Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 05 червня 2012 року було розірвано. В період шлюбу у них народилися спільні неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Домовленості з відповідачем щодо його участі в утриманні дітей не досягнуто, а добровільно він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дітей. Оскільки права та обов'язки батьків по утриманню неповнолітніх дітей є рівними за законом, а відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, просила з посиланням на ст.184 СК України стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1093 гривні 10 копійок на обох дітей щомісячно, оскільки саме такий розмір буде відповідати 1\\2 частині встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковому мінімуму, який на одну особу віком від 6 до 18 років становить 1093.10 гривні. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.13), у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.21), за якою прохала розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.12,14), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надавши в межах повноважень за договором на представництво інтересів від 12 грудня 2014 року (а.с.16,17) письмову заяву, за якою прохала розглядати справу за відсутності відповідача та його представника, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, при цьому зазначила, що відповідач і раніше приймав участь в утриманні дітей, оскільки купляв їм одяг та перераховував грошові кошти (а.с.18-19). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч.1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що 12 серпня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №88, а згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2012 року шлюб між подружжям розірвано (а.с.8). В період шлюбу у них народилися спільні діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] (а.с.6,7), які згідно довідки Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області про склад сім'ї від 02 березня 2015 року та акту обстеження місця проживання від 02 березня 2015 року проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4,5), а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці надає (а.с.18-19), але у недостатньому розмірі, хоча зобов'язаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання спільних неповнолітніх дітей між сторонами не досягнуто. З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в примусовому порядку відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України у твердій грошовій сумі, оскільки він не має постійного місця роботи та має мінливий, нерегулярний дохід, а участь в утриманні дітей без судового рішення не приймає. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує визнання позову відповідачем (а.с.15), матеріальне становище платника аліментів, який в даний час за станом здоров'я є працездатним, але не має постійного місця роботи і прибутків від офіційної трудової діяльності, стан здоров'я як неповнолітніх дітей, так і платника аліментів та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1093 гривні на двох дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття, тобто по 546 гривень 50 копійок на кожну дитину, що за розміром майже буде відповідати 1\\2 частині встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковому мінімуму на одну особу віком від 6 до 18 років. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дітей, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання дітей сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved