Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача вартість безпідставно набутої теплової енергії за період з бкркзня 2015 року по квітень 2020 року в розмірі 40880,98 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 558,18 грн., суму трьох відсотків річних в розмірі 1227,19 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, відповідачу належить на праві власності нежитлові приміщення першого поверху 20-1, 20-3-:-20-14 загальною площею 113,8 кв.м. та нежитлові приміщення другого поверху № 20-15-:-20-31 загальною площею 190,4 кв. м. в житловому будинку літ. «А-3», загальною площею 304,2 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим вона є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву води. Позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875 від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у боржника виникла заборгованість в загальному розмірі 40880,98 грн., що утворилась за період з березня 2015 року по квітень 2020 року. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін у судове засідання. В судове засідання представник позивача, яка діє на підставі довіреності, не з`явилась, надала до суду заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач та її представник адвокат Мозгова О.А., яка діє на підставі договору про надання правових послуг у судове засідання не з`явились. Від представника відповідача до суду надійшла заява, якою просила розглянути справу у її відсутність, та застосувати позовну давність , яка є підставою для відмови у позові в частині вимог щодо стягнення заборгованості за період з березня 2015 року по 16 грудня 2017 року. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.10.2012 [PERSON] на праві власності належать першого поверху 20-1, 20-3-:-20-14 загальною площею 113,8 кв.м. та нежитлові приміщення другого поверху № 20-15-:-20-31 загальною площею 190,4 кв. м. в житловому будинку літ. «А-3», загальною площею 304,2 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно актів обстеження системи теплоспоживання будинку за адресою: [ADDRESS] відповідну будівлю обслуговує КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно матеріалів справи, КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. З наданої позивачем відомості нарахувань та сплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу вбачається, що за період з березня 2015 року по квітень 2020 року відповідач має заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в загальному розмірі 40880,98 грн. Представник відповідача просила суд про застосування до позовних вимог строків позовної давності. Відповідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Крім того суду зазначає, що значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно приписам п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов`язання. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вказана правова позиція викладена 22 березня 2017 року в постанові Верховного Суду України по справі№761/12553/15-ц. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з опалення та підігрів води підлягають частковому задоволенню, а саме в межах строку позовної давності, за період з грудня 2017 року по 09 квітня 2020 року в розмірі 22218,12 грн. за опалення та підігрів води. У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача в межах загального строку позовної давності за період з грудня 2017 року по квітень 2020 року інфляційних витрат підлягає задоволенню у розмірі 185,20 грн. та 3% річних у розмірі 666,79 грн.. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно наявного в матеріалах справи платіжних доручень № 15810 від 11.12.2019 та № 4678 від 17.04.2020, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 2102,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1136,57 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial