Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначає, що вона з відповідачем по справі проживали спільно без реєстрації шлюбу в період з 2014 року по лютий 2015 року. Від спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони по справі проживають окремо, спільне господарство не ведуть, стосунки між ними припинено. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Дочка проживає разом із [PERSON] та знаходиться повністю на її утриманні. Позивачці одній важко забезпечити дочку усім необхідним, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дочки. В судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про дату розгляду справи належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Тому відповідно до ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши документи, які є в матеріалах справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Копія свідоцтва про народження (а.с.6) свідчить, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки виданої Літинською селищною радою (а.с.7) судом встановлено, що [PERSON], 2014 року народження перебуває на утриманні матері [PERSON], 1988 року народження. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ППВС України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" п.15 передбачає, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, в праві звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК . При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" стягнення не повинне перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи наведене, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не є меншими від встановленого СК України мінімального розміру , тому в даному випадку будуть захищені інтереси дитини та не порушено інтереси платника аліментів.

Outcome: approved