Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] \~про стягнення заборгованості в розмірі 215108,67 доларів США що еквівалентно 2785657,28 грн., та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 3654.00 грн. Позивач посилається на те, що між ЗАТ «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ «ОТП Банк» та Акціонерного комерційного банку ЗАТ "Райффайзенбанк Україна") та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-301/622/2007 від 08.10.2007 року за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 56000 дол. сша зі встановленою плаваючою процентною ставкою 10,99 % + FIDR за користування кредитом. Відповідно до умов укладеного договору та згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобовязання за вказаним договором не виконав. Оскільки кредитні зобовязання за договором договір № СL-301/622/2007 від 08.10.2007 року позичальником не виконуються, станом на 03.11.2014 рік згідно розрахунку, утворилася заборгованість на суму 215108,67 дол. сша що еквівалентно 2785657,28 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту \~44666,61 дол. сша що еквівалентно 578432,59 грн., заборгованість за відсотками кредиту 1593,32 дол. сша, що еквівалентно 20633,49 грн., заборгованість за штрафними санкціями 168848,74 дол., сша що еквівалентно 2186591,18 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Причини неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що між ЗАТ «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ «ОТП Банк» та Акціонерного комерційного банку ЗАТ "Райффайзенбанк Україна") та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-301/622/2007 від 08.10.2007 року за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 56000 дол. сша зі встановленою плаваючою процентною ставкою 10,99 % + FIDR за користування кредитом.(а.с. 5-11). Проте, на порушення умов договору № СL-301/622/2007 від 08.10.2007 року [PERSON] належним чином не виконав зобовязання передбачені цим Договором. З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту станом на 03.11.2014 рік згідно розрахунку, утворилася заборгованість на суму 2785657,28 грн., , яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту \~578432,59 грн., заборгованість за відсотками кредиту 20633,49 грн., заборгованість за штрафними санкціями 2186591,18 грн. (а.с. 12). 12.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-301/622/2007 від 08.10.2007 року. (а.с. 18-30). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Так, у судовому засіданні встановлено, що Банк у повному обсязі виконав свої зобовязання, натомість боржник порушив умови договору, в наслідок чого банк не може повернути кредитні кошти, які були видані відповідачу у тимчасове користування зі сплатою процентів за користування даними коштами. Таким чином, сума заборгованості по кредитному договору заявлена в позові підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 3654,00 грн. На підставі ст. ст. 526,527,530,1050 ЦК України,

Outcome: approved