Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого 09 серпня 2013 року батька [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На обґрунтування позову зазначила, що 09 серпня 2013 року помер її батько [PERSON], який до смерті проживав та був зареєстрований за адресою: м. Дніпродзержинськ (Камянське), [ADDRESS]. Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді частки квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), [ADDRESS], яка належала на праві спільної сумісної власності померлому батьку та [PERSON]. 06 січня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м Дніпродзержинська за [PERSON] та [PERSON], за кожним, було визнане право власності на 1/2 частку вказаної квартири. Після смерті батька вона звернулася до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну батькові 1/2 частку квартири. Проте державним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану частку квартири через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, так як право власності [PERSON] на 1/2 частку квартири, яке визнано за ним рішенням суду від 06 січня 2015 року, не зареєстровано, згідно ст. 182 ЦК України. Оскільки рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 січня 2015 року було ухвалено після смерті батька, вона не може зареєструвати за померлою особою право власності на 1/2 частку квартири, яка належала її батькові [PERSON], і відповідно не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину з заповітом. Вважає, що на момент смерті батькові належала 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], і за нею, як за спадкоємцем за заповітом, повинно бути визнано право власності на вказану частку квартири. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримувала, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, також пояснила суду, що вона протягом шести місяців після смерті свого батька [PERSON] звернулася до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у вигляді частки квартири за адресою: [ADDRESS], так як не була визначена частка, яка належала саме батькові у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру. Іншим співвласником квартири є [PERSON], з якою батько деякий час проживав однією сімєю, і вони разом купили цю квартиру. Представник відповідача - Камянської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України. Представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради та [PERSON], які залучені до участі у справі, як треті особи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Виходячи з наведеного, суд ухвалив, відповідно до ч. 2 ст.158, ч.1 ст. 169 ЦПК УкраїниЦПК України, розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника відповідача та третіх осіб. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], виданим 14 квітня 1972 Палацом щастя м. Дніпродзержинська, актовий запис № 1027, та свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], виданим 22 серпня 1992 року Новотрудовською сільською радою Апостоловського району Дніпропетровської області, актовий запис № 64 (а.с. 11). 07 серпня 1997 року батько позивачки - [PERSON] та [PERSON] придбали у спільну сумісну власність квартиру, загальною площею 53,6 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (Камянське), [ADDRESS], що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою, зареєстрованого в реєстрі за № 2749 (а.с. 7). 20 жовтня 2010 року право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на вказану вище квартиру зареєстроване в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на паперових носіях, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 27711707, реєстраційний номер 31825453, виданим ОКП "Дніпродзержинське БТІ" (а.с. 8), та листом ОКП "Дніпродзержинське БТІ" від 23 лютого 2015 року (а.с. 63). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 16 вересня 2010 року, квартира за адресою: м. Дніпродзержинськ (Камянське), [ADDRESS], складається із двох житлових кімнат, житловою площею 30,6 кв.м., загальною площею 53,6 кв.м.. 11 серпня 2010 року [PERSON] склав та нотаріально посвідчив заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідав [PERSON] належні йому всі права та обовязки, а також все інше майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що за законом він матиме право (а.с. 12, 14). 09 серпня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 10 серпня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 13). 24 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька [PERSON], і за її заявою була заведена спадкова справа № 55538413 - у Спадковому реєстрі, № 879/2013 - у нотаріуса (а.с. 15). Постановою нотаріуса\~ про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 березня 2015 року, вих. № 720/02-31 (а.с. 16), позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом\~ після померлого\~ [PERSON] в звязку з відсутністю реєстрації за померлим [PERSON] права власності на 1/2 частку квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ (Камянське), [ADDRESS], згідно статті 182 ЦК України. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] правомірно набули право спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), [ADDRESS], яку придбали у спільну власність на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири та у встановленому законом на той час порядку зареєстрували за собою право спільної сумісної власності на вказану квартиру. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 січня 2015 року за [PERSON] та [PERSON], за кожним, було визнане право власності на 1/2 частку квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), [ADDRESS] (а.с. 18). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року в цій частині рішення суду від 06 січня 2015 року залишено без змін (а.с 24 -26). Отже вказаним рішенням було визнано, що [PERSON]та [PERSON], кожному, на праві приватної власності належить 1/2 частка цієї квартири. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Суд вважає, що відсутність державної реєстрації за померлим [PERSON] права власності на 1/2 частку квартири не є наслідком недотримання спадкодавцем вимог чинного законодавства щодо державної реєстрації права власності, оскільки це право було визнане за померлим після його смерті, тобто після припинення його цивільної правоздатності. Враховуючи, що на момент смерті за [PERSON] у встановленому законом порядку було зареєстровано право приватної спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), [ADDRESS], а після його смерті суд, визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частку нерухомого майна, фактично визначив частку померлого у спільній власності на квартиру, суд приходить до висновку, що 1/2 частка вказаної квартири входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Як вбачається із спадкової справи (а.с. 51 - 73), позивачка [PERSON], яка є дочкою померлого [PERSON] та його спадкоємицею за заповітом, своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також 05 лютого до нотаріальної контори із заявами про прийняття обовязкової частки у спадщині та про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] звернулася [PERSON]. Проте, постановами державного нотаріуса Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 11 лютого 2014 року, вих. № 804/02-14, та від 11 березня 2015 року, вих. № 650/02-3, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та у видачі свідоцтва на обовязкову частку у спадщині після померлого 09 серпня 2013 року [PERSON], у звязку з відсутністю у [PERSON] документів, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкування. Також 26 січня 2016 року [PERSON] було письмово розяснено, що видача їй будь-яких свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] є неможливою, в звязку із своєчасним прийняттям спадщини спадкоємцем за заповітом [PERSON] (а.с. 72). Таким чином, суд приходить\~ до висновку, що позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після\~ померлої батька [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України\~ здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до\~ ст. 1223 ЦК України\~ право на спадкування\~ мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом\~ усієї спадщини, право на спадкування за законом\~ одержують особи, визначенні\~ у статтях 1261-1265 ЦК України.\~\~\~ Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Представник відповідача не заперечував\~ проти задоволення позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відсутність державної реєстрації за померлим права власності саме на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), [ADDRESS], розмір якої у праві спільної власності був визначений лише після смерті спадкодавця, не є підставою для позбавлення [PERSON] права власності на цю частку квартири, і за позивачкою має бути визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на належну [PERSON] на момент смерті цю частку квартири.

Outcome: approved