Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до фермерського господарства "Алстар" про розірвання договору оренди землі. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 332408 від 09.10. 2007 року зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010782000038 вона є власником земельних ділянок площею 0,86 га з кадастровим номером 7325082400:02:003:0074 яка розташована на території Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області Цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказала, що згідно із договорами оренди землі, від « 17» травня 2010 року, зареєстрованим у Хотинському реєстраційному секторі Чернівецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» « 17» травня 2010 року за № 041082000008 земельна ділянка була передана нею в оренду відповідачу. Вказала, що одним із обов'язкових заходів із забезпечення збереження родючості ґрунтів, які має здійснити землекористувач, є розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни га впорядкування угідь. Вказаний обов'язок встановлений у частині четвертій статті 22 Земельного кодексу України, згідно з якою: «земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель». В той же час передбачений зазначеними законодавчими актами обов'язок відповідач не виконав і проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки не розроблений до цього часу. Посилаючись на викладене просила розірвати договір оренди землі, укладений між нею та відповідачем « 17»травня 2010 року, зареєстрованого у Хотинському реєстраційному секторі Чернівецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» « 17» травня 2010 року за № 041082000008. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві підтримав позовні вимоги, просив справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився до суду надав заяву відповідно до якої просив справу розглядати у його відсутності позовні вимоги визнав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 332408 від 09.10. 2007 року зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договору оренди землі за № 010782000038 позивач є власником земельної ділянки площею 0,86 га з кадастровим номером 7325082400:02:003:0074 яка розташована на території Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договорами оренди землі, від « 17» травня 2010 року, зареєстрованими у Хотинському реєстраційному секторі Чернівецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» « 17» травня 2010 року за № 041082000008 земельна ділянка була передана позивачем в оренду відповідачу. Частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що: «на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України». Частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що: «договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Порушення відповідачем свого встановленого законом обов'язку щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель є істотним порушенням договору, адже наслідком такої бездіяльності буде різке зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки. Враховуючи те, що протиправна бездіяльність відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, тому суд вважає що договір оренди землі має бути розірваний. Як було встановлено в судовому засіданні, у відповідності до абзацу третього частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі»: «орендодавець має право вимагати від орендаря:... дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил». Одним із обов'язкових заходів із забезпечення збереження родючості ґрунтів, які має здійснити землекористувач, є розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни га впорядкування угідь. Вказаний обов'язок встановлений у частині четвертій статті 22 Земельного кодексу України, згідно з якою: «земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель». В той же час передбачений зазначеними законодавчими актами обов'язок відповідач не виконав і проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки не розроблений до цього часу. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показання свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Представник відповідача позовні вимоги визнав. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, відповідачем також визнані. Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки є законними і обґрунтованими. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з Фермерського господарства "Алстар" на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 55 ч. 1, 129 ч. 3 Конституції України, ст. 611ЦК України, ст. ст. 22,158 ЗК України, ст. ст. 22,24, 32 ч. 1 Закону України «Про оренду землі», д.,

Outcome: approved