Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути з останнього на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом згідно із Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), укладеного між банком та клієнтом від 30.11.2017р., станом на 04.06.2020 року у загальному розмірі 12621,30 гривень, а також судовий збір у розмірі 2102 гривні. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 568 від 05.06.2019 року змінено тип банку з публічного на приватне і перейменовано в АТ «Державний ощадний банк України») та відповідачем [PERSON] підписано заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Зазначає, що шляхом підписання вказаної заяви, відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до блоку 3 даної заяви Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок в гривнях України, на умовах тарифною пакету за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку. Одночасно з підписанням заяви про приєднання позичальник (відповідач) подав заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) від 30.11.2017р., на підставі якої останньому ( [PERSON] ) встановлено кредит у розмірі 12800 грн. із фіксованою процентною ставкою у розмірі 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та у період користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду процентна ставка встановлена 0,001% річних. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При перевипуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. У відповідності до блоку 6 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Погашення заборгованості за Картковим рахунком, в тому числі за кредитом та нарахованими процентами, здійснюється шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку клієнта відповідно до цього Договору, у тому числі за рахунок коштів за послугою «Мобільні заощадження» та коштів, що визначені клієнтом для здійснення розрахунків за товари та послуги в мережі Інтернет з використанням реквізитів віртуальної картки. У разі недостатності (відсутності) коштів на картковому рахунку клієнт зобов`язаний внести кошти на такий рахунок безготівковим шляхом або готівкою до каси банку. Відповідач порушив умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 04.06.2020 року розмір заборгованості відповідача становить 12621,30 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості 10618,75 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користувач кредитом 1319,91 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту 369,34 грн.; 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором 258,99 грн.; інфляційні втрати 54,89 грн. В ході розгляду справи представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокат Харабара Н.І. надіслала на адресу суду уточнені позовні вимоги, у зв`язку з частковим погашенням боргу відповідачем [PERSON] . Зокрема, просить стягнути з відповідача наявну станом на 25.02.2021р. заборгованість в сумі 10021,88грн., з яких: 9338,66 грн. - загальна сума основної заборгованості; 0 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 369,34грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту; 258,99 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором; 54,89 грн. - інфляційні втрати. Також просить стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір в повному обсязі, оскільки погашення заборгованості відбулось після пред`явлення позову. Представник позивача АТ «Ощадбанк» - адвокат Харабара Н.І. в судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій зазначає, що уточнені позовні вимоги, згідно поданої заяви від 25.02.2021р. підтримує повністю, просить суд справу розглянути у її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Так, у матеріалах справи міститься заява відповідача від 21.10.2020р., згідно якої останній вказав, що частково погасив заборгованість та визнає заборгованість перед банком в іншій частині позовних вимог, а також просить подальший судовий розгляд справи здійснювати у його відсутності. Ухвалою судді від 10.09.2020 року позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 17.11.2017\~року між\~ [PERSON] та\~ПАТ " Державний ощадний банк України" в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» було підписано заяву про приєднання №850940 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідач приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та уклали з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Згідно блоку 3 даної заяви банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщенні установ банку. Банк надав відповідачу платіжну картку «Mastercard Debit Standard» та ПІН-конверт до неї. Відповідно до Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), укладеної між банком та відповідачем від 30.11.2017 року, відповідачу надано кредит у розмірі 12800грн. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При перевипуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Згідно п. 6.6 вказаної заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використання платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно, згідно умов договору. Відповідно до п.6.7 вказаної заяви відповідач щомісячно здійснює часткове повернення кредиту у розмірі мінімального платежу обов`язкового щомісячного платежу, розмір якого встановлений договором та розраховується від фактично отриманої суми кредиту (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Також клієнт має право в будь-який час без сплати банку будь-яких комісій за це, провести дострокове повне чи часткове погашення кредиту, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми кредиту, клієнт зобов`язаний надати банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом, та іншим сумам, які повинні бути сплачені за кредитним договором в день такого дострокового погашення кредиту.. Також, 17.11.2017 року відповідач [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК), відповідно до якого до укладення договору про споживчий кредит йому була надана наступна інформація про основні умови кредитування: сума/ліміт кредиту 40000 грн; строк кредитування 60 місяців; процентна ставка 30% відсотків річних; комісія за видачу готівкових кредитних коштів 0 %; пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором про споживчий кредит. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно змісту статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Державний ощадний банк України" Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений Згідно вимог статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Так, за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Свої зобов`язання за Договором позивач виконав та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти шляхом відкриття поточного рахунку з встановленням кредитного ліміту у сумі 12800 гривень. Відповідач [PERSON] , відповідно до виписки про рух коштів по картковому рахунку за період з 01.12.2017р.-04.06.2020р., користувався карткою та здійснював зняття готівки, проводив операції по розрахунку в торгово-сервісних мережах, що підтверджує використання ним кредитних коштів. Відповідно до умов договору відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує належним чином. У зв`язку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 25.02.2021 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 10021,88 гривень, яка складається з: 9338,66 грн. - загальна сума основної заборгованості; 0 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 369,34грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту; 258,99 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором; 54,89 грн.- інфляційні втрати. У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається з матеріалів справи, заява про приєднання №850940 від 17.11.2017 року містить анкетні дані [PERSON] , його контактну інформацію та підписана ним власноручно. Зі змісту заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії укладеної між банком і відповідачем від 30.11.2017року, яка містить підпис позичальника, встановлено кредит в розмірі 12800 грн., процентна ставка є фіксованою і складає 30% річних за користування кредитними коштами. Також, матеріалами справи доведено, що відповідач, підписавши паспорт споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК), який є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору від 17.11.2017 року, погодивсь зі встановленням відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Отже, позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем вищезгаданої заяви, між банком та ним укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами та сплату комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит та із розміром встановленої пені, у випадку порушення взятих на себе зобов`язань. Відтак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, то позовна вимога про стягнення з відповідача окрім тіла кредиту, заборгованості за процентами за користування кредитними коштами та пені підлягає до задоволення. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних є підставними і також підлягають до задоволення. Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають до задоволенню в повному розмірі, зокрема в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 10021,88 гривень. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що ж стосується розподілу судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2102 грн., що підтверджується поданим позивачем платіжним дорученням №5603410414 від 19.06.2020р. (платник: АТ «Ощадбанк», банк платника: Львівське обласне управління Ощадбанку м.Львів). У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 1051 грн., а іншу частину сплаченого позивачем та документально підтвердженого судового збору в розмірі 1051 грн. необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved