Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради 30.07.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Покровської міської ради про позбавлення батьківських прав, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружжя [PERSON] не працюють, ухиляються від виконання батьківських обов'язків у відношенні дітей, зловживають алкогольними напоями, перебувають на обліку в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Покровськ». Службою у справах дітей спільно з іншими зацікавленими службами міста проводилась профілактична робота із відповідачами: сім'я відвідувалась за місцем проживання, проводились бесіди про відповідальність батьків за ухилення від виховання дітей. Спеціалістами служби ініціювалось питання притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП. Згідно із постановою Красноармійського міськрайонного суду від 04.09.2015 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.184 ч. 1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження. Відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду від 07.06.2016 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.184 ч.2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно із постановою Красноармійського міськрайонного суду від 21.03.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.184 ч.І КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження. Відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду від 23.11.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.184 ч.2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Крім того відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2016 року [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На підставі рішення виконкому Покровської міської ради №324 від 26.10.2017 малолітній [PERSON], [INFO], з 15.11.2017 року перебуває у комунальній установі охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка». За час перебування дитини в будинку батьки долею дитини не цікавились, обов'язків по вихованню дитини не виконували, заходів для повернення на виховання дитини в сім'ю не здійснювали. Термін перебування малолітнього [PERSON] в зазначеному закладі сплинув, але батьки не забрали дитину на виховання в родину. 16 травня 2018 року складений акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. Обстеження матеріально-побутових умов проживання показало, що за адресою проживання відповідачів не створено умов для проживання, навчання та розвитку малолітніх дітей. Представник позивача Органу опіки та піклування у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі (а.с.48). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися без повідомлення причин, відзив не подали. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи Служби у справах дітей Покровської міської ради у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.49). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.3-4). Подружжя [PERSON] не працюють, ухиляються від виконання батьківських обов'язків у відношенні дітей, зловживають алкогольними напоями. Згідно листа КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Покровськ» від 18.06.2018 року [PERSON] перебуває на обліку в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Покровськ» з 17.05.2016 року, [PERSON] перебуває на обліку в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Покровськ» з 20.08.2015 року (а.с.19-20). Згідно актів обстеження умов проживання від 05.05.2018 року та 25.05.2018 року за адресою [ADDRESS] не створено умов для проживання малолітніх дітей (а.с.11-12). Згідно акту-повідомлення про відповідальність батьків за ухилення від виховання дітей від 08.02.2017 року відповідачу [PERSON] вручено зазначене повідомлення (а.с.21). Згідно постанови Красноармійського міськрайонного суду від 04.09.2015 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.184 ч. 1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.22). Згідно постанови Красноармійського міськрайонного суду від 07.06.2016 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.184 ч.2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.23). Згідно постанови Красноармійського міськрайонного суду від 21.03.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.184 ч.І КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.24). Згідно постанови Красноармійського міськрайонного суду від 23.11.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.184 ч.2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.25). Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 27.07.2018 року є підстави позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.26). Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 157 СК визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз»яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст. З Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] у відношенні малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і це буде відповідати інтересам дітей. Крім того, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 352,40 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved