Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2015 року відбулося залиття її квартири з квартири відповідачів, яка знаходиться поверхом вище над її квартирою. Згідно акту комісії Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області №24 від 02.10.2015 року, причиною затоплення була поломка сантехнічного обладнання в квартирі відповідачів. Відповідно висновку №2-1-1 локального кошториса на будівельні роботи від 08.10.2015 року, вартість ремонту квартири позивача складає 9288 гривень. 02 вересня 2016 року знову відбулося залиття її квартири з квартири відповідача. Згідно акту комісії Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області № 47 від 06.09.2016 року, причиною затоплення була поломка сантехнічного обладнання в квартирі відповідачів. Відповідно висновку № 2-1-1 локального кошториса на будівельні роботи від 15.09.2016 року, вартість ремонту квартири позивача складає 1906 гривень. Відповідач відмовляється відшкодувати завдану шкоду добровільно, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь спричинену матеріальну шкоду в сумі 11194 грн. та судовий збір у розмірі 551,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтрималав повному обсязі,надав аналогічні пояснення по суті позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила суду, що затоплення квартири дійсно були, але шкода спричинена не у тому масштабі, як це зазначено в висновку експерта та зафіксовано на фотознімках до висновку експерта. Вона пропонувала позивачу зробити своїми силами ремонт її квартири, але остання відмовилася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Представник третьої особи- Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не з,явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, а також просила справу розглянути без її участі . Суд, заслухавши сторони, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, прийшов до наступного. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить неповнолітній [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Нецвітай О.В. 28.05.2012 року за реєстром № 791 (а.с. 15-16). [PERSON] є матір"ю [PERSON],[INFO](свідоцтво про народження-а.с.102). Квартира [ADDRESS] належить у рівних долях відповідачам на підставі свідоцтва на право власності на житло від 15.08.1995 року (а.с. 77). Відповідно до актів № 24 та № 47 від 02.10.2015 року та 06.09.2016 року відповідно, які були складені комісією у складі трьох осіб та затверджені головним інженером КП «БТІ» Рубіжанської міської ради Луганської області Милютіною О.А., 01.10.2015 року та 02.09.2016 року в будинку [ADDRESS], трапилися аварії на системі холодного водопостачання - поломка сантехнічного обладнання в квартирі, в результаті чого сталося залиття квартири [ADDRESS](а.с. 5,11). Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 ремонту квартири [ADDRESS], всього кошторисна вартість будівельних робіт складає 9288 гривень (а.с. 7-9; 12-14). Згідно висновку № 404 судової будівельно-технічної експертизи від 09.06.2017 вартість ремонтно-відновлювальних робіт, завданих залиттям квартири [ADDRESS], з урахуванням вартості матеріалів на момент проведення експертизи складає 7836,23 гривні (а.с. 164-167). Згідно ст. 151 Житлового кодексу України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових , затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992(зі змінами) , власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян; , проводити за власні кошти ремонт квартири. Згідно п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт за формою згідно додатку № 4 до цих Правил. Відповідно до ч.1 та п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 58 ЦПК України), а допустимими доказами є докази які, одержані з дотриманням порядку, встановленого законом (ч.1.ст. 59 ЦПК України). Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, техніки тощо, суд призначає експертизу, яка відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, є одним із доказів у справі. Суд не бере до уваги локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1,наданий позивачем на підтвердження розміру майнової шкоди оскільки він є інформативним документом щодо ціноутворення на ринку будівельних робіт та не може бути належним доказом реальної вартості втраченого майна, що було спричинено залиттям, і реально понесених позивачем збитків, пов"язаних з відновленням стану майна, що передував його пошкодженню. Суд бере до уваги як належний доказ висновок № 404 судової будівельно-технічної експертизи від 09.06.2017 відповідно до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, завданих залиттям квартири [ADDRESS], з урахуванням вартості матеріалів на момент проведення експертизи складає 7836,23 гривні . Належними доказами,які підтверджують вину відповідачів у залитті квартири [PERSON] також є акти № 24 та №47 від 02.10.2015 року та 06.09.2016 року КП «БТІ» Рубіжанської міської ради Луганської області. Крім того, своєї вини у залитті квартири, відповідачі не заперечували , посилаючись лише на безпідставність встановленого позивачем розміру матеріальної шкоди. Таким чином, відповідачі, як власники квартири [ADDRESS], яка розташована над квартирою позивача [ADDRESS], зобов"язані були забезпечувати належне утримання своєї квартири, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонти у ній, тому суд дійшов висновку, що саме з причини неналежного утримання квартири [ADDRESS] її власниками, відбувалися пориви на металевопластиковій трубі подання холодної води у квартирі [ADDRESS]. Отже, суд дійшов висновку, що шкода заподіяна [PERSON] з вини відповідачів, а тому вони мають нести відповідальність перед позивачем за їй шкоду. Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт того, що [PERSON] спричинено відповідачами майнову шкоду у розмірі 7836,23 гривні. Жодних доказів спростування доводів позивача відповідачами до суду не надано, також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається позивач у позовній заяві. Відповідно до ст.39 ЦПК України права,свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років,а також осіб,цивільна дієздатність яких обмежена можуть захищати у суді відповідно їхні батьки,усиновлювачі,піклувальники чи інші особи,визначені законом. Суд вважає необхідним стягнути матеріальну шкоду ,завдану відповідачами на користь [PERSON],яка є матір"ю і законним представником [PERSON] оскільки в силу свого віку [PERSON] не зможе здійснити ремонт квартири,що являється її власністю. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди ,завданої залиттям квартири обгрунтованими та такими,що підлягають частковому задоволенню.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України,якщо позов задоволено частково,судові витрати прсуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог ,у задоволенні яких позивачеві було відмовлено.

Outcome: partial