Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, завданою малолітньою особою. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що 13.01.2015р. [PERSON], учень ЗОШ №22 м.Миколаєва пошкодив планшет "Асус", який належав дочці позивачки - [PERSON], [INFO]. Вартість ремонту планшету склала 2700 грн. У добровільному порядку мати малолітнього [PERSON], відмовилась відшкодовувати шкоду, посилаючись на відсутність вини сина у пошкодженні планшету. Позивач вважає, що відповідач повною мірою не виховувала свого сина, не контролювала його поведінку, внаслідок чого [PERSON] пошкодив планшет. На підставі ст. 1166, ч.1 ст. 1178, ст.1192 ЦК України, просить стягнути із відповідача заподіяну шкоду у розмірі 2700 грн. Ухвалою суду від 08.06.2015р. до участі у справі залучено ЗОШ №22 м.Миколаєва, а ухвалою суду від 13.07.2015р. - [PERSON], батька [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], підтримали позовні вимоги у повному обсязі, зазначили, що претензій до шкоди не мають, належним відповідачем є [PERSON] Відповідач [PERSON], та її представник [PERSON], вказали, що із позовом не згодні повністю, оскільки відповідач належним чином виховує та наглядає за сином, що підтверджується характеристиками дитини, табелем, похвальними листами, грамотами. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 1178 ЦК України, якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, то шкоду має відшкодувати навчальний заклад, якщо не буду доведено, що шкоди завдано не з їхньої вини. Також ставлять під сумнів надану квитанцію на підтвердження заподіяної шкоди, вважають, що зазначений документ оформлений із порушенням встановленого порядку, а висновків, наданих експертними установами, щодо визначення розміру заподіяної шкоди, не надано. Треті особи ЗОШ №22 м.Миколаєва та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Суд, вислухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], відповідача [PERSON], її представника [PERSON], вислухавши свідка [PERSON], оглянувши письмові докази по справі, матеріали перевірки за заявою [PERSON], зареєстрованої 27.01.2015р. до ЖЄО Заводського РВ ММУ УМВС за № 962, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2015р. [PERSON], яка є донькою позивача /а.с. 52 оборот/ та ученицею 5-Б класу ЗОШ №22 м.Миколаєва, взяла планшет "Асус" у навчальний заклад, яким користувалась. Подія, внаслідок якої планшет дістав пошкодження, відбулась 13.01.2015 року. Відповідно до пояснень позивача та її представника, на відновлення планшету позивачем було витрачено 2700 грн., на підтвердження цієї обставини суду надано квитанцію прийому техніки в ремонт №Ком-000032 від 14.01.2015р. /а.с. 5/. Згідно висновку Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 31.01.2015 року, подальша перевірка по заяві [PERSON] про спричинення шкоди припинена, оскільки в ході перевірки встановлено відсутність події кримінального правопорушення /а.с. 70/. У висновку зазначено, що з пояснень [PERSON], [INFO], слідує, що він навчається разом із [PERSON], сидять разом за однією партою, коли у [PERSON] на початку навчального року з'явився планшет, вона дозволяла його ним користуватись. 13.01.2015р. на уроці природознавства, він доторкнувся до планшету, який стояв на парті, після чого планшет впав та пошкодився екран. Він повідомив, що не бажав пошкодити планшет, крім того, планшет неодноразово падав і до цього випадку. Свідок [PERSON] вказала, що вона є вчителькою учнів [PERSON] та [PERSON], про подію 13.01.2015р. їй стало відомо зі слів [PERSON], який пояснив, що планшет стояв на парті на нестійкій підставці, коли він хотів доторкнутись до планшету, щоб перевернути сторінку, планшет впав. Пояснила, що дітей [PERSON] та [PERSON], та їх батьків вона може охаректеризувати лише з позитивної сторони. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1,2 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, закладу охорони здоров'я чи іншого закладу, що зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, а також під наглядом особи, яка здійснює нагляд за малолітньою особою на підставі договору, ці заклади та особа зобов'язані відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Заподіяна шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі, за умови, що дії особи, що заподіяла шкоду є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого, може зобов'язати особу, яка заподіяла шкоду, відшкодувати її в натурі, (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено у судовому засіданні, завдання шкоди малолітнім [PERSON] мало місце під час перебування його під наглядом навчального закладу - ЗОШ №22 м.Миколаєва, що зобов'язаний здійснювати нагляд за дитиною, та згідно ч.2 ст. 1178 ЦК України, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано не з їхньої вини. На пропозицію суду залучити в якості відповідача по справі ЗОШ №22 м.Миколаєва, позивач та її представник вказали, що не мають претензій до школи, та наполягають, що шкоду має відшкодувати матір [PERSON]. Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Виходячи з викладеного, залучення належного відповідача можливо лише з ініціативи позивача. Якщо відсутня така ініціатива, суд не має права залучати іншого відповідача ані замість неналежного відповідача, ані як співвідповідача. Якщо відповідач дійсно неналежний, що буде доведено в ході розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про те, що [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, тому вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed