overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] При цьому посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання, які надає позивач. За період з 01.06.2005 року по 31.10.2013 року відповідач не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 4671 грн. 14 коп., яку позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати по справі. Представник позивача Долгарева О.В., у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позов визнавав частково, просив застосувати строк позовної давності. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідач, проживаючи за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4), є абонентами КП "ХТМ" (рахунок [NUMBER]). Відповідачем не заперечувалось про отримання від позивача послуг з теплопостачання. Із розрахунку заборгованості, наданої позивачем, вбачається, що заборгованість відповідачів за надані послуги за період з 01.06.2005 року по 31.10.2013 р. складає 4671 грн. 14 коп. (а.с. 6). Разом з тим, за період до 30.11.2010 року позивачем пропущений строк позовної давності - три роки, встановлений ст. 257 ЦК України, та доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строку позивачем не надано. Оскільки поважні причини пропуску строку позовної давності відсутні, в цій частині задоволення позовних вимог необхідно відмовити на підставі ст. 267 ЦК України. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява КП "ХТМ" підлягає задоволенню за період з 01.12.2010 року по 31.10.2013 р. та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за оплату послуг з теплопостачання в розмірі 3851 грн. 48 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай), розміром 4,73 умовних кадастрових гектарів на території Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0178560, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.08.1996 року за №281, виданим на ім'я [PERSON], яка після розірвання шлюбу змінила прізвище на "Гоцелюк". 13.08.2014 року [PERSON] померла. Позивач являється спадкоємцем після померлої та прийняв спадщину, однак не може її оформити оскільки сертифікат, яким було посвідчене право померлої на земельну частку (пай) був втрачений та, крім позивача, спадкоємцем є також відповідач [PERSON], яка не бажає приймати спадщину, однак не відмовилась від неї В підготовче засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач в підготовче засідання не зявилася, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним. Позивач зазначив, що 19 липня 2000 року він на універсальній товарній біржі "РіКо-Альянс" придбав у відповідача житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вулиці Чиста, 12 в селі Степове Миколаївського району Миколаївської області. Оскільки спірний договір не був посвідчений нотаріально, позивач позбавлений можливості розпорядитися придбаним майном і просить визнати зазначений договір дійсним та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позов підтримав, просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позов визнав, просив провести розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 липня 2000 року сторони уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу, за яким позивач придбав у відповідача за 2000 гривень житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Чиста, 12 в селі Степове Миколаївського району Миколаївської області. Гроші відповідачу були сплачені позивачем в повному обсязі до підписання договору. Вказаний договір був укладений та зареєстрований на універсальній товарній біржі "РіКо-Альянс" 19 липня 2000 року за № 5-75 без подальшого нотаріального посвідчення. Однак відповідач, виходячи з записаного в п. 9 спірного договору положення про те, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, фактично ухилився від такого посвідчення. Оскільки при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку сторони за угодою домовилися та виконали усі зобовязання, претензій не мають, то на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України (в ред. 1963 року) цей договір належить визнати дійсним. На підставі вищезазначеного, відповідно до вимог ст. 328 ч. 1 ЦК України, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинок № 12 по вулиці Чиста в селі Степове Миколаївського району Миколаївської області. Виходячи з наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими. Судові витрати належить залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її втратившою право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. У вказаній квартирі на правах члена сім'ї була зареєстрована його сестра [PERSON] [INFO]. З середини 2012 року відповідачка не проживає за місцем реєстрації. Відносин вони не підтримують, та не здійснюють спілкування жодним чином. Місце перебування відповідачки позивачу не відоме. Оплату комунальних послуг вона не здійснює. Оскільки позивач не бажає один оплачувати комунальні послуги, які нараховуються на дві особи, він змушений звернутися до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до чинного законодавства. Представник позивача звернувся до суду із заявою в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Повідомлена про день час і місце розгляду справи належним чином, за місцем реєстрації, відповідно до відомостей про реєстрацію місця проживання особи. До суду повернувся конверт за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі договору купівлі-продажу позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі на правах члена сім"ї була зареєстрована його сестра [PERSON] [INFO], яка з середини 2012 року не проживає за місцем реєстрації. Відносин вони не підтримують, та не здійснюють спілкування жодним чином. Місце перебування відповідачки позивачу не відоме. Оплату комунальних послуг вона не здійснює, а позивач не бажає один оплачувати комунальні послуги, які нараховуються на дві особи. Відповідно зі ст.71 ЖК України, оскільки відповідачка не проживає у спірному житлі більш шести місяців без поважних причин, тому втратила право користування цим житлом. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленністю між ними і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення даного позову в повному обсязі. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Позивач не ставить питання щодо стягнення понесених ним витрат з відповідача. Суд приходить до висновку про необхідність покладення судових витрат на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її втратившою право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що він є наймачем службової квартири №4, що в будинку №2а по вул.Бр.Міхеєвих в м.Бердичеві. Ордер на житлове приміщення видавався на склад сім'ї до складу якої окрім нього входила відповідачка, як дружина, та їх донька [PERSON] 22.03.2013 шлюб між ним та відповідачкою розірвано, і з того часу за вказаною адресою вона не проживає. Оскільки відповідачка не проживає у вказаному приміщенні понад 6 місяців, вона втратила право користування ним. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] в наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, заяви про розгляд справи в її відсутності не надала. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить судова повістка, яка повернулася до суду за терміном зберігання. Представник 3-ї особи КЕВ м.Житомира в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради, [PERSON], як військовослужбовцю, видано ордер №7 від 06.04.2007, на право зайняття квартири за адресою [ADDRESS]. Склад сім'ї, три особи [PERSON] Михайлович-наймач, [PERSON] Миколаївна-дружина, [PERSON] Володимирівна-дочка.(а.с.7) Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 22 березня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.9) Як вбачається з довідки ОСББ "Хуторок-2АБ" №155 від 16.03.2017, [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS] фактично не проживає з 2013 року. (а.с.8) Згідно ст.71 ЖК УРСР, оскільки відповідачка не проживає у спірному житлі більш шести місяців без поважних причин, тому втратила право користування цим житлом. У відповідності до ст.72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування зазначеного позову вказав, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач за позовом є колишнім власником квартири, який не мешкає за вказаною адресою, хоча є зареєстрованим. Просила суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача такою особою, що втратила право користування житлом. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв суду не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Зовнішнім проявом реалізації права користування будинком, як місцем проживання, є реєстрація фізичної особи за адресою мешкання. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 12 листопада 2016 року. Довідкою голови ОСББ "Комарова 9" підтверджується, що до теперішнього часу відповідача з реєстрації не знято. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування належною йому квартирою порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідача, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і \~\~власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування зазначеного позову вказала, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач за позовом є колишньою співмешканкою, яка не мешкає за вказаною адресою, хоча є зареєстрованою. Просив суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача такою особою, що втратила право користування житлом. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв суду не надавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Зовнішнім проявом реалізації права користування будинком, як місцем проживання, є реєстрація фізичної особи за адресою мешкання. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2006 року. Актом КП "ПЖС" від 14 вересня 2016 року підтверджується, що до теперішнього часу відповідача з реєстрації не знято. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування належною йому квартирою порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідача, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і \~\~власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки № [NUMBER] площею 4,5892 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білокуракинської об`єднаної територіальної громади та права на земельну частку (пай) розміром 3,97 ум. кад. га з земель колишнього КСП "Заповіт Ілліча" Білокуракинського району Луганської області. За свого життя померла склала заповіт навідповідачку, яка є її дочкою, проте остання спадщину не прийняла. На момент смерті позивач мешкав разом з померлою. Просить визнати за ним право власності на вказане майно. Позивач в судове засідання не з`явився, просив суд заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. 03.12.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Позивач є онуком [PERSON] (а.с.6-8) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.9) Згідно довідки Білокуракинської селищної ради позивач зареєстрований за адресою померлої (а.с.10) Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV ЛГ № 040295 померла мала на праві власності земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,5892 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білокуракинської об`єднаної територіальної громади (а.с.11) Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) померла мала право на земельну частку розміром згідно інформаційної довідки 3,97 ум. кад. га з земель колишнього КСП "Заповіт Ілліча" Білокуракинського району Луганської області (а.с.12,13) Згідно копії заповіту померла заповіла усе свої майно відповідачці. (а.с.14) Відповідачка спадщину не прийняла. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved