Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що 16.07.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір № б/н, про надання кредиту в розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит та спалити відсотки за користування кредитними коштами, інші платежі, передбачені кредитним договором, а також можливі штрафні санкції. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач своїх зобов'язань не дотримався, у зв'язку з чим станом на 28.10.2014 року за ним утворилась заборгованість в сумі 25334,51 грн., в тому числі: непогашений кредит - 17161,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6090,81 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 400 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина, 1182,60 грн. - процентна складова. Зазначену суму, а також судові витрати, просив стягнути з відповідача. Представник позивача за довіреністю - Гірко С.Л. позов підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що кредит взяв за проханням знайомого [PERSON], який обіцяв погашати борг, однак заплатив частину, а потім зник. Він особисто в рахунок погашення заборгованості 03.11.2014 р. сплатив 850 грн. Повідомив, що стосовно вчинення [PERSON] шахрайства розпочате досудове розслідування. Суд, вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З анкети-заяви [PERSON] від 16.07.2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку вбачається, що ця анкета-заява разом з зазначеними Умовами та Правилами, а також пам'яткою клієнта та тарифами становлять договір про надання банківських послуг. Згідно з п. 1.1.5.28 цих Умов та Правил, у випадку, якщо отримувач платіжної картки дає згоду на проведення операцій з картою поза межами його зору, він несе повну відповідальність за її можливе шахрайське використання; за операції, які супроводжуються правильним введенням ПІН-коду, банк відповідальності не несе. У зв'язку з цим суд не бере до уваги доводи відповідача щодо використання його карти іншою особою, оскільки її використання відбулось за згодою відповідача. Однак суд не бере до уваги і доводи позивача, на підставі такого. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Між тим визначити, в якому розмірі та на яких умовах сторони домовились укласти договір кредиту, з наданих позивачем документів встановити неможливо. Так, відповідно до п. 2.1.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг, банк випускає клієнту карту на підставі заяви, належно оформленої та підписаної клієнтом. Однак анкета-заява, яка є складовою частиною договору, не містить зазначення, яку картку вивив бажання оформити відповідач ("Універсальну", зарплатну, пенсійну, дебетову особисту, чи картку Gold, чи "Ощадкнижка" /депозит/), який кредитний ліміт він визначив та який розмір кредитного ліміту був фактично установлений на цю картку. У зв'язку з цим суд не може перевірити правильність розрахунку позивача та з'ясувати, чи застосовуються надані позивачем тарифи по престижним картам Visa до правовідносин, які виникли між сторонами. Так, позивач зазначив, що відповідач отримав кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак анкета-заява таких умов не містить, з'ясувати належність наданих позивачем тарифів не уявляється можливим, а надані до позову Умови та правила надання банківських послуг містять узагальнені відомості, на підставі яких чітко визначити умови договору неможливо. Окрім того, згідно з п.2.1.1,12.6 «Умов та правил надання банківських послуг», банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на певних умовах. Однак доказів того, які тарифи були викладені на банківському сайті протягом періоду, за який нарахована заборгованість, та чи змінювались вони банком або залишались незмінними позивач суду не надав. Тому суд вважає, що позивач не довів свої вимоги, а тому у задоволенні позову відмовляє. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed