Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивачка у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні\~\~вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони мають сина [PERSON], який перебуває на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судове засідання не зявилась, в заяві до суду просить справу\~розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач\~\~в судове засідання не зявився,\~\~в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову. Враховуючи заяви\~\~сторін, суд\~\~вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши\~\~матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №207648 (а.с. 4). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Бобровицької міської ради від 13.03.2018 № 129, [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] (а.с. 5). Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 182\~Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У частині 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з того, що сторони зобовязані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхніх дітей, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, відповідачем не було надано суду беззаперечних доказів щодо наявності у останнього тяжкої хвороби чи інших обставин, що мають істотне значення для звільнення його від сплати аліментів,суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі\~\~1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів буде відповідати принципу відповідальності відповідача за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей і він не погіршить критично матеріальний стан відповідача, буде відповідати принципу справедливості, соціальної захищеності і розумності. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України,\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved