Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.09.2012 між ПАТ «Платинум банк» (далі - первинний кредитор) та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено кредитний договір №184/2958SFРR7 на суму 4341,61 грн., строком до 20.09.2014. У подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за кредитним договором. Так, зокрема: ТОВ «Кредекс Фінанс» (далі - позивач) набуло право вимоги за кредитним договором №184/2958SFРR7 від 20.09.2012 на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №184/2958SFРR7 від 20.09.2012 на підставі договору факторингу №2 від 08.10.2012, що був укладений з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». У свою чергу ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №184/2958SFРR7 від 20.09.2012 на підставі договору факторингу №20120926-Г від 26.09.2012, що був укладений з ПАТ «Платинум банк», котрий являється первинним кредитором. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу 1/15ФКю від 08.05.2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 3735,9 грн., з яких: 3221,6 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 260 грн. заборгованість за відсотками; 254,3 грн. заборгованість за пенею. Відтак заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 04.07.2015 становить: 3735, 9 грн. Так, за умовами кредитного договору №184/2958SFРR7 сума кредиту становила 4341,61грн., строк, на який наданий кредит 36 місяці з щомісячним поверненням згідно графіку платежів встановленого додатком №1 до договору, проте відповідач порушував умови вказаного графіку, через що сплачені ним платежі погашали заборгованість в порядку визначеному ст. 534 ЦК України. За період з 20.09.2011 по 04.07.2015 року за кредитним договором №184/2958SFРR7 від 20.09.2011 відповідачем всього сплачено 2290 грн., з яких: на користь ПАТ «Платинум банк» - 2290 грн., на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕС ФІНАНС» - 0 грн., на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» - 0 грн., на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» - 0 грн. При цьому, останній платіж відповідачем здійснено 12.07.2012 року, а нарахування відсотків та інших платежів зупинено 25.09.2012 року під час первинного відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум банк». У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість 3735,9 грн. та судовий збір 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений, про що свідчить заява в матеріалах справи з проханням слухати справу в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково просив застосувати до правовідносин які склалися між сторонами наслідки пропуску позивачем строків позовної давності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Так, у судовому засіданні встановлено, що 20.09.2011 між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №184/2958SFРR7 на суму 4341,61 грн., строком до 20.09.2014. У подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за кредитним договором. Так, зокрема: ТОВ «Кредекс Фінанс» (далі - позивач) набуло право вимоги за кредитним договором №184/2958SFРR7 від 20.09.2011 на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №184/2958SFРR7 від 20.09.2011 на підставі договору факторингу №2 від 08.10.2012, що був укладений з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». У свою чергу ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №184/2958SFРR7 від 20.09.2011 на підставі договору факторингу №20120926-Г від 26.09.2012, що був укладений з ПАТ «Платинум банк», котрий являється первинним кредитором. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу 1/15ФКю від 08.05.2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3735,9 грн., з яких: 3221,6 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 260 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісією з обслуговування кредиту; 254,3 грн. заборгованість за пенею. Відтак заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 04.07.2015 року становить: 3735,9 грн. Так, за умовами кредитного договору №184/2958SFРR7 від 20.09.2011 на суму 4341,61 грн., строк, на який наданий кредит 36 місяці з щомісячним поверненням згідно графіку платежів встановленого додатком №1 до договору, проте відповідач порушував умови вказаного графіку, через що сплачені ним платежі погашали заборгованість в порядку визначеному ст. 534 ЦК України. За період з 20.09.2011 по 04.07.2015 року за кредитним договором №184/2958SFРR7 від 20.09.2011 відповідачем всього сплачено 2290 грн., з яких: на користь ПАТ «Платинум банк» - 2290 грн., на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕС ФІНАНС»- о грн., на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» - 0 грн., на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» - 0 грн. При цьому, останній платіж відповідачем здійснено 12.07.2012 року, а нарахування відсотків та інших платежів зупинено 25.09.2012 року під час відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум банк». Водночас згідно додатку №1 до договору №184/2958SFРR7 від 20.09.2011 датою коли відповідач повинен був здійснити наступний платіж було 20.09.2012 тобто саме з цього часу відповідач дізнався або мав дізнатися про порушення свого права. Згідно із ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує у позивача виникло право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості. Стосовно клопотання відповідача про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності суд прийшов до висновку про задоволення вказаного клопотання частково, виключно в частині стягнення пені, з огляду на таке. Як зазначалося вище останній платіж за договором кредиту відповідачем здійснено 12.07.2012 року, згідно додатку №1 до договору №184/2958SFРR7 від 20.09.2011 датою коли відповідач повинен був здійснити наступний платіж було 20.09.2012 тобто саме з цього часу відповідач дізнався або мав дізнатися про порушення свого права. Відповідо до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається із відбитку штампу вхідної кореспонденції на позовній заяві, позивач звернувся до суду 17.07.2015 року тобто в межах загального строку позовної давності. Разом із тим відповідно до п.п 1 п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно із ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні пені за порушення графіку погашення заборгованості у зв'язку із пропуском позивачем спеціальної позовної давності тривалістю один рік, в іншій частині позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial