Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 06 квітня 1995 року був прийнятий в члени колгоспу ім. Чкалова Петрівського району Кіровоградської області, де і працював, а 21 серпня 1996 року вибув з членів колгоспу за власним бажанням, у зв'язку з переведенням на іншу роботу. Після його вступу в члени колгоспу ім. Чкалова 06 серпня 1996 року Новостародубською сільською радою КСП ім. Чкалова було видано Державний акт на право колективної власності на землю, а згодом відбулося розпаювання земель господарства, однак позивача не було включено до списку (додатку) до державного акту на право колективної власності на землю колгоспу ім. Чкалова. Численні звернення позивача до керівництва підприємства про включення його до додаткових списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та виділення йому земельної частки (пай) не були вирішені позитивно. Тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про поновлення строку звернення до суду та про визнання права власності на земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не зявився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позов підтримав повністю. Представники відповідачів в судове засідання також не з'явилися, проте письмовими заявами прохали справу розглядати без їхньої участі, проти позову не заперечили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право колективної власності на землю був наданий КСП ім. Чкалова 06 серпня 1996 року та як вбачається з інформації наданої відділом Держкомзему у Петрівському районі від 04 червня 2010 року зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 8 від 06 серпня 1996 року (а.с.9,10). Позивач 06 квітня 1995 року був прийнятий в члени колгоспу ім. Чкалова, а 21 серпня 1996 року вибув з членів колгоспу за власним бажанням, у зв'язку з переведенням на іншу роботу, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці (а.с.6-8). Згідно п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 7 цього ж Указу установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. На підставі викладеного та враховуючи те, що позивач на момент надання колгоспу ім. Чкалова Державного акту на право колективної власності на землю серії КР № 0000008 від 06 серпня 1996 року залишався членом даного господарства, однак з невідомих причин не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, хоча неодноразово звертався з вказаного питання до керівництва господарства, суд вважає за необхідне позов задовольнити продовживши позивачу термін звернення до суду, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин. Згідно інформації наданої відділом Держкомзему у Петрівському районі від 04 червня 2010 року розмір земельної частки (пай) по колгоспу ім. Чкалова становить 6,83 в умовних кадастрових гектарах (а.с.10). Вказані правовідносини регулюються розділом Х «Перехідних положень» ЗК України, Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року).

Outcome: approved