Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 44924,90 грн. заборгованості та сплачених судових витрат в розмірі 1762,00 грн. за укладеним кредитним договором б/н від 03.08.2011 року про отримання 2000,00 грн. кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання в якому клопоче про розгляд цивільної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.41). Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлен в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України (а.с.74, 82). Згідно повідомлення начальника відділу та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання №4/386 від 19.04.2018 року , вбачається, що [PERSON], [INFO], 24.02.2015 року вибула на прізвище [PERSON]. Про реєстрацію місця проживання необхідно звертатися до Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (а.с.48). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.72-73), вбачається, що [PERSON], [INFO] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Після розірвання шлюбу 14.06.2016 року, змінила прізвище з Стрілецької на дошлюбне [PERSON]. Довідкою виконкому Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області № 683 від 08.05.2018 року, підтверджується, що [PERSON],[INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] до 27.07.2016 року. (а.с.51). Відповідно повідомлення Відділу реєстрації місця проживання особи Міської ради м. Кропивницького № 2181 від 30.07.2018 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], не зверталася до відділу з питань зняття та/або реєстрації місця проживання, відповідно інформація стосовно неї у відділі відсутня (а.с.68). Згідно ст. 128 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Отже, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 07.03.2013 року (а.с.7), [PERSON] звернулася до позивача щодо отримання кредиту. Відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді; своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування; також відповідач погодився, що його заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають договір про надання банківських послуг. Згідно витягу з Умов і правил надання банківських послуг ( а.с.9-32) : 2.1.1.5.5. - позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; 2.1.1.7.6. - при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Згідно розрахунків (а.с.5 -6) заборгованість за договором, станом на 31.01.2018 року, становить 44924,90 грн., що складається з наступного: 1055,77 грн. - заборгованість за кредитом, 37289,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом , 3964,09 грн. -заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн - штраф(фіксована частина); 2115,47 грн - штраф (процентна складова). Згідно статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», Банківської ліцензії, довідки ЄДРПОУ (а.с.35-38) ПАТ є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», створений з метою здійснення банківської діяльності, має право по наданню банківських послуг. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо укладання правочинів - договорів, зокрема кредитного договору і вважає за необхідне керуватися главами 48, 49, 71 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України - зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу , інших актів цивільного законодавства . Згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст.549 ч.1 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором ,а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд приймаючи до уваги викладене приходить до наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору №б/н від 03.08.2011 року відповідач отримав кредит з базовою відсотковою ставкою в місяць - 20.40%, пенею та штрафом при порушенні строків платежів. Відповідач кредитні кошти отримував за допомогою кредитної картки, а вчасно грошові зобов'язання за договором не виконував, тому утворилася заборгованість у розмірі 44924,90 грн., що складається з наступного: 1055,77 грн. - заборгованість за кредитом, 37289,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом , 3964,09 грн. -заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн - штраф(фіксована частина); 2115,47 грн - штраф (процентна складова). Суд вважає за необхідне уточнити, що заборгованість за пенею та комісією є заборгованістю за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-6) та матеріалами справи. Суд погоджується з обрахунками заборгованості, які були виконані позивачем, а саме: 1055,77 грн. - заборгованість за кредитом, 37289,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн - штраф(фіксована частина); 2115,47 грн - штраф (процентна складова) Вимоги щодо їх стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Однак, суд не може задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії, з огляду на наступне. Згідно, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.8), стягнення комісії не передбачено. Стягнення комісії передбачено умовами договору, а саме, пунктом 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг, згідно із якими клієнт зобов'язаний сплачувати комісію на умовах , передбачених договором. Тобто, у поданих до суду документах відсутня інформація про розмір встановленої за договором комісії. Крім того, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Аналогічну правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові 6-1746цс16 від 16.11.2016 року. Згідно ст.141 ЦПК України - судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Так як задоволенню підлягають 91,2%% від позовних вимог, то відповідно вказаний відсоток від сплаченого позивачем судового збору ( 1762 грн. ) підлягає стягненню на його користь з відповідача у розмірі 1606,94 грн.

Outcome: approved