Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та її син [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. По даним комунального підприємства ПВО «Енергія» у вказаній квартирі зареєстрований брат позивача - [PERSON]. Однак, позивач вказує, що відповідач з 1997 року і по час звернення до суду у вказаній квартирі не мешкає, а постійно перебуває і мешкає зі своєю дружиною. Однак добровільно знятись з реєстрації [PERSON] відмовляється, хоча жодних обов'язків по утриманню квартири не виконує. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживає в одному під'їзді з позивачем. Брат позивача - [PERSON] виїхав з квартири [ADDRESS] більше п'яти років тому. Ніяких перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, однак жодного разу не було спроб зі сторони відповідача заселитись в дану квартиру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству з позивачем. Брат позивача - [PERSON] виїхав з квартири [ADDRESS] дуже давно. Ніяких речей відповідача в квартирі не має і він ніколи не приходив та не намагався користуватися квартирою. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи з яких вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло (а.с.8) квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] 1/2 та [PERSON] 1/2; згідно довідки від 15 липня 2014 року виданої КП ПВО «Енергія» (а.с.13) в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. Згідно ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення та ін. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (з останніми змінами від 25.05.1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Крім цього відповідно до копії договору купівлі - продажу частини квартири (а.с.10) 01 серпня 2011 року [PERSON] продав [PERSON] 2/5 частини квартири спільного заселення за [ADDRESS] Однак, на даний час у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] при цьому останній фактично не проживає за місцем своєї реєстрації. Вказана обставина підтверджується актом від 18 липня 2014 року затвердженим директором КП ПВО «Енергія» (а.с.14). Таким чином з досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що у відповідача відсутні будь-які правові підстави для проживання чи реєстрації у вищезазначеній квартирі, доказів про вселення її у спірне житло у визначеному законом порядку та набуття права користування нею суду не представлено. За таких обставин, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що реєстрацією відповідача в житловому приміщенні чиняться перешкоди у здійсненні позивачем право власності, розпорядження нерухомим майном, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, позивачем не ставилося. На підставі наведеного,

Outcome: approved