Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тимщо відповідно до укладеного договору № б/н від 22.10.2013р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 16\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного договору банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що позичальник дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт (відповідач у справі) дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до вказаного позивачем, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Як вказано позивачем, відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою додані до позовної заяви. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 86543,21 грн., яка складається з наступного: - 18925,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 61135,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1885,43 грн. - заборгованiсть за пенею та комiсiєю; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. [PERSON] та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн.\~штраф (фіксована частина). - 4097,30 грн. - штраф (процентна складова). А також стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання зявився та подав заперечення проти позову, а також контр розрахунок боргу, за яким заборгованість відповідача перед позивачем становить 26\~444,22 грн., в тому числі 16\~000 грн. заборгованість за кредитом, 10444,22 грн. заборгованість за відсотками. Просить розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Між позивачем та відповідачем існували договірні правовідносини, що ґрунтувались на Анкеті-заяві від 22.10.2013 р. що була підписана відповідачем та подана позивачу. Відповідно до умов даної анкети, відповідач просив надати кредит у розмірі 16\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказаний факт зазначений позивачем та відповідачем не оспорюється. Щодо застосування до відповідача [PERSON] та правил надання банківських послуг, суд оцінює надані докази критично виходячи з наступного. [PERSON] та правила надання банківських послуг, а також правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу оскільки в цих документах немає жодного посилання на Відповідача, а також вони не підписані Відповідачем, що свідчить про те, що вони на Відповідача не розповсюджуються. Вказаний висновок співпадає з правовою позицією Верховного суду України відображеною в постанові №6-16цс15 від 11.03.2015р. відповідно до якої «Виходячи з правового аналізу вказаних норм [PERSON] надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в пять років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі [PERSON] не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці [PERSON] розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що [PERSON] містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі [PERSON], зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.» Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на положення ст. 1071 Цивільного кодексу України, ст. ст. 14, 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Інструкції «про безготівкові розрахунки в Україні», жодний документ, наданий позивачем, не підтверджує підставність виникнення в банку вимог до позичальника в заявленому позивачем розмірі. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, на яку посилається сторона позивача в обгрунтування своїх позовних вимог, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтями\~509,\~525,\~526,\~527,\~530, ч.1 ст.598,\~599,\~610, ч.2 ст.615,\~629,\~1050 ЦК України, на які посилається сторона позивача, встановлено, що зобов'язання мають виконуватися сторонами згідно умов договору, наслідки невиконання зобов'язань. Так,\~статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11, зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтями\~629\~та\~630 ЦК України\~визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір юридично закріплює відносини між сторонами, надаючи їм характер зобов'язань, виконання яких захищене законом; визначає порядок, способи та послідовність здійснення дій сторонами, передбачає засоби забезпечення зобов'язань. Відповідно до частини першої\~ст. 628 ЦК\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін i погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі\~ст. 638 ЦК\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Для укладення договору основне значення мають істотні умови. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ч.1 ст. 638). Посилання позивача на те, що в Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що підписана нею Анкета-заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг а також Тарифами, становлять між нею та банком "Договір надання банківських послуг" та те, що відповідач зазначила, що вона ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами, - не можна прийняти як належний та допустимий доказ. Ознайомлення з будь-яким документом може бути підтверджений підписом особи. Крім цього, коли мова іде в документі про істотну умову, притаманну договору, підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а і згоду на викладені в документі умови, обов'язки, наслідки невиконання зобов'язань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів, право банку на зміну умов в односторонньому порядку, збільшення розміру ліміту тощо. Позивачем додано до справи Довідку про умови кредитування (без дати), в якій зазначені тарифи, однак доказів того, що саме ці тарифи були на час підписання Анкети-заяви суду не було надано. Наданий стороною позивача до справи Витяг з [PERSON] та Правил надання банківських послуг також не містить даних про час їх прийняття, що в свою чергу позбавляє перевірити чи діяли саме вони на момент підписання Анкети-заяви відповідачем. Крім того, вказаний доказ суперечить вимогам належності та допустимості, оскільки не відповідає п. 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», за яким сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. Крім того, всупереч ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, позивачем не надано письмового повідомлення позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка, що виключає можливість застосування іншої ставки, ніж та, яка погоджена з позичальником. З огляду на вказані вище положення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково в межах отриманих позичальником коштів в розмірі 16\~000 грн., а також відсотків в розмірі 1653,39 грн., нарахованих банком до 01.09.2014р. з розрахунку 27 % річних, та відсотків в розмірі 10444,22 грн., відповідно до контррохрахунку позичальника з розрахунку 27 % річних (в противагу нарахованих банком з розрахунку 32,40 % та 42,00 %). Всього підлягає до стягнення 28097,61 грн., з них 16\~000 грн. заборгованість за кредитом, 12097,61 грн. заборгованість за відсотками. Так як у відповідності до вимог ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судових витрат в розмірі 447,39 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved