Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача за участю третьої особи про визнання права на земельну частку (пай) члена КСП «Зоря», мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є колишнім членом СТОВ «Красносільське», на час передачі землі у колективну власність працював в СТОВ «Красносільське», був включений до списку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю, але не отримав сертифікат на земельну частку (пай). СТОВ «Красносільське» є правонаступником КСП «Зоря».Позивач вважає його права порушеними, тому звернувся за їх захистом до суду. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю. Від представника Чуднівської міської ради Житомирської області виконуючої обов`язки міського голови Вербельчук Г.С. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради, у якій одночасно зазначено, що міська рада позов визнає. Від представника Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області Гайдаша В.Ю. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника райдержадміністрації, у якій одночасно зазначено, що райдержадміністрація не заперечує щодо задоволення позову. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Таким чином, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. Верховний Суд України у листі від 29.10.2008 року № 19-3767/0/8-08 надав роз`яснення «Щодо розгляду земельних спорів», де у пункті 6 вказав, що при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно: а) перевіряти наявність підстав права на земельну частку (пай), передбачених Указом № 720/95. При цьому слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, сільськогосподарському кооперативі чи сільськогосподарському акціонерному товаристві, а про наявність трудових відносин з ними; б) досліджувати статут підприємства, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII "Про колективне сільськогосподарське підприємство" підприємство діє на основі статуту, в якому вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї; в) з`ясовувати, коли було видано державний акт на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"). На підставі державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №06-13-000016, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1 від 30.01.1996 судом встановлено, що землю передано у колективну власність КСП «Зоря» для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Красносільської сільської Ради народних депутатів від 16.08.1995 (а.с.4). Список членів КСП, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, позивачем не наданий. На підставі трудової книжки позивача судом встановлено, що в період часу з 01.04.1995 по 01.04.1996 позивач працював газоелектрозварювальником в СТОВ «Красносільське» (а.с.8). Відповідно до довідки №108 від 20.03.2018, виданої Красносільською сільською радою Чуднівського району Житомирської області, СТОВ «Красносільське» було правонаступником КСП «Зоря», с.Красносілка Чуднівського району Житомирської області (а.с.5). Трудова книжка свідчить не про членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, а про наявність трудових відносин з ними. Належних та допустимих доказів на підтвердження членства в КСП «Зоря» позивачем не надано. Суд не приймає до уваги довідку сільської ради як належний доказ правонаступництва. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі наведеного вище та

Outcome: dismissed