Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом який обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] Разом з позивачем в зазначеному будинку з квітня 2003 року по травень 2005 р. була зареєстрована колишня дружина сина [PERSON]- [PERSON], а на прохання її сина в січні 2010 р. відповідач була знову зареєстрована в її будинку. Шлюб між її сином та відповідачем розірвано в жовтні 2010 року. З 2005 р. відповідач не з'являлася за місцем реєстрації, не бере участі в утриманні будинку, не сплачує комунальні платежі. Посилаючись на те, що відповідачка вже тривалий час не є членом її сім'ї, просила визнати її такою, що втратила право користування згаданим житловим будинком, а також зобов'язати Чорнухинський районний сектор Управління ДМС в Полтавській області зняти її з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд на підставі ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 21.05.2004 року позивач є власником житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] (а.с.17-18). Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. З довідки Гільцівської сільської ради Чорнухинського району від 07.09.2015 року та Чорнухинського районного сектору Управління ДМС в Полтавській області вбачається, що в згаданому домоволодінні зареєстрована [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6,11). Вищевказаною довідкою також підтверджується, що відповідач за місцем реєстрації не проживає з вересня 2005 року (а.с. 6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 22 жовтня 2010 р. (а.с.30). У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За тих обставин, коли відповідач як колишній член сім'ї власника будинку у ньому понад один рік не проживає без поважних причин, витрат на його утримання не несе, а тому втратив право на користування цим житлом. Що стосується вимог про зняття з реєстрації місця проживання, то необхідно зазначити, що відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення про позбавлення права користування житлом є підставою для зняття з реєстрації місця проживання компетентним органом, а тому ставити у суді питання про зняття з реєстрації можливо за відмови органу уповноваженого на здійснення таких дій. Отже? наявні у справі докази та їх належна оцінка є підставою для часткового задоволення позову. В зв'язку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial