Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом у якому зазначила, що 16 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] залишила заповіт на ім`я позивача. До складу спадщини увійшла ? частка житлового будинку [ADDRESS], яку [PERSON] успадкувала, але не оформила як спадкоємиця за законом після смерті її сина, [PERSON] Право власності на інші ? частки вищевказаного будинку належить позивачу на підставі спадкового договору від 16.12.2016 року. В зв'язку із необхідністю подальшого управління спадковим майном, враховуючи неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно у нотаріальній конторі, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач вимушена звернутись до суду з цією позовною заявою. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачами надано заяви про розгляд справи без їх участі. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.05.1969 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Заповіту [PERSON] не залишив. Після смерті [PERSON] право на спадкування отримали: дружина померлого, [PERSON], син померлого, [PERSON], син померлого, [PERSON], мати померлого, [PERSON], які спадщину прийняли.Факт родинних відносин між померлим та спадкоємцями підтверджується: свідоцтвом про народження дружини серії [NUMBER] від 08.04.1953 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.08.1955 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 19.09.1956 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 09.12.1959 року. Факт прийняття спадини підтверджується матеріалами спадкової справи. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна - 1/2 частини будинку, що знаходиться у [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину за законом та свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя № 6707 було видане [PERSON] 10 липня 1970 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори, Гончаренко Н.Я., (всього на 5/8 часток вищевказаного будинку). Свідоцтва про право на спадщину за законом на інші 3/8 частки видані [PERSON], [PERSON], [PERSON], про що міститься відмітка на свідоцтві [PERSON] [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.11.1981 року. Після смерті [PERSON], як спадкоємець за правом представлення (ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року), спадщину, яка складалась з 1/8 частини будинку за адресою: [ADDRESS] прийняв її онук, [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований на день смерті баби спільно з нею, фактично вступив в управління спадковим майном (ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 року)), що підтверджується довідками квартального комітету від 02.02.2016 року. Інші спадкоємці, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] - відсутні. Син [PERSON] - [PERSON] помер раніше матері, у [INFO]. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Отже, [PERSON] успадкував після смерті баби, [PERSON] 1/8 частину будинку за адресою: [ADDRESS], але за життя її не оформив, документи про право власності на вказану частку не отримав. [INFO] помер [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.05.1995 року. Спадкова справа №58522205 після смерті [PERSON] заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Гармашовим Г.М., Свідоцтво про право на спадщину за законом № 1285, після померлого [PERSON] на 1/8 частку вищевказаного будинку отримала його мати, [PERSON], 15 грудня 2016 року. Свідоцтво видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Ребро О.П. [INFO] помер [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Спадкова справа № 58522231після смерті [PERSON] заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Гармашовим Г.М. Заповіту [PERSON] не залишив. Після смерті [PERSON] право на спадкування за законом, як спадкоємиця першої черги отримала мати померлого, [PERSON]. Інші спадкоємці, після смерті [PERSON], в тому числі, діти померлого, спадщину не прийняли, на день смерті спадкодавця з ним спільно не проживали. Спадщина, що залишилась після смерті [PERSON] складається з 1/8 частки будинку, що знаходиться у [ADDRESS], що належала йому в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] та 1/8 частки цього ж будинку, що належала йому в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті баби, [PERSON] Оформити спадщину після смерті сина, [PERSON] не мала можливості, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 280/02-31 від 04.05.2016 року, якою приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, Гармашов Г.М., відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку [ADDRESS], після померлого [INFO] сина, [PERSON], у в зв`язку з відсутністю документів, необхідних для підтвердження родинних відносин, а саме, підтвердження факту, що [PERSON] є рідним онуком [PERSON] Отже, [PERSON] отримала право власності і оформила належним чином документи на ? частини вищевказаного будинку ( ? частина - свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя; 1/8 частина - свідоцтво про право на спадщину після померлого чоловіка, [PERSON]; 1/8 частина - свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого сина, [PERSON]). Щодо ? частки на вищевказаний будинок, то [PERSON] реалізувала своє право на прийняття спадщини, але оформити спадщину за життя не встигла. 16 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір № 1287, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Ребро О.П., копія якого міститься у матеріалах справи. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2017 року. Спадкова справа №60171449 після смерті [PERSON] заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Ребро О.П. [PERSON] залишила заповіт на ім`я позивача, [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 191 від 02.02.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Гармашовим Г.М. Спадщину, як спадкоємиця за заповітом, позивач прийняла своєчасно, але в позасудовому порядку оформити не має можливості через причини аналогічні тим, що вказані у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 280/02-31 від 04.05.2016 року, про що свідчить постанова нотаріуса № 702/02-31 від 12 жовтня 2018 року. До складу спадщини увійшла ? частка житлового будинку [ADDRESS], яку [PERSON] успадкувала, але не оформила як спадкоємиця за законом після смерті її сина, [PERSON] Право власності на інші ? частки вищевказаного будинку належить позивачу на підставі спадкового договору від 16.12.2016 року, що підтверджується витягом з ДРРП про реєстрацію права власності від 10.02.2017 року. Відповідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред. 2003 року), цей кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином враховуючи що спадщина після померлого [PERSON] відкрилася 26.05.1969 року, тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу редакції 1963 року. Відповідно до ст.529 ЦК України ( в ред. 1963 року), онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини, немає у живих їх батьків, які б мали бути спадкоємцями. Згідно з ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно ст. 549 ЦК України (ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об'єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Судом встановлено, що [PERSON], померлий [INFO] є рідним онуком [PERSON], померлої [INFO]. Вказані обставини підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема, поясненням позивача та допитаного свідка [PERSON], матеріалами спадкових справах, що містяться у справі. Отже, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved