Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд усунути йому перешкоди у користуванні будинком № 89 по вул.Набережна в смт.Компаніївці Кіровоградської області, які чинить [PERSON] шляхом визнання його таким, що втратив право користування вказаним будинком та зняття з реєстрації місця проживання. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви визнав в повному обсязі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2011 року визнано за [PERSON] право власності у спільному сумісному майні подружжя на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою:вул.Набережна № 89 в смт.Компаніївці Кіровоградської області Судом встановлено, що [PERSON] є колишнім власником 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою:вул.Набережна № 89 в смт.Компаніївці Кіровоградської області, яку він відчужив [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], 22 березня 2017 року, номер 329.(а.с.6-8). Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Компаніївського РС УДМС з 19 серпня 2002 року по теперішній час.(а.с.20) Шлюб між сторонами розірвано 02 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.(а.с.11) З моменту реєстрації та по теперішній час відповідач ніколи в будинку позивача не проживав, особистих речей ніколи не зберігав, за комунальні послуги не сплачував, домогосподарством не займався, будинок ніколи не утримував. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, що пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення вказаного Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування за розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом знятті особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, наявність чи відсутність особи таких прав, яка регулюються нормами житлового законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~156 ЖК України). Відповідач з 2009 року не проживає в будинку позивача, не бере будь-якої участі у сплаті комунальних платежів. Позивач не бажає, щоб відповідач значився зареєстрованим в його власності. Із-за реєстрації в будинку позивача, остання в разі відчуження цього будинку зобовязана повідомляти покупців про відповідний факт, що може спровокувати відмову потенційних покупців від придбання майна, яке обмежене правами третіх осіб. Своєю реєстрацією та небажанням знятись з реєстрації відповідач чинить позивачу як власнику перешкоди в користуванні власністю. Згідно ст. 391 ЦК України, позивач як власник вправі вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні його права володіння, користування та розпорядження своєю власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до Конституції України та ст. 221 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений нього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5 роз'яснив наступне: «Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить віл вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156\~ЖК Української PCP, ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилам приміщенням: про визнання особи безвісно відсутньою: про оголошення фізичної особи померлою». ВСУ зазначив: «Власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрацію (ВСУ від 16.11.2016 року №6-709цс16). Відповідно до п. 3 Правил Реєстрації місця проживання, постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 02.03.2016\~року №207 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради). Відповідно до п. 26 Правил Реєстрації місця проживання, постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з положень ст.ст.\~16,\~391,\~386 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як один рік відсутній за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між сторонами щодо користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, передбачених\~ст.71 ЖК України, не встановлено, реєстрація відповідача у житловому будинку позивача створює останньому перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном, у зв'язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Вимога щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~проживання в\~Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права особи користування житловим приміщенням, а тому дане рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстрації. Крім того, в силу\~ст.141 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial