Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивачі в квітні 2016 звернулись до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 24 березня 2012 року помер їх син [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з торгового металевого павільйону з додатково прибудованим торговельним приміщенням і літнім майданчиком, розташований за адресою: м. Донецьк, вул. Кірова (зупинка "Гастроном") в Ленінському районі м. Донецька. Фактично спадщина ними була прийнята, оскільки на момент смерті сина проживали та були зареєстровані з ним за однією адресою, окрім того ними було подано заяву в Восьму Донецьку державну нотаріальну контору, де було зареєстровано спадкову справу за № 54267997. Вони є спадкоємцями першої черги за законом. Крім них спадкоємцем першої черги також є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON], які у встановлений законом строк не прийняли спадщину і на момент смерті спадкодавця з ним не проживали. У 2013 році вони вирішили оформити документи для здійснення підприємницької діяльності в належному їм паві льоні, однак зясувалося, що павільйоном самостійно користується відповідач [PERSON], хоча законних прав на це не має. В даний час відповідач [PERSON] продовжує здавати приміщення в оренду та отримувати від цього прибуток. Вважають, що вони вступили в спадок після смерті сина [PERSON], однак не мають можливості ним володіти, розпоряджатися та користуватись, у звязку з чим вимушені звернутись до суду із даним позовом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились, надали суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити. Належно повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Виходячи зі змісту ст. ст. 1296 - 1298 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у ч. 2 ст. 23 його постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради ПП [PERSON] було надано земельну ділянку площею 40,0 кв.м. в оренду на пять років для розташування металевого павільйону з реалізації товарів народного споживання по вул. Кірова Ленінського району м. Донецька (а.с. 11-12) Копією паспорта на обєкт обслуговування населення підтверджується, що по вулиці Кірова (зупинка «Гастроном») у Ленінському районі дійсно розташований торговий металевий павільйон з призначенням для реалізації товарів народного споживання (а.с.13-21) 24 березня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 659237 від 04 грудня 2012 року (а.с.5) Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з торгового металевого павільйону з додатково прибудованим торгівельним приміщенням і літнім майданчиком, розташований за адресою: м. Донецьк, вул. Кірова, Ленінський район. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (витяг № 33511491) 18 березня 2013 року нотаріусом восьмої донецької державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 54267997, при цьому вказаний витяг не містить даних хто саме з спадкоємців звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] (а.с.8) Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 17 липня 2014 року за № 13.1-32/357 з метою сприяння у захисті законних прав та інтересів громадян України та недопущення пропуску строків, визначених законодавством для прийняття спадщини, заява про прийняття спадщини може бути тимчасово прийнята будь-яким нотаріусом за місцем зверення спадкоємця, незалежно від місця відкриття спадщини. За загальним правилом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.10 ЦПК України). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачі не надали постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а її відсутність свідчить про недотримання спадкоємцями встановленого законодавством України порядку оформлення права на спадщину, за таких підстав у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed