Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 09.08.2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZRKWSE00000097, на підставі якого останньому було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 23.05.2013 р. становить 70692,13 грн., з яких: 5222,70 грн. - заборгованість за кредитом, 24704,93 грн. - заборгованість за процентами, 38814,50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач просить стягнути на свою користь вказаний борг та сплачений судовий збір в сумі 706,92 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав, зазначених в ньому, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання 02.12.2013 р. та 27.01.2014 р. не з'явився, судові повістки повернулись на адресу суду не вручені у зв'язку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не з'являвся до поштового відділення за отриманням листів (а.с. 17, 20). Судові повістки та виклики направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с.13), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.08.2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого останньому було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.6-7). Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 23.05.2013 р. становить 70692,13 грн., з яких: 5222,70 грн. - заборгованість за кредитом, 24704,93 грн. - заборгованість за процентами, 38814,50грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України як наслідок порушення позичальником умов договору - прострочення повернення чергової частини, встановлено право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Пунктом 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Частинами 1,5 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов'язаннями з визначеним строком виконання - зі спливом строку виконання. Зі змісту п. 1.1 кредитного договору № ZRKWSE00000097 від 09.08.2005 р. вбачається, що банк зобов'язується надати відповідачу кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк по 08.08.2008 року включно. Пунктом 2.2.9 вказаного кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит до дати, зазначеної в п. 1.1 даного договору. З урахуванням викладеного вище, вказаним договором чітко визначений строк виконання зобов'язання - 08.08.2008 р., що відповідає положенням ст.ст. 251, 252 ЦК України, зі спливом якого розпочався перебіг строку позовної давності, в межах якого позивач має право звернутись до суду за захистом порушеного права. З даним позовом позивач звернувся лише 16.10.2013 року, тобто з пропущенням позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови в позові. Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed