Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивачка звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 28 листопада 2006 року у Гніздичівській селищній раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №27. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та на шлюб. Протягом останніх років вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, оскільки тривалий час існують неприязні стосунки. Просить розірвати шлюб, так як, такий носить формальний характер. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. При розірвані шлюбу повернути її дошлюбне прізвище «[PERSON]», а дітей залишити на її вихованні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини своєї неявки, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у його відсутності суду не надіслав. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності та згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечила позивачка. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 листопада 2006 року, виданого Гніздичівсько селищною радою Жидачівського району Львівської області, позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Судом також встановлено та підтверджено документально факт наявності у подружжя неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ( ч.1 ст.110 СК України ). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено та підтверджено, що подальше спільне життя подружжя неможливе, беручи до уваги те, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також те, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін. Відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання повернути її дошлюбне прізвище ''[PERSON]''. Неповнолітніх дітей просить залишити проживати з нею. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.6 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Outcome: approved