Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 8755,16 грн, виплачених у відшкодування шкоди, в порядку регресу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 липня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла марки «Альфа», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2016 року [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Також, відповідачаа було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував мотоциклом марки «Альфа» в стані алкогольного сп*яніння. Вищевказані постанови набрали законної сили. У відповідності до договору обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся потерпілий [PERSON] , якому в результаті ДТП була заподіяна майнова шкода шляхом пошкодження транспортного засобу. В процесі проведення розслідування обставин пригоди її було визнао страховим випадком та встановлено, що власнику транспортного засобу Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер [NUMBER] , завдано матеріальних збитків в сумі 9265,16 грн. В подальшому ПАТ «НАСК «Оранта» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 8755,16 грн, яка отримана потерпілим та не оспорюється. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спірної ситуації, але відповідач ніяким чином не відреагував. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач, - і про визнання позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 і 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 988 ЦК України страховик зобов*язаний: 1)ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2)протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3)у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що згідно постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. В постанові суду зазначено: 08 липня 2016 року близько 23-00 год на вул.Г.Корчагіна м.Ніжина Чернігівської області, [PERSON] , керуючи мотоциклом марки "ALPHA ZS110F", державний номерний знак [NUMBER] , в порушення вимог п.12.1., 12.2., 13.1. Правил дорожнього руху, не врахувавши безпечної швидкості руху, інтервалу та дистанції, здійснив зіткнення із автомобілем марки "VOLKSWAGEN TRANSPORT", державний номерний знак [NUMBER] , спричинивши пошкодження керованого мотоцикла та вищезазначеного автомобіля. (а.с.5). Згідно постанови Ніжинського міськрайонного суду від 07 жовтня 2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.6). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинним на час ДТП. (а.с.9). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), метою якого є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів. Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За результатами розгляду страхового розслідування було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 08.07.2016 за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] , є страховим випадком. Згідно автотоварознавчого дослідження №СВ4945АР - 3 від 08.08.2016 вартість відновлювально-ремонтних робіт склала 9265,16 грн. (а.с.11-13). 14 грудня 2016 року [PERSON] перераховано страхове відшкодування в сумі 8755,16 грн, що підтверджується платіжним документом № 20246 від 14.12.2016 (а.с.15). 17.01.2017, 26.11.2018 та 29.05.2019 ПАТ «НАСК «Оранта» направило на адресу [PERSON] регресні вимоги та досудове попередження, які на момент розгляду справи відповідачем не виконані (а.с.20-23). Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що вина відповідача в скоєні адміністративного правопорушення доведена та не підлягає доказуванню, а встановлені в судовому засіданні факти, вказують на те, що позивач після проведення страхового відшкодування на користь третьої особи, набув право зворотної вимоги до відповідача, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved