Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.02.2014 року в сумі 28 835 грн. 64 коп. та 1349,32 грн. у вигляді витрат по сплаті судового збору, вказуючи на те, що 06.02.2014 року між банком та останнім було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кошти в розмірі 8000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 14.04.2016 року утворилась заборгованість в сумі 28 835,64 грн. 02.10.2017 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» у звязку зі смертю [INFO] відповідача [PERSON] та його заміни належними відповідачами його дітьми, а саме на [PERSON] та [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], було подань уточнену позовну заяву, в які позивач просив стягнути з останніх кредитну заборгованість у розмірі 22 772,08 грн. 25.07.2018 року представником Банку подано письмові пояснення, з яких вбачається, що 03.07.2018 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було сплачено 7603 грн., у звязку з частковим погашенням Відповідачами заборгованості, станом на 03.07.2018 року вони мають заборгованість в розмірі 14 788,97 грн., яку позивач просить стягнути. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору утворилась заборгованість, що станом на 18.10.2017 р. становить 11 642 грн. 94 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача не заперечили проти часткового задоволення позову, наполягаючи на перерахунок заборгованості за процентною ставкою. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст.ст. 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач. Заявою Відповідача померлого [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc. За положеннями ч.2. ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди Відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Позивач свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509,526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання. У відповідності до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ч.2 ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з положеннями ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно зв'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час, як в результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг, [PERSON] підписав Заяву № б/н від 06.02.2014 року, згідно якої отримав кошти в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг»та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно Актового запису про смерть № 4 від 04 січня 2016 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.41). Відповідно до спадкової справи № 3/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON], спадщину прийняли [PERSON], як законний представник від імені своєї малолітньої дочки [PERSON] (а.с.55), та друга дочка померлого - [PERSON] (а.с.65). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2016 року замінено померлого відповідача [PERSON] на належних його малолітню дочку [PERSON] та її мати [PERSON], як законного представника дитини, та повнолітню дочку [PERSON] (а.с.98). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.02.2014 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом [PERSON], станом на 03.07.2018 року утворилася заборгованість у розмірі у розмірі 14 788, 97 грн., яка складається із: 335,22 грн. заборгованість за кредитом, 13 273,33 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1180,42 грн. заборгованість по судовим штрафам (а.с.198-199). На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд критично ставиться до заперечень представника відповідачів та законного представника неповнолітнього відповідача [PERSON], щодо самоправного збільшення позивачем відсоткової ставки за кредитним договором, оскільки таке збільшення було обумовлено умовами правочину. Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1378 гривень 00 копійок судового збору. (а.с.27) На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved