Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що від спільного проживання з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, народилась одна дитина : [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дитину. Так, відповідач є здоровим, працездатний, інших осіб на утриманні не має, неофіційно працює за кордоном у Бельгії, де отримує пристойні доходи, тому спроможний сплачувати аліменти. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Проти відзиву на позовну заяву заперечила, мотивуючи тим, що сума, яку згідний сплачувати відповідач на утримання дочки є недостатньою, а зважаючи на його працю у Бельгії, він спроможний сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з"явився. До суду надійшов відзив на позовну заяву, де зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 900 грн. щомісячно, оскільки заявлена позивачкою сума є для нього непосильною. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Беручи до уваги пояснення позивачки, дослідивши відзив на позовну, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилась дочка : [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є здоровою та працездатною людиною, матеріально забезпечений, працює за кордоном, де отримує заробітну плату, згідний сплачувати аліменти, тому суд вважає, то з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі, який просить позивачка. На підставі наведеного та ст.ст. 180-182,184,191 СК України,

Outcome: approved