Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] та ПП "Рондо-3" з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду від 19 травня 2017 року провадження у справі в частині вимог до ПП "Рондо-3" було закрите. Посилався на те, що 13.07.2006 року між ПАТ «Банк Форум» (Позивач) та [PERSON] (Відповідач) був укладений Кредитний договір №199/06/01-Z. Позивач зазначив, що він свої договірні зобов'язання виконав, в той час як [PERSON] свої договірні зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого її заборгованість перед Позивачем становить 115 805,75 доларів США та 163 137,02 гривні, яка складається з: - суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 97 957,16 доларів США; -суми заборгованості по сплаті процентів за договором в розмірі 17 848,59 доларів США; - суми пені за прострочення сплати тіла кредиту та процентів в розмірі 163 137,02 гривень. В свою чергу, [PERSON] подала зустрічний позов про визнання правочину недійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що виконання умов Договору буде порушувати співвідношення майнових її майнових інтересів через різницю курсу валют на момент виникнення договірних відносин та станом на момент розгляду справи. Представник Позивача у судовому засіданні позову підтримав, проти задоовлення зустрічного позову заперечував. Представник [PERSON] підтримав зустрічний позов. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Кредитного договору №199/06/01-Z від 13.07.2006 р. ПАТ «Банк Форум» надав [PERSON] кредит для споживчих потребу сумі 155 000 доларів США, строком по 13.07.2011 р. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13,9% річних. 24.07.2007 р. на підставі Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору, Сторони виклали в новій редакції п.п. 1.1, 1.3, 2.1, 2.3, а саме згідно з п.1.1 Кредитного договору змінено форму кредитування тат встановлено, що Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію для споживчих цілей у сумі 210 000 доларів США. На підставі п.1.3 Кредитного договору передбачено, що Позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних. Відповідно до п.2.3, Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами щомісяця, починаючи з серпня 2009 р. у сумі не менше 8 750 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок в Банку. На підставі Додаткової угоди № 2 від 08.06.2011 р. Сторони здійснили реструктуризацію за Кредитним договором, в результаті чого змінили форму кредитування з кредитної лінії на кредит для споживчих цілей у сумі 111 371,13 долар США (п 1.1 Кредитного договору), продовжили термін користування строком по 13.07.2026 р. (п. 1.3 Кредитного договору), змінили графік погашення основної суми заборгованості та зобов'язали Позичальника здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно починаючи з квітня 2012 р. згідно з Графіком, що є додатком до Кредитного договору та його невід'ємною частиною. Відповідно до п.3.2.2 Кредитного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за Договором, Банк має право вимагати достроково повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, згідно з п.2.4. Кредитного договору, несплата Позичальником процентів у встановлені Договором терміни є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки, звернення Банком стягнення на заставлене майно. Згідно з п. 4.1 Кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів чи сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми простроченого кредиту та (або) несплачених процентів. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №199/06/01-Z від 13.07.2006 станом на 19.08.2015 наданий суду і відповідає вимогам закону а також умовам договору. Проведена у справі судова експертиза підтвердила правильність розрахунку заборгованості Позичальника. Відтак вимоги банку до [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Розглянувши матеріали зустрічного позову, суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів [PERSON], виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачені підстави, за наявності яких правочин може бути визнаний недійсним, а саме: недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою (зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, п'ятою (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) та шостою ( правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) ст. 203 ЦК України. На момент укладення договору, Закон України «Про захист прав споживачів» не містив заборони укладати договори споживчого кредиту в іноземній валюті. Крім того, для укладення таких договорів не вимагалось індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій. Доводи позову стосовно того, що Позивач не могла передбачити зміну курсу валют не можуть бути прийняти до уваги, оскільки діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти - гривні. Таким чином, при укладенні Кредитного договору Позивач повинна була усвідомлювати, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинна була передбачити та врахувати підвищення валютного ризику. З урахуванням задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь держави також підлягає судовий збір в розмірі 3 654 гривень.

Outcome: approved