Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідчного 20 листопада 2019 року. Після придбання зазначеного обєкта нерухомого майна було зясовано, що у вказаній квартирі зареєстрований колишній власник [PERSON] , [INFO] . Реєстрація місця проживання відповідача у належній їй квартирі істотно звужує обсяг його прав по відношенню до неї. Водночас відповідач не має ніяких майнових прав на належне йому майно, особистих речей відповідача в зазначеному житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, квартплати та інших послуг не приймає. Той факт, що в квартирі зареєстрований відповідач заважає йому повноцінно нею користуватись, він не збирається узгоджувати з ним в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження квартирою. 04 березня 2020 року позивачем через канцелярію суду було подано заяву про долучення до матеріалів справи акту-розпорядження №121 від 03.03.2020 року та його копії з відміткою про отримання даного акту представником відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомив, надав заяву про розгляд справи без його участі позивач, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, через канцелярію суду 06.03.2020 року представником відповідача було подано заяву про розгляд справи у відсутність відповідача, в якій позовні вимоги відповідач визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України). Відповідно до ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не є власником зазначеного будинку, є членом сім`ї позивача, зареєстрованою за вказаною адресою, але з 2013 року не проживає за адресою реєстрації. Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України, у абз. 1 п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За наведених обставин, відповідач на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу, як такий, що був відсутній за місцем реєстрації понад встановлені строки, підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в судовому порядку. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого 20 листопада 2019 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1337. З довідки, виданої КП "Житлогосп" №429 від 21.01.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом-розпорядженням №121 КП "Житлогосп" від 03.03.2020 року складеного майстром дільниці та паспортистом в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2019 року, на момент перевірки 03.03.2020р. [PERSON] в квартирі був відсутній, особистих речей не має. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] , можливість збереження жилого приміщення за відповідачем судом не встановлено, тому суд вважає, що реєстрація відповідача в будинку за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved