Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. Зазначила, що після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 21 липня 1998 року, успадкувала житловий будинок по вулиці Пролетарській, 1 в місті Знам'янка Кіровоградської області, а 10 травня 2012 року зареєструвала його на своє ім'я. Наразі вирішила продати вказаний будинок та дізналася, що на нього накладений арешт. Підстава обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н від 15 грудня 2009 року ВДВС Знам'янського МРУЮ, власником будинку вказано її сина [PERSON] Дана заборона накладена за виконавчим провадженням ВП№16417099 відкритим 15 грудня 2009 року на виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська №2-13251 виданої 23 жовтня 2009 року, боржник [PERSON], стягувач ЗАТ КБ «Приватбанк». Просила суд скасувати арешт нерухомого майна, а саме будинку, який розташований по вулиці Пролетарська, 1 в місті Знам'янка та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження олб'єктів нерухомого майна запис про арешт вказаного будинку та зобов'язати ВДВС внести відповідні дані до вищевказаного реєстру про зняття арешту. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача ВДВС у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності з прийняттям рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, причина його неявки до суду не відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 1999 року, витягу про державну реєстрацію прав від 10 травня 2012 року №34079281, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: вулиця Пролетарська, буд.1 місто Знамянка Кіровоградської області. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська на забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави- автомобіль, накладено заборону на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, яке належить на праві власності відповідачу та знаходиться по вулиці Пролетарська, 1 в місті Знамянка. Рішенням суду від 10 лютого 2016 року позов у даній справі задоволено. Рішення про скасування заходів забезпечення позову не приймалося. На виконання вказаної вище ухвали суду від 23 жовтня 2009 року ВДВС Знамянського МРУЮ 15 грудня 2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№16417099. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна свідчить про те, що на нерухоме майно за адресою: Кіровоградська область місто Знамянка вулиця Пролетарська, 1, постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н від 15 грудня 2009 року про відкриття провадження накладено арешт. Реєстраційний номер обтяження - 9348627 від 15 грудня 2009 року. Обєкт обтяження: будинок №1 по вулиці Пролетарська в місті Знамянка Кіровоградської області. Власник: [PERSON]. Підстава виникнення обтяження: ухвала Жовтневогго районного суду міста Дніпропетровськ від 23 жовтня 2009 року №2-13251. З листа ВДВС Знамянського МРУЮ від 21 грудня 2015 року вбачається, що станом на 21 грудня 2015 року у провадженні виконавчої служби виконавчих проваджень, де стороною є [PERSON] не перебуває. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у нині діючій редакції Закону України, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до статті 2 цього ж Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Тобто судом з'ясовано, що наразі Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна вже не діє, однак відомості наявні у ньому можуть використовуватися державним реєстратором для встановлення наявності/відсутності записів про обтяження речових прав на нерухоме майно. Так, Наказ Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року № 31/5«Про внесення змін і доповнень до нормативно-правових актів Міністерства та про затвердження Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 10 червня 1999 року за № 364/3657 (із змінами) втратив чинність на підставі наказу цього ж Міністерства від 14 грудня 2012 року № 1844/5. Крім того, зазначеним наказом визначено Порядок використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Зокрема, пунктом 6 Порядку визначено, що перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують обєкт нерухомого майна або субєкта речових прав, їх обтяжень. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом зняття арешту зі спірного майна, оскільки накладення арешту на зазначене нерухоме майно порушує права позивача та позбавляє його можливості вільно розпоряджатися належним майном. Разом з цим суд відзначає, що позовні вимоги безпідставно заявлені до ВДВС Знам'янського МРУЮ, оскільки, враховуючи роз'яснення викладені в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та п. 24 абз.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" №6 від 07 лютого 2014 року у справах даної категорії відповідачами мають бути боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. На підставі викладеного і

Outcome: partial