Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], на земельну ділянку площею 0,0520 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] якій присвоєно кадастровий номер [NUMBER] та на житловий будинок [ADDRESS], житловою площею 45,5 кв.м., загальною площею 70,8 кв.м. позначеного в плані літ. «А», і господарські-побутові будівлі та споруди «Б» - літня кухня, «З» - літня кухня, «И» - навіс, «Й» - навіс, «Л» -навіс, «К» - гараж, «М» - сарай, ІІІ-У мостіння, М96,1 1,13 - огорожа, а також зняти заборону відчуження земельної ділянки загального площею 0,0520, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] якій присвоєно кадастровий номер [NUMBER], що була накладена приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Юрасовою А.М., реєстровий номер 451 на підставі договору іпотеки, укладеного 22 лютого 2008 року між [PERSON], [INFO], та Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", та зареєстрований в реєстрі за №450, та зняти заборону відчуження з житлового [ADDRESS], житловою площею 45, 5 кв. м., загальною площею 70, 8 кв.м. позначеного в плані літ. «А», і господарські- побутові будівлі та споруди «Б» - літня кухня, «З» -літня кухня, «И» - навіс, «Й» - навіс, «Л» - навіс, «К» - гараж, «М» - сарай, III- У мостіння, М96,11,13 - огорожа., що була накладена приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Юрасовою А.М., реєстровий номер 458 на підставі договору іпотеки, укладеного 22 лютого 2008 року між [PERSON] [INFO] та Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", та зареєстрований в реєстрі за №457, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та з частини житлового [ADDRESS] які належали йому на праві власності. За свого життя [PERSON] склав заповіт від 28.11.2005р., яким заповідав дядькові [PERSON] -[PERSON] 1/2 частину майна, [PERSON] та її брату - [PERSON], [INFO], в рівних частках іншу 1/2 частину майна. За заявою [PERSON] в Четвертій Одеській держнотконторі була відкрита спадкова справа, проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не змогла, оскільки дізналася, що дід 22.06.2007р. уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння з її братом [PERSON], [INFO], який в свою чергу, отримавши кредит, передав зазначене нерухоме майно в іпотеку за договорами іпотеки від 22.02.2008р., №458, 451. Також, їй стало відомо про складання заповіту від 08.02.2008р. про заповідання всього майна її дядькові - [PERSON], [INFO]. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 07.08.2012р., (справа №1527/2-3981/11), яке набуло законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.03.2013р., нотаріально посвідченні договори купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння від 22.06.2007р., заповіт від 08.02.2008р. та договір іпотеки від 22.02.2008р. були визнанні недійсними, однак при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та роз'яснено право на звернення до суду. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої наполягав на задоволенні позову. Відповідачі та треті особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом за останнім відомим місцем проживання та місцем знаходження, у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не звертались, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачі не висловили. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, відсутні. Враховуючи також вимоги ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку без фіксування судового процесу - за відсутності учасників. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер дід позивачки [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та з частини житлового [ADDRESS] які належали йому на праві власності. За свого життя [PERSON], [INFO], склав заповіт від 28.11.2005р., яким заповідав дядькові позивача -[PERSON] ? частину майна, [PERSON] та її брату - [PERSON], [INFO], в рівних частках іншу ? частину майна. 22.06.2007р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння з братом позивачки [PERSON], [INFO], який в свою чергу, отримавши кредит, передав зазначене нерухоме майно в іпотеку за договорами іпотеки від 22.02.2008р., №458, 451. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.08.2012р., (справа №1527/2-3981/11), яке набуло законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.03.2013р., нотаріально посвідченні договори купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння від 22.06.2007р., заповіт від 08.02.2008р. та договір іпотеки від 22.02.2008р. були визнанні недійсними. 21.05.2011р. [PERSON] звернулась до Четвертої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її діда. Інші особи, а саме спадкоємці за заповітом: [PERSON], [INFO], та [PERSON], до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що діти, батьки спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив, відповідно до ст.1270 ЦК України, впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини, про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема - визнання права. Крім цього, при посвідченні договорів іпотеки від 22.02.2008р., №458, 451 приватним нотаріусом ОМНО Юрасовою А.М. було накладено заборону відчуження житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1,5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 07.08.2012р., (справа №1527/2-3981/11), яке набуло законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.03.2013р., нотаріально посвідченні договори купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння від 22.06.2007р., заповіт від 08.02.2008р. та договір іпотеки від 22.02.2008р. були визнанні недійсними, а тому на даний час діє заповіт, складений [PERSON], [INFO] від 28.11.2005р. Позивач, відповідно до положень ч.1 ст.1270 ЦК України звернулась до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її діда. Інші особи, а саме спадкоємці за заповітом: [PERSON], [INFO], та [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, та на час відкриття спадщини не проживали разом з спадкодавцем - [PERSON], [INFO], отже [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, а існуючі заборони на відчуження спадкового майна позбавляють її можливості реалізувати у подальшому свої права по розпорядженню цим майном. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені нею і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 8810 грн.

Outcome: approved