Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування вказала, що їй на праві власності належить частина житлової квартири [ADDRESS]. В вищезазначеній квартирі зареєстрований, але не мешкає відповідач, однак, жодного дня там не проживав і не з'являвся з початку 2011 року. На теперішній час відповідач квартирою не цікавиться, в ній не проживає, та не являється членом сім'ї, допомогу по сплаті витрат, пов'язаних з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не надає. Всі витрати по утриманню квартири, проведенню поточного та капітального ремонту, сплаті комунальних послуг лежать на позивачці. За таких обставин вважає, що відповідач втратив право на користування житловою квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала через канцелярію суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з підстав, зазначених вище. Просить справу розглянути за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, входячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін участь у справі. та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] 18.03.2011 року зареєструвала у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управліннЯ юстиції Харківської області шлюб з [PERSON] та змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с. 11) З копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що квартира [ADDRESS] в 1/4 частці зареєстрована на праві особистої власності за [PERSON] (а.с. 9) З довідки про склад сім'ї, виданої Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області від 28 липня 2014 року №1750 вбачається, що у квартирі [ADDRESS], зареєстрований [PERSON] (а.с. 10) З акту обстеження від 28 липня 2014 року, складеного в присутності свідків, депутатом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області вбачається, що [PERSON] за місцем реєстрації в зазначеній квартирі не мешкає з 2011 року і жодного разу там не з'являвся, речей що належать йому там не має (а.с. 6) Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. На підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Нормою статті 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що зняття з реєстрації здійснюється на підставі рішення суду виключно щодо: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; визнання фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, що пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення вказаного Закону підлягають до застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміни чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщення в порядку передбаченому законодавством, а тому висновки судів про зняття з реєстрації відповідача також є необґрунтованими та такими, що суперечать нормам матеріального права. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Позивачем [PERSON] надано належні письмові докази про відсутність у в спірному жилому приміщенні [PERSON] саме без поважних причин понад один рік та про відсутність домовленостей між сторонами щодо порядку володіння та користування вказаним житловим приміщенням. Таким чином, позивачем доведені свої позовні вимоги перед судом,

Outcome: partial