Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 13.01.2012 року [PERSON] уклала з ТОВ "Служба швидкого кредитування" Кредитний договір № 2907 та отримала кредит в розмірі 800,00 грн. Відповідно до п. 3.3. Договору відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 800,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 224,0 грн., що разом складає 1 024,0 грн., у строк до 26.01.2012 р. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення 1046-1053 ЦК, якщо інше не встановлено ЦК і не випливає із суті кредитного договору. 10.02.12 р. відповідач відповідно до п.2.3. Договору сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 464,0 грн. та пролонгувала договір строком до 24.02.2012 року., зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1 024,0 грн. Більше відповідач не з'являвся, на телефонні дзвінки не відповідає. Разом з тим, в порушення договірних умов відповідач станом на 23.09.2013 р. не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 800,00 грн, а також сплати процентів за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.6.1. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання позичальником зобов'язання щодо повернення кредиту, позичальник продовжує сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному пунктом 3.1. договору ( а саме: 2 (два)% за кожен день користування кредитом), до повного виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту. Таким чином, сума заборгованості разом із процентами станом на 23.09.2013 р. становить 800+9 168 = 9 968,0 грн. Відповідно до п.6.2. Договору у разі несвоєчасного повернення позичальником суми кредиту та процентів за користування кредитом, він сплачує кредитодавцю, окрім процентів за користування кредитом, визначених п.6.1. Договору, неустойку (пеню) у розмірі 1 (один) відсоток від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати. Таким чином, сума заборгованості разом із процентами та пенею станом на 23.09.2013 р. 16 092,16 грн. , яку просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у сумі 229,40 грн. Позивач звернувся до суду с заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач звернулася до суду с заявою про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, зазначила, що після укладання кредитного договору 13.01.2012 року , уклала шлюб 19.07.2012 року та змінила призвіще на [PERSON]). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 13.01.2012 року [PERSON] уклала з ТОВ "Служба швидкого кредитування" Кредитний договір № 2907 та отримала кредит в розмірі 800,00 грн. Відповідно до п. 3.3. Договору відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 800,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 224,0 грн., що разом складає 1 024,0 грн., у строк до 26.01.2012 р.(а.с.9-11). Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 800,0 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач своє зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті платежів виконав не в повному обсязі, заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем станом на 23.09.2013 року за відповідачем по укладеному кредитному договору № 2907 від 13.01.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 16 321,56 грн., яка складається: заборгованість за сумою кредиту 800,0 грн.; заборгованість за відсотками: 9 168,0 грн.; заборгованість по пені 5 724,16 грн., штраф 400,0 грн.(а.с.3-8). Однак відповідач свої зобов'язання не виконав, у встановлений строк кредит та плату за нього не повернув. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов'язково укладається в письмові формі (ст.1054, 1055 ЦК України). Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Відповідний обов'язок боржника щодо повернення кредитору на його вимогу суми боргу зі сплатою процентів встановлений ст.625 ч.2 ЦК України. При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновид якої є штраф (ст.549 ЦК України). При цьому право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст.550 ЦК України). Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором № 2907 від 13.01.2012 року, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та відповідачем даного договору із дотримання вимог діючого законодавства, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов'язань за даним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 16 321,56 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved