Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» - 02.08.2018 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, мотивуючі свої вимоги тим, що між ПАТ «АК «Київводоканал», що перейменовано у ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] 01 квітня 2016 року був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Договору позивач взяв на себе зобов`язання з надання відповідної якості послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо-будинкових систем) житлового будинку [ADDRESS] , а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги в строки та на умовах, передбачених Договором. Внаслідок неналежного виконання протягом тривалого часу зобов`язань за Договором у відповідачки в період з 01 липня 2014 року по 30 листопада 2017 року виникла заборгованість у розмірі 15 937,58 грн., крім того позивачем було нараховано 3 % річних у розмірі 1 129,69 грн. та інфляційних втрат у розмірі 6324,21 грн.. А відтак позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 23 391,48 грн. та судові витрати по справі. Рішенням (заочним) Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2019 року було задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», вирішено стягнутиз [PERSON] на користь товариства суму заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведенняв загальному розмірі 23391 грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2019 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 07 березня 2021 року використовуючи для розрахунку свою банківську картку, заявниці повідомили, що її банківську картку заблоковано. Звернувшись до відділу банку, заявниця отримала роз`яснення, що рахунки заблоковано приватним виконавцем з метою забезпечення виконання судового рішення. Таким чином, 07.03.2021 року заявниця дізналась про наявність рішення, при цьому остання не була обізнана про розгляд судом даної справи. З винесеним рішенням заявниця категорично не погоджується, заборгованість не визнає, посилаючись на те, що в здійсненому розрахунку не взяті до уваги достеменно відомі факти, зокрема те, що сім`я заявниці є багатодітною та має право на пільги. В заяві стягувачем не зазначено те, що в 2017 році було здійснено погашення боргу в сумі 8 958, 18 грн. Також, просила застосувати строки позовної давності. Ухвалою судді від 24.05.2021 було скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2019 року та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала, просила задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. На адресу суду надіслала заяви, відповідно до якої просила суд визнани вимоги позивача, як такі, що подані з пропуском строку позовної давності та з вказаної підстави відмовити у задоволенні позову. Вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача з наступних підстав. 26.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року № 1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) (а.с.7). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, у період з 01.07.2014 року по 31.03.2016, відповідач була споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) за адресою: [ADDRESS] оскільки після розміщення повідомлення про публічний договір, не відмовилася від отримання зазначених послуг та не повідомила позивача про цю відмову. Судом встановлено, що 01 квітня 2016 року між ПАТ «АК «Київводоканал», що перейменоване у ПрАТ «АК «Київводоканал» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). Відповідно до п.1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» взяло на себе зобов`язання з надання відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо-будинкових систем) житлового будинку [ADDRESS] , а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги в строки та на умовах, передбачених Договором. Згідно з п. 3.1, Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Як зазначає у своїх позовних вимогах ПрАТ «АК «Київводоканал», внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 липня 2014 року по 30 листопада 2017 року послуг за водопостачання та водовідведення, у [PERSON] виникла заборгованість у загальному розмірі 15 937,58 грн., що підтверджується довідкою та відповідним розрахунком (а.с.11-13). Частиною 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, своєчасно не сплачує вартість наданих їй позивачем послуг за водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у відповідачки утворилась заборгованість за послуги за водопостачання та водовідведення за період з 01 липня 2014 року по 30 листопада 2017 року у розмірі 15 937,58 грн., 3 % річних у розмірі 1 129,69 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6 324,21 грн. При цьому, відповідач у відзиві просила застосувати строк позовної давності, враховуючи звернення позивача до суду 02.08.2018 р. та період за який останній просить стягнути заборгованість за надання послуг з водопостачання та водовідведення. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує наступне. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ч.1, ч.3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відтак, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності про стягнення з відповідача заборгованості за період з липня 2014 р Відтак, задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період з липня 2015 року по травень 2018 року, що разом з 3 % річних та інфляційними втратами за вказаний період становить 13573 грн. 32 коп. грн., та складається з основної заборгованості - 10 297, 98 грн., 3 % річних - 597, 73 грн., інфляційні втрати - 2 677, 61 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial