Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що своїм рішенням № 52 від 18 листопада 1992 року виконком Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області виділив йому земельну ділянку площею 0,17 га для індивідуального житлового будівництва. В березні 1993 року Косівщинська сільська рада видала йому державний акт на землю та була встановлена межа земельної ділянки, про що був складений відповідний акт. Для розпорядження своєю земельною ділянкою в 2008 році він звернувся до нотаріальної контори з вимогою провести нотаріальні дії по існуючим документам, але там йому пояснили, що виданий Косівщинською сільською ради державний акт на право приватної власності мав запис "Тимчасовий документ, підлягає обміну до 15 березня 1994 року", а також було необхідно присвоїти кадастровий номер його земельній ділянці та отримати витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 21 травня 2008 року він звернувся до ДП "Сумський науково-дослідний інститут землеустрою" з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на спірну земельну ділянку. Така документація була розроблена і після цього 10.06.2008 року він звернувся до голови Косівщинської сільської ради з проханням погодити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, але йому відмовили, посилаючись на відсутність в документації погодження власника суміжної ділянки [PERSON] та висновків відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства та відділу земельних ресурсів в Сумському районі. При перевірці розробленої технічної документації на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] ні філією ДЗК, ні відділом земельних ресурсів у Сумському районі зауважень не виявлено, тому технічна документація на земельну ділянку прийнята до архіву Управління держкомагенства України в Сумському районі. 17 червня 2008 року Косівщинською сільською радою знову було відмовлено у затвердженні технічної документації, а 31 червня 2008 року взагалі відмовлено у прийнятті заяви. При цьому, Косівщинською сільською радою 24.03.2011 року прийнято рішення, за яким [PERSON] в затвердженні технічної документації із землеустрою на спірну земельну ділянку площею 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відмовлено в зв'язку з тим, що дозволу на розробку вищевказаної документації сільська рада не надавала, технічна документація розроблена з порушенням земельного законодавства. Рішенням від 28.05.2013 року в реєстрації спірної земельної ділянки позивачу було відмовлено в зв'язку з тим, що згідно листа управління держземагенства у Сумському районі земельну ділянку рішенням Косівщинської сільської ради від 20.09.2012 року іншій особі виданий та зареєстрований державний акт на землю. В зв'язку з цим позивач вважає, що Косівщинська сільська рада самовільно розпорядилась його приватною власністю, передавши іншій особі його земельну ділянку, чим порушила його конституційні права. Посилаючись на ці обставини, позивач просив постановити рішення, яким скасувати рішення Косівщинської сільської ради від 20.09.2012 року про затвердження технічної документації про надання земельної ділянки, визнати недійсним державний акт на землю, виданий іншій особі на його земельну ділянку. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 грудня 2013 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову про визнання права власності на земельну ділянку (а.с. 72-73). Ухвалою колегії суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області рішення суду від 12 лютого 2014 року залишено без змін, а апеляційна скарга [PERSON] відхилена (а.с. 220-221). Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 грудня 2013 року та ухвалу колегії суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області від 12 лютого 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 241-242). В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник Косівщинської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що спірна земельна ділянка не передавалась у власність позивачу, а лише у володіння, а тому [PERSON] було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки щодо складання державного акту на землю, але він на свій розсуд замовив таку документацію, яка не була затверджена сільською радою. На даний час у встановленому законом порядку виданий державний акт на спірну земельну іншій особі - [PERSON] Притягнута до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] (власник спірної земельної ділянки) в судове засідання не з'являлась, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. Представник Реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції Сумської області в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність. Представник Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просили слухати справу у відсутність їх представника. Вислухавши пояснення осіб, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 11 березня 1993 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю. Як на підставу видачі державного акту, вказано зазначене рішення виконавчого комітету Косівщинської сільської ради № 52 від 18 листопада 1992 року. Площа земельної ділянки 0,17 га в межах згідно з планом на території с. Косівщина Сумського району. Землю передано для індивідуального житлового будівництва. В акті зазначено, що акт зареєстровано в книзі реєстрації державних актів за № 128 на право приватної власності на землю, вказано, що він є тимчасовим документом, підлягає обміну до 15 березня 1994 року (а.с. 11) . Отже, судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли 18 листопада 1992 року, а саме з моменту ухвалення Косівщинською сільською радою народних депутатів Сумського району Сумської області рішення «Про виділення земельної ділянки і дозволу будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель». Даним рішенням [PERSON] виділено у довічне успадковуване володіння земельну ділянку розміром 0,17 га. в с. Косівщина, без зазначення точної адреси про земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст.22 Земельного кодексу України, в редакції від 13 березня 1992 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і, одержання документа, що посвідчує це право. Зі змісту копії відповідного державного акту про право власності на землю та плану зовнішніх меж земельної ділянки (а. с. 11), виданих позивачеві, вбачається, що вимоги закону щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) було виконано в повному обсязі, позивач одержав документ, що посвідчує право на відповідну земельну ділянку, як це передбачено ст. 23 Земельного Кодексу України. Тобто [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку згідно з планом, документами, що засвідчують це право не скасовано. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02 квітня 2002 року «Про затвердження форми державного акту на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» раніше видані державні акти на право приватної власності та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають зміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Відповідно до ст. 29 Земельного кодексу України, в редакції від 13 березня 1992 року визначено порядок припинення права власності на землю та права користування земельною ділянкою. Зокрема: - припинення права власності на землю або права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача провадиться за його заявою на підставі рішення відповідної Ради народних депутатів. - у разі виявлення випадків використання землі не за цільовим призначенням, нераціонального використання або способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів і забруднення, систематичного невнесення платежів за землю органи державного контролю за використанням і охороною земель або фінансові органи письмово попереджають власників землі і землекористувачів про необхідність усунення цих порушень у місячний строк. Якщо порушення за цей час не будуть усунуті, на винних накладається адміністративне стягнення у встановленому порядку і надається додатково місячний строк для усунення порушень. Якщо порушення і в цей строк не будуть усунуті, вказані органи передають відповідній місцевій Раді народних депутатів або власнику землі, який надав земельну ділянку в користування, акт і свій висновок про необхідність припинення права на земельну ділянку. Місцеві Ради народних депутатів на підставі одержаних матеріалів через уповноважені ними органи звертаються з позовом до суду, арбітражного суду про припинення права власності на земельну ділянку. При цьому, під час розгляду справи, відповідач - Косівщинська сільська рада, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не надала жодного доказу для підтвердження того, факту, що у позивача [PERSON] припинено право власності. Статтею 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. З змісту статті 12 Земельного кодексу України випливає, що розпорядження землями територіальної громади та землями державної власності (а межах, визначених Земельним кодексом України), в тому числі передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та здійснюється відповідно до вимог Земельного кодексу України. Підстави набуття прав на землю визначені розділом ІV ЗК України. Зокрема, відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. У відповідності з ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, провадиться безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян. Право на приватизацію земельної ділянки належить особам, у користуванні яких знаходиться ця земельна ділянка. Набуття права власності на землю, в тому числі і з підстав, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, включає певну сукупність юридичних дій, з якими закон пов'язує виникнення, зміну і припинення правовідносин. Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Згідно ст. 25 Закону України «Про землеустрій» до документації із землеустрою належить технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про землеустрій» погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України. Згідно п.1.16 Наказу держкомзему України №43 від 04.05.1999р. «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає технічне завдання на розробку технічної документації і складання державного акта. Згідно п. 1.17. «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю», до технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою обов'язково додається копія справи щодо підготовки рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність чи надання у постійне користування, або копія справи щодо підготовки рішення про продаж земельної ділянки. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Косівщинської сільської ради Сумського району від 5 липня 2012 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0, 17 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] (а.с. 147). Рішенням Косівщинської сільської ради Сумського району від 20 вересня 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою [PERSON] щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0, 17 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS]. Цим же рішенням вирішено видати [PERSON] державний акт на землю та затвердити площу земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] (а.с. 164). На підставі рішення Косівщинської сільської ради від 20 вересня 2012 року [PERSON] у встановленому законом порядку отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 17 га, розташовану в [ADDRESS], що підтверджується копією державного акту на землю серії ЯМ № 387239 ( ар.с. 174). Отже, судом встановлено, що Косівщинська сільська рада не маючи права на спірну земельну ділянку прийняла рішення Косівщинської сільської ради від 20 вересня 2012 року, яким затвердила технічну документацію із землеустрою [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що дане рішення прийнято всупереч вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю в спосіб передбачений законом. Відповідно до ст.155 ч.1 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 17 га, розташовану в [ADDRESS] виданий на ім'я - [PERSON] визнати недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved