Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Яготинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання батьківства, в котрому зазначено, що 6 червня 2015 року відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Однак практично одразу після народження сина [PERSON] [PERSON] переїхала проживати разом із дитиною в будинок своїх батьків, оскільки фактично припинила шлюбні відносини із [PERSON] З весни 2017 року він та відповідачка [PERSON] стали проживати разом. В липні 2017 року [PERSON] стало відомо про її вагітність, про що вона відразу повідомила мене - батька майбутньої дитини. [INFO] від спільного проживання у нас народилася донька [PERSON]. Після народження доньки він забрав відповідачку з дитиною з пологового будинку, оскільки впевнений, що саме він є батьком цієї дитини. Оскільки [PERSON] неодноразово повідомляла [PERSON] про те, що батьком майбутньої дитини є він, то після народження дитини вона (в його присутності) зверталась до [PERSON] з проханням подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання [PERSON] батьком дитини, що давало можливість вирішити дане спірне питання - про визнання його батьком дитини поза судовим порядком. Проте отримала відмову від [PERSON] 4 січня 2018 року, [PERSON] зареєструвала народження їхньої доньки у Яготинському районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та отримала свідоцтво про народження, актовий запис якого № 04. Відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України посадовими особами Яготинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, батьком його доньки записаний відповідач - [PERSON], так як [PERSON] з 6 червня 2015 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі. Проте саме він є батьком цієї дитини. Факт його батьківства підтверджується їх спільним проживанням та веденням спільного господарства. Просив визнати його батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON] та зобов'язати Яготинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], який складений 4 січня 2018 року Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за № 04, відомості про [PERSON] як батька дитини та внести до актового запису №04 від 4 січня 2018 року про народження [PERSON], [INFO], відповідні зміни. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 06 квітня 2018 року за клопотанням відповідача [PERSON] призначалася генетична експертиза та провадження у справі було зупинено. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 5 липня 2018 року провадження у справі було відновлено. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, проти позову не заперечував. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно роз'яснень, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06 від 18.12.2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24.02.1995 року). У рішенні від 08.04.2004 року у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява № 11057/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Частиною 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. В силу ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до положень статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з вимогами статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень cт. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. В силу п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила), що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану Згідно п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться повязані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. В судовому засіданні встановлено, що 6 червня 2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, (копія свідоцтва про шлюб, а.с.14). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження. Після народження сина, [PERSON] разом з ним переїхала проживати в будинок своїх батьків, оскільки фактично припинила шлюбні відносини із [PERSON] З весни 2017 року позивач та відповідачка [PERSON] стали проживати разом за адресою: [ADDRESS], (акт обстеження, а.с.16). [INFO] позивачка народила доньку [PERSON], (свідоцтво про народження, а.с.13), батьком якої є позивач. 4 січня 2018 року, [PERSON] зареєструвала народження їх з позивачем доньки у Яготинському районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та отримала свідоцтво про народження, актовий запис якого № 04. Однак, на підставі ч.1 ст. 122 СК України посадовими особами Яготинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, батьком доньки позивача записаний відповідач - [PERSON] З висновку генетичної експертизи (а.с. 48-51) вбачається, що [PERSON], не може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO] Біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також те, що в судовому засідання відповідачка [PERSON] визнала факт біологічного батьківства [PERSON] відносно малолітньої длоньки [PERSON], [INFO], суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved