Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовною заявою та просять стягнути з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Скарбниця» на користь [PERSON] одноразове страхове відшкодування на витрати на поховання, а саме витрати на придбання та встановлення надгробного пам'ятника в сумі 17 100 (сімнадцять тисяч сто) гривень та витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, а всього 19100 (дев'ятнадцять тисяч сто) гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 18.08.2008 року на вул. Сколівській м. Стрий [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3307 р.н. [NUMBER], що належить ДКП „Стрийтеплокомуненерго", допустив зіткнення з велосипедом під керуванням сина [PERSON] - [PERSON], який від отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. 04.05.2015 року вироком Стрийського міськрайонного суду [PERSON] було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та вирішено питання щодо заявленого цивільного позову, в тому числі постановлено стягнути з страхової компанії скарбниця 24 656 гривень майнової шкоди. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011 року, через те, що надгробний пам'ятник на час постановлення вироку через брак коштів у [PERSON], встановлений не був, а отже витрати на його виготовлення та встановлення понесені не були, зменшив суму коштів, які підлягали стягненню з страхової компанії на користь [PERSON] на суму 21 320 гривень. 23.06.2011 року [PERSON] було оплачено вартість виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника в сумі 17 100 гривень. На даний час надгробний пам'ятник [PERSON] як оплачений, так і виготовлений та встановлений на місці його поховання. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ-3307 р.н. [NUMBER], що належав ДКП „Стрийтеплокомуненерго", на час ДТП, згідно страхового полісу №ВВ 1137349 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, була застрахована у страховій компанії „Скарбниця". Згідно укладеної угоди ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю (на одну особу) складає 51 000 гривень. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 25 500 гривень, франшиза - 510 гривень. Позивач звернулась до ПАТ СК «Скарбниця» з заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 17 100 гривень на компенсацію витрат на придбання та встановлення надгробного пам'ятника, яка була отримана страховою компанією 31.12.2016 року. Однак у встановлений законом термін ПАТ СК «Скарбниця» відповіді на її заяву про виплату страхового відшкодування не надала, страхової виплати не здійснила. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Доарме В.С., підтримав заявлені його довірителькою позовні вимоги та просив їх задоволити, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник ПАТ «Страхова компанія «Скарбниця», Пірожик В.О., будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак в попередніх судових засіданнях надав заперечення на позовні вимоги позивачів, в яких зазначив, що ПАТ «Страхова компанія «Скарбниця» вважає необґрунтованими та безпідставні вимоги позивачів про стягнення з них 19100 грн. витрат на виготовлення пам'ятника. Адже у даному випадку слід застосовувати законодавчі акти в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин - на момент настання страхового випадку (на момент ДТП 18.08.2008 року.) Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно чч. 1, 2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що18.08.2008 року на вул. Сколівській м. Стрий [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3307 р.н. [NUMBER], що належить ДКП „Стрийтеплокомуненерго", допустив зіткнення з велосипедом під керуванням сина [PERSON] та чоловіка [PERSON] - [PERSON], який від отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. Відповідно до вироку Стрийського міськрайонного суду від 04.05.2011 року [PERSON] було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та вирішено питання щодо заявленого цивільного позову, в тому числі постановлено стягнути з страхової компанії скарбниця 24 656 гривень майнової шкоди. Згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011 року, вирок Стрийського міськрайонного суду від 04.05.2011 року змінено, скасувавши його в частині стягнення з ВАТ АСК «Скарбниця» на користь потерпілої [PERSON] витрат на виготовлення і встановленого надгробного пам'ятника в сумі 21 320 гривень. Відповідно до ст., ст. 60, 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, та згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 23.06.2015 року [PERSON] було встановлення надгробний пам'ятник. Відповідно до накладної №5 від 23 червня 2015 року та квитанції №1 від 10 липня 2015 року вартість виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника становить 17 100 гривень. Тобто, у даному випадку застосовується законодавчі акти в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент настання страхового випадку, а саме дату скоєння ДТП - 18.08.2008 року. Так, згідно з п. 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 24 вересня 2008 року, яка діяла на момент ДТП) витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати. У абз. 2 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз'яснено, у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Тому вимоги про стягнення витрат на поховання можуть пред'являтись як особами, що мають право на відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, так і сторонніми до потерпілого громадянами і організаціями, що фактично понесли ці витрати. Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості. Відповідно до додатку до постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» №45 від 03.10.2008 року, гранична вартість виготовлення та встановлення пам'ятника у Львівській області на момент виникнення спірних відносин становить - 2500 грн.. Таким чином, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином, кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог частково, а саме в межах граничної вартості виготовлення та встановлення пам'ятника у Львівській області на момент виникнення спірних відносин, а саме в межах 2500 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У відповідності до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (п. 47, 48). В судовому засіданні встановлено та документально підтверджено (квитанція про оплату в матеріалах справи та акт виконаних робіт), що позивачка понесла витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 гривень, які необхідно стягнути з відповідача в користь позивача. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial