Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, у якому просить: стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання; збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 28 липня 2016 року, ухваленого в справі № 630/417/16-ц) з 700,00 грн. щомісячно до 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот) щомісячно з індексацією до досягнення дитиною повноліття; Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сторони мають спільних дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі, який на даний час розірваний. Відповідач ухиляється від покладеного обов`язку щодо утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , яка продовжує навчатися, матеріальної допомоги не надає. Крім того, рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 28.07.2016 присуджено стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] у розмірі 700 грн., починаючи з 12.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Разом із тим, на теперішній час даний розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, матеріальний стан позивача змінився та стан здоров`я погіршився. Виходячи з викладеного, позивач звернулась із даним позовом до суду. Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 17.03.2020 позов [PERSON] задоволено. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 25.06.2020 вказане заочне рішення скасоване за заявою відповідача, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями та телефонограмою. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи. Крім того, суд зазначає, що 17.07.2020 набрав чинності закон №731-ІХ від 18.06.2020 року, яким встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, протягом вказаного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Відповідач заперечень на позов до суду не подав, клопотання про продовження строку його подання також не заявив, правом на представництво у судовому розгляді не скористався. Враховуючи, що належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду відповідач в судове засідання не з`явився, суд, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, розглядає справу без його участі. При цьому, враховуючи, що в заяві про скасування заочного рішення відповідач стисло виклав свою позицію щодо предмету спору, суд не вбачає підстав для проведення судового розгляду в заочному порядку. Третя особа в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлялась судом завчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, тому суд вважає можливим розглянути справу без її участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 26 січня 2015 року. 15 вересня 2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що зареєстрований Люботинським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління Юстиції в Харківській області, актовий запис № 104 від 15.09.2016, змінивши прізвище на « [PERSON] ». Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.08.2001) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.03.2013). Доньки проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Люботинської міською ради № 03-10/136 від 14.01.2020. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного обов`язку щодо утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , яка продовжує навчатися, матеріальної допомоги не надає. Згідно довідки № 85 від 13.01.2020 [PERSON] ,2001 р.н. навчається на другому курсі ступеню вищої освіти «Бакалавр» факультету « Дизайн середовища» , спеціальності «Дизайн», спеціалізації « Дизайн одягу (взуття)» денної форми навчання Харківської державної академії дизайну і мистецтв за кошти фізичних осіб. Термін навчання 01.09.2018-30.06.2022. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу донькам згідно даних довідки про доходи №5819/9/53 від 12.02.2020 Харківського управління Головного управління ДПС і Харківській області. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині з огляду на встановлений законодавством обов`язок щодо утримання дітей, що продовжуються навчатись, а також достатнього матеріального становища у відповідача задля реалізації вказаного обов`язку. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 28 липня 2016 року стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньок - [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 12.07.2016 і до досягнення повноліття та [PERSON] , [INFO] в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з 12.07.2016 і до досягнення повноліття. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що умовою збільшення розміру аліментів є факт зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з батьків та в інших випадках передбачених Сімейний кодексом України, що має бути підтверджений відповідний доказами. На підтвердження наявності підстав збільшення розміру аліментів, позивачем [PERSON] подано наступні докази, а саме: свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] від 26.10.2016), а також довідкою від 06.09.2019, довідкою від 20.11.2019 та випискою від 04.05.2019, що свідчать про погіршення стану здоров`я позивача. Таким чином, суд дійшов висновку, що після ухвалення рішення Люботинським міським судом Харківської області про стягнення аліментів, матеріальне становище позивача змінилося, оскільки з`явився ще один утриманець, а також значно погіршилося здоров`я. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що оплату навчання старшої доньки здійснює саме він, оскільки згідно наданих суду копій квитанцій, доданих до позову, платником є [PERSON] . Також суд відхиляє доводи відповідача, викладені у заяві про скасування заочного рішення, стосовно невідповідності розміру аліментів, заявлених до стягнення, встановленим законодавством розмірам, оскільки у разі задоволення позову, розмір аліментів перевищуватиме встановлений законом розмір прожиткового мінімуму. Крім того, відповідач також має на утриманні дитину від нинішнього шлюбу, матір, а також дитину його теперішньої дружини від попереднього шлюбу. Відхиляючи вказані доводи, суд зазначає, що по-перше, утримання дитини, батьком якої він не є не входить до його визначених законодавством обов`язків, на відміну від обов`язку утримувати своїх власних дітей, по-друге, розмір аліментів, про стягнення якого заявлено вимоги, на думку суду самостійно не забезпечить повноцінного та гармонійного існування та розвитку дітей, а отже очевидним є наявність відповідних видатків і з боку позивача. Також суд враховує, що згідно інформації Головного управління ДПС у Харківській області, середній заробіток [PERSON] за період 2017-2018 роки складав 22602 грн. на місяць. Інформація за 2019 рік не надано в зв`язку з не настанням строку подання декларації. Таким чином, аналізуючи викладені обставини, з урахуванням значного погіршення стану здоров`я позивача та необхідності відповідного лікування, суд дійшов висновку, що навіть наявність іншої дитини, яку необхідно утримувати, розмір заробітку відповідача дозволяє належним чином здійснювати обов`язок по утриманню дітей, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про стягнення аліментів. За змістом ч.1, 2, 6 ст.141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору,суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved