Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення яким: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23.05.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області; після розірвання шлюбу дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - залишити проживати з нею; після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 23.05.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, в них різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Подружні відносини між ними припинились з лютого місяця 2018 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задоволити. Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, звернувся в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечать закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 23.05.2003 року свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] 23.05.2003 року був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 67. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Від спільного проживання у сторін [INFO] року народилася дочка - [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER]), [INFO] року народився син - [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER]), [INFO] року народився син - [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER]). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння , що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім'ї. Сторони не бажають зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім'я розпалася. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідача. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved