Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Представник відповідача КП "РМБТІ" Ящук О.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до КП «РМБТІ» не визнав та пояснив суду, що КП «РМБТІ» не є належним відповідачем по справі, щодо вимог позивачів до відповідачів [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], вирішення спору покладає на розсуд суду. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Позивач, представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просить суд витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], шляхом виселення із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення [PERSON], [PERSON], [PERSON] після закінчення зимового періоду та стягнути з відповідача [PERSON] понесені позивачем [PERSON] судові витрати по справі. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача КП "РМБТІ" Ящука О.В., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні рішенням Рівненського міського суду від 25 січня 2013 року [PERSON] та [PERSON] в задоволенні позовних вимог до [PERSON], [PERSON], [PERSON], КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання угод недійсними відмовлено за безпідставністю. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 13 березня 2013 року рішення Рівненського міського суду скасовано частково, витребувано у набувача [PERSON] квартиру [ADDRESS], шляхом виселення із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення [PERSON] в іншій частині рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2013 року рішення апеляційного суду рівненської області від 13 березня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 15 жовтня 2013 року позивач [PERSON] звернулася із заявою до ВДВС Рівненського міського управління юстиції про прийняття до виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України. 18 жовтня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Панчук І.В. поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1715/13533/12, який виданий рівненським міським судом 05.04.2013 року про витребування з набувача [PERSON] квартир [ADDRESS], шляхом виселення із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення [PERSON] 26 листопада 2013 року як зазначила в судовому засіданні позивач [PERSON], коли вона звернулася до ВДВС Рівненського міського управління юстиції, їй стало відомо про те, що в квартирі [ADDRESS] крім [PERSON] проживає її рідна сестра [PERSON] та двоє її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Згідно копії паспорта громадянина України виданого [PERSON] вбачається, що остання зареєстрована з 26.03.2013 року за адресою [ADDRESS]. Відповідно до копій талонів реєстрації за місцем проживання виданих на ім'я [PERSON] та [PERSON] вбачається, що останні зареєстровані за адресою [ADDRESS]. з 26 березня 2013 року. Окрім того, як вбачається зі змісту заяви представника [PERSON] - [PERSON] від 08.11.2013 року остання повідомляє державного виконавця Панчук І.В. ВДВС Рівненського міського управління юстиції про те, що дійсно в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та двоє неповнолітніх дітей [PERSON], 2006 року народження та [PERSON], 2008 року народження. Зазначає, що [PERSON] перебуває за межами України з серпня 2013 року, а тому вона не може бути виселена всупереч вимогам ст.78 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на підставі ухвали Рівненського міського суду від 10 жовтня 2012 року на квартиру [ADDRESS] накладений арешт. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів. Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку, заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Згідно із положеннями ЦК України, особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутись до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (ст. 215-235), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. ст.330,338). Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, зокрема, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Як зазначено в рішенні апеляційного суду Рівненської області від 13 березня 2013 року висновок суду першої інстанції про те, що позивачка [PERSON] після ухвалення рішення апеляційним судом Рівненської області від 07.06.2010 року не вчинила жодних дій спрямованих на відновлення права власності на спірну квартиру за своєю матір'ю [PERSON] (померлою [INFO] року), є безпідставними. Квартира [ADDRESS] вибула поза волею [PERSON] та спадкоємців і була продана [PERSON], особою, яка не мала на це права, [PERSON] Згідно копії довідки Першої рівненської державної нотаріальної контори №853/02-14 від 15.05.2009 року вбачається, що за заявою [PERSON] №108 від 03.02.2006 року була заведена спадкова справа №83 після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Крім того спадкоємцям, який вчасно прийняв спадщину являється [PERSON] Згідно довідки Першої рівненської державної нотаріальної контори №1507/02-14 від 13.09.2012 року вбачається, що [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS] за реєстровим номером 1-225. Відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.10.2014 року вбачається, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 05.11.2010 року. Оскільки квартира [ADDRESS] на підставі недійсних правочинів вибула із володіння спадкодавця [PERSON], спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не мали можливості прийняти спадщину, чим були грубо порушенні їх права. Рішеннями апеляційного суду Рівненської області від 13 березня 2013 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2013 року законні права [PERSON] та [PERSON] були поновленні, витребувано з незаконного володіння набувача [PERSON] квартиру [ADDRESS], шляхом виселення із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення. Оскільки [PERSON] є неналежним володільцем спірного майна, права на вселення та реєстрацію [PERSON], [PERSON], [PERSON] вона не мала у зв'язку з чим позовні вимоги в частині витребування з чужого незаконного володіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], шляхом виселення останніх із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення після закінчення зимового періоду підлягають до задоволення. Зазначене майно має бути витребуване із чужого незаконного володіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом виселення останніх із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення після закінчення зимового періоду. Водночас в частині позовних вимог до комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» слід відмовити, оскільки жодних вимог до даного відповідача позивачами не заявлено. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем підлягають до стягнення з відповідача. Таким чином слід стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved