overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В належній позивачу квартирі залишився зареєстрованим відповідач, який є братом попереднього власника квартири. Відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2010 року. Реєстрація відповідача чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності щодо належного їй нерухомого майна, оскільки позбавляє її можливості розпорядитися ним та призводить до зайвих витрат по оплаті комунальних послуг. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2017 року є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі крім позивача, зареєстрований [PERSON], що підтверджено довідкою від 14.09.2017 року виданою ПП "Жилсервіс". Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~ Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в частині вимог про усунення перешкод шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягає задоволенню. Вимога щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права особи користування житловим приміщенням, а тому дане рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстрації.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири №14, яка знаходиться в м. Херсоні по вул. Карбишева, буд. 8 на підставі свідоцтва про право власності. За вказаною адресою зареєстрований відповідач, який понад 7 років не проживає за вказаною адресою. Реєстрація відповідача чинить позивачу перешкоди вільно розпоряджатися своєю власністю та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних платежів. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні суд встановив, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.12.2014 року є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає онук позивача [PERSON], що підтверджено довідкою та актом виданими ОСББ "Карбишева 8". Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~ Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою. \~\~\~\~ На підставі викладеного, оскільки відповідач, який є онуком позивача, більше року відсутній за адресою: [ADDRESS], вимога про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом в якому зазначила, що 22.06.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №835, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу "[PERSON]". Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, просила визнати за [PERSON] майнові права на об'єкт договору - 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] (будівельна адреса); звільнити її від сплати судового збору як споживача у цьому позові, пов'язаному із порушенням її майнових прав згідно вимог ч.2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, враховуючи те, що для виготовлення повного тексту рішення необхідний значний час,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, однак в останній час сімейне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки вони не підтримують. Під час розгляду справи звернулась до суду із заявою (а.с. 12), в якій зазначила, що в позові невірно вказала по батькові відповідача: замість "[PERSON]" написала "[PERSON]". У зв'язку з наведеним просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON]. Судом прийнята дана вимога. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала (а.с. 15). Відповідач також подав заяву про розгляд справи під час його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 16-17). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 листопада 1996 року Великогорбашівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). На момент розірвання шлюбу неповнолітні діти у подружжя відсутні. Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини сторін припинені, сумісного господарства не ведуть. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу сторін суперечило б їхнім інтересам, а тому позовні вимоги мають бути задоволені. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею й документально підтверджені судові витрати. Отже, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640 гривень має бути стягнутий на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що відповідач по справі є батьком їх спільного сина [PERSON] [INFO]. На підставі рішення суду він сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним 18 років. [PERSON] є студентом денної форми навчання "Бобровицького коледжу економіки та менеджменту ім. Майнової", термін навчання з 01.09.2014 року по 29.06.2018 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач була змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву в якій просить провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до розписки , що повернулася до суду, а тому суд за згоди позивача розгляд провів в порядку заочного провадження (ст.280 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується даними свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (а.с. 3). Згідно довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 01.11.2017 № 2991 [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та сестрою [PERSON] (а.с.9) Відповідно до даних довідки виданої директором "Бобровицького коледжу економіки та менеджменту ім. Майнової" № 580 від 23.10.2017 року [PERSON] є студентом денної форми навчання технологічного відділення. Термін навчання до 29.06.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх на період навчання , але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 182 Сімейного кодексу України, зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним законодавством на батьків покладаються рівні обов»язки по утриманню дітей. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст. 77 78 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розмір аліментів заявлений до стягнення позивачем з відповідача є достатнім для задоволення потреб дитини. Аліменти стягувати , починаючи з дати звернення до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що відповідач по справі є її батьком. На підставі рішення суду він сплачував аліменти на утримання позивачки до досягнення 18 років. Позивач є студенткою денної форми навчання "Бобровицького коледжу економіки та менеджменту ім. Майнової", у зв'язку з чим вона не має можливості працювати. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач була змушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала повністю , просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав , пояснив , що він на даний час не працює , не має доходу , а тому не має можливості сплачувати аліменти. Заслухавши сторони , дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується даними свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 08.08.2017 № 2016 [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON], братом [PERSON], сестрою [PERSON] (а.с.5) Відповідно до даних копії студенського квитка "Бобровицького коледжу економіки та менеджменту ім. Майнової" № 10839037 від 01.09.2015 року [PERSON] є студенткою денної форми навчання економічного відділення. Термін навчання до 31.01.2019 року. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх на період навчання , але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 182 Сімейного кодексу України, зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним законодавством на батьків покладаються рівні обов»язки по утриманню дітей. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст. 58, 59 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначив відповідач він тимчасово не працює , але є особою працездатною , отже може працювати та отримувати заробітну плату ( доходи) , на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має , а тому повинен надавати допомогу дочці на період навчання. Розмір аліментів заявлений до стягнення позивачем з відповідача є достатнім для задоволення її потреб. Аліменти стягувати , починаючи з дати звернення до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що від спільного проживання з відповідачем має двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а сама вона неспроможна забезпечувати дітей. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на дітей в розмірі 1\\3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, в заяві до суду позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, просить справу розглянути в його відсутність. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні та, що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 02.04.2015 року № 861 неповнолітні діти проживають разом з матір"ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від його доходів, в судове засідання відомостей про стан його здоров"я та наявність у нього інших утриманців, стан здоров"я дітей не надано, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначила, що з 09.02.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У період шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], яка залишиться проживати з матір'ю. Шлюбні стосунки були фактично припинені, тому просила суд розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що вони разом не проживають, між ними постійно виникають сварки, мають різні погляди на життя, на даний час живуть окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу вважає не можливим. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу він не заперечує, вважає, що примирення не можливе, прохав розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Як встановлено судом, шлюб між сторонами був зареєстрований 09.02.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 132. Від шлюбу у подружжя [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживають, і за домовленістю сторін буде проживати, з матір'ю. Таким чином, судом встановлено, що шлюбні стосунки сторони не підтримують, примирення між ними неможливе, у зв'язку із тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, живуть окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і не є доцільним, сторони на примирення не згодні, тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу, суд вважає можливим залишити прізвище позивача - "[PERSON]". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 05 грудня 2003 року вона з Відповідачем зареєстрували шлюб у Центрально-Міському районному управлінні юстиції м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, актовий запис №737, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 2-КИ №190620 від 05 грудня 2003 року. За час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сторони та їх дитина зареєстровані за адресою: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Хасанська, буд.30, що підтверджується відміткою в її паспорті, довідкою з місця проживання. Донька проживає з позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. На сьогоднішній день Позивачка офіційно не працевлаштована. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання доньки, оскільки він працює в ДП "Придніпровська залізниця", має регулярний та стабільний заробіток. Відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, але від свого обов'язку ухиляється, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає задовольнити позов, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 05 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Центрально-міського районного управління юстиції м. м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №737 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). На теперішній час дитина проживає разом з матір'ю та перебуває у неї на утриманні, що підтверджується довідкою Голови квартального комітету №27 від 01.07.2015 р.(а.с.6). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча має змогу надавати допомогу, оскільки є здоровою, працездатною особою, працює на ДП "Придніпровська залізниця", нікого на утриманні не має. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку, матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини позивачці не надає. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, такий слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved