Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначено, що 25 квітня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладеного договір кредиту № 123/07-ІК/009. Відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 25000 доларів США. В подальшому на підставі договору про внесення змін №4 до договору кредиту №123/07-ІК/009 від 25.04.2007р. відбулася заміна валюти кредиту шляхом здійснення рефінансування заборгованості за договором кредиту. В порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.03.2018 року утворилась заборгованість за кредитом - 33217,84 грн., заборгованість за відсотками - 709,07 грн. На виконання умов Договору відповідачу було направлене повідомлення - вимога про усунення порушення, яка відповідачем не виконана, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, до зали судового засідання не з'явився, просив суд у разі неявки в судове засідання відповідача, розглядати справу у його відсутність. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, до зали судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк ", правонаступник - ПАТ "Укрсоцбанк " та [PERSON]договору № 123/07-ІК/009 від 25.04.2008 року, банк надав позичальникові кредит в сумі 25000 доларів США з поверненням його в порядку, визначеному Графіком погашення кредиту (а.с.5-28). Між сторонами договору кредиту було укладено ряд додаткових договорів, зокрема 25.04.2007 року договір про внесення змін №4, відповідно до якого сторони дійшли згоди про зміну валюти кредиту та переведення суми заборгованості в гривню. Таким чином, в результаті здійснення рефінансування заборгованості за Договором кредиту з дати укладення цього договору про внесення змін, заборгованість за кредитом складає 209 624,61 грн., з кінцевим терміном повернення до 05.10.2032 року Відповідно до п.1.5.1 починаючи з дати укладання Договору про внесення змін процентна ставка за користування Кредитом встановлюється в розмірі 9,9 % річних (а.с. 23-28). Відповідно до розрахунку вимог банку у зв'язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №123/07-ІК/009 від 25.04.2007 року, станом на 23.03.2018 року утворилась заборгованість за кредитом - 33217,84 грн., заборгованість за відсотками - 709,07 грн. (а.с.37-38). Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини пов'язані з виконання умов укладеного кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором виконані не в повному обсязі, останній на теперішній час є діючим, а тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цими договорами протягом їх дії. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1762,00 грн., тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved