Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування покликаючись на те, що 20 квітня 2013 року померла її матір [PERSON] Вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частку квартири №7 на вул. Тюльпановій, 11 у м. Львові, проте нотаріус відмовила їй у звязку з тим, що 1/6 частка належна [PERSON] після смерті [PERSON] не зареєструвала належним чином. Просить визнати за нею право власності на 1/6 частку квартири №7 на вул. Тюльпановій, 11 у м. Львові, яка належала померлій [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 30 грудня 1996 року квартира №7 на вул. Тюльпановій, 11 у м. Львові належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 9/ Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом АВМ №498277 від 21 липня 2000 року спадкоємцем 1/6 частки квартири №7 на вул. Тюльпановій, 11 у м. Львові після смерті [PERSON] є [PERSON] /а.с. 14/ У відповідності до свідоцтва про смерть серії І-СГ №318608 виданого 20 квітня 2013 року [PERSON] померла 20 квітня 2013 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис за №363. /а.с.12/ Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.\~ Згідно до правової позиції, викладеної у п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297\~ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297\~ЦК\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297\~ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON], будучи спадкоємцем за законом першої черги як донька, після смерті [PERSON], фактично вступивши в володіння 1/6 частиною квартири, прийняла спадщину, яка відкрилась у звязку із смертю останньої, яка належала їй після смерта [PERSON], однак не була зареєстрована належним чином, а тому за позивачем як спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON] слід визнати право власності на 1/6 частку квартири №7 на вул. Тюльпановій, 11 у м. Львові. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved