Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Центрального ВДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивував тим, що 18.02.2020 йому стало відомо про наявність запису про арешт всього майна, який внесено до Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 200814849, до Спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі постанови Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницький області ВП № 50191711 від 23.11.2016. Крім того, позивач зазначив, що за пошуком в Автоматизованій системі виконавчого провадження було встановлено, що 17.02.2016 Центральним ВДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницький області відкрите виконавче провадження № 50191711 з примусового виконання виконавчого листа №127/16020/15-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 08.02.2016, про стягнення з нього на користь ТОВ «ОТП Факторинг» суми коштів у розмірі 1 121 732,68 грн, в межах якого, 23.11.2016 винесено постанову про арешт всього майна. Однак, 28.02.2017 ВП № 50191711- завершено, а виконавчий лист був повернутий ТОВ «ОТП Факторинг», із встановленням строку для повторного пред`явлення до 28.02.2019. Також, позивач зазначив, що виконавчий лист № 127/16020/15-ц від 08.02.2016 до виконання повторно не пред`являвся, строк на його повторне пред`явлення збіг, а спірні правовідносини між сторонами вирішені у повному обсязі. Ухвалою Вінницького міського суду вінницької області від 26.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Третя особа своїх пояснень щодо вказаних позовних вимог не надала. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, жодних заяв від них не надходило, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Представник третьої особи також не з`явився в судове засідання, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом установлено, 23.11.2016 в межах виконавчого провадження № 50191711 по виконанню виконавчого листа №127/16020/15-ц, виданого 08.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Факторинг Україна» коштів на підставі заяви стягувача № 1715/07-30 Центральним ВДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницький області винесено постанову про арешт майна ВП № 50191711, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON] , у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження(а.с.10). 28.02.2017 державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницький області Бондарчук О.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.11) За відомостями автоматизованої системи в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень виконавче провадження № 50191711 відкрите 17.02.2016 Центральним відділом ДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницький області, з примусового виконання виконавчого листа № 127/16020/15-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 08.02.2016, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг» коштів у розмірі 1 121 732,68 грн, в межах якого, 23.11.2016 винесено постанову про арешт всього майна позивача. 28.02.2017 року виконавчий лист був повернутий ТОВ «ОТП Факторинг», із встановленням строку для повторного пред`явлення до 28.02.2019, виконавче провадження № 50191711 завершено. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.02.2020 слідує, що на підставі постанови Центрального ВДВС м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницький області (на сьогоднішній день перейменований на Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Хмельницький)) про арешт майна ВП № 50191711 від 23.11.2016 внесено запис про арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 17589141, що належить [PERSON] . За даними з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 25.06.2020 слідує, що на підставі постанови Центрального ВДВС м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницький області про арешт майна ВП № 50191711 від 23.11.2016 зареєстрований арешт щодо всього рухомого майна належного [PERSON] . Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 57 «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Аналіз вказаної норми свідчить, що накладення арешту на майно боржника в процедурі виконавчого провадження застосовується державним виконавцем як виконавча дія спрямована на забезпечення реального виконання рішення. Тобто накладення арешту на майно є одним із заходів реалізації наданих державному виконавцю Законом України "Про виконавче провадження" прав в процедурі виконавчого провадження спрямованих на реальне виконання рішення, що підялгає примусовому виконанню. Примусове виконання рішення суду здійснюється до його завершення (закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчих документів з різних підстав), за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. За даними АСВП виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] відсутні. Виконавче провадження №50191711 в межах якого накладений арешт завершено, виконавчий лист повернутий ТОВ «ОТП Факторинг», із встановленням строку для повторного пред`явлення до 28.02.2019. Пред`явлення його повторно до виконання чи поновлення строку для пред`явлення його для виконання судом не встановлено. Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент повернення виконавчого документу стягувачу), у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як установлено судом виконавче провадження № 50191711 завершено, виконавчий лист №127/16020/15-ц повернутий стягувачу та повторно до виконання не пред`являвся, строк повторного пред`явлення сплинув 28.02.2020, відомості про позивача, як боржника, у Єдиному реєстрі боржників, відсутні. Наявність обтяження не забезпечує виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню, так як виконавче провадження як таке відсутнє. Вказане обтяження порушує права позивача. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд дійшов висновку, що в даному випадку існують підстави для захисту прав позивача шляхом зняття арешту, накладеного постановою Центрального ВДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницький області ВП № 50191711 від 23.11.2016 з примусового виконання виконавчого листа № 127/16020/15-ц. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved