Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказав, що відповідач по справі є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Маючи на утриманні малолітню дитину, мати свої обов`язки щодо виховання та утримання малолітнього сина не виконує, веде нездоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, житло утримує в антисанітарних умовах, створює незадовільні житлово-побутові умови проживання та умови, що можуть становити загрозу для здоров`я малолітнього сина: відсутнє електропостачання, опалення та водопостачання. Питання про виконання батьківських обов`язків відповідачем неодноразово розглядалося на засіданнях виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Рішенням виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради від 14 червня 2019 року малолітній [PERSON] був вилучений із сім`ї відповідача. Наразі [PERSON] перебуває у КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». Позивач просить суд відібрати малолітнього [PERSON] у відповідача без позбавлення її батьківських прав, а також стягнути з неї аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та не заперечував проти заочного розгляду справи без участі відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі до суду не подавала, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України. Представники Червонослобідської сільської ради, Черкаського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та Комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи без участі відповідача. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.2017 року. Згідно наказу Служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації №38-о від 03.07.2017 року, [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухилянням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до рішень виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 24 від 28.03.2017 року, № 18 від 26.02.2017 року, №59 від 19.04.2019 року, питання про стан виконання батьківських обов`язків відповідачем відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності згідно ст.184 КУпАП у зв`язку з неналежним виконанням цих обов`язків неодноразово розглядалися на засіданнях виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради. Її було попереджено про відповідальність за виховання та забезпечення належних умов проживання та навчання малолітнього сина [PERSON] . Згідно з рішенням виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради №84 від 14.06.2019 року, у зв`язку із безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини, у [PERSON] , відібраний без позбавлення батьківського піклування малолітній син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] від 29.06.2017 року, 09.04.2019 року, 12.06.2019 року та [INFO] року, у будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] відсутнє газо- та електропостачання, умови для проживання дитини незадовільні, санітарно - гігієнічні норми проживання дитини незадовільні, у будинку дуже брудно, наявний стійкий запах тютюну, відсутня постільна білизна, продуктами харчування сім`я не забезпечена, мати не приділяє уваги вихованню та догляду за сином. Досліджені в судовому засіданні фотоматеріали підтверджують надані суду вищезазначені акти обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] . Відповідно до довідки-характеристики Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 1181 від 18.06.2019 року, відповідач проживає за адресою [ADDRESS] , по селу характеризується негативно, постійного працевлаштування не має, зловживає спиртними напоями. Умови проживання в будинку незадовільні, відсутнє електро- та газопостачання, стосунки в родині не дружні, часто виникають конфлікти між [PERSON] та її співмешканцем. Згідно зі ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У частині першій ст.170 Сімейного кодексу України зазначається, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Крім того, за клопотанням сторони позивача, в судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON] , яка є класним керівником малолітнього [PERSON] , яка показала, що [PERSON] неодноразово не з`являвся до школи, за навчанням не вспіває, а його мати часто знаходиться в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, вихованням сина не займається, умови для проживання, повноцінного розвитку та виховання малолітнього [PERSON] не створює. Суд також враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Водночас, згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд в першу чергу керується інтересами дитини. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що свідчить про неспроможність матері на теперішній час самостійно забезпечити належні умови для проживання, повноцінного розвитку та виховання свого сина, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відібрання у відповідача малолітньої дитини без позбавлення її батьківських прав підлягають до задоволення. Згідно п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1536,80 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved