Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з зазначеним позовом шляхом направлення поштою 12.11.2015 року, уточнивши позов (а.с.46-48) просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 13.09.2013 року станом на 30.09.2015 року в загальному розмірі 14 719,40 грн., яка включає заборгованість: за кредитом 3269,71 грн., по процентам за користування кредитом 8329,92 грн., за пенею 1942,66 грн., а також штраф 500 грн. фіксована частина і 677,11 грн. процентна складова; стягнути судовий збір в розмірі 1218 грн. В обґрунтування предявлених вимог вказує, що 13.09.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення відповідно строку дії картки. Свої зобовязання за кредитним договором від 13.09.2013 року банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобовязання виконує неналежним чином, в результаті чого станом на 30.09.2015 року має заборгованість в загальному розмірі 14 719,40 грн., яку позивач просить суд стягнути з [PERSON] в примусовому порядку. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив суд розглянути справу за відсутності представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», предявлені уточнені позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.33, 38, 48 зворот). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, в контексті п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, оскільки направлені за її зареєстрованим місцем проживання поштові конверти з судовими повістками про виклик до суду на 19.02.2016 року, 24.03.2016 року повернуто на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.55,57,58). За даних обставин неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.33,48 зворот), суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.09.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «ПРИВАТБАНК» (а.с.5, 8-31). Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.6) [PERSON] отримала кредит в розмірі 3500 грн. з відновлювальною кредитною лінією з видачою кредитної картки MasterCard Mass зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 30% річних (за базовою ставкою 2,5% в місяць) та визначенням строку внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, з визначенням їх розміру (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника (п.2.1.1.12.3 Умов та Правил надання банківських послуг, а.с.29). Крім того, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою відсотковою ставкою 0,01% річних в межах встановленого пільгового періоду до 55 днів за кожною платіжною операцією, що визначено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.29) та згідно відомостей в графі «Пільговий період» Довідки про умови кредитування (а.с.6). У випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді: - пені, яка складається з добутку пені (1) (базова процентна ставка по договору 2,5% : 30 нараховується за кожен день прострочки) та пені (2) (1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, яка нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 чи більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.) (а.с.6) - штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову у випадку порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів (п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг), який підлягає сплаті в першу чергу (а.с.6, 27). Як слідує з вимог п.1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.18), за несвоєчасну оплату послуг, передбачених кредитним договором, Умовами та Правилами, клієнт сплачує банку за кожним випадком порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором від 13.09.2013 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 3500 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати їх повернення. В порушення умов договору, ст.1054 ЦК України [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконує, допускаючи їх грубе порушення, сплативши суму відсотків в загальному розмірі 84,05 грн. відповідно 11.12.2013 року -14,99 грн., 26.12.2013 року 0,93 грн., 10.01.2014 року 18,13 грн., 31.01.2014 року 50,00 грн. (з розрахунку: 14,99 + 0,93 + 18,13+50,00=84,05) та 1487,06 грн. в рахунок погашення за наданим кредитом (відповідно: 52 + 1000 + 309,59 + 18,13 + 50,00 + 0,17 + 0,08 + 0,04+ 49,78 +3,23+1,62+0,81+0,40+0,20+0,10+0,69+0,11+0,06+0,03+0,01+0,01=1487,06), востаннє 26.02.2014 року (а.с.49), в результаті чого станом на 30.09.2015 року має заборгованість в загальному розмірі 14 719,40 грн., яка включає заборгованість: за кредитом 3269,71 грн., по процентам за користування кредитом 8329,92 грн., за пенею 1942,66 грн., а також штраф 500 грн. фіксована частина і 677,11 грн. процентна складова (а.с.49 зворот). Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, у випадку допущення сторонами порушень умов їх виконання, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення їх виконання. Імперативним приписом ст.625 ЦК України чітко визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. При цьому, як акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.29 Постанови Пленуму № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" (із змінами та доповненнями) передбачене ст.1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту є самостійним. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (у формі штрафу, пені), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. Встановивши з наданих доказів обставини справи та враховуючи зазначені норми, суд вважає обґрунтованим заявлений позивачем розмір заборгованості, тому приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту згідно ст. ст.15, 16 ЦК України. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, враховуючи правильність розрахунку заборгованості, доведеність неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобовязань, обґрунтованість розміру заявлених грошових вимог у взаємозв'язку з доказами, що їх підтверджують, суд дійшов висновку про те, що допущене відповідачем порушення умов кредитного договору від 13.09.2013 року є істотним, а тому з неї на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним договором станом на 30.09.2015 року в загальному розмірі 14 719,40 грн., яка включає заборгованість: за кредитом 3269,71 грн., по процентам за користування кредитом 8329,92 грн., за пенею 1942,66 грн., а також штраф 500 грн. фіксована частина і 677,11 грн. процентна складова. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, в силу ч.1 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1218 грн. (а.с.1) за ставкою відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням звернення позивача до суду 11.11.2015 року, а.с.39).

Outcome: approved