Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом, в якому просили: визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться по [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області, розташованого на приватизованій земельній ділянці 0,1000 га, укладений 20 лютого 2003 року між [PERSON], з одного боку, та [PERSON] і [PERSON], з іншого, посвідченого представником біржі нерухомості [PERSON] за реєстраційним номером № 000074 та зареєстрований 20 лютого 2003 року в Новомосковському КП БТІ «Івентаризатор» за № 1308-5; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку - А житловою площею 43,8 кв.м.; з надвірними побудовами: гараж - літ. Б, навіс - літ. В, літній душ - літ. Г, альтанка - літ. Д, вольєр - літ. Е, вбиральня - літ. Ж, колонка - літ. к, ворота, хвіртка, паркан №1-6, септик-7, загальною площею 206,1кв.м, що знаходяться по [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області та розташовані на приватизованій земельній ділянці площею 0,1000 га.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку - А, житловою площею 43,8 кв.м.; з надвірними побудовами: гараж - літ. Б, навіс - літ. В, літній душ - літ. Г, альтанка - літ. Д, вольєр - літ. Е, вбиральня - літ. Ж, колонка - літ. к, ворота, хвіртка, паркан №1-6, септик-7, загальною площею 206,1кв.м, що знаходяться по [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області та розташовані на приватизованій земельній ділянці площею 0,1000 га. Позов, з посиланням на наявність укладеного договору купівлі-продажу обґрунтовано неможливістю вчинення позивачем дій щодо розпорядження придбаним майном за договором в зв`язку з відсутністю у товарної біржі права затверджувати угоди купівлі-продажу, про що їй повідомлено під час оформлення документів на майно. Позивачі вважають, що договір укладено у відповідності до діючого на момент укладання законодавства, дотримано всі суттєві умови укладеного договору. [PERSON] ухиляється від нотаріального оформлення договору, чим порушує право позивачів на належне його укладання. Від позивачів надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що у зв'язку зі станом здоров'я не має змоги прибути в судове засідання, на підтвердження чого надав відповідну довідку. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа до суду не з`явились, підстав неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. Матеріалами справи встановлено, що 20 лютого 2003 року між [PERSON] і [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна - житлового будинку: - А, розміром 43.8 кв.м. житлової площі з надвірними побудовами: гараж - літ. Б, навіс - літ. В, літній душ - літ. Г, альтанка - літ. Д, вольєр - літ. Е, вбиральня - літ. Ж, колонка - літ. к, ворота, хвіртка, паркан №1-6, септик-7, загальною площею 206,1кв.м, що знаходяться по [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області та розташовані на приватизованій земельній ділянці площею 0,1000 га. Зазначений житловий будинок належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 2002 року, виданого на підставі рішення № 144 від 11 лютого 2002 року та зареєстрованого у - Новомосковському БТІ 12 лютого 2002 року в реєстровій книзі №5 за реєстровим №1308. Продаж нерухомого майна здійснено за: 48815 (сорок вісім тисяч вісімсот п'ятнадцять ) грн. 00 коп. Договір завірений представником ТБ «Новомосковська» в реєстрі за № 000047, право власності позивачів на підставі договору в рівних частках зареєстровано НРКП БТІ «Інвентаризатор» 20 лютого 2003 року за № 1308-5 Як свідчить укладений договір, при його укладанні між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, така домовленість підтверджена письмовим доказом, відбулося повне виконання договору - позивачі передали відповідачу грошові кошти, а відповідач позивачам - об`єкт нерухомого майна, договір зареєстровано на товарній біржі, однак нотаріально не посвідчено, зареєстровано органом, що здійснював на час укладання договорів державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Станом на час розгляду справи позивач здійснює право користування та володіння будинком, з доданих до справи документів порушення прав третіх осіб не вбачається. Також, як свідчить долучена позивачами відповідь начальника НРКП БТІ «Інвентаризатор» - підприємства, яке на момент укладання договору здійснювало реєстрацію права власності на нерухоме майно, № 01-258 від 05 липня 2012 року, НРКП БТІ «Інвентаризатор» повідомлено, що відповідно реєстраційного № 1308 в реєстраційній книзі № 5 підприємства, право власності на нерухоме майно (житловий будинок з будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстровано в рівних частках за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 за кожним. Підстава реєстрації: договір купівлі-продажу від 20 лютого 2003 року укладений на Товарній Біржі «Новомосковська», на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 2002 року, видане на [PERSON] відповідно до рішення № 144 Новомосковської райдержадміністрації. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно ч. 2 якої - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Лист Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10 квітня 1998 року, роз'яснює, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачалось, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст. 18 Земельного Кодексу України від 18 грудня 1990 року № 561-XII, який діяв станом на час укладання угоди, придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004р. за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Тобто, у період укладання спірного договору купівлі-продажу існував пробіл у чинному законодавстві, тому що, згідно ст. ст. 242, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Тим часом, у відповідності зі ст. ст. 15 Закону України " Про товарну біржу" біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню. За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР), а у відповідності зі ст. 153 ЦК УРСР договір вважався укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Як убачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором - уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належної продавцю на праві власності нерухомого майна. Позивачем у справі усі умови за договором виконані. Згідно вищевказаного договору відчужувана нерухомість продана позивачу. Грошові кошти отримані Продавцем від Покупця до підписання угоди. Доказів того, що сторони заперечували укладений договір, згідно до вимог ст. 237 ЦК України, суду не надано, тому, суд вважає укладений договір дійсним. Оскільки, покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплатив за придбане майно грошові кошти, фактично володіє об`єктом нерухомості, угода купівлі-продажу не визнавалась недійсною, позивач на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст. 49 Закону України «Про власність» набув право власності на спірні об`єкт нерухомості і правомірно володіє ними. Передбачених законом підстав для не визнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу спірного домоволодіння в судовому порядку не має. Статтею 392 діючого ЦК України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу об`єкту нерухомості, виконання договору відбулося. За таких обставинах суд вважає, що укладений між позивачами та відповідачем договір підлягає визнанню дійсним і за позивачами підлягає визнанню право на майно, отримане за договором в рівних частках.

Outcome: approved