Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка вказує, що з вересня 2013 року її було прийнято на посаду адміністратора дитячого центру денної опіки Дієцезіального благодійного фонду (далі ДБФ) «Карітас-Спес» Києво-Житомирської дієцезії. Наказом директора фонду за № 30 від 01.07.2014 року її було звільнено з посади адміністратора дитячого центру денної опіки ДБФ «Карітас-Спес» «у зв'язку з закінченням терміну дії трудової угоди за п.2 ст. 36 КЗпП України". Вона вважає наказ про звільнення незаконним за слідуючими підставами: - вона не могла бути звільненою 1 липня 2014 року, поскільки до 16 липня 2014 року, коли директор фонду відібрав у мене ключі від приміщень дитячого центру, продовжувала виконувати свої обов'язки; - за змістом ч.1 ст.39-1 КЗпП України: „Якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2, З ст.23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк"; - у виданій їй трудовій книжці взагалі відсутній запис про підставу та дату її звільнення; - копію наказу про звільнення їй вдалося отримати лише 26 серпня 2014 р. після звернення до прокурора Житомирської області та до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, де відкрито відповідне провадження, а її заява спрямована до Територіальної державної інспекції праці в Житомирській області; - вона одинока мати, на утриманні якої перебувають троє неповнолітніх дітей 2004, 2005 та 2008 р.н., а за змістом ч.З ст.184 КЗпП «Звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до 14 років з ініціативи адміністрації не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначени; жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня з/плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору». Тому вона за захистом своїх інтересів вимушена звернутись до суду і просить ухвалити рішення про поновлення її - [PERSON] на займаній до звільнення посаді адміністратора дитячого центру денної опіки Дієцезіального благодійного фонду «Карітас-Спес», визнавши її звільнення незаконним та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу по день фактичного поновлення на роботі, а також понесені судові витрати. У судовому засіданні позивачка позов підтримали повністю та надала відповідні пояснення по обставинах справи і зазначила, що 27.06.2014 року вона опломбувала центр і з 30.06.2014 року центр припинив роботу. Свою трудову книжку забрала додому і власноручно внесла до неї запис про її прийняття на роботу, з того моменту книжка перебуває в неї. Представник позивачки [PERSON] також підтримав позовні вимоги і вказав, що В.Ф.Умінський не мав повноважень звільнити позивачку з роботи поскільки зміни про нього як керівника ДБФ "Карітас - Спес" в реєстраційних документах фонду в державного реєстратора внесені значно пізніше ніж 01.07.2014 року. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що позивачка з займаної посади звільнена цілком на законних підстава, так як вона перебувала на роботі на підставах строкового договору і коли він закінчився то вона була повідомлена про її звільнення. Про її звільнення ним, як директором ДБФ «Карітас - Спес» був винесений і завірений підписом відповідний наказ № 30 від 01.07.2014 року. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Наказ № 27 від 25 жовтня 2013 року вказує, що [PERSON] до ДБФ «Карітас - Спес» в особі її директора А.А.Яхимовича було прийнято на роботу на підставі трудової угоди від 25.10.2013 року на строк з 01.11.2013 року по 01.07.2014 року, тобто на підставі строкового трудового договору. Трудова угода від 25.10.2013 року, а саме п.6.1 вказує, що сторони обумовили строк дії угоди і її термін становить з 01.11.2013 року по 01.07.2014 року. Тудова угода засвідчена підписами її сторін. Трудова книжка [NUMBER] виписана на ім'я [PERSON] вказує,що 01 листопада 2013 року її було прийнято на роботу до ДБФ «Карітас - Спес» на посаду адміністратора. Декрет № 372/14 від 27.06.2014 року вказує, що Київсько-Житомирським ординарієм Отця Віталія Умінського з 01.07.2014 року було призначено на посаду директора Благодійного Дієцезіального Фонду «Карітас- Спес» Київсько - Житомирської Дієцезії Римсько - Католицької Церкви з надання всих відповідних повноважень передбачених Статутом вказаного Фонду та чинним законодавством україни щодо діяльності релігійних та благодійних організацій. Наказ № 30 від 01.07.2014 року вказує, що ДБФ «Карітас - Спес» в особі директора фонду В.Ф.Умінського [PERSON] було звільнено з займаної посади адміністратора дитячого центру денної опіки фонду у зв'язку з закінченням дії трудової угоди за п.2 ст.36 КЗпП України. Відповідно до ст..36 п.2 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку передбаченого п.2 ст.23 КЗпП України, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу по її припинення. Ст.23 п.2 трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін і укладається у випадках коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, умов її виконання і т.д. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] звільнено з посади адміністратора ДБФ «Карітас - Спес» в особі його директора В.Ф Умінського на законних підставах, поскільки вона була прийнята на роботу і звільнена з роботи в строки передбачені трудовою угодою /строковим трудовим договором/ відповідно до норм ст..36 п.2 КЗпП України і про строки угоди їй було відомо з моменту її підписання. Крім того трудові відносини з дати її звільнення не були триваючими, і дана обставина не підтверджується матеріалами справи і не було доведено в судовому засіданні як позивачкою так її представником. Суд не приймає до уваги пояснення представника позивачки, щодо повноважень В.Ф.Умінського при звільненні [PERSON] з роботи поскільки рахує, що внесення змін щодо керівника фонду в реєстраційних документах є адміністративно - господарськими питаннями і не стосуються трудових відносин між фондом і працівниками, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю в повному об'ємі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з позивачки на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487.20 грн., поскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі до суду позову по трудовому спорі і судовий збір стягується з винної особи при ухваленні судового рішення. При цьому судом враховано кількість позовних вимог.

Outcome: dismissed