Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, сторони є батьками малолітніх дітей. У зв`язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, позивачка не має бажання надалі проживати з відповідачем; фактично вони проживають окремо, позивачка просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Зазначений позов був виділений в окреме провадження на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2019 року з позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Додатково пояснила, що протягом останніх двох років їхні з відповідачем стосунки значно погіршились, а протягом останніх трьох місяців вони проживають окремо. Намагання проживати разом не дали позитивного результату. Відповідач проявляє безпідставні ревнощі, принижує позивачку, занижує її самооцінку, морально пригнічує. Це все призвело до того, що позивачка ствердно вирішила розірвати шлюб, оскільки не бажає й надалі терпіти приниження. Тому вона звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу, стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Додатково пояснив, що між подружжям дійсно є непорозуміння, однак він бажає і надалі проживати в шлюбі з позивачкою. Не заперечує щодо того, що намагання проживати разом не дали позитивного результату. Відповідач не має наміру змінювати свою поведінку, оскільки вважає її правильною. За наведеного зазначив, що розуміє, що шлюб все рівно буде припинений, але висловив побажання про збереження шлюбу. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Стаття 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Сторони не проживають як сім`я протягом останніх трьох місяців. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Позивачка зазначила, що зазнає моральних страждань від спілкування з відповідачем, який проявляє безпідставні ревнощі, принижує позивачку, занижує її самооцінку. Позивачка не бачить свого майбутнього у шлюбі, оскільки шлюб суперечить її інтересам. При розгляді справи не було встановлено, що шлюб між сторонами ґрунтується на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Виходячи з положень ст. ст. 110,\~112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved