Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі представника за довіреністю Олефіра О.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 9 від 14 квітня 2010 року в розмірі 6 720 грн. 28 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, станом на 16 жовтня 2014 року він має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю Левченко\~ Н.В. подала до суду клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 14 квітня 2010 року ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 9, відповідно до умов якого банк (позивач) зобов'язався надати позичальнику (відповідачу) кредит у розмірі 5 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,00 процентів річних, комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 процентів річних від суми кредиту та кінцевим терміном повернення кредиту 14 квітня 2013 року (а.с.4-6). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи 14 квітня 2010 року кредитний договір № 9 та додатки до нього: графік погашення заборгованості та бланковий споживий кредит (а.с.4-6, 6зв.-7, 7зв.), зобов'язався повертати кредит, сплачувати проценти за його користування та комісію - ануїтетними платежами у розмірі 199,00 грн. відповідно до графіку повернення кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 16 жовтня 2014 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 9 від 14.04.2010 р. становить 6 720 грн. 28 коп. і складається з: заборгованості за кредитом - 3 417,71 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом - 1 481,75 грн. та комісії за розрахункове обслуговування кредиту - 1 820,82 грн. (а.с.3). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором № 9 від 14.04.2010 р. [PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, понесені та документально підтверджені позивачем - 243 гривні 60 копійок судового збору в порядку ст. 88 ЦК України також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved