Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 29.08.2020 року сталася ДТП за участю належного йому автомобіля модели "Ланос", державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під його керуванням та автомобіля ВАЗ 2106, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Позивач зазначив, що належний йому автомобіль отримав пошкодження внаслідок вказаної ДТП, винним у вчиненні якої було визнано відповідача. Страхова компанія відшкодувала частину коштів на ремонт його автотранспортного засобу, однак не в повному обсязі. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 17829, 70 грн. У судове засідання з`явився позивач, який підтримав позовні вимоги. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а. с. 62-64); причин неявки суду не повідомили. Відповідач під час підготовчого провадження позов не визнав з тієї причини, що це для нього велика сума, яку останній не може оплатити. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником автотранспортного засобу марки Lanos, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 13). Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 29.08.2020 року сталася ДТП за участю належного позивачу автомобіля Lanos, [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 18), під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальну шкоду, чим порушено п. 12.1, 11.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 16.10.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке перебуває у прямому причинному зв`язку з виникнення вищевказаної ДТП (а.с. 14-16). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, сам факт ДТП 29 серпня 2020 року підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення №258419 від 11.09.2020 року (а.с. 17) та постановою від 16.10.2020 року, яка набрала законної сили та є обов`язковою для суду (а.с. 14-16). [PERSON] під час ДТП керував автомобілем, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у СК «Еталон», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АР/0073896 виданого 04.04.2020 р. на ім`я [PERSON] (а. с. 18). Згідно ремонтної калькуляції від 29.08.2020 р. (а.с. 21-24) та страхового акту № 712-18778 від 09.11.2020 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля модели Lanos, д.н.з. [NUMBER] , становить 60422,41 грн (а.с. 25-26). 09.11.2020 року позивачу Страховой компанією "Еталон" було перераховано страхове відшкодування в сумі 41592,71 грн (а.с. 28). Відповідно до копії квитанції (а.с. 27) відповідачем перераховано кошти в сумі 1005 грн на рахунок позивача. Відтак сума матеріальної шкоди станом на момент розгляду справи становить 17829,70 грн (різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою). Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням встановленого, матеріальна шкода позивачу була завдана саме внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем, вина якого встановлена судом, відтак суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальних збитків є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на наведене, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 17829,70 грн (різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та завданими збитками). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, на відповідача - у разі задоволення позову.

Outcome: approved