Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відділу державної виконавчої служби Ульяновського районного управління юстиції в Кіровоградській області про зняття арешту з майна. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що в серпні 2015 року під час оформлення договору купівлі-продажу автомобіля він дізнався про наявний арешт на все його майно, у зв»язку з чим звернувся до відділу державної виконавчої служби Ульяновського РУЮ про зняття арешту з майна, який було накладено державним виконавцем по виконавчому провадженні №1782242 під час примусового виконання виконавчого листа №2-402, виданого 25.11.2005 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Державна виконавча служба відмовила позивачу у знятті арешту з майна у зв»язку з завершенням вказаного виконавчого провадження 25.03.2014 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв»язку з чим було знищено виконавче провадження. Державний виконавець в постанові про закінчення виконавчого провадження не зазначив про зняття арешту, у зв»язку з чим, позивач звернувся до суду та просить зняти арешт та заборону відчуження з майна, належному йому. Позивач в судове засідання не з"явився , направив до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Ульяновського районного управління юстиції не з'явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних прідстав. Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Ульяновського РУЮ знаходився виконавчий лист №2-402, виданий 25.11.2005 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини ( а.с.7). Старшим державним виконавцем Жученко І.В. винесено 30.05.2006 року постанову ВП №1782242 про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчудження на все майно, що належить [PERSON] (а.с.8). Позивач звернувся до ВДВС Ульяновського РУЮ з заявою про зняття арешту з майна. Згідно листа-відповіді №343 від 21.10.2015 року виконавчі документи станом на 21.10.2015 року на примусовому виконанні в ВДВС Ульяновського РУЮ відносно [PERSON] відсутні ( а.с.10). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, державним виконавцем, виконавче провадження було завершене, але накладений 30.05.2006 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обгрунтованим, в зв"язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved