Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 906,28 грн. основного боргу та 121, 80 судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що боржник є споживачем природного газу та за місцем свого проживання використовував для побутових потреб газ, який надавався ПАТ «Львівгаз», постачання якого здійснювалося відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України №2246 від 09 грудня 1999 року, якими передбачено права та обов'язки сторін. ПАТ «Львівгаз» зобов'язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до квартири споживача, а споживач несе обов'язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу. Із заявами про припинення подачі газу відповідач не звертався, а тому фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обовязків, що з них випливають. ПАТ «Львівгаз» виконало свої зобов'язання та надало відповідачу послуги, однак відповідач не виконує взятих на\~\~себе зобов'язань та не оплатив повністю вартість спожитого газу. Заборгованість відповідача станом на 14.05.2015 року становить 906,28 грн., яку позивач просить стягнути. Представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та зазначив, що Залізничним районним судом м. Львова 29.01.2015 р. було видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] заборгованості з оплати вказаних послуг, однак після подання боржником заяви 29.04.2015 р. такий було скасовано. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив та зазначив, що підтримує все викладене в письмових запереченнях, просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, а також доповнив, що письмовий договір між ним та ПАТ по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» про надання послуг не укладався. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~\~ч. 1 ст. 11\~\~ЦПК України, суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі. Згідно із ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, ПАТ «Львівгаз» зобов'язаний надавати споживачам послуги з газопостачання до їхньої квартири, а споживачі несуть обов'язок по своєчасній оплаті спожитого природного газу. Відповідно до ч. 1 п. 17 Правил, плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п. 29 Правил, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Відповідно до п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1729 "Про забезпечення споживачів природним газом", газопостачання всім категоріям споживачів можливе лише за умови 100% оплати грошима. Несплата споживачами за надані послуги призводить до значних збитків, товариство немає змоги своєчасно провести оплату податків та інших відрахувань державі. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [INFO] та що ПАТ «Львівгаз» йому надавались послуги, він від них не відмовлявся та використовував для власних потреб, що свідчить про факт укладення усного договору про надання послуг. При цьому суд також враховує те, що відповідачем не представлено доказів ненадання або неналежного надання послуг позивачем, не подано до суду доказів, що протягом даного строку він не користувався наданими йому послугами. З клопотанням про припинення надання даних послуг до позивача не звертався. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~\~\~\~З розрахунку заборгованості за спожитий газ від 15.05.2015 року\~\~вбачається, що загальна сума заборгованості становить 1082,43 грн. /а.с. 5/, а заборгованість станом на 01 грудня 2014 року становить 906, 28 грн. З матеріалів справи встановлено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» 19.12.2014 року звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] 906,28 грн. заборгованості та 121,80 грн. судового збору. 29.01.2015 року Залізничним районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення із відповідача заборгованості по оплаті за надані послуги в сумі 906,28 грн., однак після подання боржником заяви такий 29.04.2015 р. судом було скасовано /а.с.6/. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, однак як вбачається з поданої до суду позовної заяви, така подана після спливу вказаного строку. Оскільки в грудні 2014 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, то ним пропущено строк для звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка була нарахована за період до грудня 2011 р. Судом також встановлено, що між сторонами не укладався письмовий договір про надання послуг, проте між сторонами існують договірні відносини. Суд не приймає до уваги покликання відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, що між ним та позивачем не укладався письмовий договір про надання газопостачання, оскільки укладення договору на надання даних послуг, а також оплата цих послуг є обовязком споживача послуг, як це зазначено в Постанові Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, Законі України „Про житлово-комунальні послуги. Не укладення такого договору не звільняє споживача послуг від їх сплати. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач тривалий час не оплачує за надані ПАТ по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» послуги за період з грудня 2011 р. по 01 грудня 2014 р. заборгував позивачу 536,43 грн., суд приходить до висновку, що вказана сума заборгованості за надані ПАТ по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» послуги підлягає стягненню з [PERSON]А.в користь позивача, так як він користувався зазначеними послугами у вказаний період і від таких не відмовлявся. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 121,80 грн. судового збору.

Outcome: partial