Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 липня 2014 року помер його син [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне померлому майно. До складу спадщини входять дві земельні ділянки, які розташовані в с. Нова Збурївка, по вул. Краснофлотська, 33. За життя спадкодавець отримав державні акти на вищевказане нерухоме майно, однак через раптову трагічну смерть не встиг зареєструвати їх у відділі Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області. У звязку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючих документів, позивач, як спадкоємець першої черги, не має змоги оформити спадкові права у нотаріальній конторі та отримати там відповідне свідоцтво. За цих обставин, [PERSON] змушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, що належать його покійному сину. Ухвалою суду від 23 березня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача було залучено Новозбурївську сільську раду Голопристанського району Херсонської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої просить розглянути справу без нього. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21.07.2014 року помер спадкодавець [PERSON], про що виконавчим комітетом Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області 21.07.2014 року зроблено відповідний актовий запис №61 та видано свідоцтво про смерть серії І-КГ №185883. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до маси спадкового майна входять обєкти нерухомості: земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: Херсонська область Голопристанський район с. Нова Збурївка, вул. Краснофлотська, 33. Належність вищевказаного нерухомого майна померлому підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 763767 та серії ЯИ № 763766 відповідно. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що позивач, у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У звязку з цим, 14.01.2015 року було заведено спадкову справу, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Окрім цього, як встановлено із відповіді приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу [PERSON], із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася мати покійного [PERSON]. Відповідно до п.п. 4.20 п. 4 глави 10 Наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та витягу з Державного земельного кадастру. В звязку з цим, 10.02.2015 приватний нотаріус [PERSON] направила два запити до відділу Держземагенства у Голопристанському районі про надання витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які розташовані в с. Нова Збурївка, вул. Краснофлотська, 33. У відповідь на звернення нотаріуса були видані реєстраційні картки земельних ділянок, оскільки формування витягу є неможливим через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу. Таким чином, судом було встановлено, що підставою звернення позивача до суду стала наявність перешкод в оформлені спадщини в нотаріальній конторі - саме відсутність витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. Отже, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця в 2014 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 2004 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що померлий [PERSON] не залишив після своєї смерті заповіту, то спадкування повинно відбуватися за законом. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-КГ № 189873, батьками [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON]. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 14.01.2015 року позивач подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом внаслідок чого було заведено спадкову справу. Також з заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась мати померлого [PERSON]. Відповідно до приписів п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцям з часу її відкриття. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом і встановлений законом строк прийняв спадщину, факт належності майна померлому судом встановлено. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття. Тобто, право власності позивачем набуте правомірно на підставах, що встановлені законом. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Новозбурївської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved