Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . За життя подружжя набуло у спільну сумісну власність 1/2 (50/100) майнового комплексу будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається із приміщення торгового залу, позначеного на плані цифрою 1, площею 48,8 кв. м; приміщення персоналу, позначеного на плані цифрою 2, площею 11,2 кв. м; підсобного складського приміщення, позначеного на плані цифрою 3, площею 15,8 кв. м; складського приміщення, позначеного на плані цифрою 10, площею 50,9 кв.м. Спільно із чоловіком за договором купівлі-продажу, посвідченим 30.11.2016 року за реєстровим номером 1557 приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального кругу Таранюком Т.Є. було продано 16/100 часток вищевказаного майнового комплексу, а саме складське приміщення, позначене на плані цифрою 10, площею 50,9 кв.м, про що приватним нотаріусом зроблено відповідний напис на рішенні Іллінецького районного суду Вінницької області. Тобто на день смерті чоловіка їм на праві спільної сумісної власності належало 34/100 часток майнового комплексу будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається із приміщення торгового залу, позначеного на плані цифрою 1, площею 48,8 кв. м; приміщення персоналу, позначеного на плані цифрою 2. площею 11,2 кв. м; підсобного складського приміщення, позначеного на плані цифрою 3, площею 15,8 кв, м. За життя чоловіком не було складено заповіту, тому спадкоємцями за законом першої черги стала [PERSON] як дружина померлого та їх сини. У встановлений законом 6-місячний термін позивач подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а сини відповідні заяви про відмову. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про видачу на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину, яка складається з 1/2 від 34/100 часток майнового комплексу будівель, тобто 17/100 позивач отримала відмову, оскільки за життя між нею та покійним чоловіком не було укладено договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, отже неможливо встановити розмір частки, яка належала спадкодавцю. Відсутність зазначеного договору поділу майна, позбавляє [PERSON] права як спадкоємця за законом отримати у спадщину вказане спадкове майно, про що свідчить відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №455/02-31 від 11.12.2019 року, в зв`язку з викладеним позивач звернулася із вказаним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилися, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Представник відповідача - Іллінецької міської ради Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги міська рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.6) на день смерті якого йому та позивачеві на праві спільної сумісної власності належало 34/100 часток майнового комплексу будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 14), та технічного паспорту (а.с.11-13) позивач [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність 1/2 (50/100) майнового комплексу будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до купівлі-продажу, посвідченого 30.11.2016 року за реєстровим номером 1557 приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального кругу Таранюком Т.Є. було продано 16/100 часток вищевказаного майнового комплексу, а саме складське приміщення, позначене на плані цифрою 10, площею 50,9 кв.м. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296. 1297 ЦК). Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивачі у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 11.12.2019 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 455/02-31 приватним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Таранюком Т.Є. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майновий комплекс будівель, через те, що частка кожного із них у праві спільної власності не визначена. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно частини 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Також суд бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем заявлено клопотання про залишення судового збору за нею. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved