Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 01 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 39. В позовній заяві зазначив, що у шлюбі у них з відповідачкою [INFO] народився син [PERSON] . Після народження дитини у сім`ї розпочалося сімейне життя. В 2020 році відповідачка змінилася, стала надовго залишати наймане для проживання сім`ї позивачем житло, перестала з позивачем майже спілкуватися, цікавитися спільним побутом, а в один із днів кінця літа 2020 року відповідачка разом із дитиною додому не прийшла узагалі, пізно вночі зателефонувала, щоб позивач її не шукав, бо переселилася разом із сином жити до "хорошого чоловіка" з яким створила нову сім`ю. Унаслідок описаних подій позивач вирішив безповоротно розірвати шлюбні відносини з відповідачем, які стали нереальними. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї з відповідачкою суперечить його інтересам. В наданні часу на примирення з відповідачем доцільності немає, більше того позивач не згодний на будь-яке примирення і тому вважає, що з відповідачем необхідно розірвати шлюб як однозначно, так і безповоротно. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 01 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 39, що доводиться свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.07.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.12.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідачка позовні вимоги визнає повністю, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання відповідачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved