Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» за кредитним договором № 371 від 09.11.2006 року, що становить в гривневому еквіваленті 582 855(п'ятсот вісімдесят дві тисячі вісімсот п'ятдесят п'ять )грн.79коп. з них кредит 20 882,10 долари США; відсотки 1 479,62 доларів США; комісія за РО 0,00 грн; неустойка 13 895,86 грн. звернути стягнення на належний на праві приватної власності [PERSON] предмет іпотеки - трикімнатну квартира [ADDRESS]. Дана квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, що укладений 09.11.2006 рок посвідчений Тимченко Т.В. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстром № 2882, шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнській Акціонерний Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціні на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» всіх прав продавця, у тому числі, не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючі документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах держави влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувані всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні і містах Києві та Севастополі державні адміністрації, акредитовані суб'єкти, та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції і реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - трикімнатну квартира [ADDRESS], отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. Позов обґрунтовано тим, що 09.11.2006р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 371. За умовами вказаного кредитного договору позичальнику було надано кредит у сумі 63000 доларів США з відсотковою ставкою 14,00% річних, строком по 09 листопада 2026 року. 09.11.2006р. в рахунок забезпечення виконання позичальником будь-яких зобов'язань, в рамках вищевказаного кредитного договору, між банком та відповідачем був укладений іпотечний договір, зареєстрований 09.11.2006 року, за умовами якого предметом іпотеки є вищевказане нерухоме майно. На виконання вимог п.5.1 іпотечного договору у зв'язку з порушенням позичальником своїх кредитних зобов'язань банк направляв іпотекодавцю вимоги про усунення цих порушень, але до теперішнього часу вимоги банку залишилися без задоволення. Належним чином повідомлений про час та місце слухання справи відповідач не з'явився в судове засідання, подавши при цьому заяву про розгляд справи за відсутності. Судом вживались передбачені законом заходи для забезпечення явки в судове засідання відповідача, однак він не з'явився в судове засідання з невідомих суду причин. За таких обставин суд розглядає справу у заочному порядку згідно зі ст.224 ЦПК України та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Постановою правління Національного Банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було прийнято рішення про процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» згідно якої 30.03.2015року розпочато процедуру ліквідації (а.с.17). 09.11.2006р. між позивачем та [PERSON] (надалі - позичальник) було укладено кредитний договір № 371. За умовами вказаного кредитного договору позичальнику було надано кредит у сумі 63000 доларів США з відсотковою ставкою 14,00% річних, строком по 09 листопада 2026 року(а.с.5-9). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 20.04.2016р.(а.с.10-11), внаслідок неналежного виконання позичальником своїх кредитних зобов'язань, утворилася заборгованість у розмірі 582855,79 грн., з яких: ●за тілом та відсотками по кредиту - 22361,72 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 20.04.2016р. - 568595,93 грн.), ●сума нарахованої заборгованості за комісіями - 13895,86 грн. 09.11.2006р. для забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитними договорами, укладеними у відповідності до цієї угоди, між банком та відповідачем був укладений іпотечний договір, за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно: трикімнатну квартира [ADDRESS]. Дана квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, що укладений 09.11.2006 рок посвідчений Тимченко Т.В. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстром № 2882 (а.с.14-16). Відповідно до п.1.1. іпотечного договору іпотекодавець за метою забезпечення виконання Основного зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 15.10.2015 року у справі № 646/8042/15-ц було частково задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 449402,67 грн. (21-22). Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Аналогічні положення містять частина перша статті 20 Закону України «Про заставу» та частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку». Так, статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. інше. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі ст.34 цього Закону після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавств та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Стаття 35 України Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому це не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.38 Закону України України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» (ст.41 цього Закону). Згідно зі ст.42 вказаного Закону боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними. Майновий поручитель чи наступний іпотекодержатель може виконати основне зобов'язання за боржника з наслідками, аналогічними вищенаведеним, і попередній іпотекодержатель зобов'язаний прийняти таке виконання. Наступний іпотекодержатель, який сплачує повну суму основного зобов'язання попередньому іпотекодержателю, вважається особою, на користь якої здійснене відступлення прав попереднього іпотекодержателя за іпотечним договором. Майновий поручитель, який виконав основне зобов'язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 73цс13, згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Таким чином у даному випадку наявні підстави для задоволення цього позову, оскільки відповідачем порушено зобов'язання за кредитним договором, яке забезпечене іпотекою. Тобто спосіб захисту порушеного цивільного права позивача відповідає вимогам закону, а саме, ст.ст.38, 39 Закону України «Про іпотеку». Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог На підставі викладеного,

Outcome: approved