Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

ПрАТ "Страхова Група "ТАС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 26.11.2012 року о 16 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-21011», державний номер [NUMBER] по вул. Челябінській в м. Києві, під час виїзду зі СТО на проїжджу частину вулиці, не надав дорогу автомобілю, який рухався по даній вулиці, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Део Ланос», державний номер [NUMBER], чим заподіяв збитки та порушив положення пункт 10.2 Правил Дорожнього руху України. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2012 відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено наземний транспортний засіб потерпілої сторони, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність як власник даного транспорту в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група ТАС» (далі за текстом - позивач), то позивач відповідно до умов Полісу, заяви про виплату страхового відшкодування, заяви про настання події, що може вважатись страховим випадком та інших зібраних та наданих документів позивачу, потерпілому було виплачено страхове відшкодування у сумі 14 599 гривень. Дану суму позивач просить стягнути з відповідача. В судове засіданні сторони не з»явились, про розгляд справи повідомлені належним чином (а.с.57,58). Від представника позивача до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.54-56). Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 26.12.2011 року о 16 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-21011», державний номер [NUMBER] по вул. Челябінській в м. Києві, під час виїзду зі СТО на проїжджу частину вулиці, не надав дорогу автомобілю, який рухався по даній вулиці, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Део Ланос», державний номер [NUMBER], чим заподіяв збитки та порушив положення пункт 10.2 Правил Дорожнього руху України. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2012 відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.11). Оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено наземний транспортний засіб потерпілої сторони, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність як власник даного транспорту в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група ТАС» (далі за текстом - позивач), то позивач відповідно до умов Полісу, заяви про виплату страхового відшкодування, заяви про настання події, що може вважатись страховим випадком та інших зібраних та наданих документів позивачу, потерпілому було виплачено страхове відшкодування у сумі 14 599 гривень (а.с.15-35,51). Відповідно до статей 29, 33, 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством; у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов»язаний - невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов»язок, він має підтвердити це документально; страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 ст. 33 цього Закону. Поряд з цим, відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу про факт ДТП письмово не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 зазначеного закону, що стверджується полісом № АА/7922185 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів та стверджується заявою [PERSON] про настання події зі страхування від 16.01.2012 року (а.с.12,15-18). Відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, а правилом ст. 993 цього ж Кодексу передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оцінивши у відповідності до ст. 212 ЦПК України належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. За встановлених в судовому засіданні обставин, оскільки рішення приймається на користь позивача, понесенні останнім судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved