Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі ордера та угоди про надання правової допомоги від 28.08.2020 року, звернулась до суду з позовом до ТОВ «Авентус Україна» про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горая Олега Станіславовича № 9392 від 08.07.2020 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» грошових коштів, таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича відкрито виконавче провадження № 62702913 від 03.08.2020 року з виконання виконавчого напису № 9393 виданого 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. Позивач із даним виконавчим написом не згоден, оскільки вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримувала від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Також, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача, оскільки безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Вважає, що вказаний виконавчий напис є неправомірним та таким, що не підлягає виконанню . Ухвалою суду від 11.09.2020 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Сідько С.І. у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Сідько С.І. надала до суду письмову заяву від 22.03.2021 року (а.с.) у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Одночасно просить розгляд справи провести без її з позивачем участі. Представник відповідача ТОВ «Авентус Укарїна» у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. 09.09.2020 року представником відповідача ТОВ «Авентус Укарїна» адвокатом Бабенковою Н.А., яка діє на підставі ордера серії КС №700956 від 13.08.2020 року (а.с. 64) подано відзив на позовну заяву, у якому викладено заперечення проти позову на обґрунтування яких вказав, ТОВ «Авентус Укарїна», у зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань за договором № 1701736 від 26.12.2019 року, звернувся до приватного нотаріуса з метою позасудового захисту своїх майнових прав шляхом вчинення виконавчого напису, що не суперечить закону. На переконання відповідача виконавчий напис є таким, що вчинений на підставі закону, оскільки нотаріусу було надано усі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Одновачно у відзиві представник відповідача ТОВ «Авентус Укарїна» просить розгляд справи провести без участі представника відповідача (а.с 42-46). Треті особи що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлялись. Будь-яких заяв чи клопотань від третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, приходить до переконання що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 08 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 9392, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який є боржником за Кредитним договором 630119053 від 07 квітня 2014 року, укладеним з АТ "Альфа-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1701735 від 26 грудня 2019 року, укладеним з ТОВ «Авентус Укарїна» Стягнення заборгованості проводиться за період з 07 лютого 2020 року по 22 травня 2020 року. Сума заборгованості складає 11 160,00 гривні, в тому числі: прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2160,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3000,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 800,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 11 960,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильович відкрито виконавче провадження ВП № 62702913 від 03.08.2020 року з виконання виконавчого напису № 9392 виданого 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Звертаючись до суду з вищевказаним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позивач зазначає, що такий порушує його законне право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих позивачем суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, як і не надано приватним нотаріусом на вимогу суду документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис для з`ясування наявності безспірності заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Правова допомога позивачу надавалася адвокатом Сідько С.І. яка діяла на підставі ордеру від 28.08.2020 серія ПТ № 213946 (а.с.22), та угоди про надання правової допомоги від 28.08.2020 року (а.с. 23). Згідно з п.1.6,1.7 угоди про надання правової допомоги від 28.08.2020 року, за надання правничої допомоги, розрахунок по даній угоді проводитьсяв порядку та на умовах, зазначених в додатках Також передбачено, що за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. Згідно з актом, всього адвокатом Сідько С.І. надано позивачу послуг на загальну суму 6000,00 грн., що відповідає попередньо повідомленому позивачем в позовній заяві розрахунку вартості адвокатських послуг. Відповідно до квитанції від 25.08.2020 року позивач сплатила на користь адвоката Сідько С.І. 6000,00 грн. (а.с. 25). Таким чином, сума судових витрат, заявлених до відшкодування, відповідає умовам договору про надання правової допомоги та підтверджена відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Разом з тим, приписами ч.5 ст.137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Аналіз чинного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо

Outcome: approved