overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що подружні відносини з відповідачем припинені, подружнє життя не склалось через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинились з 15 грудня 2017 року, наразі проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] Позивач в підготовче засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач також в підготовче засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, та просить розглядати справу без його участі. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Положеннями ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб був зареєстрований 31.07.2010 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, свідоцтво [NUMBER], актовий запис №250. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], в графі "батько" вказаний [PERSON], в графі "мати" - [PERSON]. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин з грудня 2017 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 СК України суд залишає теперішнє прізвище позивача - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 27 грудня 2003 року, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейні стосунки. Мешкають окремо. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, просила залишити їй прізвище "[PERSON]" (а. с. 12). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а. с. 11). Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 грудня 2003 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1509, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується матеріалами справи (а. с. 6, 9). Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, та до цього часу не поновлені, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище позивачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, залишити без змін, а саме: "[PERSON]". Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу , в якому зазначив, що 24.07.1999 року в Дружелюбівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , про, що був зроблений актовий запис за №03. Від подружнього сімейного життя у них народилась дитина донька [PERSON] [INFO] у 2005-2006 роках вони припинили сумісне проживання. Причина розпаду сім"ї у частих конфліктах, різні погляди на сімейне життя та побут. Шлюб носить формальний характер, на даний час в неї є вже інша сім"я, на примирення вона не погоджується, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовільнити. Просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, в телефоному режимі повідомив, що просить справу слухати в його відсутності, позов визнає. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 24.07.1999 року сторони уклали шлюб який зареєстровано у Дружелюбівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис № 03 ( свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 24.07.1999 року). Від подружнього сімейного життя у них народилась дитина донька [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.02.2000 року). Приблизно у 2005-2006 роках сторони припинили сумісне проживання. Причина розпаду сім"ї у частих конфліктах, різні погляди на сімейне життя та побут. Шлюб носить формальний характер, на даний час в позивача є вже інша сім"я. Подальше збереження шлюбу не можливе та не бажане. Суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, оскільки сторони на примирення не погоджуються, разом як подружжя не проживають, подальше їх спільне життя є неможливим, тому шлюб слід розірвати . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 06.11.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів громадського стану Гагарінського району м.Севастополя, актовий запис № 741. Від подружнього сумісного життя в них народився син [PERSON] [INFO]. Спільне сумісне проживання в них не склалось, в зв"язку з відсутністю розуміння між ними. Спільне господарство не ведеться з березня 2012 року , фактично шлюбні відносини припинились в березні 2012 року. Збереження шлюбу не можиливе, на примирення вона не погоджується, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 06.11.1999 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадського стану Гагарінського району м.Севастополя, актовий запис № 741 (а.с. 6). Від подружнього сумісного життя в сторін народився син [PERSON] [INFO]. ( а.с.7 ). Спільне сумісне проживання в сторін не склалось, в зв"язку з відсутністю розуміння між ними. Спільне господарство не ведеться з березня 2012 року , фактично шлюбні відносини припинились в березні 2012 року. Збереження шлюбу не можиливе. Примирення між ними щодо збереження шлюбу, не можливе. Суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, оскільки сторони на примирення не погоджуються, разом як подружжя не проживають з березня 2012 року , подальше їх спільне життя є неможливим, тому шлюб слід розірвати . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 07.08.2010 року в Гнатівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що був зроблений актовий запис №1.Від сумісного подружнього життя у них народилась дитина син [PERSON] [INFO]. На початку грудня 2015 року вони перестали проживати з відповідачем однією сім"єю остаточно.Причина розпаду сім"ї, в тому, що відповідач часто зловживає алкогольними напоями, не приділяє належної уваги сім"ї.На примирення, вона не погоджується, шлюб носить формальний характер, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовільнити. Просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу, на примирення не згоден, проте вважає, що причина розірвання шлюбу інша, а саме подружня зрада позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 07.08.2010 року сторони уклали шлюб який зареєстровано у Гнатівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис №1. Від подружнього сімейного життя у сторін народилась дитина син [PERSON] [INFO]. 21 січня 2016 року сторони перестали проживати однією сім"єю. На примирення сторони не погоджується, шлюб носить формальний характер. За переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Подальше збереження шлюбу не можливе та не бажане. Суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, оскільки сторони на примирення не погоджуються, разом як подружжя не проживають, подальше їх спільне життя є неможливим, тому шлюб слід розірвати . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 23.02.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Липнязькій сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, про що був вчинений відповідний актовий запис за № 01. Від подружнього сімейного життя в них народилася донька [PERSON] [INFO]. Починаючи з грудня 2014 року взаємовідносини між ним погіршились. Причиною розпаду сім"ї є різні погляди на життя та побут. З березня 2016 року і по теперішній час вони проживають окремо, і вона прийшла до висновку, що їхня сім"я остаточно розпалась. Строк на примирення просить не надавати, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовільнити. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, заперечень суду не надав. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 23.02.2008 року сторони уклали шлюб який зареєстровано у Липнязькій сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис № 01 . Від подружнього сімейного життя у сторін народилася донька [PERSON] [INFO]. Починаючи з грудня 2014 року взаємовідносини між сторонами погіршились. Причиною розпаду сім"ї є різні погляди на життя та побут. З березня 2016 року і по теперішній час сторони проживають окремо, сім"я розпалась остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу не можливе та не бажане. Суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, оскільки сторони на примирення не погоджуються, разом як подружжя не проживають, подальше їх спільне життя є неможливим, тому шлюб слід розірвати . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.08.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім`ї та побуту, ведення господарства, виховання дітей. З 2012 року проживають окремо, ведення сімейного бюджету та спільного господарства між сторонами припинено. На даний час відповідач відбуває покарання по кримінальному провадженню, знаходиться у Київському слідчому ізоляторі. Вона зустрічалася з ним у місцях позбавлення волі і вони дійшли висновку про те, що їх шлюб існує лишеформально, підстав для збереження шлюбу немає. У зв`язку із чим позивач і звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем його ув"язнення ДУ "Київський слідчий ізолятор" МЮУ. Оскільки позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без участі відповідача. Заслухавши вступне слово позивача, її представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.08.2005 року відділом РАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, суд приходить до висновку про те, що сім"я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 листопада 2003 року у Лисогірській сільській раді Кодимського району Одеської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, оскільки в них протилежні погляди на шлюб, сімю, відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідками котрих нерідко стають діти, що негативно впливає на їх психічний стан спричиняючи душевні страждання. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище "Заярнюк". Згоди про утримання неповнолітніх дітей між сторонами досягнуто, діти будуть проживати разом з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved