Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, які перешкоджають користуватись земельною ділянкою у вигляді створення перешкод з проходження до орендованої земельної ділянки розташованої за адресою [ADDRESS] та встановлювати паркан на межі між орендованою позивачем земельною ділянкою та прибудинковою територією житлового будинку за адресою [ADDRESS], мотивую свої вимоги тим, що будучи користувачем земельної ділянки за адресою [ADDRESS] на підставі договору оренди від 13 грудня 2013 року, позивач не може потрапити через власно встановлені ворота до орендованої земельної ділянки яка межує з прибудинкової території житлового будинку [ADDRESS] оскільки відповідач фізично перешкоджає цьому заперечуючи правомірність користування позивачем зазначеною часткою земельної ділянки. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги, просив їх задовольнити пояснивши, що документи на право користування земельною ділянкою позивачем неодноразово надавались відповідачу, а також до правоохоронних та контролюючих органів, які проводили перевірки за зверненням [PERSON] та інших мешканців житлового будинку [ADDRESS]. На свої звернення останні отримували відповіді про правомірність користування позивачем спірною земельною ділянкою та відсутність порушень прав мешканців житлового будинку з боку позивача. Крім того, представник зазначив, що позивачем за власні кошти вздовж орендованої земельної ділянки, в межах встановлених меж, з боку [ADDRESS] встановлено євро забор, ворота та калитку. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, при цьому не заперечуючи проти факту існування договору оренди на право користування позивачем земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], однак заперечували проти перебування спірної земельної ділянки в користуванні позивача, у зв'язку з відсутністю у останнього погодження мешканців житлового будинку № [ADDRESS] на передачу спірної частки земельної ділянки в користування позивача. Також вказують, що межа орендованої земельної ділянки позивачем, між їх земельними ділянками, розташовується вздовж споруд позивача. Чисельні перевірки правоохоронними та контролюючими органами встановлювали використання меж земельної ділянки позивачем відповідно до меж визначених в договорі оренди. Представник третьої особи КП "Жилкомсервіс" в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив . Вислухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача та його представника, допитавши свідка, дослідивши наданий в якості доказу відеозапис та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2013 року між Харківською міською радою та позивачем укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого позивачу передано в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована за адресою [ADDRESS] загальною площею 0,1818 га, у тому числі під забудовою 0,1212 га., інших угідь 0,0606 га., на які розташовано наступне нерухоме майно - нежитлові будівлі літ. «А-1», літ. «Б-2», літ. «3-1» та навіс. ( а.с.7-9) Відповідно до пункту 6 вказаного договору, на земельній ділянці відсутні недоліки, які б перешкоджали ефективному використанню земельної ділянки за цільовим призначенням. Пунктами 15 та 16 Договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (виробництво поліграфічної продукції). Цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Договором обумовлено про відсутність прав третіх осіб, на спірну земельну ділянку (пункт 26 Договору). Відповідно плану земельної ділянки (кадастровий № [NUMBER]), яка є невід'ємною частиною Договору оренди землі, земельна ділянка надана в оренду позивачу в межах точок від А до Б межує з землею загального користування, яка є придомовою територією житлового будинку [ADDRESS]. Згідно акту приймання - передачі земельної ділянки від 19 грудня 2013 року, що підписаний Департаментом земельних відносин Харківської міської ради та позивачем по справі та внесений в реєстр за № 291/13, відповідно до якого позивачу передано в користування земельну ділянку за адресою [ADDRESS], площею 0,1818 га., строком до 01.09.2021 року за договором оренди від 13 грудня 2013 року № 3928522. ( а.с .10) Межі земельної ділянки переданої в оренду за адресою [ADDRESS], визначені в акті встановлення меж земельної ділянки на місцевості 13.09.2007 року, за реєстраційним номером № 1057/06, згідно якого межа між земельною ділянкою по [ADDRESS], яка перебуває в користуванні у Позивача, та земельною ділянкою під житловим будинком по [ADDRESS], визначена між точками А до Г (точки 1, 2, 3) загальною довжиною 35,28 м. ( а.с.146-147) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, речове право позивача на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]) за адресою [ADDRESS], загальною площею 0,1818 га, зареєстровано 18 грудня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Перебоєвою Т.І. за № 3928522. Підставою реєстрації був договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 13.12.2013, видавник: Харківська міська рада Харківської області, акт встановлення меж земельної ділянки на місцевості, серія та номер: 1057/06, виданий 13.09.2007, видавник: Харківське міське управління земельних ресурсів.( а.с.32) Згідно до договору № 40 від 5 грудня 2011 року, позивачем було здійснено замовлення виконання робіт з виготовлення та монтажу секцій євро забору і воріт з калиткою на території за адресою [ADDRESS] (вздовж території належної позивачу згідно акту встановлення меж земельної ділянки на місцевості № 1057/06 від 13.09.2007 р.) (а.с.19-22) Вартість вищевказаного замовлення була сплачена позивачем по справі, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.23) Виконання вищевказаного договору № 40 від 05.11.2011 року підтверджується актом здачі-приймання робіт від 19 грудня 2011 року. ( а.с.26) Правомірність користування позивачем спірною земельною ділянкою визнано КП «Жилкомсервіс» в листі від 07.02.2014 року за № 2071/2/07-05, відповідно до якого КП «Жилкомсервіс» визнавши розташування дворового туалету, якій перебуває на його балансі, в межах земельної ділянки Позивача по [ADDRESS], 2А, запропонував останньому самостійно за власні кошти провести демонтаж дворового туалету. ( а.с.34) Згідно договору від 23.02.2017 року , укладеного між [PERSON] та ТОВ « ББ «Рембудсервіс», останній зобов»язався надати замовнику, тобто -[PERSON] відповідні послуги, зокрема встановити паркан на межі між земельною ділянкою за адресою : [ADDRESS] та територією будинку № 2 , розташованого по [ADDRESS] , згідно плану земельної ділянки між точками від А до В, який є додатком до договору оренди земельної ділянки від 13.12.2013 року . ( а.с.75) Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є сином позивача та відповідач перешкоджала особисто йому, позивачу, а також найманим робітникам 23.02.2017 року в проходженні до орендованої позивачем земельної ділянки, що було зафіксовано свідком на відеозапис мобільного телефону, у зв'язку чим була викликана поліції. Відповідно до матеріалів перевірки Слобідського відділу ГУ НП в Харківській області ЖЄО -4323, що за клопотанням представника позивача були витребуванні в якості доказів по справі та досліджувались в судовому засіданні, встановлено, що за зверненням представника позивача від 28.02.2017 року, був встановлений факт перешкоджання відповідачем представнику позивача - [PERSON] пройти до спірної земельної ділянки за адресою [ADDRESS] та запропоновано [PERSON] з виниклого питання звернутись до суду. Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача стосовно того, що не встановлена вина відповідача щодо перешкоджання позивачу в користуванні орендованій ним земельною ділянкою , виходячи з наступного. При перегляді в судовому засіданні відеозапису подій 23.02.2017 року, відповідач не заперечувала проти того, що на відео саме вона перешкоджає проходженню позивача на територію орендованої ним земельної ділянки . З наявних у справі доказів вбачається, що неодноразово мешканці будинку [ADDRESS] зверталися до Харківської міської ради, прокуратури та інших органів із заявами в яких просили прийти заходи щодо незаконного користування позивачем земельної ділянки , розташованої по [ADDRESS] в м. Харкові . Відповіді на вказані листи були направлені [PERSON] за її адресою проживання , в тому числі для інформування й інших заявників . ( а.с.88, 140, 141) При розгляді Слобідським відділом ГУ НП в Харківській області матеріалів ЖЄО 4323 від 28.02.2017 року відповідач надала пояснення в яких визнала факт перешкоджання представнику позивача, зняти ворота на земельній ділянці по [ADDRESS] , зазначивши, що вказана територія земельної ділянки належить до будинку № [ADDRESS] . Однак, доказів на право власності або користування вказаною земельною ділянкою відповідач не надала. Навпаки , матеріали справи містять докази , що вказана земельна ділянка належить територіальній громаді міста Харкова . Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягають, у тому числі право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; Стаття 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що рішення державного реєстратора, витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав надаються в електронній та (за бажанням заявника) в паперовій формі. Витяг у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора. Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. З наведеного суд приходить до висновку про правомірність користування позивачем спірною земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], право користування за яким основане відповідно до договору оренди землі від 13.12.2013 року. Суд зазначає, що відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, припинення дії, яка порушує право. Доводи відповідача про не обізнаність щодо законності виділу позивачу спірної земельної ділянкою по [ADDRESS], в м. Харкові, та відсутність у останнього чинних документів на користування зазначеною ділянкою, спростовується наступним. Згідно листа прокуратури Комінтернівського району м. Харкова від 05.02.2013 року, наданого на звернення відповідача щодо перевірки правомірності дій позивача з користування земельною ділянкою по [ADDRESS] вбачається, що відповідачу було повідомлено про правомірність користування позивачем земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] та в межах визначених у додатку до рішення Харківської міської ради від 28.09.2011 року за № 430/11. ( а.с. 88) Отже, доводи відповідача не підтвердженні наданими суду доказами, а навпаки спростовуються матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні. Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ст. 396 ЦК України передбачено, що особа , яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положення глави 29 цього Кодексу. Враховуючи вищевказані обставини, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved