Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 27.12.2013 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 550АІ20131227001 за умовами якого банк надав боржнику кредит у сумі 149040,00 гривень строком до 27.12.2020 року з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 16,40% річних. Відповідно до кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати процентів та можливих штрафних санкцій у разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором. У звязку з порушеннями умов кредитного договору станом на 23.06.2016 року за відповідачем рахується заборгованість, яка складає 221600,45 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом 143080,85 гривень; сума заборгованості за відсотками 47383,49 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 9215,04 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 16243,18 гривень; розмір інфляційних витрат за кредитом 2253,97 гривень; розмір інфляційних витрат за відсотками 3423,92 гривень. У зв'язку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 221600,45 гривень. Відповідач [PERSON] у судові засідання неодноразово не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У судове засідання представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явився, до початку судового засідання надав заяву, у якій у повному обсязі підтримував позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. 18 жовтня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 27.12.2013 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 550АІ20131227001 за умовами якого банк надав боржнику кредит у сумі 149040,00 гривень строком до 27.12.2020 року з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 16,40% річних. Відповідно до п.3.2.3 кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання сплати кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, або перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на 10 процентів, або несплати в терміни, встановлені цим договором більше однієї виплати по кредиту яка перевищує 5 процентів загальної суми кредиту. Згідно п. 1.3 Договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, Кредитор укладає з Позичальником договір застави. Предметом застави є: транспортний засіб автомобіль марки «Great Wall» вартістю 165600,00 гривень. У звязку з порушеннями умов кредитного договору станом на 23.06.2016 року за відповідачем рахується заборгованість, яка складає 221600,45 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом 143080,85 гривень; сума заборгованості за відсотками 47383,49 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 9215,04 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 16243,18 гривень; розмір інфляційних витрат за кредитом 2253,97 гривень; розмір інфляційних витрат за відсотками 3423,92 гривень. Розрахунок в частині заборгованості зі сплати суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості за відсотками, суми розміру інфляційних витрат за кредитом, суми розміру інфляційних витрат за відсотками сумнівів у суду не викликає. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем ПАТ «Укрсоцбанк», яка складається із суми заборгованості за кредитом 143080,85 гривень, суми заборгованості за відсотками 47383,49 гривень, суми розміру інфляційних витрат за кредитом 2253,97 гривень, суми розміру інфляційних витрат за відсотками 3423,92 гривень, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача ПАТ «Укрсоцбанк» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором по сплаті суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості за відсотками, інфляційних витрат законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми пені за несвоєчасне повернення кредиту 9215,04 гривень; суми пені за несвоєчасне повернення відсотків 16243,18 гривень, суд вважає наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, позивач нараховував відповідачу з 23.06.2015 року. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Згідно розділу «Луганська область» вказаного Додатку, до Переліку включено с. Ковпакове, Антрацитівського району Луганської області. Останнім відомим місцем реєстрації та місцем проживання відповідача [PERSON] є Луганська область, Антрацитівський район, с. Ковпакове, вул. Пролетарська, 42. До теперішнього часу антитерористична операція на території України не завершена. Оскільки позивачем відповідачу, який є громадянином України та зареєстрований і проживає у населеному пункті, що включений до Переліку населених пунктів де проводилась антитерористична операція, нараховано пеня за невиконання кредитного зобов'язання у загальній сумі 25458,22 гривень, позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення пені у загальній сумі 25458,22 гривень нарахованого станом на 23.06.2016 року, є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, та у вигляді витрат на оголошення у пресі для виклику відповідача, сплачених позивачем.

Outcome: partial