Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди та скасування рішень державних реєстраторів, вказавши в позові, що між [PERSON] та СТОВ «Довіра» 29.12.2005 року було укладено договір оренди земельної частки паю (кадастровий номер 0523086400:03:001:0109) площею 6,81 га. розташованого на території Райгородської сільської ради Немирівського району строком на 10 років, який був зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 26.11.2007 року № 040786400182, що підтверджується відповіддю головного управління Дерржгеокадастру у Вінницькій області від 04.09.2018 року від 04.09.2018 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 21.06.2013 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2014 року право власності на вказану земельну ділянку перейшло до [PERSON] 31.10.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 7 років та зареєстрований вказаний договір 02.11.2017 року, згідно рішення державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Омельчук Ольги Володимирівни № 37912389, що підтверджується інформаційною довідкою від 22.08.2018 року. Між [PERSON] та СТОВ «Довіра» 29.12.2005 року було укладено договір оренди земельної частки паю (кадастровий номер 00523086400:03:001:0237) площею 3,87 га. розташованого на території Райгородської сільської ради Немирівського району строком на 10 років, який був зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі 26.11.2007 року № 040786400100, що підтверджується відповіддю головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.03.2018 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 05.11.2009 року. Згідно рішення Немирівського районного суду від 06.03.2012 року по справі № 2/217/2012 року визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 550720 від 14.12.2012 року зареєстрований за № 052300001004489. 10.10.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 5 років та зареєстрований вказаний договір 22.05.2015 року згідно рішення державного реєстратора реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції Рубаненко Наталії Юріївни № 21506922, що підтверджується інформаційною довідкою від 22.08.2018 року. Згідно відповіді головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 31.08.2018 року правонаступників у ліквідованого Немирівського районного управління юстиції немає реєстраційна справа передана на зберігання до Немирівської державної адміністрації. Постановою ВСУ від 18 січня 2017 року по справі № 523/129/16-у частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, установлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюється відносини, пов`язані з орендою землі, є закон «Про оренду землі». За змістом ст. ст. 18, 20 цього закону (у редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Отже строк дії договору оренди починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору), стає правовідносинами, а виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Отже строк дії договорів оренди укладених між СТОВ «Довіра» та [PERSON] , [PERSON] закінчився 26.11.2017 року, однак державним реєстратором було зареєстровано право оренди на тіж саме земельні ділянки 02.11.2017 року та 22.05.2015 року, цим порушена подвійна реєстрація права. Частиною четвертою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, визначаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із підпунктом 8-1 частини другої статті 9 Закону під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили так реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів, тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містить передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових права на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Так згідно ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні суперечності між заявниками та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Отже, державні реєстратори мали відмовити у реєстрації речового права (права оренди) в зв`язку з тим, що вказане право на момент прийняття рішень про державну реєстрацію вже було зареєстровано. В даний час у позивачів виникла конфліктна ситуація з ліквідатором СТОВ «Довіра», оскільки вказаним підприємством виплачувалась орендна плата і він зазначає, що має переважне право на поновлення договору оренди або поновлення орендної плати оскільки фактично земельна ділянка використовувалась ТОВ «Ситковецьке», що спонукало позивачів звернутись до суду з приводку визнання недійсним договорі оренди та скасування рішень державних реєстраторів. Ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що «власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його права на землю». Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів. Отже, договір оренди зареєстрований 27.03.2007 року за № 040755600002 має бути визнаний припиненим в частині площі земельної ділянки 0,0878 га. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0523086400:03:001:0109), площею 6,81 га. розташованої на території Райгородської сільської ради Немирівського району укладений 31.10.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке». Скасувати рішення державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Омельчук Ольги Володимирівни від 02.11.2077 року за № 37912389 про державну реєстрацію права оренди. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 0523086400:03:001:0237) площею 1,9338 га. розташованої на території Райгородської сільської ради Немирівського району укладений 10.10.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке». Скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції Рубаненко Наталії Юріївни від 22.05.2015 року № 21506922. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Путілін Є.В., який діє згідно ордеру в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Також пояснив, що договори оренди земльних ділянок та рішення про їх державну реєстрацію приймалися під час дії попередніх договорів які є неприпиненними, тобто чинними, тому наявний факт подвійної державної реєстрації, що є підставою для їх скасування. Відповідач директор ТОВ «Ситковецьке» Руснак В.М. в судовому засіданні заперечує щодо задоволення позову з підстав зазначених у відзиві та просить в його задоволенні відмовити за недоведеністю та безпідставністю. СТОВ «Довіра» на даний час перебуває в процесі ліквідації по факту це ТОВ «Ситковецьке», це підприємства однієї групи, СТОВ «Довіра» і ТОВ «Ситковецьке» є одним і тим же органом. Тобто одне і теж господарство обробляє ту саму земельну ділянку, що обробляли померлі спадкодавці [PERSON] та [PERSON] , тому договори оренди земельних діялнок далі оформляли на них як спадкоємців, які визнають, що укладали договори з ТОВ «Ситковецьке». Договори оренди земельних ділянок діють з моменту їх державної реєстрації, тому доки діють договори оренди земельних ділянок підстав визнання їх недійсним немає. Крім того, реєстратор при реєстрації договорів оренди земельних ділянок перевіряв наявність іншої реєстрації. Якщо навіть і була подвійна реєстрація це не є підставою для визнання недійсним договорів оренди земльних ділянок та скасування їх державної реєстрації. Позивачі кожний рік отримають орендну плату від ТОВ «Ситковецьке». Також просив застосувати строк позовної давності. Представник відповідача голова Вовчоцької сільської ради Кобринчук М.М. в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов не визнає і просить в його задоволенні відмовити. Представник відповідача Немирівської РДА в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій просить розглядати справу за відсутності їх представника, оскільки Немирівська районна державна адміністрація не є відповідачем по даній справі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивачів та відповідача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Немирівському районі від 04.09.2018 року № 0-20.30-557/112-18, Вінницькою регіональною філією «Центр ДЗК» вчинено запис від 26.11.2007 рок за № 040786400182 та зареєстровано договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0523086400:03:001:0109) площею 6,81 га., укладений між [PERSON] та СТОВ «Довіра» с. Н.Кропивна терміном на 10 років ( а. с. 8 ). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ( а. с. 9 ). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2014 року, згідно якого спадкоємцем майна [PERSON] є його донька [PERSON] , спадщина складається з земельної ділянки площею 6,8075 га., яка розташована на території Райгородської сільської ради, земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВН № 052036, який виданий 31 січня 2002 року Райгородською сільською радою на підставі рішення 13 сесії 23 скликання від 07 листопада 2001 року, кадастровий номер 0523086400:03:001:0109 ( а. с. 10 ). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Немирівському районі від 19.03.2018 року № Д-109/0-0.30-210/142-18, Вінницькою регіональною філією «Центр ДЗК» внесено запис від 26.112007 року за № 040786400100 щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки площею 3,87 га., укладеного між [PERSON] та СТОВ «Довіра» с. Н.Кропивна терміном на 10 років ( а. с. 12 ). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ( а. с. 13 ). Відповідно до копії рішення Немирівського районного суду від 06.03.2012 року за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 3,8676 га., розташованої на території Райгородської сільської ради, належної [PERSON] , який помер [INFO] ( а. с. 14 ). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] № 550720, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,9338 га., що розташована на території Райгородської сільської ради ( а. с. 15 ). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав, договір укладений 10.10.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке», зареєстрований 22.05.2015 року, згідно рішення державного реєстратора реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції Рубаненко Наталії Юріївни № 21506922, що підтверджується інформаційною довідкою від 22.08.2018 року ( а. с. 16 ). Згідно договору оренди землі між [PERSON] та СТОВ «Довіра» 29.12.2005 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,81 га., розташованої на території Райгородської сільської ради, строком на 10 років ( а. с. 39-41 ). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 02.05.2019 року, повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ситковецьке», ТОВ «Ситковецьке» ( а. с. 51-56 ). Відповідно до копії договору оренди земельної ділянки укладеного 31.10.2015 року між ТОВ «Ситковецьке» та [PERSON] , в оренду надається земельна ділянка загальною площею 6,8075 га., строком на 7 років, кадастровий номер земельної ділянки 0523086400:03:001:0109 ( а. с. 72-73 ). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.09.2001 року ( а. с. 77 ). Згідно копії свідоцтва про одруження виконкомом Райгородської сільської ради 01.10.1977 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) ( а. с. 78 ). Згідно договору оренди землі від 10.10.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке» укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,9338 га. у тому числі 1,9338 га. ріллі, даний договір укладено на 5 років ( а. с. 106-107 ). Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Тобто, як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки волю, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що державна реєстрація спірних договорів оренди землі відбулась. Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача, тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірних договорів оренди землі, вони є укладеним. Представник позивача не надав до суду доказів про порушення орендарем ТОВ «Ситковецьке» умов договорів оренди землі передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Інших підстав які б могли слугувати для визнання недійсним договорів оренди землі та скасування державної реєстрації позивачами та їх представником не вказано і не доведено. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних спав про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Судом встановлено, що при укладені оспорюваного договору землі сторонами було дотримано вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України. Волевиявлення сторін правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин вчинений у письмовій формі та підписаний сторонами. Позивачі [PERSON] та [PERSON] отримувають від ТОВ «Ситковецьке» орендну плату згідно договорів оренди від 31.10.2015 року та 10.10.2102 року, за всі роки користування землею, що не заперечується представником позивачів в судовому засіданні. Частиною 3 ст. 12, ст. ст. 76-81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0052386400:03:001:0109) площею 6,81 га. розташованої на території Райгородської сільської ради Немирівського району укладений 31.10.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке», який зареєстрований державним реєстратором Вовчоцької сільської ради Немирівського району Омельчук О.В. від 02.11.2017 року за № 37912389 про державну реєстрацію права оренди, строком на 7 років, термін якого не закінчився, та договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 0523086400:03:001:0237) площею 1,9338 га. розташованої на території Райгородської сільської ради Немиріввського району укладений 10.10.2102 року між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке, який зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції Рубаненко Наталії Юріївни від 22.05.2015 року № 221506922, строком на 5 років, термін якого з моменту державної реєстрації не закінчився, позивачі кожний рік отримують орендну плату, визнають факт укладення ними договорі оренди земельних ділянок з ТОВ «Ситковецьке», з даних договорів вбачається, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, умови договорів з боку ТОВ «Ситковецьке» не порушені, позивачами не доведено їх позовні вимоги, тому відсутні підстави для скасування даних договорів та рішень про їх державну реєстрацію. Згідно актів приймання - передачі земельної ділянки в оренду, який є додатком до договорів оренди землі, орендодавці [PERSON] та [PERSON] передали земельні ділянки в строкове платне користування ТОВ «Ситковецьке». Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється строком у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, про що зазначено в ч. 1 ст. 261 ЦК України. Як встановлено, позивачі про порушення свого права дізналися 17.01.2019 року - дня подачі позову [PERSON] , [PERSON] до ТОВ «Ситковецьке» смт. Ситківці, Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області в особі державного реєстратора Омельянчук Ольги Володимирівни, Немирівської районної державної адміністрації про визнання недійсним договорів оренди та скасування рішень державних реєстраторів. Відповідачем директор ТОВ «Ситковецьке» Руснак В.М. заявлено вимогу про застосування позовної давності до вимог [PERSON] та [PERSON] , що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, як зазначено в ч. 4 ст. 267 ЦК України, оскільки сплив строк позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, тому судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed