Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Свої вимоги мотивує тим, що у 1996 році трудовим колективом Бердичівського ВАТ «Родючість» було збудовано 8-ми квартирний будинок в [ADDRESS], та рішенням трудового колективу Бердичівського ВАТ «Родючість» від 10.02.1997 року йому та його сім»ї в складі трьох чоловік було виділено двокімнатну квартиру в [ADDRESS]. З 27.11.1997 року і по теперішній час він з донькою, зятем та онукою зареєстровані та фактично проживають в [ADDRESS], що підтверджується довідками Великоп»ятигірської сільської ради. Житловий будинок знаходився на балансі Бердичівського ВАТ «Родючість». З часу вселення по теперішній час він несе витрати по утриманню житла, користується житлово - комунальними послугами, та сплачує комунальні платежі. 06.06.2002 року, адміністрація ВАТ «Родючість» дала згоду на приватизацію вищевказаного будинку. Однак, він не має змоги приватизувати дану квартиру, оскільки ВАТ «Родючість» припинило свою діяльність в зв'язку з банкрутством, а будинок до цього часу на баланс сільської ради не переданий. Вказаний будинок свого часу не був прийнятий в експлуатацію по причині значної кількості недоліків будівництва. Незважаючи на це, будинок було заселено на підставі рішення трудового колективу Бердичівського ВАТ «Родючість», який був замовником об'єкту, та власними силами проводив будівництво. 25.01.2013 року він звернувся з питанням щодо приватизації квартири [ADDRESS], та отримав відповідь, що вирішення питання про приватизацію квартири можливо за наступних підстав: вирішення в судовому порядку, враховуючи набувальну давність, ознаки користування житлом (плата за комунальні послуги), відкрите користування житлом протягом 10 років; введення території за вказаною адресою в межі населеного пункту. У судове засідання представник позивача не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача - Великоп"ятигірської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки Великоп"ятигірської сільської ради [PERSON] дійсно з 27.11.1997 року і по теперішній час зареєстрований, та фактично проживає у [ADDRESS] (а.с.19). Житловий будинок в [ADDRESS] було побудовано Бердичівським ВАТ «Родючість» (а.с.18). Згідно довідки від 06.06.2002 року, адміністрація ВАТ «Родючість» дала згоду на приватизацію вищевказаного будинку. У відповідності листа Бердичівської райдержадміністрації, вказаний будинок свого часу не був прийнятий в експлуатацію по причині значної кількості недоліків будівництва. Незважаючи на це, будинок було заселено на підставі рішення трудового колективу Бердичівського ВАТ «Родючість», який був замовником об'єкту, та власними силами проводив будівництво. Згідно довідки Бердичівського управління експлуатації газового господарства особовий рахунок за адресою [ADDRESS] відкрито на [PERSON] з 31.01.2003 року (а.с.14). Згідно довідки Бердичівським РЕМ договір на користування електричною енергією за адресою [ADDRESS] відкрито на [PERSON] з 01.10.1998 року (а.с.10). Бердичівським МБТІ на квартиру [ADDRESS] видано технічний паспорт, однак право власності на квартиру не зареєстровано (а.с.15-17). Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичної особи. За правилами статті 344 Цивільного Кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Позивач довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, а відповідач не заперечує проти задоволення вимог щодо визнання за позивачем права власності на квартиру за набувальною давністю, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем. Стаття 41 Конституції України встановлює, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved