Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 24\~516,10 грн. посилаючись на те, що 24.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі по тексту ПАТ «Дельта Банк», Банк) та [PERSON]. було укладено кредитний договір № 003-28048-241011 (далі по тексту договір), згідно якого Банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 100\~000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5\~000 грн., а відповідач зобовязувався щомісяця в строки визначені договором здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, атако здійснювати погашення заборгованості за овердрафт яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати проценти за користування кредитною лінією та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією тощо. Банк взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі, а відповідач ухиляється від виконання умов договору, у звязку з чим станом на 04.04.2015 року допустив заборгованість в сумі 24\~516,10 грн.. Представник позивача у судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність та просив ухвалити рішення по суті позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про його дату, час та місце повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, із заявами про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Зважаючи на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі даних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, зважаючи на відсутність відповідача [PERSON] та відсутність письмових заперечень і доказів на їх підтвердження, суд при вирішенні справи приймає до уваги ті обставини, на які посилається позивач, та докази, що надані на їх підтвердження. Судом встановлено, що 24.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» - кредитором та громадянином України [PERSON] позичальником було укладено кредитний договір № 003-28048-241011 за умовами якого кредитор на умовах строковості, платності надає відповідачу кредит, а позичальник зобовязувався, щомісячно сплачувати кредит та відсотки, згідно погодженого сторонами графіку. Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст. ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу(ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Враховуючи вище викладене, та те, що позивач належним чино та в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання, а відповідач в порушення вимог договору та норм чинного законодавства належним чином не виконує зобовязання у результаті чого допустив заборгованість по кредиту у розмірі 24 516 грн. то суд, вважає, що позов ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню в повному обсязі. Га підставі викладеного та

Outcome: approved