Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкоди у користуванні спільною земельною ділянкою площею 17 кв.м. по [ADDRESS], кут [ADDRESS], та зобов'язати відповідачів передати їй ключи від навісного замку від металевих воріт та вільного доступу при виїзді автомобіля на земельну ділянку спільного користування площею 17 кв.м. по [ADDRESS] в м. Ізмаїл, посилаючись на те, що по рішенню суду від 02.06.2008 року у них спільний вхід та в'їзд у двір. При виїзді у двір встановленні металеві ворота із внутрішньою хвірткою на кодовому замку після інсульту в 2010 році та після травму хребта вона не може самостійно рухатися, пересувається вона з допомогою теліжки на котру опирається, через висоту хвіртки вона не в змозі зайти у двір, ворота закрити на навісний замок, ключи від яких у відповідачів в результаті вона не може при проведенні ремонту у своїй квартирі завести в сарай будівельні матеріали, вона повністю обмежена у вільному в'їзді у двір спільного користування. На її звернення щодо їй ключи від навісного замка або зняти його взагалі для вільного в'їзда у двір, відповідачі не надають ключи посилаючись на те, що їй достатньо місця для пересування, що заважає їй вільно користуватися земельною ділянкою. У зв'язку з чим вона звернулась до суду. У судовому засіданні позивачка [PERSON], та її представник [PERSON], позовні вимоги підтримали. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], пояснив, що відповідачі позовні вимоги не визнають, вважають вимоги надуманими та безпідставними, ключи від хвіртки та воріт їй надавались неодноразово, а позивачка їх загубила.. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідачів та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. ч. 1 ст. 96 ЗК України, Землекористувачі зобов'язані: г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.01.2012 року виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради № 49, [PERSON], належить 2/21 частини будинку [ADDRESS] що підтверджено витягом про державну реєстрацію прав виданого 07.03.2012 року КП "Ізмаїльське МБТІ". Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2008 року, визнано за позивачкою право власності на сарай літ. Е, 1/3 частину літ. "Г" - сарай та 1/5 частину підвалу літ. А2 по [ADDRESS], згідно технічного висновку 29. Виділено в користування [PERSON], земельну ділянку площею 87 кв.м. у тому числі без права самостійного користування і будівництва 17 кв.м. з виходом на вул. Карла Маркса, згідно варіанта розподілу земельної ділянки (технічний висновок від 29.03.2008 року). Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON], задовольнити, зобов'язавши відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні вищезазначеним майном.

Outcome: approved