Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про встановлення батьківства, мотивуючи тим, що [INFO] народила сина [PERSON], перебуваючи у шлюбі, а тому батьком дитини на підставі ч.1 ст.122 СК України, записаний її чоловік [PERSON], який не є його біологічним батьком. Намагаючись приховати факт народження дитини від чоловіка, 05.01.2016 року у пологовому будинку написала заяву, у якій відмовилась від дитини, зазначивши, що перебуває у важкому матеріальному становищі та її чоловік не є біологічним батьком дитини. 22.03.2016 року надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення дитини, яку в подальшому відкликала. Пізніше довідалась, що 25.02.2016 року відділом ДРАЦС Івано-Франківського МУЮ зареєстровано народження покинутої дитини - [PERSON], [INFO], яка проведена згідно ст.133 СК України. Додатковою обставиною, що вплинула на її рішення відмовитись від дитини стало те, що вона тривалий час хворіє на онкологічне захворювання, яке потребує значних фінансових витрат. В подальшому орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до її чоловіка [PERSON] про позбавлення батьківських прав, з якого останньому стало відомо про народження нею дитини, у зв'язку з чим ним заявлено позов про оспорювання батьківства, під час розгляду якого призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу для фстановлення факту кровної спорідненості між [PERSON] та [PERSON] Висновком експерта встановлено, що [PERSON] не може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO] Оскільки біологічним батьком дитини є відповідач, просить визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO] Позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 87, 96,98). Представник позивачки - [PERSON] в судовому засіданні 24.05.2017 року заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 99). Проти здоволення заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених в попередньо поданих до суду письмових запереченнях, просив відмовити в повному обсязі (а.с. 45-46). Представник третьої особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог та проводити розгляд справи без його участі (а.с. 100). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копій Заяви батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я, Акта закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я Івано-Франківського МКПБ від 15.01.2016 року, [PERSON] відмовилась забрати свою дитину чоловічої статі - хлопчика [PERSON], [INFO], ім'я, по-батькові не визначено, із Івано-Франківського МКПБ, відділення для новонароджених №2, у зв'язку з тим, що перебуває у важкому матеріальному і фінансовому становищі. Сімейний стан: одружена, чоловік не являється біологічним батьком дитини. Відомості про батька: [PERSON], 1966 р.н. згідно паспорта матері [PERSON] шлюб зареєстровано Завійською с/р Калуського р-ну Івано-Франківської обл.18.09.1993 року. Відомості про інших родичів - відсутні (а.с. 13-14, 11-12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.02.2016 року №118, повідомлення Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.02.2016 року №689/03.4-03-04, зареєструвано народження покинутої дитини - [PERSON], [INFO], у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції. Батьками дитини записано: батько - [PERSON], громадянин України; матір - [PERSON], громадянка України (а.с. 5, 6). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 25.02.2016 року, копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00016366714 від 25.02.2016 року, [PERSON] народився [INFO], про що складено відповідний актовий запис №505, в графі "Батько" зазначений [PERSON], в графі "Мати" зазначена [PERSON]. Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (а.с. 4, 9-10). Як вбачається з копії Витягу з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.03.2016 року №188 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON], [INFO], покинутому в Івано-Франківському міському клінічному пологовому будинку. Встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO], який перебуває в Івано-Франківській обласній дитячій клінічній лікарні, призначивши опікуном [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 58). Згідно копії Акта про факт передачі дитини від 18.03.2016 року, копії довідки Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 17.03.2017 року №167, дитину [PERSON], [INFO] передано [PERSON] та зареєстровано місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 57, 56). 22.03.2016 року [PERSON] надано згоду на усиновлення дитини [PERSON], [INFO], яка засвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Чумакевич Л.М., зареєстровано в реєстрі за №287. Як вбачається з заяви від 23.08.2016 року, засвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Горчак О.С., [PERSON], 1975 р.н., перебуваючи при здоровому розумі і ясній пам'яті та діючи добровільно, стверджує той факт, що її чоловік, [PERSON], 1966 р.н., (шлюб зареєстровано 18.09.1993 року Виконкомом Завійської сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області) не є біологічним батьком її дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Згідно заяви від 28.02.2017 року, засвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Чумакевич Л.М., зареєстровано в реєстрі за №148, [PERSON] відповідно до ч.6 ст.217 Сімейного кодексу України відкликає надану 22.03.2016 року згоду на усиновлення дитини [PERSON], [INFO] Повідомляє, що на момент написання даної заяви рішення суду про усиновлення не набрало чинності (а.с. 17). Відповідно до копії Висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 21.01.2017 року №10/74, складеного на виконання ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.11.2016 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі №344/11034/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON]Є про оспорювання батьківства, [PERSON] не може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 18-24). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.06.2017 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про встановлення батьківства призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: 1. Чи може бути [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS] біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]? Проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи доручено експертам Львівського ЕДЕКЦ МВС України, що знаходиться за адресою: 79040, м.Львів, вул. Збиральна, 24. Витрати по проведенні експертизи покладено на позивачку [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS]. Зобов'язано [PERSON], [PERSON], третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з'явитися за викликом експертів разом з дитиною [PERSON], [INFO] у визначений день і час, надати експертам всі необхідні для проведення зазначеної експертизи матеріали та надати доступ до досліджуваних експертами об'єктів. Як вбачається з повідомлення судового експерта [PERSON] №10/581 від 03.08.2017 року [PERSON] та [PERSON] з представником органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Львівського НДЕКЦ МВС України у визначений експертом час не з'явилися, що унеможливило відбирання експериментальних зразків та проведення молекулярно-генетичної експертизи. У зв'язку з вищезазначеним, відповідно до ст.53 ЦПК України, повідомляє про неможливість проведення молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 81-83). Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Віповідно до ч.3 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що, оскільки позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач є батьком малолітного [PERSON], а відповідач [PERSON] заперечує факт його кровного споріднення з малолітнім [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 122, 128, 133, 135, 136 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed