Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу суму виплаченого відшкодування у розмірі 13 429,20 грн., понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 12 червня 2012 року між [PERSON] та ТДВ «СК Провіта» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів поліс №АВ/7667536, терміном дії з 13.06.2012 року по 12.06.2013 року, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є Хюндай, д/н [NUMBER]. 19 листопада 2012 року по вул.Словацького в м.Дніпропетровську сталась ДТП за участю автомобілів Хонда, д/н [NUMBER], під керуванням власника [PERSON] та Хюндай, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП. 11 січня 2013 року потерпілий [PERSON] звернувся до ТДВ «СК Провіта» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту №712-4249/1 та висновку №2112/12/СК від 18.12.2012 року, ТДВ «СК Провіта» сплачено заявнику 26 858,39 грн. [PERSON], який керував автомобілем на момент скоєння ДТП, отримав водійське посвідчення 19.11.2012 року, з чого випливає висновок, що має водійський стаж менше трьох років. Пунктом 8 «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» визначено, що до керування не допущені особи з водійським стажем менше трьох років, оскільки розмір коригую чого коефіцієнту водійського стажу осіб, допущених до керування, становить 1,35. Розмір коригуючого коефіцієнту встановлюється розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Таким чином, оскільки власник автомобіля та контрагент за договором [PERSON] допустила за кермо автомобіля особу, що має водійський стаж менше трьох років, вона вдалась до порушення досягнутою за договором домовленості, і має відшкодувати 50% від суми сплаченого страхового відшкодування, що складає 13 429,20 грн. Представник позивача у судове засідання надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 12.06.2012 року між сторонами укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АВ/766536, з терміном дії з 13.06.2012 року по 12.06.2013 року та лімітом суми страхової відповідальності 10 0 000 грн. за шкоду, заподіяну здоров'ю та 50 000 грн. за шкоду, заподіяну майну. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Хюндай, д/н [NUMBER]. Для розрахунку розміру страхового платежу застосовується коефіцієнт стажу К4, який дорівнює 1,35. Власником автомобіля Хюндай, д/н [NUMBER] є відповідач [PERSON], про що свідчить видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Окрім того, 19.11.2012 року [PERSON] видано тимчасовий дозвіл серії [NUMBER], замість посвідчення водія, виданого в 2012 році. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2012 року, яка набрала законної сили 04.01.2013 року, визнано винним у скоєнні ДТП 19.11.2012 року о 21 год. 20 хв. на вул.. Ю. Словацького в м.Дніпропетровську за участі автомобіля Хонда, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], водія [PERSON], який керував автомобілем Хюндай, д/н [NUMBER]. 11 січня 2013 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Висновком авто товарознавчого дослідження №2112/12/СК від 18.12.2012 року визначено розмір збитків, заподіяних автомобілю Хонда, д/н [NUMBER] на рівні 31 083,07 грн. Страховим актом позивача №712-4249/1 визначено розмір страхового відшкодування до виплати потерпілому 26 858,39 грн. 12.08.2013 року на адресу відповідача позивачем направлено претензію про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у зв'язку з тим, що автомобілем на момент вчинення ДТП керував [PERSON], який не мав трьохрічного водійського стажу, яку отримано відповідачем 20.08.2013 року. Факт сплати позивачем потерпілому [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 26 858,39 грн. підтверджується відомістю №66 від 16.05.2013 року. Згідно ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вказує ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма закріплена також у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст.38-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що сторони по справі досягали згоди щодо допущення до керування забезпеченим транспортним засобом осіб, які мають водійський стаж понад трьох років, при цьому [PERSON] такою особою не є, отже відповідачем порушено умови договору страхування, з огляду на виплату позивачем страхового відшкодування потерпілій особі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесений та документально підтверджений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved