Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа- служба у справах дітей Новоайдарської РДА. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] Департаментом освіти і науки Луганської ОДА від 22.08.2016 р. [PERSON] направлено на навчання до Щастинської обласної загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів, але до школи дівчина прибула 23.09.2016 р. За період перебуваня дитини у навчальному закладі мати дитини [PERSON] з`являлась у школі лише декілька разів у стані алкогольного сп`яніння, батько дитини [PERSON] взагалі жодного разу дитину не відвідував. На літні канікули [PERSON] не забрали, тому адміністрація школи-інтернату звернулася до благодійного фонду «Дар» з проханням оплатити відпочинок та оздоровлення малолітньої [PERSON] З 10.06.2017 р. по 28.08.2017 р. малолітня [PERSON] знаходилася на оздоровленні у ТОВ «Дністровська Чайка». Вихователі повідомили, що за весь період мати дитини подзвонила їй лише один раз, була у стані алкогольного сп`яніння, розмовляла дуже голосно та нецензурно висловлювалася, а 28.08.2017 р. дитина повернулася жо школи. Двічі малолітня [PERSON] потрапляла до Лисичанської обласної дитячої клінічної лікарні з діагнозом: гострий апендицит та хронічний цистит у фазі загострення, про що адміністрація школи відразу інформувала батьків, проте вони станом доньки не цікавилися. Дитина постійно перебуває в навчальному закладі, батьки навіть на вихідні не забирають дитину додому, жодної матеріальної допомоги не надають, не беруть участі у вихованні та розвитку дитини. У зв`язку з чим, в інтересах малолітньої дитини, представник позивача просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідачів батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], [INFO] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперчували проти їх задоволення. Представник третьої особи служби у справах дітей Новоайдарської РДА [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Департаментом освіти і науки Луганської ОДА від 22.08.2016 р. № 04/06-2317С [PERSON] направлено на навчання до Щастинської обласної загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів, але до школи дівчина прибула 23.09.2016 р. (а.с.8). За період перебуваня дитини у навчальному закладі мати дитини [PERSON] з`являлась у школі лише декілька разів у стані алкогольного сп`яніння, батько дитини [PERSON] взагалі жодного разу дитину не відвідував. На літні канікули [PERSON] додому батьки не забрали, тому адміністрація школи-інтернату звернулася до благодійного фонду «Дар» з проханням оплатити відпочинок та оздоровлення малолітньої [PERSON] (а.с.16). З 10.06.2017 р. по 28.08.2017 р. малолітня [PERSON] знаходилася на оздоровленні у ТОВ «Дністровська Чайка» (а.с.16-18). Вихователі повідомили, що за весь період мати дитини подзвонила їй лише один раз, була у стані алкогольного сп`яніння, розмовляла дуже голосно та нецензурно висловлювалася, що підтверджується копіями доповідних вихователів табору (а.с.9, 10, 11). Двічі малолітня [PERSON] потрапляла до Лисичанської обласної дитячої клінічної лікарні з діагнозом: гострий апендицит та хронічний цистит у фазі загострення, що підтверджується копіями виписок з історії хвороби (а.с.14-15), про що адмністрація школи відразу інформувала батьків, проте вони станом доньки не цікавилися. Дитина постійно перебуває в навчальному закладі, батьки навіть на вихідні не забирають дитину додому, жодної матеріальної допомоги не надають, не беруть участі у вихованні та розвитку дитини (а.с.6). У зв`язку з чим, в інтересах малолітньої дитини, представник позивача просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Малолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона навчається в Щастинській обласній загальнооствітній школі-інтернаті, батьки її не відвідують, лише один раз привітали з новим роком, подарувавши цукерки. Новоайдарська РДА, як орган опіки та піклування, надала висновок № 15/1614 про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 56). Зі змісту даного висновку встановлено, що [PERSON] та [PERSON] життям своєї дитини не цікавляться, матеріальної допомоги не надають, не відвідують дитину за місцем навчання, тобто не виконують належним чином своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 166 СК Ураїни передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідо до ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікованаПостановою ВРN 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з розрахунку на місяць з "01" липня 2018 року становить 1944 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги вищенаведене, суд важає, що [PERSON] та [PERSON] зобов`язані сплачувати аліменти на утримання малолітньої [PERSON] На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 1409, 60 грн. На підставі ст. ст. 150, 164, 167, 179, 180, 181,182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved