Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Другої Київської державної нотаріальної контори, ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві про звільнення з-під арешту 1/4 частини квартири [ADDRESS] та 1/2 частини кв.[ADDRESS], які належали на праві власності [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємицею після смерті свого сина - [PERSON], який на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 23.10.2012 р. визнаний померлим. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з ? частини квартири [ADDRESS] та 1/2 частини кв.[ADDRESS]. Під час оформлення спадщини стало відомо, що 21.04.2006 р. до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна Другою Київською державною нотаріальною конторою внесено запис про арешт вищезазначеного майна на підставі постанови ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві у виконавчому провадження, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-5287/13, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 01.01.2004 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей. Позивач посилається на те, що вона, як спадкоємиця померлого [PERSON], звернулась 09.08.2013 р до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві з заявою про зняття арешту з майна, однак їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду. Наявність арешту майна перешкоджають реалізувати позивачу свої права на спадщину після смерті [PERSON] В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] в силу положень ст.ст.49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» повинно бути закінченим в зв»язку зі смертю боржника, оскільки зобов»язання щодо виплати аліментів не допускають правонаступництва, Закінчення виконавчого провадження є підставою для зняття арешту з майна. Представники відповідачів подали клопотання про розгляд справи у відсутність представників Другої Київської державної нотаріальної контори та ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась за відомою суду адресою. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2004 р. Голосіївським районним судом м.Києва був виданий виконавчий лист № 2-5287/13 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 14.04.2006 р. ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві з метою забезпечення виконання рішення суду була винесена постанова про арешт майна [PERSON], в зв»язку з чим була накладена заборона на відчуження нерухомого майна, а саме: 1/4 частини квартири [ADDRESS] та 1/2 частини кв.[ADDRESS], які належали на праві власності [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22.03.2012 р. [PERSON] оголошено померлим. Зазначене рішення в частині оголошення [PERSON] померлим залишено без змін на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 05.09.2012 р. 23.10.2012 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві вчинено актовий запис № 09 про смерть [PERSON] та видано відповідне Свідоцтво. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є: [PERSON], та діти померлого - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. В ході оформлення спадкових прав позивача державним нотаріусом був отриманий Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, який містить інформацію про наявність арешту, нерухоме майно, що належало померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 21.06.2000 р. державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори, та Свідоцтва про право власності на житло від 24.11.1997 р. Позивач звернулась до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції з приводу зняття арешту з 1/4 частини квартири [ADDRESS] та 1/2 частини кв.[ADDRESS], які належали на праві власності [PERSON]. 06.08.2013 р. ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві [PERSON] була надана відповідь про відсутність підстав для зняття арешту з майна, оскільки у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 69448,12 гривень і спадкоємці померлого успадкували його зобов»язання, в зв»язку з чим заінтересована особа повинна звернутись до державного виконавця про заміну сторони у виконавчому провадженні. Згідно п.1, 3 ч.2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі -виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання. Згідно ч.1 ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тобто, законодавець пов»язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке було накладено арешт. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу положень ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1288 ЦК України). Наявність арешту, накладеного на нерухоме майно, перешкоджає позивачу, як спадкоємцеві, що у визначений законом спосіб прийняла спадщину після смерті [PERSON], оформити у належний спосіб своє право на спадщину. В силу положень п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Статтею 50 зазначеного Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов»язки, що нерозривно пов»язані з особою спадкодавця. Обов»язки щодо утримання дітей [PERSON] в силу положень Сімейного кодексу України нерозривно пов»язані з його особою і не можуть успадковуватись внаслідок його смерті спадкоємцями померлого. Тобто, в зв»язку зі смертю [PERSON] його зобов»язання щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей припинились, в зв»язку з чим виконавче провадження підлягало закриттю, а арешт, накладений в рамках даного виконавчого провадження для забезпечення виконання рішення суду, повинен бути знятий з метою забезпечення прав спадкоємців померлого на оформлення своїх спадкових справ у визначений законом спосіб. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved