Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач в судовому засіданні вимоги, висловлені в своїй позовній заяві підтримала та просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою № 4 в житловому будинку № 54 по вул. Калініна в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом визнання [PERSON] такою, що втратив право користування нею. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог позивача та просив їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира № 4 в житловому будинку № 54 по вул. Калініна в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, а відповідачка є її попереднім співвласником. Вказана квартира належить позивачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] р/номер 3315. Право власності позивачки на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в день нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу квартири 21.12.2015 року, номер запису про право власності 12654478. Відповідач є колишнім співвласником вказаної квартири, представник якого [PERSON], що діє на підставі довіреності співвласників квартири: [PERSON] та [PERSON], відповідно до змісту укладеного між нами договору купівлі - продажу від 21.12.2015 року одержав повністю усі грошові кошти за квартиру ще до підписання вказаного договору. Відповідно до п. 12 укладеного між сторонами договору купівлі - продажу квартири представник продавця прийняв на себе зобов'язання до 23.12.2015 року зняти з реєстраційного обліку попереднього співвласника квартири - [PERSON] у відчужуваній квартирі. Однак через декілька днів після укладення вказаного договору купівлі - продажу квартири представник продавця [PERSON] повідомив позивачку, що на даний час [PERSON], яка перебуває за межами м. Орджонікідзе, захворіла, стан її здоров'я погіршився і вона за станом свого здоров'я та віку (85 років) вже не зможе прибути в м. Орджонікідзе для того, щоб знятися з реєстраційного обліку за місцем своєї реєстрації у квартирі [PERSON]. Він також повідомив, що відповідачка не буде заперечувати проти того, щоб вказане питання було вирішено у судовому порядку шляхом визнання її такою, що втратила право користування вказаною квартирою і що вона повністю буде згодна зі зняттям її з реєстрації у квартирі відповідачки на підставі рішення суду, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 23.12.2015 року, довідкою МКП «ЖЕО» № 17169 від 23.12.2015 року. Сам факт реєстрації відповідачки в квартирі позивачки порушує її права як її власника та створює для неї відповідні незручності, які обмежують її права вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зокрема, вона не може з цієї підстави отримати субсидію на житлово-комунальні послуги, поки в ній зареєстрована відповідачка. Державна виконавча служба може накласти арешт на майно позивачки, що знаходиться в квартирі внаслідок боргів відповідачки, якщо вони будуть внаслідок того, що постійне місце її проживання зареєстровано в її квартирі. І, крім того, до сих пір, поки відповідачка зареєстрована в квартирі позивачки, вона юридично має право доступу до неї, в тому числі і у її відсутність. У разі, якщо позивачка вирішить здійснити відчуження вказаної квартири, то сам факт реєстрації відповідачки в її квартирі теж буде створювати їй відповідні незручності. Відповідно до Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5, - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідні до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Українське PCP; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення прав власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жили приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особу померлою. Відповідно до вимог ст. 346 ЦК України внаслідок укладення договору купівлі - продажу квартири право власності відповідачки на зазначену квартиру вже припинено. Тому відповідно до вказаного вище роз'яснення ВССУ мені залишилося вирішити тільки питання про позбавлення колишнього співвласника квартири, тобто відповідачку, права подальшого користування нею. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідачка вже не є співвласником квартири позивачки, вона передала [PERSON] усі свої права власності на квартиру на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу квартири, в зв'язку з чим у неї є підстави для зняття її з реєстрації в цій квартирі. Відповідно до ст. 7 Закону України № від «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації в цьому приміщенні. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved