Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з дати звернення до суду та до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рідним батьком їх повнолітньої дитини є відповідач. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Їх повнолітня донька навчається на третьому курсі денного відділення в Дніпропетровському технікумі зварювання та електроніки імені Є.О.Патона, тому не має можливості працювати, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання повнолітньої дитини до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно наданих заперечень позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно. Також відповідач зазначив, що просить суд про розгляд справи без його участі. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач є рідними батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається на третьому курсі Дніпропетровського технікуму зварювання та електроніки імені Є.О.Патона за контрактом, стипендію не отримує /а.с.5,6/. Як вбачається з довідки про склад родини, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] /а.с.7/. Суд вважає, що зв'язку з продовженням навчання повнолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливостей надавати таку допомогу. Оскільки відповідач є батьком повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, донька не досягла віку двадцяти трьох років, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивача, яка є працездатною, має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проживає разом з повнолітньою донькою, яка навчається. Суд приймає до уваги ту обставину, що за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку. Загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача складає 1/3 та 1/4 частини від заробітку відповідача, що складає 58,33%. У відповідності до ч.4 ст.70 Закону України «Про про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/10 частини його заробітку щомісяця на період навчання але не більше, ніж до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років. У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі. Тому доводи відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є необґрунтованими. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial