Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист майнових авторських прав, у якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейсон Ентертеймент» компенсацію за порушення майнового авторського права на музичні твори: «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]), яке мало місце [INFO] року у місті Калуші Івано-Франківської області у Парку культури і відпочинку ім. І. Франка, у розмірі по 116 000,00 гривень із кожного відповідача, що становить по 80 мінімальних заробітних плат; зобов'язати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] опублікувати у будь-якому на власний розсуд друкованому засобі масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, щоденний тираж якого становить понад 100 000 примірників, повний текст рішення суду у даній справі протягом 1 місяця з дня набрання рішенням законної сили та накласти на відповідачів штраф у розмірі по 10 відсотків суми, присудженої на користь позивача, зі стягненням його в дохід Державного бюджету України (т. 1, а.с. 1-6). Вимоги мотивує тим, що відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1 та 2.1.7 Договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори від 03.10.2012 року та додатковими угодами до Договору товариству з обмеженою відповідальністю «Мейсон Ентертеймент» належать виключні майнові авторські права використовувати та/або надавати дозвіл іншим особам використовувати слова і музику вищевказаних музичних творів. Позивач є суб'єктом авторського права на зазначені музичні твори. [INFO] року близько 22:00-23:00 годин відповідачі, позиціонуючи себе як проект, музичний колектив «[INFO]» («[INFO]»), здійснили публічне виконання музичних творів у м.Калуші Івано-Франківської області у Парку культури і відпочинку ім. І.Франка на концерті з нагоди Дня Незалежності України. Публічне виконання Музичних творів на концерті було здійснено відповідачами без отримання дозволу на таке виконання від позивача, як власника виключних майнових авторських прав використовувати і надавати дозвіл на використання Музичних творів іншим особам. Такі дії зі сторони відповідачів суперечать вимогам пункту 2 частини 3 статті 15 та абзацу 2 частини 1 статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права», що відповідно до пункту „а" статті 50 цього ж закону є порушенням майнових авторських прав ТОВ «Мейсон Ентертеймент». За допущені вищезазначені порушення авторських прав позивача кожен з відповідачів має на підставі пункту „г" частини 1, пункту „г" частини 2 статті 52 Закону України „Про авторське право і суміжні права" виплатити ТОВ «Мейсон Ентертеймент» компенсацію у розмірі по 80 мінімальних заробітних плат, що становить по 116 000,00 гривень з кожного. При визначенні розміру компенсації ТОВ «Мейсон Ентертеймент» виходить з того, що кожен з відповідачів допустив по 8 порушень майнових авторських прав позивача на музичні твори, яке полягає у тому, що кожен з відповідачів без отримання дозволу публічно виконав по 8 музичних творів, майнові авторські права на які належать ТОВ «Мейсон Ентертеймент»; порушення авторських прав було здійснено відповідачами умисно, без жодної спроби відповідачів попередньо сконтактуватися з позивачем, як особою, якій належать авторські права на музичні твори, на предмет отримання дозволу на виконання музичних творів на концерті [INFO] року у місті Калуші Івано- Франківської області; порушення авторських прав було тривалим у часі і становило близько години часу, було здійснено відповідачами публічно перед кількатисячним зібранням людей у парку культури і відпочинку та було здійснено відповідачами з комерційною метою. Під час розгляду справи [PERSON] в особі представника [PERSON] був поданий зустрічний позов до ТОВ «Мейсон Ентертеймент» у якому просить визнати договір про передачу виключних авторських прав на музикальні твори від 03.10.2012 року, укладений між [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Мейсон Ентертеймент» в особі директора [PERSON] недійсним з моменту його укладення (т. 1, а.с. 82-85). Зустрічний позов мотивовано тим, що між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди на підтримку з боку [PERSON] творчого колективу «[INFO]» в частині захисту їхніх прав, здійсненні організаторської, фінансової та інших видів діяльності. Наслідком домовленості став договір, укладений 03.10.2012 року, який мав бути гарантом інтересів [PERSON] Під час переговорів йшла мова про надання останньому ліцензії на використання об'єкта права інтелектуальної власності. Підписавши вказаний договір у 2012 році він до цього часу не фігурував у їхній спільній діяльності з відповідачем, жодних сумнівів до нього у [PERSON] протягом цих років не виникало. Колектив «[INFO]» гастролював, виступав на різного роду заходах без жодного авторського договору на виконання пісень, жодної претензії з боку ТОВ «Мейсон Ентертеймент» протягом періоду дії договору не було. Отримавши копію позову ТОВ «Мейсон Ентертеймент» [PERSON] детально з допомогою юриста вивчив договір та був шокований його умовами, у тому числі передачею виключних прав на свої та написані в співавторстві пісні, строком дії даного договору, а також співвідношенням розміру винагороди за передачу майнових прав на пісні до періоду, на який уклався договір. [PERSON] зазначає, що його було введено в оману з боку ТОВ «Мейсон Ентертеймент» навмисно щодо обставин, які мають істотне значення, для укладання вказаного вище правочину. З умов спірного договору про передачу виключних авторських прав на музичні твори сторонами в ньому є Ліцензіар та Ліцензіат, що згідно закону відповідає умовам ліцензії на використання об'єкта права інтелектуальної власності та ліцензії договору, тому однозначно визначити, до якого виду відноситься вказаний договір неможливо. За умовами договору від 03.10.2012 року виплата авторської винагороди здійснюється щороку в розмірі 1000 грн., проте є незрозумілим, це платіж за всі пісні (паушальний) або відрахування за кожне використання твору (роялті). Такий розмір суперечить засадам розумності, оскільки він визначений в сталій сумі, без будь-яких посилань на його перегляд, індексацію, крім того, є очевидно меншим, ніж це передбачено постановою КМ України «Про затвердження мінімальних ставок винагороди (роялті) за використання об'єктів авторського права і суміжних прав» від 18 січня 2003 р., тому безумовно погіршує становище [PERSON] як автора та співавтора музичних творів. Також [PERSON] зазначає, що спірний договір був укладено формально, оскільки жодної виплати - авторської винагороди в сумі 1000,00 грн. на рік за чотири роки він не отримав. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року зустрічну позовну заяву прийнято до одного розгляду з первісним позовом (т.1, а.с. 112-113). В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ТОВ «Мейсон Ентертеймент» [PERSON] підтримав заявлені вимоги та викладені у позові обставини, проти зустрічного позову заперечував з підстав вказаних в письмових запереченнях, у яких зазначив, що виключні майнові авторські права на музичні твори було набуто ТОВ «Мейсон Ентертеймент» на підставі договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори від 03.10.2012 року, укладеного з [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] пропустив встановлений трирічний строк давності на звернення з даним позовом до суду, що є підставою для відмови у його задоволенні. Спірний договір є законний. [PERSON] належним чином ознайомився зі всіма умовами договору, які відповідали на той час його дійсним волі та волевиявленню, погодився з ним, доказом чого є його власноручний підпис на договорі, а також на акті приймання-передачі до договору та усіх інших додаткових договорах до договору. Представник відповідачів за первісним позовом [PERSON] заперечувала проти вимог первісного позову, надавши письмові заперечення, підтримала вимоги зустрічного позову. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суду подав пояснення, у яких просить справу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні зустрічного позову, зазначив, що він, як автор та співавтор музичних торів, разом із [PERSON] передали усі належні їм майнові авторські та суміжні права на виконувані ними як музичним колективом «[INFO]» музичні твори ТОВ «Мейсон Ентертеймент» шляхом укладення відповідного договору 03 жовтня 2012 року. Підписання договору було добровільним і бажаним для всіх його сторін, у тому числі і [PERSON] У подальшому на кожен новостворений музичний твір вони укладали додаткові договори. Вимоги зустрічного позову є надуманими і такими, що не відповідають дійсності, усі звинувачення у ньому [PERSON] надумав відтоді, як залишив музичний колектив «[INFO]» і створив свій власний колектив-двійник «DZIDZ'ОFF» та почав без дозволу використовувати музичні твори, авторські права на які належать ТОВ «Мейсон Ентертеймент» (т.1, а.с. 123, 124). Вислухавши пояснення представника позивача за первісним позовом [PERSON], який є представником відповідача за зустрічним позовом, представника відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON], яка є представником позивача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 435 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону. Згідно ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Відповідно ч. 1 ст. 32 цього Закону автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21-25 цього Закону. Згідно ч. 3 ст. 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Судом встановлено, що 03.10.2012р. між [PERSON] та [PERSON] з одного боку (Ліцензіари) та ТОВ «Мейсон Ентертеймент» з іншого боку (Ліцензіат) укладено договір про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори (надалі по тексту - договір, т. 1, а.с. 8-13). Відповідно до п. 1.1. договору, на умовах і в обсязі, визначеним даним договором, [PERSON] та [PERSON] передали ТОВ «Мейсон Ентертеймент» виключні майнові авторські та суміжні права на музичні твори, серед яких: «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]). Відповідно до п. 1.2. договору ліцензіари передають на весь строк та територію дії цього договору виключні майнові авторські та суміжні права на твори, що означає виключне право ліцензіата, на власний розсуд, здійснювати наступні дії: використовувати твори виконання способами, визначеними у пункті 2.1 цього договору; дозволяти іншим особам використовувати твори способами, визначеними у пункті 2.1. цього договору; забороняти іншим особам неправомірне використання творів та перешкоджати такому використанню; збирати винагороду за використання творів; отримувати від організації колективного управління та інших осіб кошти, зібрані у якості винагороди за використання творів; особливо обумовлюється, що ліцензіат мають право отримувати винагороду, визначену в п. 1.2.5 цього договору, яку було зібрано протягом періодів, передуючих укладанню цього договору. Відповідно до п. 5.1. договору, за передачу прав, визначених в пункті 1.2 цього договору, та використання творів ліцензіат виплачує ліцензіарам щорічну винагороду: у розмірі 1000,00 гривень [PERSON] та у розмірі 1000,00 гривень [PERSON] Передача виключних майнових авторських та суміжних прав, згідно договору підтверджується актом приймання-передачі до договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори від 03.10.2012р. (т.1, а.с. 12-13). 27.02.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] з одного боку (Ліцензіари) та ТОВ «Мейсон Ентертеймент» з іншого боку (Ліцензіат) укладено додаткову угоду №3 до договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори від 03.10.2012 р., відповідно до якої у зв'язку із передачею ліцензіарами виключних майнових авторських та суміжних прав на аудіовізуальний твір «[INFO]», сторони вирішили доповнити пункт 1.1. Договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальний твір «[INFO]» (автор слів [PERSON], автор музики [PERSON]) (т. 1, а.с. 14). 11.05.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] з одного боку (Ліцензіари) та ТОВ «Мейсон Ентертеймент» з іншого боку (Ліцензіат) укладено додаткову угоду №4 до договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори від 03.10.2012р., відповідно до якої у зв'язку із передачею ліцензіарами виключних майнових авторських та суміжних прав на аудіовізуальний твір, сторони вирішили доповнити пункт 1.1. Договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальний твір «[INFO]» (автор слів [PERSON], автор музики [PERSON]) та на твір «Василина» (т. 1, а.с. 15). 12.10.2013 р. між [PERSON] та [PERSON], з одного боку (Ліцензіари), та ТОВ «Мейсон Ентертеймент», з іншого боку (Ліцензіат), укладено додаткову угоду №5 до договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори від 03.10.2012р., відповідно до якої у зв'язку із передачею ліцензіарами виключних майнових авторських та суміжних прав на аудіовізуальний твір, сторони вирішили доповнити пункт 1.1. Договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальний твір «[INFO]» (автор слів [PERSON], автор музики [PERSON]) (т. 1, а.с. 16). 26.05.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] з одного боку (Ліцензіари) та ТОВ «Мейсон Ентертеймент» з іншого боку (Ліцензіат) укладено додаткову угоду № 9 до договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори від 03.10.2012р., відповідно до якої сторони вирішили доповнити пункт 1.1. Договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальний твір «[INFO]» (автор слів [PERSON] та [PERSON], автор музики [PERSON]) (т. 1, а.с. 17). ТОВ «Мейсон Ентертеймент» надсилав [PERSON], [PERSON] та [PERSON]І повідомлення від 15.08.2016 року про заборону будь-якого використання торгової марки «Дзідзьо [INFO]» або будь-яких творів (іншого контенту), які перебувають у власності (користуванні) ТОВ «Мейсон Ентертеймент», в тому числі аудіо твори: «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]) (т. 1, а.с. 131-133, 134-136, 137-139). Вказані повідомлення були надіслані ТОВ «Мейсон Ентертеймент» 18.08.2016 року ціними листами (т.1, а.с. 140), які відповідачі за первісним позовом отримали особисто (т.1, а.с. 142-144). [INFO] року відповідачі за первісним позовом, як музичний колектив «[INFO]» («[INFO]»), здійснили публічне виконання музичних творів у м. Калуші Івано-Франківської області у Парку культури і відпочинку ім. І.Франка на концерті з нагоди Дня Незалежності України. (т. 1, а.с. 18-21). Відеозапис цього виконання ТОВ «Мейсон Ентертеймент» надано до матеріалів справи (т. 1, а.с. 29). Отже, судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин - 24.08.2016 р. виключне право на дозвіл або заборону використання музичних творів «[INFO]» «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» іншими особами належало ТОВ «Мейсон Ентертеймент». Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 30.01.2017 р., від 11.05.2017 року було призначено проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності для з'ясування питань чи використано кожним із відповідачів за первісним позовом повністю або частково мелодії та текстові частини вищевказаних пісень під час концерту у м. Калуші 24.08.2016 року (т. 1, а.с. 175-177, 208-210). Згідно висновку № 1148 комплексної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 11.07.2017р., у мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю мелодію пісні «[INFO]», автором якої є [PERSON]. У тексті пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю текстову частину пісні «[INFO]» автором якої є [PERSON]. У мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю мелодію пісні «[INFO]», автором якої є [PERSON]. У тексті пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші використано повністю текстову частину пісні «[INFO]» автором якої є [PERSON]. У мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю мелодію пісні «[INFO]», авторами якої є [PERSON] та [PERSON]. У тексті пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші використано повністю текстову частину пісні «[INFO]», авторами якої є [PERSON] та [PERSON]. У мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю мелодію пісні «[INFO]», автором якої є [PERSON]. У тексті пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю текстову частину пісні «[INFO]» автором якої є [PERSON]. У мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю мелодію пісні «[INFO]», авторами якої є [PERSON] та [PERSON]. У тексті пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю текстову частину пісні «[INFO]», авторами якої є [PERSON] та [PERSON]. У мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю мелодію пісні «[INFO]», автором якої є [PERSON]. У тексті пісні «[INFO]»у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші використано повністю текстову частину пісні «[INFO]» автором якої є [PERSON]. У мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю мелодію пісні «[INFO]», автором якої є [PERSON]. У тексті пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші використано повністю текстову частину пісні «[INFO]» авторами якої є [PERSON] та [PERSON]. У мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші, використано повністю мелодію пісні «[INFO]», автором якої є [PERSON]. У тексті пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) під час концерту, який відбувся [INFO] року у м. Калуші використано повністю текстову частину пісні «[INFO]» автором якої є [PERSON] (т. 2, а.с.3-74). Як роз'яснено п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 р. «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону України № 3792-ХІІ від 23.12.1993 р. «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК України). Тобто, обов'язок доведення відсутності вини відповідачів в даному випадку покладається на самих відповідачів, оскільки презюмується їх винуватість. Разом з тим відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не надано доказів правомірності публічного виконання ними спірних творів під час проведення вказаного гастрольного заходу. Суд також враховує вищевказаний висновок № 1148 комплексної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 11.07.2017 р., яким підтверджено факт виконання всіма відповідачами під час концерту у м. Калуші 24.08.2016 року в повному обсязі тексту та мелодії спірних пісень. При цьому посилання представника відповідачів за первісним позовом на некомпетентність залучених експертів та необ'єктивність заключення висновку експертизи є безпідставним, оскільки експерт [PERSON], згідно реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України має свідоцтво експерта за видом експертної спеціалізації 13.1.1. Дослідження, пов'язані з літературними, художніми творами, та інші. Також відповідно клопотання експерта Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України [PERSON] про залучення по питанням щодо дослідження спеціаліста фахівця-музикознавця до проведення судової експертизи ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2017 року було залучено до участі у проведенні експертизи фахівця-музикознавця [PERSON], який згідно матеріалів справи та як зазначено у висновку, являється звукорежисером Національного президентського оркестру, диригентом, аранжувальником, оркеструвальником, має вищу музичну освіту, яку здобув у Київському педагогічному інституті ім. М.Горького за фахом «музика та методика музики» та Київському державному музичному училищі ім. Р.М. Глієра, є членом Спілки звукорежисерів України, стаж у сфері культури 33 роки (т. 1 а.с. 202-206, т. 2 а.с. 8). Відповідно п. 1.4, 2.1 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, методів дослідження) належить до компетенції експерта, експерт має право заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків, вчинення інших дій, пов'язаних із проведенням експертизи. Відповідно до пунктів 1.2.10, 3.7., 4.7 Інструкції для проведення комплексної експертизи у разі потреби можуть бути залучені як експерти інших установ, так і інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах. Експертне дослідження проводилось відповідно до Методики проведення судових експертиз літературних творів, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.05.2012 р., що внесена до Реєстру методик проведення судових експертиз МЮУ за реєстраційним кодом 13.1.1.01, з використанням методів порівняльного дослідження та узагальнення. Отже, судом встановлено, що вказані музичні твори виконані відповідачами за первісним позовом без отримання дозволу на їх виконання у ТОВ «Мейсон Ентертеймент», як у особи, якій належать виключне право надавати дозвіл на використання зазначених музичних творів. Відповідно до п. «а» ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 Закону обмежень майнових прав. Виконавши вказані музичні твори без отримання дозволу на їх використання (публічне виконання), відповідачі порушили майнові права ТОВ «Мейсон Ентертеймент», передбачені ст. 15 Закону. Згідно п.п. «г», «є» ч. 1, п.п. «г», «д» ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 Закону суб'єкти авторського права мають право: подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права або виплату компенсацій; вимагати, в тому числі в судовому порядку, публікації в засобах масової інформації даних про допущені порушення авторського права та судові рішення щодо цих порушень. Суд має право постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу; публікацію у пресі інформації про допущене порушення, якщо у ході судового розгляду буде доведено факт порушення авторського права і (або) суміжних прав. При визначенні розмірів збитків, які мають бути відшкодовані особі, права якої порушено, суд зобов'язаний виходити із суті порушення, майнової і моральної шкоди, завданої особі, яка має авторське право, а також із можливого доходу, який могла б одержати ця особа. У розмір збитків, завданих особі, права якої порушено, додатково можуть бути включені судові витрати, понесені цією особою, а також витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. Таким чином, враховуючи, що всіма відповідачами виконано вісім музичних творів, авторські права на які належать ТОВ «Мейсон Ентертеймент» без відповідного дозволу, незважаючи на наявну заборону здійснювати використання музичних творів, а саме: «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автори музики [PERSON] та [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автори слів/тексту [PERSON] та [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автор слів/тексту [PERSON], автор музики [PERSON]), це виконання свідомо було здійснено на концерті публічно перед великою кількістю глядачів, враховуючи наміри відповідачів умисно порушити авторські права за наявності заборони виконання музичних творів, суд вважає що із кожного з відповідачів на користь позивача ТОВ «Мейсон Ентертеймент» слід стягнути компенсацію за порушення авторського права у розмірі десяти мінімальних заробітних плат за кожне порушення (на час подачі позову), що становить 116000,00 грн., з розрахунку, що станом на день подачі позову мінімальна заробітна плата відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016рік» становила 1450,00 грн. Позовні вимоги ТОВ «Мейсон Ентертеймент» у частині зобов'язання відповідачів опублікувати у будь-якому на власний розсуд друкованому засобі масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, щоденний тираж якого становить понад 100000 примірників, повний текст рішення суду протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили та накладення на відповідачів штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача, задоволенню не підлягають, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо неодноразового порушення відповідачами авторських прав позивача, тому виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи характер і обсяг допущених відповідачами порушень прав позивача та намірів відповідачів, тривалість і обсяг порушення суд вважає, що стягнення грошової компенсації у вищевказаному розмірі на користь ТОВ «Мейсон Ентертеймент» є достатньою мірою відповідальності за порушення авторських прав. Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне. [PERSON] просить визнати недійсним договір про передачу виключних авторських прав на музикальні твори від 03.10.2012 року укладений між ним з [PERSON] та ТОВ «Мейсон Ентертеймент» з посиланням на введення його в оману з боку відповідача, формальністю укладення угоди та нерозуміння обставин спірного правочину. Об'єкти авторського права включають музичні твори (з текстом або без тексту) (ч. 1 ст. 433 ЦК України). Цивільним законодавством визначено, що суб'єкт авторських прав відповідно до договору або закону може передати свої права на твори будь якій іншій особі повністю або частково (ст. 435 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1113 ЦК України, за договором про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності одна сторона (особа, що має виключні майнові права) передає другій стороні частково або у повному складі ці права відповідно до закону та на визначених договором умовах. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 229 ЦК істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Проте зміст норм спірного договору є зрозумілими, договір не містить невизначених положень його умов. Крім того, після укладення спірного правочину ще було підписано ряд додаткових угод до договору, якими пердавались авторські та суміжні права на інші музичні твори. Заявляючи зустрічний позов [PERSON] також зазначає, що його було введено в оману. Відповідно ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Разом з тим суду не надано жодних доказів в підтвердження введення [PERSON] в оману. Посилання позивача за зустрічним позовом на неотримання щорічних виплат авторської винагороди за договором суд не може прийняти до уваги, як підставу для задоволення позову [PERSON], оскільки це стосується виконання умов договору та не має правового значення для визнання договору недійсним, так як при цьому мають доводитись та досліджуватись судом події, що в часі передували укладенню спірного правочину. Відповідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже, твердження позивача за зустрічним позовом про те, що договір про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори від 03.10.2012р. є недійсним не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Крім того, як зазначено вище, договір від 03.10.2012 р. неодноразово був доповнений додатковими угодами договору про передачу виключних майнових авторських та суміжних прав на музикальні твори, дійсність яких сторонами не оскаржуються. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] про визнання договору недійсним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Мейсон Ентертеймент» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1 740 грн. з кожного (т.1, а.с.7) та понесені позивачем витрати на проведення судової експертизи у розмірі 45000,00 грн. (т.2, а.с.104), тобто по 15000 грн. з кожного.

Outcome: partial