Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів. В обгрунтування позову вказує, що 27 грудня 2004 року вона уклала шлюб із [PERSON] та який було в подальшому розірвано. Від подружнього життя в них народилися діти: син-Кушпрак [PERSON], 14 липня 2005 року, дочка- Кушпрак [PERSON], 07 жовтня 2008 року, син- Кушпрак [PERSON], 08 травня 2014 року, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 лютого 2007 року із відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] вирішено стягувати 200 грн. щомісячно до його повноліття, починаючи з 22.01.2007 року. Також, відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 14 грудня 2009 року із відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] вирішено стягувати 270 грн. щомісячно до її повноліття, починаючи з 30 листопада 2009 року. Після рішення судів про стягнення коштів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] вона звернулася до ВДВС про стягнення коштів із відповідача [PERSON] II.П., однак в подальшому подала заяву про повернення виконавчих листів без виконання, поскільки вона з відповідачем почали знову проживати разом та в них народилася третя дитина-син [PERSON] 08 травня 2014 року. Однак, в подальшому спільне проживання із відповідачем [PERSON] в них не склалося, на даний час він добровільно не виділяє коштів на утримання дітей , не піклується про їх матеріальне забезпечення, не бере участі у їх вихованні, не цікавиться потребами та інтересами дітей, а отже повністю ігнорує свої батьківські обов'язки. Відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, інших аліментних зобов'язань немає, може виконувати свій обов'язок по утриманню дитини, у звязку з чим просила збільшити суму стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] у розмірі 888,50 грн. на кожного щомісячно до досягнення ними повноліття та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі , а саме в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов"язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] є фізично здоровим, працездатним чоловіком, інших аліментних зобов'язань немає, а тому може виконувати свій обов'язок по утриманню дітей. Окрім того такий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], а тому суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved