Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачі звернулися в суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони являються співвласниками квартири [ADDRESS], в якій раніше проживала [PERSON] і яка за життя зареєструвала у вказаній квартирі відповідача. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 16.11.2009 року ухвалено виселити відповідача зі спірної квартири, однак не вирішено питання про зняття його з реєстраційного обліку. Тому просили суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Скадовський районний сектор державної міграційної служби України у Херсонській області зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Скадовським районним сектором державної міграційної служби України в Херсонській області явку представника в судове засідання не забезпечено. Зі згоди позивача суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі поданих доказів та в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши доводи позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступними встановленими судом обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS]. 16.11.2009 року Скадовським районним судом Херсонської області ухвалено рішення про виселення [PERSON] із вказаної квартири. Як вбачається із довідок Радгоспненської сільської ради від 10.12.2014 року та від 16.01.2015 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач, зберігаючи реєстрацію у спірній квартирі, фактично не проживає в ній, не є її власником (співвласником) і втратив право користування вказаним житловим приміщенням, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов'язання Скадовського районного сектору державної міграційної служби України у Херсонській області зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири. На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України та

Outcome: partial