Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що вона знаходилася в шлюбі з відповідачем в період з 06.07.2002 року до 26.10.2010 року, від якого мають спільну доньку - [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Попасна Луганської області. На даний момент дитина проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що у зв'язку з проведенням на території Донецької та Луганської областях антитерористичної операції, боїться, що в разі загострення конфлікту може виникнути загроза життю та здоров'ю її неповнолітньої доньки. У зв'язку з цим вона бажає виїхати з дитиною до своєї рідної тітки [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Проте вона не може отримати згоду батька дитини на її тимчасовий виїзд за кордон. Позивач в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був двічі повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст.4 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Суд бере до уваги те, що на території Луганської області та Донецької областей здійснюється АТО, що супроводжується збройним протистоянням між силами АТО та незаконних збройних формувань з використання, у тому числі, важкої артилерії, що є загальновідомим фактом і не потребує доведення відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України. У зв'язку з цим, суд погоджується з позивачем у тому, що це створює потенційну небезпеку для життя і здоров'я мешканцям цих регіонів. Тому аргумент позивача про необхідність вивезення дитини в разі загострення ситуації є вагомим. При цьому суд враховує й те, що відповідач, будучи повідомлений про судовий розгляд цієї справи, своїх заперечень не надав. За цих обстанив суд вважає, що позовна заява, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає задоволенню в повному обсязі, адже надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька сприятиме створенню нормальних умов для життя та розвитку дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved