Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на будинковолодіння в [ADDRESS] , яке належало його бабі [PERSON] , що померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки його мати як спадкоємець першої черги подала заяву нотаріусу про відмову від спадщини на користь позивача. Однак, свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця на спірне майно позивач отримати не зміг в силу відсутності правовстановлюючих документів на будинковолодіння на ім`я спадкодавця, оскільки за життя [PERSON] не отримала свідоцтва про право власності. В судових засіданнях позивач позов підтримав повністю. Ствердив, що спірне будинковолодіння було придбане спадкодавцем у стані 50% готовності, добудоване та прийняте в експлуатацію 15.03.1965 р. Однак баба за життя не виготовив правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відповідач довідками №№ 503, 505, 507 від 27.01.2017 р. повідомив, що вказане будинковолодіння не оформлене, у ньому до смерті була зареєстрована одна [PERSON] , а на даний час у цьому будинку ніхто не зареєстрований. Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення суд встановив наступне. [PERSON] є онуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 12.08.1986 р., [NUMBER] від 08.12.1964 р.. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14.12.2011 р.. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала одна у [ADDRESS] , що підтверджується овідками виконкому Ярмолинецької селищної ради №430 від 23.01.2017 р., №476 від 26.01.2017 р., №503 від 27.01.2017 р.. На даний час у вказаному будинку ніхто не зареєстрований, що підтверджується довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради №505 від 27.01.2017 р.. Відповідно до технічного паспорту, складеного на 04.01.2017 р., будинковолодіння в [ADDRESS] , складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 56,8 кв.м., сараю з літньою кухнею літ. Б загальною площею 32 кв.м., підвалу літ. б загальною площею 14,4 кв.м., сараю літ. В загальною площею 9,3 кв.м., сараю літ. Г загальною площею 12 кв.м., убиральні літ. Д загальною площею 1 кв.м., сараю літ. Е загальною площею 1,7 кв.м., огорожі 1-3. Вказаний будинок актом про завершення будівництва від 15.03.1965 р. прийнято в експлуатацію, а відповідно до реєстраційного посвідчення зареєстрований за [PERSON] 13.03.1965 р., але із зазначенням його адреси - [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи №47-2012 вбачається, що у встановлений законом строк донька [PERSON] - [PERSON] 31.05.2012 р. подала приватному нотаріусу заяву, якою відмовилась від належного їй за законом спадкового майна після смерті [PERSON] на користь онука померлої - [PERSON] .. [PERSON] прийняв спадщину, подавши нотаріусу 31.05.2012 р. відповідну заяву. Однак, листом №5/01-16 від 16.01.2017 р. нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів на будинковолодіння, розбіжністю в адресах будинковолодіння. Проте, у відповідності до довідки виконкому Ярмолинецької селищної ради №476 від 26.01.2017 р., будинок за адресою [ADDRESS] , відповідає адресі [ADDRESS] та адресі [ADDRESS] . Він є одним і тим же будинком. У відповідності до довідки виконкому Ярмолинецької селищної ради №504 від 27.01.2017 р., зазначений будинок не оформлений згідно по господарської книги №16 стор. 61 за 2011-2017 роки. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. З технічного паспорту не вбачається дати будівництва спірного майна, однак, відповідно до акту про завершення будівництва, спірне будинковолодіння було прийняте в експлуатацію у 1965 р.. На відповідний період державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що власником спірного будинковолодіння на момент смерті був спадкодавець і це майно було успадковане позивачем. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позов слід задовольнити, у зв`язку із чим, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved