Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач у листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 1942 грн. 65 коп. та 1378 грн. судового збору. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] , газопостачання якого здійснює позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" на підставі фактичних договірних відносин. Відповідач не здійснює оплату за спожитий природний газ, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 1942 грн. 65 коп. Ухвалою суду від 05 квітня 2018 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ залишено без розгляду (а.с. 59). Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 05 липня 2018 року ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 05 квітня 2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 105-106). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 120) Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подала. З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Справу розглянуто за правилами спрощеного провадження. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по газопостачанню, які врегульовані ст.714 Цивільного кодексу України, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідач [PERSON] , як споживач (особовий рахунок [NUMBER] ), має заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1942,65 грн, яка виникла за період з 01.07.2015 по 31.05.2016, що підтверджується розрахунком споживання природного газу, та розмір якої відповідач не оспорила та не спростувала (а.с. 6). Положенням ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Таким чином, відповідач [PERSON] не оплатила вартість прийнятих ресурсів - природного газу , тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог. Судові витрати позивача покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved