overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Баштанкіської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку, що розташована на території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 2,8735 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченка, СТОВ "Вектор" у розмірі 0,0711% пайового фонду, вартістю 778,00 грн., посвідчений майновим сертифікатом серії [NUMBER] від 04.02.2004 року, вказуючи, що право власності на це майно належало [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач являється спадкоємцем після померлого та прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів, які було втрачено. В підготовче засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз'яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до Білокуракинської\~селищної ради\~Луганської області\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що [INFO] помер\~її чоловік\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина,\~яка складається\~з земельної\~частки (паю)\~розміром 10,88\~га без\~визначення меж\~цієї частки\~в натурі\~із земель\~колишнього КСП\~"Батьківщина"\~та земельної\~ділянки площею\~13,0081\~га.\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва. У\~встановлений законом\~строк офоромити\~спадщину саме\~наземельну\~частку (пай)\~ позивачка не встигла, у зв`язку з початком проведення АТО, а тому оформити спадщину нотаріально неможливо, що і спонукало її звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Білокуракинської селищної ради Луганської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.10) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно копії\~сертифікату серії\~ЛГ №\~0109415\~померлий мав\~право на\~земельну частку\~(пай)\~розміром 10,88\~ум.\~кад.\~га \~із земель\~колишнього КСП\~"Батьківщина"(а.с.14) \~ \~ \~ \~Позивачка є\~дружиною померлого(а.с.16) \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. З 1994року він перебував в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], яка з цього часу зареєстрована в спірній квартирі. 16 травня 2006року шлюб між ними розірвано і відповідачка виїхала з м.Дружківи в невідомому напрямку. Він своєчасно сплачував квартплату та комунальні послуги, але в теперішній час не має можливості сплачувати усі послуги по кількості осіб, зареєстрованих в квартирі. Відповідачка не мешкає в квартирі понад один рік без поважних причин, тому має бути визнана такою, що втратила право користування житловою площею. Просит визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Заперечень щодо заочного розгляду справи не надав. Відповдач в судове засідання не з"явилася. До суду надана судова повістка з позначкою житлової організації про неможливість вручити повістку відповідачу [PERSON] через її відсутність за місцем реєстрації - вул. Космонавтів, 28/87 м.Дружківка. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] \~(а.с.9-10). Адресною довідкою підтверджується реєстрація відповідача в спірній квартирі з 1994\~року (а.с.14). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано в травні 2006року (а.с.11). Фактично, в квартирі проживає позивач [PERSON] , його донька [PERSON] , 08.09.1994року народження. Відповідач [PERSON] не мешкає \~в \~квартирі з 2006року, що підтверджується Актом обстеження квартири комісії КП "Комсервіс" від 08.12.2015року. \~ Суд вважає, що відповідач не проживає в квартирі позивача більше ніж 6 місяців, без поважних причин, а тому згідно ст. 71 ЖК України, відповідач втратив право користування житловим приміщенням в зазначеній квартирі. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 11 жовтня 2014року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON], 29 жовтня 2014року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов"язки. В сім"ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Подружні відносини між ними припинилися пів року тому. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про спільне майно немає. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення вона не згодна і вважає за необхідне розірвати шлюб. Просить шлюб з відповідачем розірвати, сина залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з"явилася. Надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на позові наполягає не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу і примирятися не бажає. Суд вважає не можливим примусити її зберегти шлюб. Малолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 1979року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем не мешкають разом півроку, сімейні стосунки не підтримують, поновляти стосунки не бажає. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що чоловік пішов з сім"ї, вони не проживають сім"єю вже пів року. До розпаду сім"ї, протягом чотирьох років в сім"ї виникали сварки, оскільки чоловік їй зраджував. Вона наполягає на розірванні шлюбу і просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав вимоги і також просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час, обидва вважають, що шлюб підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебував у шлюбі з відповідачем з 30 серпня 2003року по квітень 2014року. Під час шлюбу вони за сумісні кошти, частково на кошти батьків, купили в кредит двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу квартири вчинено на ім"я відповідача, але він бажає, щоб право власності було юридично оформлено і на його ім"я. Він має право на 1/2 частину зазначеної квартири. Просить розділити квартиру, визнавши за ним право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Пояснив, що квартира є спільною їхньою власністю, оскільки придбана під час шлюбу, за сумісні кошти і він має право на 1/2 частку цієї квартири. Просить позов задовольнити. Відповідач визнала позовні вимоги і не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири з підстав викладених позивачем. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003року по 26 квітня 2014року. (а.с.3). Судом встановлено, що під час шлюбу [PERSON]придбала за договором купівлі продажу від 30 червня 2006року квартиру [ADDRESS] (а.с.4-9). Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 61Сімейного Кодексу України об"єктом права спільної сумісної власності подружжя може будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сторони визнають, що придбана відповідачем квартира є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], і частки в ній є рівними, оскільки придбана ними під час шлюбу і за сумісні кошти. Таким чином, суд вважає необхідним визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2002року . Від сумісного шлюбу мають доньку [PERSON], 19 серпня 2002року народження. В сім"ї часто виникали сварки, які привели до втрати між нею та відповідачем почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. В квітні 2014року вони припинили з відповідачем шлюбні відносини. Вважає, що сім"я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не бажають примирятися, і суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що від спільного проживання з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з ним та знаходяться на його утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутності. Позивач в наданій суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в наданій суду заяві зазначила, що проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечила. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В п.11 Пленум Верховного суду України в постанові №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз"яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, а тому може бути прийнято судом, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги передбачені договором про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території від 29 жовтня 2007 року в розмірі 20 545, 45 грн. - основного боргу, інфляційних збитків - 737, 38 грн., 3 % річних - 780, 96 грн та понесених судових витрат в розмірі 229, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Квартира складається з 2-х кімнат, загальною площею 86, 3 кв. м. Житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує даний будинок є ТОВ "Рада 7". 29 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір "про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території". ( далі Договір). Відповідно до п. 4 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання вносити передбачену плату за послуги не пізніше 20-го числа наступного місяця який слідує за розрахунковим. Однак, зазначений пункт договору відповідачем постійно порушується. Внаслідок чого станом на 01.09.2013 року в результаті не сплаті за послуги передбачені договором, за відповідачем утворився борг в розмірі 20 545, 45 грн. Представник позивача подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, підтримавши позовні вимоги. Оскільки відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином у порядку статей 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, а представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача в заочному порядку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати його батьком неповнолітнього [PERSON], який народився [INFO] року. На обгрунтування своїх вимог посилається на те, що він із [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з 01.06.2008 року. У них народився син [PERSON], якого [PERSON] зареєструвала на прізвище [PERSON] з яким [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі до 22.01.2009 року. Позивач забирав [PERSON] та її сина [PERSON] із пологового будинку, син знаходиться на їх спільному вихованні, він називає його батьком, стосунки між ними нормальні. [PERSON] не підтримує ніяких зв"язків із [PERSON], до свого батьківства відносно сина [PERSON], відноситься байдуже. В судовому засіданні позивач та його представник, повноваження якого перевірено, свої вимоги підтримали повністю та пояснили, що позивач є справжнім біологічним батьком [PERSON]. Він - [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON] проживають разом та спільно виховують та піклуються про сина. [PERSON] також вважає його своїм батьком. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги не визнав повністю, в судове засідання не з"явився , суд визнає його неявку неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України та постановленої ухвали, встановивши , що відповідач не з,явився до суду з неповажних причин. Судом в межах заявлених позовних вимог наявними у справі доказами встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] із літа 2008 року проживали однією сім"єю в незареєстрованому шлюбі. У них народився спільний син - [PERSON] , [INFO]. [PERSON] до 22.01.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі разом із [PERSON] При реєстрації актового запису про народження сина в м.Одеса Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського МУЮ серія [NUMBER] від 23.04.2009 року актовий запис № 373 [PERSON], як мати дитини не подала спільну заяву із [PERSON] про невизнання його батьком дитини, що передбачено ч.3 ст.122 СК України, а тому в свідоцтві про народження дитини вказане прізвище [PERSON], а його батьком [PERSON] Відповідно ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред"явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. На підставі ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] щодо визнання батьківства та необхідності внесення змін до актового запису про народження [PERSON] в частині відомостей про батька, прізвища та по батькові дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами 12.11.2016 року, зареєстрований Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №138. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач про слухання справи була повідомлена судом належним чином, але в судове засідання не з'явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з позовом згодна, просила залишити їй дошлюбне прізвище. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім'ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Сторони 12.11.2016 року уклали шлюб, який був зареєстрований Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №138, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, наміру збереження шлюбу не має. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу суд, вважає обґрунтованими та подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, підтримувати їх в подальшому позивач наміру не має, примиритися не бажають, в зв'язку з чим сім'ю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача розриває шлюб. У відповідності до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При цьому, звернення позивача до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність його вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням принципу його добровільності, закріпленого в ст.24 СК України, є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки відповідач просить суд залишити за нею прізвище, яке було у неї до державної реєстрації шлюбу - " [PERSON]", суд, відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України, залишає за останньою прізвище, яке було у неї до державної реєстрації шлюбу "[PERSON]". Суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved