Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, він 19.11. 2019 року звернувся до Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою [ADDRESS] та при цьому було надано згоду власника приміщення, тобто, згоду\~ дружини позивача. Бажана реєстрація нового місця проживання позивача була одночасною із зняттям його з іншого місця проживання, на що була подана відповідна заява. Однак, 19.11.2019р. відповідач відмовив позивачу\~ в реєстрації місця проживання, зазначивши, що не було подано необхідних документів, що підтверджують право на проживання в житлі. При цьому, відповідач не вказав чітко, яких саме документів не було подано. Позивач зазначає, що йому безпідставно відмовили в реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] , оскільки він подав згоду власника приміщення, подав одночасно заяву про зняття реєстрації з іншого місця, надав документи про право власності на власника приміщення, тобто всі необхідні документи. А тому, позивач просить суд визнати таку відмову Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради неправомірною та зобов`язати Управління адміністративних послуг БМР зареєструвати\~ місце проживання позивача за адресою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач не направив в судове засідання свого представника. про день та час розгляду справи були повідомлені належно,\~ подали відзив на позов. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, жодних клопотань, заяв не подала. Дослідивши\~ матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом\~ встановлено, що [PERSON] 07.06.2018 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с.10). Встановлено, що позивач 19,11.2019 року подав відповідачу заяву про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Дана заява містить відмітку про згоду [PERSON] , як власника житла, на реєстрацію місця проживання її чоловіка [PERSON] (а.с.8). Також, позивачем в цей же день, 19.11.2019 року, було подано заяву про зняття його з реєстрації попереднього місця\~ проживання [ADDRESS] (а.с.9). Зі змісту заяви про реєстрацію місця проживання вбачається, що 19.11.2019 року відповідач відмовив у реєстрації місця проживання, зазначивши підставу : постанова КМУ №207 від 02.03.2016р. п. 18 п.п.4, особа має подати документи, що підтверджують право на проживання в житлі (а.с.8). Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог подав суду\~ Договір про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності (а.с.12-13). Згідно даного Договору 29.03.2007 року\~ гр. [PERSON] та гр. [PERSON] припинили право спільної часткової власності , поділивши житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Зі змісту даного договору слідує, що житловий будинок перебував у спільній частковій власності, зокрема, [PERSON] належить 42/100 частки цього будинку, а [PERSON] 58/100 частки.\~ За результатами поділу спільного майна право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] було припинено . Крім того, в договорі передбачено, що [PERSON] та [PERSON] набувають право на окремі індивідуально визначені об`єкти нерухомості, домовилися щодо відокремлення енергопостачання, водовідведення та інших систем. Зазначений договір 29.03.2007 року було посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Величко О.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 543. Встановлено, що згідно п.3.14 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 27.12.2006 року за №634 «Про впорядкування документів індивідуальних забудовників міста» , на підставі заяв громадян, вирішено Бюро технічної інвентаризації внести зміни в технічну документацію на побудовані споруди: [PERSON] по [ADDRESS] , двоповерховий житловий\~ будинок «А-2» з прибудовою « [NUMBER] » (замість квартири [ADDRESS] . (а.с.15). Відповідно до довідки КП КОР «Південне БТІ» станом до 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про поділ №543 від 29.03.2007року (а.с.14). При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Відповідно до ч.І ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право. Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно доабзацу 6 ч.1 ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. У відповідності доч. 1 ст. 9 Закону України «Про адміністративні послуги» адміністративні послуги надаються суб`єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг. За правиламип. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги. Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 10 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до\~ ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації здійснює\~ реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник). Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг):\~ письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Згідно п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах); проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); 5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). Так, зі змісту, як позовної заяви так і відзиву на позов, слідує, що\~ [PERSON] 19.11.2019 року подав до Управління адмінпослуг БМР\~ Заяву про реєстрацію місця проживання за адресою [ADDRESS] . Відповідач зазначає, що за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон\~ відчуження об`єктів нерухомого майна,\~ власниками будинку за адресою [ADDRESS] є [PERSON] (частка 58\\100) і [PERSON] (частка власності 42\\100), а тому, за відсутності згоди іншого співвласника [PERSON] ,\~ відповідач відмовив позивачу\~ в реєстрації місця проживання. З наведеного слідує, що позивачем не вірно було зазначено адресу для реєстрації місця проживання та в силу ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~ щодо заборони\~ вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів, відповідач був позбавлений можливості всебічно з`ясувати підстави для реєстрації позивача за вказаною ним адресою.\~\~ Таким чином, суд вважає, що не підлягає до задоволення\~ позовна вимога про визнання рішення Управління адміністративних послуг Білоцерківської міськради\~ неправомірним, оскільки у діях/рішенні відповідача відсутні порушення вимог чинного законодавства. Однак, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності із вище переліченими нормами законодавства, суд вважає, що позивач має право зареєструвати своє місце проживання за адресою [ADDRESS] . Позивачем в підтвердження даної позовної вимоги надано\~ договір про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності від 29.03.2007р., рішення виконавчого комітету БМР щодо присвоєння\~ адреси\~ та довідку КП КОР «Південне БТІ» від 19.09.2019р. про реєстрацію права власності на буд. [ADDRESS] , підтвердження родинних зв`язків з власником житла та згоду [PERSON] на реєстрацію місця проживання позивача. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч.3 ст. 3 цього Закону\~ речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Як вбачається, з вище перелічених доказів, [PERSON] набула право власності на буд. [ADDRESS] \~ та зареєструвала своє речове право відповідно до законодавства, що діяло станом на березень 2007 року, тобто відповідно до норм\~ Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 29.01.2006 року). З наведеного слідує, що для реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] не потрібна згода\~ [PERSON] , а тому аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що з метою ефективного та практичного захисту прав позивача, слід зобов`язати відповідача зареєструвати місце проживання позивача за адресою [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи наведене та

Outcome: partial