Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є власником квартири в [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований син від першого шлюбу [PERSON] , який в квартирі не проживає. Після закінчення в червні 2017 року Рівненського медичного коледжу він забрав всі свої особисті речі та виїхав з м.Рівне. Місце проживання сина йому не відомо. Реєстрація в квартирі відповідача не дає йому можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Ухвалою від 9 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Свідок [PERSON] показав, що проживає в будинку [ADDRESS] з 1973 року. Знає добре родину позивача та знав його сина [PERSON] від першого шлюбу. В квартирі відповідач не проживає з 2017 року, його речей там немає. Він щотижня відвідує помешкання позивача, а тому стверджує, що [PERSON] в ній не проживає. Свідок [PERSON] показав, що проживає в одному будинку з позивачем. Сина позивача [PERSON] не бачив вже протягом тривалого часу, більше п`яти років. Ні в квартирі, ні в дворі будинку відповідача з цього часу не зустрічав. Свідок [PERSON] показав, що нині в позивача нова сім`я, двоє дітей. Сина від першого шлюбу не бачив вже давно. З позивачем спілкується часто, буває в його квартирі, особистих речей відповідача в ній немає. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 9 лютого 1999 року, виданого державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Дацюк С.Г., договору дарування частини квартири від 20 вересня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. та зареєстрованого в Рівненському МБТІ 18 листопада 2002 року за реєстровим № 72-148-19108, та договору дарування від 18 листопада 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В., зареєстрованого в Рівненському МБТІ 27 листопада 2002 року за реєстровим № 72-148-19108. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований як член сім`ї власника житла [PERSON] , син позивача, про що свідчить довідка про склад сім`ї № 08/04 від 8 квітня 2021 року, видана Житлово-будівельним окоперативом "Радуга", довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області та свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2017 року, що встановлено з показань свідків та підтверджується актами комісії від 19 грудня 2019 року, 20 лютого 2020 року, 20 грудня 2020 року, 7 квітня 2021 року, складеними мешканцями будинку [ADDRESS] , затвердженими головою правління ЖБК "Радуга". Доказів поважності причин відсутності відповідача в помешканні за місцем реєстрації понад один рік чи наявності домовленості між ним та власником житла суду не надано. За нормами ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу житлом, відтак, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved