Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач остаточно уточнивши свої вимоги мотивує тим, що 03.06.2013 року ТОВ «Мир недвижимости Люкс» уклало договір з відповідачем про надання послуги, згідно якого агентство узяло на себе обов'язок надати відповідачу комплекс послуг по пошуку об'єкта нерухомості, у відповідності до наданої відповідачем характеристики. В свою чергу відповідач взяв на себе обов'язок оплатити надані агентством послуги в сумі 1,5 % від ринкової вартості придбаного об'єкту нерухомості, але не менше ніж сума еквівалентна 300 доларам США. З метою забезпечення виконання зобов'язань в договорі була передбачена сплата відповідачем неустойки в 5 кратному розмірі. Згідно вказаного договору агентство надало відповідачу інформацію про об'єкт нерухомості - будинок , розміщений в [ADDRESS]. В той же час, відповідач вирішила ухилитися від оплати послуг агентства та самостійно оформили договір-купівлі продажу будинку на чоловіка відповідача. Вважає, що таким чином відповідач порушив умови договору і вчинив дії за вчинення яких передбачена відповідальність у вигляді неустойки. Тому просить стягнути з відповідача 6592,00 грн. заборгованості, 32959, 00 грн. неустойки, понесені по справі судові витрати та витрати на правову допомогу 1000,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач та її представник не визнали позов, пояснили суду, що будинок придбав чоловік відповідача за інформацією отриманою з інших джерел, так як він раніше бачив цей будинок та [PERSON] його йому показував. [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він та чоловік відповідача, кум, з яким прийшов останній, спілкувалися з приводу продажу будинку, ще до його спілкування з представниками агентства нерухомості. Він продав свій будинок чоловіку відповідача. Суд, заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мир недвижимости «Люкс» звернулось до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором про надання послуг, неустойки, витрат на оплату послуг адвоката, судових витрат, мотивуючи тим, що відповідач взяв на себе обов'язок оплатити надані агентством послуги в сумі 1,5 % від ринкової вартості придбаного об'єкту нерухомості, але не менше ніж сума еквівалентна 300 доларам США, однак зобов'язання не виконав. У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Мир недвижимости Люкс», посилаючись на те, що 3 червня 2013 року вона уклала договір про надання послуг внаслідок обману з боку працівників агентства, які ввели її в оману щодо істотних умов договору (предмету договору) та порядку оплати послуг, тому просила суд визнати договір недійсним. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 жовтня 2013 року відмовлено [PERSON] у задоволенні позову, у зв'язку з необґрунтованістю вимог. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 04.12.2013 р. рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 жовтня 2013 року залишено без змін. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 жовтня 2013 року в частині зустрічного позову в подальшому не оскаржувалось. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, Зокрема такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати та інші. В судовому засіданні встановлено, що з метою поліпшення житлових умов сім'ї [PERSON] та її чоловік вирішили придбати будинок у м. Суми, після чого вони спільно та кожен окремо розпочали пошук об'єкта нерухомості. 03 червня 2013 року між ТОВ «Мир недвижимости Люкс» і [PERSON] був укладений договір про надання послуг, за умовами якого виконавець зобов'язався надати інформаційні послуги з питань відчуження та придбання об'єктів нерухомості, згідно з отриманою заявкою, а [PERSON] взяла на себе обов'язок оплатити надані підприємством послуги в розмірі 1,5 % від вартості придбаного об'єкту нерухомості. Відповідно до вимог укладеного договору агентство виконало свої зобов'язання та надало [PERSON] інформацію про об'єкт нерухомості - житловий будинок [ADDRESS]. Однак, ухиляючись від оплати послуг агентства, 07 червня 2013 року, між продавцем [PERSON] та чоловіком відповідача - [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], за згодою дружини, відповідачка згоду засвідчила підписом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, умислу або необережності, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. п. 3.2. договору про надання послуг від 03 червня 2013 року, передбачено, що у випадку укладення угоди по наданому агентством варіанту, за межами виконавця, як на себе, так і на членів своєї сім'ї та знайомих, а також розірвання договору і здійснення угоди з використанням наданого виконавцем варіанту, замовник обов'язується сплатити неустойку в п'ятикратному розмірі. Даний договір про надання послуг, від 03 червня 2013 року, підписаний у двосторонньому порядку між ТОВ «Мир недвижимости Люкс» і [PERSON], в договорі зазначено, що останній роз'яснено права та обов'язки в зв'язку з підписанням договору. Таким чином, [PERSON], підписуючи договір про надання послуг від 03 червня 2013 року, повністю погоджувалася з умовами договору в частині сплати в повному обсязі наданих послуг, відповідно до пунктів договору, однак у добровільному порядку відмовилася від виконання умов договору. Як слідує з матеріалів справи договір за своєю формою відповідає вимогам закону, підписаний сторонами договору та суду не надані жодні докази на підтвердження того, що вказаний договір укладений внаслідок обману. Посилання [PERSON] на те, що вказаний договір був укладений при огляді нею будинку [ADDRESS] за відсутності директора ТОВ «Мир недвижимости Люкс» не спростовує вказаних вище висновків суду. Оскільки, як вбачається з пояснень свідка [PERSON] (директора ТОВ «Мир недвижимости Люкс») вказаний договір був підписаний нею особисто та був укладений саме з [PERSON] за її бажанням. Сама [PERSON] підтвердила у судовому засідання, що підпис в договорі ії. Також судом встановлено, що ТОВ «Мир недвижимости Люкс» на виконання умов договору надав замовнику відомості про будинок в [ADDRESS] . В цей же день, [PERSON] з синами оглянула вказаний будинок, та як зазначила відповідач діти на той час були повнолітні. В той же час в судовому засіданні чоловік відповідача, [PERSON] та інші свідки підтверджували факт того, що чоловік відповідача оглянув спірний будинок, ще раніше, до червня 2013 року, але при цьому огляді він з [PERSON] (власником будинку ) не дійшли згоди щодо ціни будинку. Однак [PERSON] пояснив, що на той час, як до нього прийшов чоловік відповідача з кумом та оглядав будинок, він ще не продавав будинок, а тільки прицінювався та у чоловіка відповідача були відсутні грошові кошти у тому розмірі, за який він мав намір в подальшому продати будинок. Суд, не бере до уваги покази усіх свідків в тій частині, що чоловік відповідача оглядав спірний будинок ще до 03.06.2013 р., також деякі свідки, а саме [PERSON] та чоловік відповідача знайомі між собою. Письмових доказів, на підтвердження того, що чоловік відповідача оглядав спірний будинок ще до 03.06.2013 р. суду не надано, дані факти, зокрема, виконання зобов'язань, яке виникло з правочину повинні підтверджуватись письмовими доказами. Оголошення в газеті, на яке посилається відповідачка, що там було зазначено характеристику спірного будинку суд не бере до уваги, так як сам [PERSON] пояснив, що в оголошенні, яке зазначено в газеті дані про будинок не співпадають. [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що договір на послуги [PERSON] з ТОВ «Мир недвижимости Люкс» був укладений 04.06.2013 р., вже після огляду будинку, однак представник позивача пояснив, що спочатку була усна домовленість з [PERSON], а в подальшому уклали письмово. Даний договір ніким не був оскаржений. [PERSON] і відповідач не заперечували, що саме представник ТОВ «Мир недвижимости Люкс» разом прийшов з відповідачкою до [PERSON], останній дозволив їм оглядати будинок, та в оголошенні в газеті був телефон агентства і відповідачка подзвонила і представник прийшов та разом пішли оглядати будинок [PERSON], останній свій підпис в договорі підтвердив. [PERSON] не заперечила той факт, що на час звернення до позивача вона не знала про продаж будинку [ADDRESS], що і підтвердила своїм підписом у графі вказаного об'єкту нерухомості, та те, що 03.06.2013 року вона вперше подивилася будинок № 25, в присутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир недвижимости «Люкс» та раніше в будинку не була. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суду не надано жодних переконливих доказів на підтвердження того, що договір від 03.06.2014 р. та 04.06.2014 р. визнано недійсним. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир недвижимости «Люкс» 6592,00 грн., оплату за договором про надання послуг, 32959 грн. неустойку, 600 грн. витрати на оплату послуг адвоката, 395,51 грн. повернення судових витрат. Судові витрати суд вважає необхідним стягнути відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. В судовому засіданні [PERSON] визнав, що продавав будинок саме за суму 55 000,00 доларів США, і що запис у договорі про надаї інформаційних послуг від 04.06.2013 на а.с. 10 про продаж будинку запис « 55 000,00 у.е.» означає 55 000,00 доларів США. Це співпадає із показаннями свідка [PERSON], який також визнав, що [PERSON] продавав будинок саме за 55 000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.2. Договору про надання інформаційних послуг від 03.06.2013р., укладеного між ТОВ «Мир недвижимости Люкс» та [PERSON], з урахуванням об'єму робіт (терміновості замовлення його складності, ступеню готовності документів) сума даного договору встановлюється в розмірі 1,5 % від ринкової вартості , а саме : вартість будинку становить 55 000,00 доларів США, що за курсом НБУ дату подання позову становить 55 000 х 7,99 = 439 450,00 грн. Тому основна заборгованість складає 439 450,00 х 1,5% = 6592,00 грн. Відповідно до п. 3.2 Договору 03.06.2013р. у випадку вчинення правочину за представленим варіантом, повз Виконавця, як на своє ім'я так і на ім'я членів сім'ї і знайомих, а також розірвання даного договору і вчинення правочину з використанням представленого Виконавцем варіанту, Замовник зобов'язується сплатити неустойку у п'ятикратному розмірі (а.с.9). П'ятикратний розмір неустойки розраховувався: 6592,00 х 5 = 32 959,00 грн.. Відносно витрат на правову допомогу суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України - до судових витрат відносяться і витрати на правову допомогу. Згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було укладено договір про надання юридичних послуг від 25.07.2013 року з [PERSON] та сплачено кошти в сумі 1000 грн. згідно квитанції № 45 від 25.07.2013 року (а.с.15) Визначаючи розмір, що підлягає стягненню, судом враховано, що [PERSON] в даній справі було проведено відповідні дії, необхідні для розгляду справи, в тому числі складено та подано позовну заяву, підготовлено та заявлено відповідні клопотання, зібрано та долучено до матеріалів справи докази на підтвердження позиції по справі, а також взято участь у судових засіданнях. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що заявлені стороною позивача розмір витрат на правову допомогу підлягає задоволенню в сумі 600 грн., це відповідає вимогам Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", є співмірним з кількістю вчинених адвокатом процесуальних дій та часу витраченого для підготовки документів по справі і участі в судових засіданнях.

Outcome: partial