Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив стягнути з прокуратури Харківської області матеріальну шкоду у розмірі 700 грн., заподіяну незаконною бездіяльністю прокуратури Дзержинського району м.Харкова, та стягнути з Державного бюджету України спричинену моральну шкоду в сумі 65 772 грн. шляхом зобов'язання Державної казначейської служби України безпосередньо списати вказані кошти із Єдиного казначейського рахунку. В обґрунтування позову зазначив, що 30.09.2014 року він звернувся до прокуратури Дзержинського району м.Харкова із заявою про злочин, передбачений ст.366 КК України, яка була зареєстрована 01.10.2014 року за вхідним №439, просив повідомити його про результат розгляду його заяви та надіслати поштою документ, що підтверджує прийняття і внесення до ЄРДР відповідних даних. Оскільки відомості про злочин, викладені в його заяві, в ЄРДР внесені не були, оскаржив бездіяльність прокурора до суду. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.10.2014 року його скаргу було задоволено та зобов'язано прокурора прокуратури Дзержинського району м.Харкова внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви від 01.10.2014 року. Також позивач зазначив, що з метою захисту своїх прав під час розгляду справи у Дзержинському районному суді м.Харкова він скористався правовою допомогою адвоката [PERSON], за послуги якого сплатив 700 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.10.2014 року [PERSON] відмовлено в задоволені заяви щодо стягнення з прокуратури витрат на правову допомогу, у зв'язку з чим він просить суд стягнути такі витрати з відповідача. Крім того, [PERSON] двічі звертався до відповідача з інформаційним запитом, в якому просив надати йому документ, що підтверджує внесення до ЄРДР відомостей за його заявою, однак відповідь не отримав. Зазначає, що вказаною бездіяльністю відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 65 772 грн., яку він просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивав підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність законних підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також на недоведеність моральної шкоди. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом і не заперечується сторонами по справі, [PERSON] звернувся до прокуратури Дзержинського району м.Харкова з заявою від 30.09.2014 року про злочин, передбачений ст.366 КК України, яка була зареєстрована за вхідним №439 від 01.10.2014 року. (а.с.30-31) 02.10.2014 року [PERSON] звернувся до прокуратури Дзержинського району м.Харкова з заявою про надання йому документу, що підтверджує внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 30.09.2014 року. (а.с.33) Як вбачається з відповіді прокурора Дзержинського району м.Харкова від 06.10.2014 року, за №12014-48-1379, заяви [PERSON] від 30.09.2014 року про злочин та від 02.10.2014 року про надання інформації прокуратурою Дзержинського району м.Харкова розглянуті, та на них заявнику надано відповіді. (а.с.32) Бездіяльність прокуратури Дзержинського району м.Харкова щодо невнесення відомостей в ЄРДР [PERSON] була оскаржена до суду. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.10.2014 року скарга [PERSON] задоволена, прокурора прокуратури Дзержинського району м.Харкова зобов'язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно до заяви [PERSON] (а.с.25) 16.10.2014 року [PERSON] повторно звернувся до прокуратури Дзержинського району м.Харкова з заявою про надання йому документу, що підтверджує внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 30.09.2014 року. (а.с.34) Як вбачається з відповіді прокурора Дзержинського району м.Харкова від 27.10.2014 року, за №12014-48-1379 заява [PERSON] від 16.10.2014 року про надання інформації прокуратурою Дзержинського району м.Харкова розглянута, та на них заявнику надано відповідь, про те що станом на 27.10.2014 року ухвала Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.10ю2014 року не надходила. (а.с.36) Відповідно до ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Стаття 1167 ЦК України встановлює перелік підстав відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ч.2 ст.1167 ЦК України встановлений перелік підстав відшкодування моральної шкоди незалежно від вини органу державної влади: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994р. підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів,передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність" "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. Таким чином, позивачем не доведено і судом не встановлено наявність передбачених законом підстав для відшкодування органами прокуратури моральної шкоди. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача витрат, понесених [PERSON] під час розгляду його скарги Дзержинським районним судом м.Харкова, то суд також не знаходить законних підстав для їх задоволення, оскільки судові витрати не є шкодою в розумінні ЦК України та порядок їх стягнення врегульовано процесуальним законодавством України. Крім того, відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування. Таким чином, звертаючись до суду з позовом до прокуратури Харківської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконною бездіяльністю посадових осіб, позивач обрав неналежного відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed