Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 06.09.2002 року. На даний час рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 03.12.2013 року шлюб розірваний. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 2013 року, коли стосунки припинилися, відповідач уїхав, діти залишилися проживати з позивачем. З цього та до теперішнього часу відповідач практично не бачився з дітьми, не цікавиться життям останніх, не вживає заходів до налагоджування стосунків з дітьми, ігноруючи при цьому рішення суду в частині щомісячної сплати аліментів. Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги із зазначених вище підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Представник третьої особи позовні вимоги не визнала, оскільки, проведеною перевіркою органом опіки та піклування зроблено висновок про не доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки це не буде відповідати інтересам дітей. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши позивача, її представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснення неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати/батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини, страждають на хронічний алкоголізм чи хворіють на наркоманію. Ст. ст. 150, 151 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу тощо. Зазначені фактор, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження, позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області № 33/923 від 02.03.2018 р. та доданих матеріалів вбачається, що позивач самотужки виховує дітей - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], турбується про їх здоров'я, матеріальне забезпечення, активну участь у вихованні дітей приймають їх бабуся та дідусь. Мати [PERSON] працює в Росії, з нею проживає син [PERSON]. Батько дітей після розлучення з позивачем проживає у м. Калуш Івано-Франківської області з іншою родиною. Скарг на його поведінку не надходило. У зв'язку з характером роботи знаходиться у тривалих відрядженях, тому потребує часу для виправлення ситуації та налагодження стосунків з сином та доньками, про що виразив побажання, що підтверджує його небайдуже ставлення до дітей. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтвердила факт перебування на даний час на заробітках у Російській Федерації, де з нею також знаходиться син [PERSON]. Зазначила про те, що відповідач останнім часом кожен місяць перераховує на її картковий рахунок аліменти на утримання дітей, що також підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою ПАТ КБ «Приватбанк». Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків суд до уваги не приймає, оскільки вони є голослівними, без зазначення об'єктивних фактів та обставин щодо поведінки [PERSON] Опитані в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], малолітні [PERSON], [PERSON], дали пояснення щодо бажання залишитися з матір'ю. Підтвердили факт особистого спілкування з батьком взимку 2018 року у м. Нова Каховка. Таким чином, у судовому засіданні знайшов свого підтвердження той факт, що з 2013 року до теперішнього часу відповідач практично не бачився зі своїми дітьми, що свідчать про те, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки стосовно неповнолітніього [PERSON], малолітніх [PERSON], [PERSON] в частині того, що не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Разом з тим, враховуючи, що відповідно до роз'яснень п. 18 Пленуму ВСУ№ 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Тому, виходячи із особистих стосунків між позивачем та відповідачем, характеру їх роботи, які протягом тривалого часу знаходяться на відстані від місця проживання та дітей, виходячи із бажання відповідача належним чином виконувати свої батьківські обов'язки та налагоджувати стосунки з дітьми, тому у даному випадку суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову про позбавлення його батьківських прав, з попередженням відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладанням на орган опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов'язків з боку [PERSON]

Outcome: dismissed