Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за теплову енергію в сумі 11585,90 грн. В обгрунтування позову зазначено, що відповідач є споживачем послуг на підставі наданих нею персональних даних шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки відповідач вступила у фактичні договірні відносини з підприємством. На адресу відповідача квартири [ADDRESS] підприємством було відпущено теплової енергії на суму 9452,20 грн., а саме за період з вересня 2016 року по березень 2017 року включно, за які сплачено не було . Зі свого боку позивач договірні зобов'язання виконує в повному обсязі, у відповідності до умов договору та чинного законодавства України. Станом на 01.04.2017 року, борг відповідача перед ДП "Кіровоградтепло" ТОВ „ЦНТІ УНГА" становив 9452,20 грн. за вказаний період, 3% річних, відповідно до вимог ст.625 ЦК України - 83,73 грн; індекс інфляції, відповідно до вимог ст.625 ЦК України -479,35 грн; пеня відповідно до вимог ст. 549 ЦК України- 1570, 62 грн. Загальна сума боргу, з урахуванням вимог ст. ст. 549, 625 ЦК України становить 11585,90грн. та просив стягнути сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю. Відповідач надала заперечення проти позову з посиланням, що вона є власником даного житла, оскільки дана квартира була кооперативною і вона є спадкоємицею своїх батьків , які сплатили всі внески по даній квартирі, за період з вересня 2016 року по березень 2017 року не отримує послуги з теплопостачання, оскільки батареї в її квартирі відрізані в серпні 2016 року з дозволу голови ОЖБК , а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом відкриття особового рахунку на ім"я відповідача. Згідно позовних вимог заборгованість становить станом на 01.04.2017 року - 9452,20 грн. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, одностороння відмова від їх виконання є неприпустимою. Відповідно до ст. 162 ЖК України власник квартири зобов»язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно та за послуги теплопостачання. Сторони перебувають у фактичних договірних правовідносинах відповідно до ст. 901 ЦК України. Дані правовідносини сторін регулюються Законом України Про житлово- комунальні послуги» тобто є договірними. Відповідач не є власником даної квартири , зазначене підтверджується витягом з з Державного реєстру речових прав ( а.с. 34-36). Порядок відшкодування інфляційних витрат та 3 % річних відповідно до ст.625 ЦК України визначено законодавцем як правові наслідки порушення грошового зобов»язання. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що одним із основних обовязків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до ст.19 зазначеного Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Зазначені доводи відповідача про відсутність підстав для нарахування оплати за теплопостачання та посиланя на те, що її квартира відключена від мережі центрального опалення, про що вона повідомила позивача і заявляла про відсутність у зв»язку з цим потреби у наданні послуг централізованого опалення, що звільняє її від обов»язку оплачувати надані позивачем послуги, які вона не споживає, є безпідставними, оскільки самовільне відключення квартири від централізованого опалення суперечить Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженому наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 року № 4, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 року за № 1478/11758. Пунктом 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Згідно з п.2.5. Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п.2.6. Порядку). Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.7. Порядку). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не отримувала дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії по розгляду питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення в квартирах багатоповерхових житлових будинків на відключення належної їй квартири від мереж централізованого опалення. Відсутні дані і про те, що такий дозвіл було отримано обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Перспективне -44». Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково в розмірі 9452,20 грн. заборгованості та відмови в задоволенні вимог щодо стягнення інфляційних витрат , 3 % річних та пені. Вимоги в цій частині не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню, оскільки ст. 549 ЦК України чітко визначено , що є пенею, а ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки є грошова сума , її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В даному випадку і договір між сторонами і акт цивільного законодавства , що надавав би право позивачу на стягнення пені відсутні. При винесенні рішення, суд керується ст. ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів , наданих сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі , що відповідає частині задоволених вимог , а саме в сумі 1340,80грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial