Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач в березні місяці 2019 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця мешкання дитини [PERSON] , [INFO] народження з матір`ю та просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 813 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по справі позивач просила віднести на відповідача. Ухвалою суду від 20.03.2019 року по справі за позовом [PERSON] відкрите загальне позовне провадження і призначено справу до підготовчого судового засідання. 27.03.2019 року відповідач надав до суду відзив на позов в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з матір`ю та надав суду довідку про доходи. Також відповідач у своїй заяві виклав вимогу щодо вільного спілкування з дитиною за його постійною адресою місця проживання в м.Києві, визначення часу і днів, та просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Справу просив розглядати у його відсутність. У сьогоднішньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу і стверджувала, що батько ухиляється від виконання обов`язків щодо утримання дитини. Суд вивчив матеріали справи і встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2015 року актовий запис про шлюб №891, вчинений 10.07.2015 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №2072, вчинений 11 листопада 2016 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Сторони спільно не проживають, припинили шлюбні стосунки. \~ \~ \~ \~Позивач пояснила, що сім`я між ними розпалась. Причиною є різні погляди на подружнє життя, матеріальне забезпечення сім`ї, виховання дитини. Постійні сварки з різних питань призвели до втрати почуттів любові та поваги. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, спільно не проживають з квітня місяця 2018 року, можливість відновити сім`ю відсутня, відповідач не приймає заходів для поновлення подружніх стосунків, після припинення шлюбних відносин переїхав на постійне місце проживання до м. Києва. Майновий спір відсутній, шлюб має формальний характер, примирення неможливо. Після припинення шлюбних стосунків між сторонами, малолітня донька залишилася проживати з матір`ю, проти чого батько не заперечує. Позивачка підтримала свої вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю. Позивач також доводила, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, а матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно і не в повному обсязі, тому вона самотужки не має можливості забезпечити дитині належне матеріальне утримання та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від доходів відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця (на сьогодні це складає813 грн) , починаючи з дня подання позову та до досягнення повноліття [PERSON] до [INFO] року. Дослідивши надані\~сторонами докази\~і наведені\~доводи суд\~дійшов висновку,\~що сім`я\~між сторонами\~розпалась остаточно,\~поновити сімейні\~відносини між\~ними неможливо,\~тому як\~відсутня вільна\~згода чоловіка\~та жінки\~на шлюб. Відповідно до положень\~ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На момент розірвання шлюбу сторони майнового спору не мають. Щодо вимог про стягнення аліментів: ст.180 СК визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Суд встановив, що сторони проживають окремо з квітня 2018 року, що дитина проживає з матір`ю. Суд не отримав належних і допустимих доказів того, що батько регулярно сплачує аліменти на утримання доньки, тому вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини є доведеними і обґрунтованими. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійну роботу і постійний дохід, тому суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення донькою повноліття. Щодо вимог\~позивачевої сторони\~про визначення\~місця проживання\~малолітньої дитини\~з матір`ю.\~ Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено « якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення». У даному випадку сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини з матір`ю. Вимоги відповідача щодо встановлення днів для зустрічей з дитиною судом не розглядаються, тому як не оформлені відповідачем у відповідності до вимог Закону. Положеннями ст.141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову на позивача, у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатила судовий збір в сумі 1536,6 грн. за вимоги про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дитини. Ці судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги про стягнення аліментів в сумі 768,40 грн. Одночасно суд роз`яснює відповідачу його право щодо звернення до суду з позовними вимогами відносно вирішення питання щодо вільного спілкування з дитиною за його постійною адресою місця проживання у м. Києві, та встановлення днів та часу для спілкування з дитиною в окремому позовному провадженні.

Outcome: approved