На підставі даного рішення, [PERSON] отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №857099 від 17.03.2008, який посвідчує його право власності на земельну ділянку, площею 2,6000 га, кадастровий номер 2620881001:01:001:1318 для будівництва туристично-відпочинкового комплексу в с.Бистрець, Верховинського району (а.с.59-60). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] будучи спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] , якому на праві власності, що виникло до 2004 року, належали дві земельні ділянки, загальною площею 0,85 га, які згідно Закону України "Про Державний земельний кадастр" вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, внаслідок перебування в межах такої земельної ділянки іншої земельної ділянки, що належить відповідачу [PERSON] , позбавлена у встановленому законом порядку на здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок. У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України). Крім цього, частиною 1 статті 393 ЦК України визначено, що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Усунення будь-яких порушень прав особи на землю може бути застосовано судом у разі встановлення, що таке порушення мало місце, в чому саме полягає таке порушення та якими доказами це підтверджується. Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно ст.78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст.79, ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). За статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до процедури, визначеної статтями 116-122 ЗК України громадянин звертається з клопотанням до органу місцевого самоврядування за наданням йому дозволу на розробку технічної документації із землеустрою для подальшого передання у власність земельної ділянки відповідного цільового призначення, виготовляє технічну документацію (проект землеустрою), і подає його на затвердження до органу місцевого самоврядування, який за результатами розгляду даного проекту затверджує його і передає земельну ділянку у власність громадянинові, або відмовляє у цьому з підстав, виключно передбачених законом. Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після державної реєстрації цього права і посвідчується державним актом. Рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки та заповнення державного акту на право приватної власності на землю здійснюють органи місцевого самоврядування або органи виконавчої влади в залежності від місця розташування земельної ділянки. Також слід зазначити, що у відповідності до положень ст.76 ЦПК України доказування у цивільних справах здійснюється за допомогою визначених засобів доказування, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. За змістом правил щодо належності, допустимості та достатності доказів, доказування може здійснюватися різними засобами доказування, які містять інформацію щодо предмета доказування та в своїй сукупності можуть переконати суд про наявність чи відсутність обставин справи, які входять в предмет доказування (ст.77, 80 ЦПК України). Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 03.04.2020 №1444/19-28/703/763/764/20-28 (а.с.3-19 том 3) фактичне місце розташування земельних ділянок [PERSON] , які перейшли їй у спадщину від її чоловіка [PERSON] , а саме для обслуговування будівель площею 0,25 га та ведення підсобного господарства площею, 0,60 га, які зареєстровані в с Бистрець, Верховинського району (право власності [PERSON] на вказані земельні ділянки посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серія ІФ 02.02.2/000055 від 06.10.1995) відповідає каталогу координат поворотних точок меж земельних ділянок, які вказані в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства на замовлення спадкоємця [PERSON] ( [PERSON] помер), які розташовані в с.Бистрець, Верховинського району, Івано-Франківської області. Також встановлено, що фактичне місце розташування земельної ділянки, яка мала кадастровий номер 2620881001:01:001:1805, площею 2,3500 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с Бистрець Верховинського району урочище «Підгаджина», що належала [PERSON] , згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД №875916 від 27.06.2007 і земельної ділянки, яка мала кадастровий номер 2620881001:01:001:1318, площею 2,6000 га для будівництва туристичного комплексу, яка розташована в с Бистрець Верховинського району урочище «Підгаджина», що належить [PERSON] , згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД №857099 від 17.03.2008 не відповідає каталогу координат поворотних точок меж земельних ділянок, які вказані в технічній чи проектній документації на ці земельні ділянки. При цьому, в обґрунтуванні зазначеного питання, експертом зазначається, що оскільки під час проведення дослідження було встановлено, що земельні ділянки позивача та відповідача [PERSON] є суміжними, то при проведенні співставлення досліджуваних земельних ділянок такі повинні стикуватися одна до одної по спільній межі, тобто ці земельні ділянки повинні були стикуватися по межі В-Г земельної ділянки [PERSON] , згідно з результатами обстеження, топографо-геодезичної зйомки і отриманої інформації від представників Бистрецької сільської ради. Однак в результаті даного співставлення встановлено, що в даному випадку має місце перетин між конфігураціями досліджуваних земельних ділянок, а саме земельна ділянка [PERSON] перетинається із земельною ділянкою [PERSON] (а.с.18 том 3). З наведеного вбачається, що дійсно має місце перетин земельних ділянок, на які позивач має право в порядку спадкування, з ділянкою, яка згідно оспорюваного державного акту належить відповідачу [PERSON] . Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] набув право власності на земельні ділянки у встановленому законом порядку ще в 1995 році, тобто значно раніше ніж відповідач [PERSON] і припинення його права власності в порядку, визначеному законом не здійснювалося, позивач [PERSON] будучи спадкоємцем за законом не може у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на спадкове майно, оскільки в межах такої земельної ділянки розміщена земельна ділянка відповідача [PERSON] , а тому позов в частині визнання незаконним та скасування рішення XIV сесії V демократичного скликання Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області від 20.01.2008 у частині затвердження [PERSON] , проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 2,6000 га, що знаходиться в [ADDRESS] , для будівництва туристично-відпочинкового комплексу та визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №857099 від 17.03.2008 на земельну ділянку, площею 2,6000 га, кадастровий номер 2620881001:01:001:1318 для будівництва туристично-відпочинкового комплексу в с.Бистрець, Верховинського району, виданого [PERSON] , є підставним та підлягає задоволенню. В той же час згідно з ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено підстави скасування державної реєстрації земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. При чому, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Враховуючи, що судом визнано незаконними та скасовано рішення Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області про затвердження [PERSON] , проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 2,6000 га, що знаходиться в [ADDRESS] , для будівництва туристично-відпочинкового комплексу та Державний акт на право власності на дану земельну ділянку, а тому слід також скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 2,600 га для будівництва туристично-відпочинкового комплексу в с. Бистрець, Верховинського району, кадастровий номер 2620881001:01:001:1318, а позов в цій частині задовольнити. Щодо позовних вимог в частині визнання незаконним рішення №РВ-2600155832017 державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Верховинському районі Івано-Франківської області від 04.01.2017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку із наявністю зауважень щодо валідності електронного документу, то такі є безпідставними враховуючи наступне. Статтею 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено повноваження державного кадастрового реєстратора. Так, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Згідно з ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. Згідно з ч.2,5 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви перевіряє відповідність документів вимогам законодавства або за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Згідно з ч.6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є зокрема знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Як судом вже було встановлено, рішенням №РВ-2600155832017 та протоколом №ПП-2600155832017 від 04.01.2017 Державного кадастрового реєстратора Відділу у Верховинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області М.І. Бобрук, позивачу [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме наявні зауваження щодо валідності електронного документа, перетин ділянок з ділянкою 2620881001:01:001:1318, площа співпадає 100% та з ділянкою 2620881001:01:001:1805, площа співпадає 90,8686%. З вищенаведеного вбачається, що державний кадастровий реєстратор Відділу у Верховинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Бобрук М.І. прийняла рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр», а тому таке рішення є правомірним та скасуванню не підлягає. Також не підлягає до задоволення позовна вимога заявлена до відповідача Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про зобов`язання внести зміни до Державного земельного кадастру та Публічної кадастрової карти України щодо відомостей про формування та присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, які перейшли [PERSON] в порядку спадкування від чоловіка [PERSON] , у зв`язку із відповідністю фактичного місця розташування цих земельних ділянок координатам поворотних точок меж земельних ділянок, вказаних в технічній документації на ці земельні ділянки, оскільки підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру передбачені ст.21 Законом України «Про Державний земельний кадастр», серед яких внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру на підставі рішення суду, не передбачено. В той же час, слід зазначити, що згідно ст.24 Законом України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин зокрема, за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи, а тому заявлення таких вимог до відповідача Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, є безпідставним. Згідно вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів [PERSON] та Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області в рівних частинах сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1409 гривень 60 копійок.

Outcome: partial