Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Кам»янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, зазначаючи, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 26.12.2018 року приватним нотаріусом Кам"янсько-Дніпровського районного нотаріального округу в Запорізької області [PERSON] за реєстром №1968, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2018 року номер запису про право власності 29664327 він володіє на праві особистої приватної власності житловим будинком з надвірними прибудовами, розташованим в м.Кам'янка-Дніпровська Запорізької області вул.Набережна, 118. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 26.12.2018 року приватним нотаріусом Кам"янсько-Дніпровського районного нотаріального округу в Запорізької області [PERSON] за реєстром №1969, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2018 року номер запису про право власності 29664930 позивач володіє на праві особистої приватної власності присадибною земельною ділянкою площею 0.1734 га для ведення особистого селянського господарства, розташованою в м.Кам'янка-Дніпровська Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області вул.Набережна, 118. При вчиненні договору купівлі-продажу виявилось, що у будинку є зареєстрованою гр.[PERSON], [INFO], яка є далекою ріднею колишнього власника житлового будинку та яка ще в 2007 році покинула своє останнє місце проживання та виїхала в невідомому напрямку, узявши з собою попередньо усі свої речі та пообіцявши позивачу незабаром повернутися та знятись з реєстрації, проте до теперішнього часу про її місцезнаходження не відомо, на зв"язок вона з родичами весь цей час не виходила. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає позивачу розпоряджатись будинком на власний розсуд та оформити державну житлову субсидію як малозабезпеченій особі. Окрім того реєстрація відповідача у будинку носить формальний характер та порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Створені позивачу перешкоди у користуванні жилим будинком повинні бути усунені відповідачем, проте в добровільному порядку вказані невідповідності усунути не виявилось можливим. Просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю [PERSON], шляхом визнання [PERSON], [INFO], зареєстрованою за адресою: [INFO] такою, що втратила право користування житловим будинком №118 по вул. Набережна в м.Кам'янка-Дніпровська Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області. В судове засідання позивач та його представник адвокат [PERSON] В В.не зявились, надали суду заяву в якій просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. В судове засідання відповідач не зявилась, повідомлена своєчасно та в належній формі рекомендованою поштою з повідомленням за зареєстрованим місцем її проживання, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, зміну адреси місця проживання (перебування, знаходження), відомостей про місце роботи, а також номери засобів телефонного звязку або електронного поштового звязку, від відповідача до суду не надійшло. Третя особа, представник Камянсько-Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та в належній формі, про причини неявки суд не повідомили, заява про розгляд справи у їх відсутність не надходила. У звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 26.12.2018 року приватним нотаріусом Кам"янсько-Дніпровського районного нотаріального округу в Запорізької області [PERSON] за реєстром №1968, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2018 року номер запису про право власності 29664327 [PERSON]І належить на праві приватної власноісті житловий будинок з надвірними прибудовами, розташованим в м.Кам'янка-Дніпровська Запорізької області вул.Набережна, 118. Як вбачається з копії довідки Виконавчого комітету Кам»янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області від 26.12.2018 року за № 7773 та копії домової книги відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 19.04.2005 року. Згідно довідки голови квартального комітету від 27.12.2018 року [PERSON] 19.04.2005 року зареєстрована за адресою: [INFO], з січня 2007 року по теперішній час не мешкає за вищевказаною адресою. Згідно ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Пункт 7\~ст. 92 Конституції України\~встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 2 ст.317 ЦК України\~на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. При цьому згідно до ст.391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.\~155\~ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. За правилами ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 4 ст.\~156\~ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За матеріалами справи відповідач не є членом сімї позивача. Згідно ст.\~158\~ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Таким чином, враховуючи ті обставини, що між сторонами по справі договір найму не укладався, відповідач не є і наймачем житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, вул. Набережна, 118. Домовленості між сторонами про проживання відповідача у житлі позивача та збереження за ним права користування вищевказаним житловим приміщенням не встановлено. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов'язані з правом розпорядитися ним. Оскільки, відповідач не зміняв реєстрацію місця проживання, договір найму житла відсутній, відповідач не являється членом сімї позивача, не проживає в будинку без поважних причин, то нею порушено право власності позивача і право позивача щодо вимоги захисту порушеного права є законними і підлягає захисту. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, є законними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved