Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

ПрАТ « Рівнеобленерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 березня 2017 року [PERSON] рухаючись в темну пору доби на мотоциклі марки «Viper 150» по вул.. Б.Хмельницького в с.Н.Моквин, Березнівського району, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу , не впоравшись з керуванням мотоцикла , виїхав на узбіччя автодороги , де допустив зіткнення з бетонною електроопорою. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12017180060000128 від 05 березня 2017 року закрито у зв»язку з встановленням відсутності в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення , передбаченого, ч. 2 ст. 286 КК України . Постанова не оскаржена і не скасована . Розмір майнової шкоди, завданої позивачу в результаті скоєння вказаного правопорушення становить 3504 гривень 42 коп., які просить стягнути на їхню користь. Представники позивача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, які викладених в позові, просили задовольнити позов . Відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві . В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що 05 березня 2017 року вони прибули до місця дорожньо- транспортної пригоди і бачили, що електроопора була похилена , однак не пошкоджена, в будинках було електропаостачання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником Березнівського РЕМ, 05 березня 2017 року до ПрАТ " Рівнеобленерго" надійшло повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, в результаті якої пошкоджено електропору. При виїзді на місце події він побачив, що електроопора пошкоджена, відсутнє електропостачання на в будинках. Подальше використання електропори було неможливим, а тому її замінили на нову, розмір шкоди становить 3504 гривень 42 коп. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, свідків, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову про закриття кримінального провадження, є обов'язковим для суду в частині з'ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП доведена постановою про закриття кримінального провадження, хоча й кримінальне провадження закрито у зв"язку із встановленням відсутності в діянні [PERSON], складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, однак це не означає про відсутність вини для цивільно- правової відповідальності. При цьому вказана постанова є доказом , який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку , передбаченому ЦПК. Згідно постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 22 серпня 2017 року [PERSON] 05 березня 2017 року близько 20 години 30 хвилин, рухаючись на мотоциклі Вайпер по вул. Б.Хмельницького в с.Моквин Березнівського району з пасажиром [PERSON] , порушуючи вимоги п.12.2 ПДР України , п.12.3 ПДР України , п.13.1 ПДР України , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу , не впорався з керуванням мотоцикла , виїхав на узбіччя автодороги , де допустив зіткнення з бетонною електропорою. Постанова не оскаржена і не скасована . (а.с.5,6). На підтвердження розміру завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди позивачем надано локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 , згідно якого розмір шкоди становить 3504 гривень 42 коп. (а.с.7-10). Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч.2 ст.16 ЦК України спосіб, зокрема, шляхом відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає за умови, що дії винної особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини . Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, суд, з'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини даної справи, дослідивши надані позивачем докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв'язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, вважає встановленим та доведеним обов'язок [PERSON] відшкодувати завдану шкоду , оскільки його дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Дорожньо- транспортна пригода, в якій було заподіяно матеріальну шкоду позивачу, сталася з вини відповідача [PERSON], у зв'язку з чим відповідно до ст.ст.1166, 1187, 1188 ЦК України на нього повинен бути покладений обов'язок відшкодувати спричинену позивачу такими протиправними діями матеріальну шкоду. Згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, заподіяної фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не працює, в результаті ДТП , яка сталася 05 березня 2017 року отримав тяжкі тілесні ушкодження, суд, враховуючи його матеріальне становище, стан здоров"я , вважає за вірне зменшити розмір відшкодування шкоди до 2000 гривень, що передбачено ч.4 ст.1193 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1762 гривень , що підтверджується платіжним дорученням № 2003728040 від 29 січня 2018 року. Оскільки позов задоволено на суму 2000 гривень, тому пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1005 гривень 59 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial