Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладених додаткових угоди від 28.10.2015 року до договорів оренди землі № 291, № 127, № 99, № 138, № 280, № 281, № 58, № 59 від 12.10.2010 року, та визнання недійсними договорів оренди землі від 12.02.2016 року укладених між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] на земельні ділянки площею 1,6726 га, 1,6726 га, 1,8378 га., 2,1965 га., 2,0918 га, 1,6640 га, 1,6684 реєстрація права оренди за якими була проведена 10.03.2016 року та 07.04.2016 року державним реєстратором Монастирищенського РУЮ Черкаської області [PERSON], та державним реєстратором Виконавчого комітету Верхняцької селищної ради [PERSON], відповідно інформаційних довідок № 55405089, № 55407981, № 55403795, № 55406477, № 55405821, № 55398240, № 55405821 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставу своїх вимог спирається на те, що 12 жовня 2010 року між позивачем та відповідачами були укладені договори оренди землі № 291, № 127, № 99, № 138, № 280, № 281, № 58, № 59, відповідно до яких позивачу в користування було передано земельні ділянки площею 1,6726 га, 1,6726 га, 1,8378 га., 2,1965 га., 2,0918 га, 1,6640 га, 1,6684 (рілля) (п. 2.1 Договорів) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно п. 3.1 договорів, строк дії становив 5 років, починаючи із дня набрання чинності даними договорами. Згідно пункт 14.1 договорів, вони набирали чинності після їх державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі була проведена Маньківським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельному кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2010 р. за № 041079000267, від 22.12.2010 р за № 041079000114, від 27.12.2010 року за №041079000207, від 24.12.2010 року № 041079000127, від 30.12.2010 №041079000281 та від 30.12.2010 №041079000280, від 27.12.2010 за № 041079000178 та 27.12.2010 за № 041079000187. Починаючи з моменту реєстрації договорів позивач, у відповідності діючого на момент укладання договорів законодавства, набув права оренди на земельні ділянки. Сторонами було погоджено (п. 3.2 Договорів), що після закінчення строку дії договорів, орендар має переважне право поновлення їх на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 1 місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити їх дію. Відповідно до домовленостей сторін закріплених в п. 9.4 Договорів, орендодавець позивач взяв на себе зобов'язання по своєчасній виплаті орендної плати в строки та в розмірі передбачених умовами договорів. Пункт. 4.1 договорів оренди землі визначає, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 2.4 Договорів). При цьому обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Позивач належним чином у відповідності з умовами та строками передбаченими договорами проводив розрахунок за користування земельними ділянками. Як доказ належного виконання обов'язку по нарахуванню та виплаті орендної плати позивач надав копії відомостей про отримання відповідачами орендної плати за останні три роки (2013-2015 р.р) та довідки Товариства про нараховану та виплачену суму орендної плати. В період користування земельними ділянками, позивач належним чином виконував і інші взяті на себе зобов'язання, зокрема проводив використання земельних ділянок відповідно п. 5.1 Договорів та з урахуванням вимог передбачених п. 5.3 Договорів. Товариство листом-повідомленням звернулось до відповідачів з пропозицією поновити договора оренди земельних ділянок. До листа-повідомлення було долучено додаткові угоди від 28.10.2015 р. в яких прописувались основні пункти договору та запропоновано збільшити орендну плату, відносно договорів оренди землі на рівні 7 % від нормативної грошової оцінки землі, а також визначити строк дії договору до 31.12.2025 року. Вказаний лист-повідомлення з прикладеними додатковими угодами, що підтверджується описами вкладення в цінний лист адресовано на ім'я відповідачів та фіскальним чеком виданого відділенням поштового зв'язку смт. Маньківка, було направлено сторонам відповідачам. Дані поштові листи, відповідно особистого підпису відповідачів в рекомендованому повідомленні було вручено працівником органу поштового зв'язку. У відповідачів був один місяць, з дати листа повідомлення, для перевірки викладених в листах та додаткових угодах даних, узгодження запропонованих пунктів ДУ, надіслання заперечень, тощо на направлені листи-повідомлення. На дату складання та направлення до суду даних позовних заяв від сторін відповідачів не надходили ні погодження ні заперечення проти укладення додаткових угод до договорів. Позивач і надалі продовжує користуватися земельними ділянками, які йому передали в оренду відповідачі, заперечень проти продовження орендних правовідносин відповідачі не надавали, пропозиції про поновлення договорів оренди відповідачі не розглянули, актів прийому-передачі земельних ділянок від орендаря до орендодавця сторони не підписували, і до цього часу відповідачі зволікають в укладенні додаткової угоди, що змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні та просив суд також визнати не дійсними договори оренди землі від 12.02.2016 року укладені між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON], на земельні ділянки площею 1,6726 га, 1,6726 га, 1,8378 га., 2,1965 га., 2,0918 га, 1,6640 га, 1,6684 реєстрація права оренди за якими була проведена 10.03.2016 року та 07.04.2016 року державним реєстратором Монастирищенського РУЮ Черкаської області [PERSON], та державним реєстратором Виконавчого комітету Верхняцької селищної ради [PERSON], відповідно інформаційних довідок № 55405089, № 55407981, № 55403795, № 55406477, № 55405821, № 55398240, № 55405821 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та просив задоволити позов в повному обсязі. Відповідачі та їх представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили суд стягнути з позивача понесені ними витрати на правову допомогу. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] про визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладених додаткових угоди від 28.10.2015 року до договорів оренди землі № 291, № 127, № 99, № 138, № 280, № 281, № 58, № 59 від 12.10.2010 року, та визнання недійсними договорів оренди землі від 12.02.2016 року укладених між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] на земельні ділянки площею 1,6726 га, 1,6726 га, 1,8378 га., 2,1965 га., 2,0918 га, 1,6640 га, 1,6684 реєстрація права оренди за якими була проведена 10.03.2016 року та 07.04.2016 року державним реєстратором Монастирищенського РУЮ Черкаської області [PERSON], та державним реєстратором Виконавчого комітету Верхняцької селищної ради [PERSON], відповідно інформаційних довідок № 55405089, № 55407981, № 55403795, № 55406477, № 55405821, № 55398240, № 55405821 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 12 жовня 2010 року між позивачем та відповідачами були укладені договори оренди землі № 291, № 127, № 99, № 138, № 280, № 281, № 58, № 59, відповідно до яких позивачу в користування було передано земельні ділянки площею 1,6726 га, 1,6726 га, 1,8378 га., 2,1965 га., 2,0918 га, 1,6640 га, 1,6684 (рілля) (п. 2.1 Договорів) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно п. 3.1 договорів, строк дії становив 5 років, починаючи із дня набрання чинності даними договорами. Згідно пункт 14.1 договорів, вони набирали чинності після їх державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі була проведена Маньківським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельному кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2010 р. за № 041079000267, від 22.12.2010 р за № 041079000114, від 27.12.2010 року за №041079000207, від 24.12.2010 року № 041079000127, від 30.12.2010 №041079000281 та від 30.12.2010 №041079000280, від 27.12.2010 за № 041079000178 та 27.12.2010 за № 041079000187. Починаючи з моменту реєстрації договорів позивач, у відповідності діючого на момент укладання договорів законодавства, набув права оренди на земельні ділянки. Сторонами було погоджено (п. 3.2 Договорів), що після закінчення строку дії договорів, орендар має переважне право поновлення їх на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 1 місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити їх дію. Відповідно до домовленостей сторін закріплених в п. 9.4 Договорів, орендодавець позивач взяв на себе зобов'язання по своєчасній виплаті орендної плати в строки та в розмірі передбачених умовами договорів. Пункт. 4.1 договорів оренди землі визначає, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 2.4 Договорів). При цьому обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Відповідно до вимог ст. 124 ч. 4 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно вимог ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків; сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Так, у частинах першій, п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладеннядоговору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Таким чином, згідно з частинами першою п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Письмовими доказами встановлено, що відповідачі звернулися до ТОВ «Чорна Камянка» з заявами-повідомленнями від 14.07.2015 року, від 14.07.2015 року, 13.07.2015 року, від 15.07.2015 року, від 13.07.2015 року, згідно яких повідомили, що договора оренди землі від 12.10.2015 року укладені між ТОВ «Чорна Камянка» та відповідачами, продовжувати на новий термін не будуть та просили повернути земельні ділянки. Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, тому в задоволені вимог позивача про визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладених додаткових угоди від 28.10.2015 року до договорів оренди землі № 291, № 127, № 99, № 138, № 280, № 281, № 58, № 59 від 12.10.2010 року, слід відмовити, в звязку з недоведеністю обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі згідно умов договору оренди землі, повідомили ТОВ «Чорна Камянка», про не бажання продовжувати договірні відносини, та після закінчення строку дії договорів оренди з ТОВ «Чорна Камянка», уклали договори оренди землі з іншою особою, а саме з ФОП [PERSON], та один із відповідачів почав обробляти свою земельну ділянку одноособово, тобто дії відповідачів є правомірними, оскільки відповідачами дотримана вимоги ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». Позовні вимоги позивача про визнання недійсними договорів оренди землі від 12.02.2016 року укладених між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] на земельні ділянки площею 1,6726 га, 1,6726 га, 1,8378 га., 2,1965 га., 2,0918 га, 1,6640 га, 1,6684 реєстрація права оренди за якими була проведена 10.03.2016 року та 07.04.2016 року державним реєстратором Монастирищенського РУЮ Черкаської області [PERSON], та державним реєстратором Виконавчого комітету Верхняцької селищної ради [PERSON], відповідно інформаційних довідок № 55405089, № 55407981, № 55403795, № 55406477, № 55405821, № 55398240, № 55405821 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є похідною від вимог про визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладених додаткових угоди, в задоволенні яких суд дійшов висновку необхідно відмовити, а тому і в задоволенні даної вимоги також необхідно відмовити. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що відповідачами виконано вимоги договорів та закону щодо порядку їх припинення, а тому спірні договори припинено. Доводи позивача про автоматичне поновлення договору є безпідставними, та не відповідають ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити. Заборону суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим суб'єктам державної реєстрації прав, що визначені ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також територіальним відділенням Держгеокадастру, вчиняти будь - які реєстраційні дії та вносити записи в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та в Державний земельний кадастр, стосовно земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] про визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладених додаткових угоди від 28.10.2015 року до договорів оренди землі № 291, № 127, № 99, № 138, № 280, № 281, № 58, № 59 від 12.10.2010 року - скасувати, після вступу рішення в законну силу. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з позивача на користь відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved