Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про знесення самочинного збудованого обєкта будівництва. В обґрунтування своїх позовних вимог він зіслався на те, що 10 червня 2015 року\~\~посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку\~\~дотримання вимог містобудівного законодавства обєкта будівництва за адресою Дніпропетровська область, Покровський район, с.Орли, вул. Центральна,32, за\~\~результатами якої\~\~складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. [PERSON] перевірки встановлено, що [PERSON] у 2014 році без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт в порушення вимог ст.ст. 34,36\~ Закону України «Про\~\~регулювання містобудівної діяльності» побудовану нежитлову будівлю «А-1 нежитлова будівля (склад)». Факти, викладені у [PERSON] перевірки від 10 червня 2015 року\~\~ не заперечувалися правопорушником та його представником [PERSON] [PERSON] перевірки є чинним. Так, 16.06.2015 року за результатами розгляду матеріалів позапланової перевірки директором Департаменту винесено відносно [PERSON] постанову по справі про адміністративне правопорушення № П-7, якою його було притягнуто до відповідальності за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. 21.07.2015 року начальником Павлоградського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області [PERSON] проведено позапланову перевірку виконання вимог припису від 10.06.2015 року, за результатами якої встановлено, що станом на 21.07.2015 року [PERSON] не виконано вимоги припису від 10.06.2015 року, а саме не перебудовано нежитлову будівлю (склад) у господарську споруду з урахуванням ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень». У даному випадку, земельна ділянка, на якій розміщено нежитлову будівлю (склад) розташована за адресою Дніпропетровська область, Покровський район, с.Орли, вул. Центральна,32 призначена для обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, однак [PERSON] перевірки встановлено, що відповідач збудував нежитлову будівлю - «А-1 нежитлова будівля (склад)», що не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки. Таким чином, перебудова обєкта будівництва «А-1 нежитлова будівля (склад)» не можлива, оскільки вказаний обєкт будівництва взагалі не повинен розміщуватися на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Крім того, 21.07.2015 року під час проведення позапланової перевірки встановлено, що [PERSON] не перебудовано в добровільному порядку нежитлову будівлю «А-1 нежитлова будівля (склад)» в господарську споруду. Враховуючи той факт, що відповідачами збудовано спірний обєкт будівництва без отримання дозвільного документу, з нецільовим використанням земельної ділянки, на якій розташовано даний обєкт, без розроблення проектної документації та з порушенням ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», а також добровільною не перебудовою обєкта будівництва, зазначені обставини є достатніми для визнання обєкта будівництва - «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою Дніпропетровська область, с.Орли, вул. Центральна,32 таким, що збудовано самовільно та його знесення. Крім того, 23.05.2016 року Департамент дізнався з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про продаж відповідачами обєкта будівництва - «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою Дніпропетровська область, с.Орли, вул. Центральна,32 своєму сину [PERSON] Продаж самовільно збудованого обєкту будівництва проведено відповідачами з метою унеможливлення виконання в подальшому рішення суду. Однак, після продажу обєкту будівництва, ані попереднім власником, ані новим власником не усунуто виявлені порушення містобудівного законодавства. Крім того, обєкт будівництва - «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою Дніпропетровська область, с.Орли, вул. Центральна,32, який належить [PERSON], розташований на земельній ділянці, яка належить на праві приватної власності первинному відповідачу [PERSON] Позивач просить суд визнати обєкт будівництва, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, 32 самочинним та зобовязати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знести за власний рахунок самочинно збудований обєкт будівництва «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, 32 та стягнути солідарно судовий збір у розмірі 243,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача [PERSON]М.в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та пояснив, що позивач інспекція державного архітектурно- будівельного контролю звернувся до суду як субєкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю у звязку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва, містобудування та архітектури та не перевірив, що відносини між сторонами є публічно- правовими й зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства передбаченому КАС України. Крім того, [PERSON] та [PERSON] вже не є власниками складу, так як вони його продали згідно договору купівлі продажу своєму сину [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши\~\~представників сторін,\~\~дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги\~\~обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Так, згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа\~\~ має\~\~ право в порядку,\~\~ встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до \~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно \~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.2\~ст.124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється\~\~на\~\~\~всі правовідносини, що виникають у державі. Так, наказом Держархбудінспекції України № 243 від 01.10.2014 року затверджено положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області. Зі змісту положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області вбачається, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області є територіальним органом структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області. Відповідно до пп.15 п.6 вищевказаного Положення Департамент для виконання покладених на нього завдань має право здійснювати представництво Держархбудінспекції України та її структурних підрозділів в судах відповідно до наданих повноважень, які визначено в довіреності. Судом достовірно встановлено, що\~\~ 10 червня 2015 року\~начальником Павлоградського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області [PERSON] та \~головним державним інспектором Павлоградського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області [PERSON] відповідно до\~ст.41 Закону України\~\~«Про регулювання\~\~містобудівної діяльності»\~\~та згідно з Порядком проведення архітектурно - будівельного контролю, затвердженим\~Постановою КМУ\~\~№553 від 23 травня 2011 року\~№ 553 на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №1 від 05.01.2015 року щодо удосконалення роботи із здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, п.7 пп.1, абз.6 ПКМУ №553, перевірка відповідно листа Орлівської сільської ради від 20.05.2015 року та направлення на проведення перевірки від 03.06.2015 року № 358 проведено позапланову перевірку\~\~з дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил [PERSON] на об'єкті «Будівництво ангару (складу) по вул.Центральна,32 в с.Орли Покровського району Дніпропетровської області». За\~\~результатами перевірки\~з виїздом на місце розташування вищевказаного обєкта\~встановлено, що земельна ділянка розташована на території с.Орли вул.Колгоспна,18 та вул.Центральна,32 Орлівської сільської ради, належить [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП № ПК 000069 від 05 червня 1999 року. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд 0.250 га, ведення особистого підсобного господарства. На земельній ділянці зі сторони вул.Центральна,32 на відстані 13,30 м. від червоної лінії розташовано ангар (склад) загальним розміром 30,55м.х12,80м., висотою 5,65 м., що не є господарською спорудою та не може бути розташована на території земельної ділянки, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель (споруд). Будівництво ангару (складу) проводилося ФО [PERSON] у 2014 році без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та містобудівних умов забудови земельної ділянки, що є порушенням ст.ст.34,36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Положеннями п.17 Постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. На виконання вимог п.17 ПКМУ № 553 посадовими особами Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.06.2015 року та припис №7 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.06.2015 року, яким вимагалося від [PERSON] у строк до 10.07.2015 року усунути виявлені порушення шляхом перебудови нежитлової будівлі (складу) у господарську споруду з урахуванням ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень». Так, 16.06.2015 року за результатами розгляду матеріалів позапланової перевірки директором Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № П-7, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Крім того, 21.07.20015 року начальником Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області винесено припис № 10 П про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким [PERSON] було зобовязано усунути вимоги містобудівного законодавства шляхом знесення ангару (складу) по вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 189/1258/15-ц від 18.05.2015 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на нерухоме майно, а саме на нежитлову споруду (склад) за адресою вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.08.2015 року рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 189/1258/15-ц від 18.05.2015 року скасовано частково та ухвалено нове рішення, яким в частині задоволення позовних вимог щодо визнання нежитлової споруди (склад) за адресою вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області - спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та визнання за кожним із них права власності відмовлено. Постановою Покровського районного суду від 24 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування приписів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року залишено без змін. Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно обєкт будівництва «А-1 нежитлова будівля (склад), розташованого за адресою вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області згідно договору купівлі продажу від 02.09.2015 року належить [PERSON] (сину [PERSON] та [PERSON]В.). Згідно зі\~ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Отже до правовстановлюючих документів цільове призначення земельної ділянки\~\~по вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.50 Закону України «Про землеустрій»\~для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідно представити документ, що посвідчує право власності на об'єкти нерухомого майна, які розміщені на земельній ділянці. \~\~\~\~\~\~\~\~ Так, особа, яка здійснила самочинне будівництво обєкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку\~статті 331 ЦК України.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із частиною першою статті\~376 ЦК України\~самочинне будівництво визначається через сукупність ознак,\~\~що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості\~\~вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій\~статті 376 ЦК України\~ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним. При цьому слід ураховувати положення частини першої\~статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу\~\~та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил\~\~у збудованому\~об'єкті нерухомості. Саме до таких правових висновків щодо застосування статей\~331,\~376 ЦК України\~дійшов Верховний Суд України у постанові від 28 січня 2015 року (справа № 6-225цс14). Частина 7\~ст. 376 ЦК України\~\~передбачає що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. \~\~ Істотність порушення будівельних норм і правил полягає в тому, що будівництво вказаного об'єкту здійснюється без належно розробленої\~\~проектної\~\~документації. Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 рот № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України", при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до положень статті 38 Закону від 17 лютого 2011 року № 3038-УІ "Про регулювання містобудівної діяльності" право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду в разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавств сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандари правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, якщо перебудова об'єкта є неможливою. Критеріями самочинного будівництва є: будівництво на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, будівництво, здійснене без дозволу або проекту, будівництво, здійснене з порушенням норм і правил. Відповідно абзацу 1 п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого\~\~суду\~\~з розгляду цивільних\~\~і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» № 6 від 30 березня 2012 року\~\~знесення є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використанні усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Згідно\~ст.3 Закону України «Про планування і забудову території»\~ державний контроль\~\~за плануванням, забудовою та іншим використанням території здійснюється\~\~спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно - будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади. У відповідності до положень\~статті 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що відповідачами збудовано спірний обєкт будівництва без отримання дозвільного документу з нецільовим використанням земельної ділянки, на якій розташовано даний обєкт, без розроблення проектної документації та з порушенням ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», а також добровільно не перебудовано обєкта будівництва, не виконано вимоги припису, тому суд, вважає, що знесення самочинного будівництва, яке є крайньою мірою можливе в даному випадку, оскільки використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Судові витрати розподілити відповідно до\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved