overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.05.2000 року між нею та відповідачем був укладений договір №0518-Н купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона придбала квартиру по вул. арх. Старова, 6-б, кв.20 в м. Миколаєві, яка належала відповідачу. В рахунок укладеного договору вона передала відповідачу відповідну грошову суму, а він фактично передав їй у власність нерухомість, а саме квартиру №20 по вул. арх. Старова, 6-б в м. Миколаєві. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідач ухилєються від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 26.05.2000 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №0518-Н купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивачка придбала квартиру по вул. арх. Старова, 6-б, кв.20 в м. Миколаєві, яка належала відповідачу на підставі "Свідоцтва про право власності на житло", виданого ДП СЗ ім. 61 Комунара05.12.1995 р. за №296, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 26.12.1995 р., р.№18436. Договір №0518-Н купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований УБ "Номінал" в журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за № 0518-Н від 26 травня 2000 року, зареєстрованого в ММБТІ 19.06.2000 р. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 328, 334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 8 жовтня 2001 року між її чоловіком [PERSON] та відповідачами був укладений договір №5217 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], яка належало відповідачам. В рахунок укладеного договору [PERSON] передав відповідачам відповідну грошову суму, а вони фактично передали йому у власність нерухомість, а самеквартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та повідомили, що відповідач [PERSON] помер у серпні 2008 року. Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 8 жовтня 2001 року між її [PERSON] та відповідачами був укладений договір №5217 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], яка належало відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого ГП СЗ ім. 61 Комунара 29 березня 1994 року, зареєстрованого ММБТІ за реєстровим №18670 від 19.07.1994 року. Договір №5217 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований Товарній біржі "Нерухомість-Південь" в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" №5217 від 08.10.2001 року, зареєстрованого в ММБТІ. 19 серпня 2017 року [PERSON] помер. 04.09.2017 року позивачу надано Роз'яснення приватного нотаріуса ММНО [PERSON] на її звернення стосовно оформлення її спадкових прав після смерті її чоловіка [PERSON] та видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 328, 334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Ухвалою судді від 19.12.2017 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву у відповідності до вимог ст.278-279 ЦПК України суду не надав. Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін відповідно до вимог ч.8 ст.279, положень ст.\~ 280 ЦПК України. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 05.10.2001 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір №768 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на підставі Договора міни квартири від 28 лютого 1995 р., засвідченого [PERSON] державним нотаріусом Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою зареєстрованого в реєстрі за №4-1075, у БТІ зареєстровано в реєстрі за №17537 від 6 березня 1995 р.. Договір №768 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на товарній біржі "Сангай" у "Журналі реєстрації біржових угод із нерухомістю" за №768 від 5.10.2001 р., зареєстрованого ММБТІ 19.10.2001 р. Постановою Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 19.03.2017 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 30.01.2017 року, оскільки вищевказаний договір не відповідає вимогам чинного законодавства. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 328, 334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.12.2013 року помер його син - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно - домоволодіння по вул.Петровського,27 м.Ульяновка Кіровоградської області. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкового майна, позивачу було відмовлено у зв"язку з пропущенням встановленого статтею 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. А тому [PERSON] просить суд продовжити строк для подачі заяви про прийняття спадщини на три місяці. Строк прийняття спадщини позивач пропустив у зв"язку з неможливістю звернутись до нотаріальної контори через хворобу, а саме: має катаракту обох очей та лише 3% зору, окрім того, позивачеві 78 років, а тому без сторонньої допомоги він не міг вчасно звернутись в нотаріальну контору. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Ульяновської міської ради у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, у якій не заперечує проти позовних вимог та просить суд слухати справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] своєю заявою від 10.04.2015 року заперечила проти позову. У судове засідання 26.05.2015 року не з"явилась, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування збитків, завданих незаконною порубкою лісових культур, просить стягнути з відповідачів солідарно 10174,36грн збитків, завданих внаслідок незаконної порубки лісових культур. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду в телефонному режимі, позов визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 21.03.2015р було виявлено незаконну порубку дерев сосни звичайної в кількості 3 штук, чим завдано СВСК "Селянський ліс" збитку на суму 10174,36грн, що стверджується актом огляду місця вчинення правовпорушення лісового законодавства від 23.03.2015р. Постановами про накладення адміністративного стягнення від 30.03.2015р, винесеними головним лісничим СВСК "Селянський ліс" [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.65 КУпАП за здійснення незаконної рубки дерев породи сосна. Через вчинення даного адміністративного правопорушення, позивач поніс матеріальні збитки в розмірі 10174,36грн., що підтверджено відповідним розрахунком. Статтями 105, 107 Лісового кодексу України передбачена відповідальність за порушення лісового законодавства , яка покладається на осіб, винних у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, згідно зі ст.1166 ЦК України. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача судові витрати, що становлять 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилався на те, що внаслідок несплати останніми комунальних платежів за період з травня 2009р. по червень 2014р. утворився борг в розмірі 13177,12грн. Просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідачі позов не визнали та просили застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з довідки та свідоцтва (а.с.7,8), відповідачі є співвласниками приватизованої квартири [ADDRESS] та проживають за даною адресою. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі і утриманні Комунального підприємства "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва". Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається з розрахунку (а.с.29-43), відповідачі не належним чином вносять поточні платежі по договору та плату за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з травня 2009р. по червень 2014р. утворився борг в розмірі 13177,12грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідачів солідарно. При цьому, суд не приймає тверджень відповідачів в частині пропуску строку позовної давності, оскільки судом встановлені факти переривання строку позовної давності сплатою відповідачами заборгованості, що підтверджується відповідними квитанціями та розрахунком. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача по 121,80 грн. судових витрат з кожного (а.с.3-5). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилався на те, що внаслідок несплати останніми комунальних платежів станом на 01.09.2013р. утворився борг в розмірі 19921,73 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, а відповідачі позов не визнали та просили застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. З пояснень сторін, довідки (а.с.10) і свідоцтва (а.с.51), вбачається, що [ADDRESS] належить в рівних долях [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Згідно пояснень відповідачів судом встановлено, що вони зареєстровані у вищевказаній квартирі, однак фактично там проживає лише [PERSON], яка і є власником особового рахунку. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі і утриманні Комунального підприємства "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва". Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З пояснень представника позивача і договору (а.с.14) встановлено, що 17.02.2005р. між КП «Господар» Дарницького району м. Києва і [PERSON] був укладений договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги яка на момент підписання даного договору становила 1819,41грн. строк дії даного договору до 01.02.2010р. Даний факт представником відповідача [PERSON] не заперечувався. Згідно розрахунку (а.с.11-13) і пояснень представника позивача встановлено, що відповідачі неналежним чином виконували умови договору і нерегулярно сплачували кошти за отримані комунальні послуги внаслідок чого станом на 01.09.2013р. утворилась заборгованість у розмірі 19921,73 грн., що не заперечувалось відповідачами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Враховуючи те, що відповідачі є співвласниками приватизованої квартири, але фактично не проживають в ній і також те, що договір про реструктуризацію боргу був укладений з відповідачем [PERSON], то остання як відповідальний власник повинна згідно умов договору нести витрати і погашати заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. При цьому, суд не приймає до уваги тверджень відповідачів щодо застосування строку позовної давності, оскільки вони є необгрутованими і спростовуються розрахунком і поясненнями самих відповідачів, які не заперечували факт сплати коштів до листопада 2011р. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 229,40 грн. судових витрат (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 26 733 грн. 09 коп..за період з січня 2006 р. по березень 2014 р. включно . В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з обставин , що викладені у позовній заяві , зазначили про те , що відповідачі проводять оплату за житлово-комунальні послуги не в повному обсязі та самостійно визначають розміри оплат , які не співпадають з розмірами , зазначеними у квитанціях ЖБК . Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, письмові заперечення щодо вимог позову до суду не направляли . Зі згоди представників позивача суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного . Судом встановлено, що відповідачі проживають в [ADDRESS] ( а.с. 8) . Зазначене житлове приміщення займають на підставі ордеру № 052216 від 22.07.1985 р. ( а.с. 7 ) . Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ЖБК " Більшовик -5 " . Згідно з ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. 3 представленого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість вiдповiдачів за житлово-комунальні послуги за період з січня 2006 р. по березень 2014 р. включно складає 26 733 грн. 09 коп. з яких: 11 354 грн. 19 коп. - сума основного боргу, 12 568 грн. 97 коп. - інфляційна складова боргу, 2 809 грн. 93 коп. - 3 % річних. Оскільки відповідачі несвоєчасно вносили плату за житлово-комунальні послуги за період з січня 2006 р. по березень 2014 р. включно суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, з відповідачі на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню в рівних частках витрати по сплаті судового збору у розмірі 267 грн. 33 коп. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилався на те, що внаслідок несплати останніми комунальних платежів станом на жовтень 2013р. утворився борг в розмірі 15770,49 грн. Просив стягнути з відповідачів суму заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, а саме - з [PERSON] 6530,60 грн., [PERSON] 5256,83 грн. і [PERSON] 3983,06 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, а відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідачів не поважною. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. З пояснень представника позивача та довідки (а.с.9), вбачається, що відповідачі [PERSON] [INFO]р.н., [PERSON] [INFO]р.н. і [PERSON] [INFO]р.н. є співвласниками приватизованої квартири [ADDRESS] і з 1996р. зареєстровані та проживають в ній. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі і утриманні Комунального підприємства "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва". Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається з розрахунку (а.с.10-12), відповідачі не належним чином вносять плату за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на жовтень 2013р. в розмірі 15770,49грн. Враховуючи те, що відповідачі є співвласниками приватизованої квартири, то сума заборгованості за надані комунальні послуги підлягає солідарному стягненню з останніх. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача по 74,47 грн. судових витрат (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: partial