Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказав, що 17.12.2013 року о 20 год. 40 хв. по вул. Паньківська в м. Києві, з вини [PERSON], який керував автомобілем марки «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль «Субару» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON]. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 10.02.2014 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Висновком експертного дослідження № 7979 від 28.12.2013 року, про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки «Subaru Forester» д.н.з. [NUMBER], в наслідок ДТП з урахуванням відновлювального ремонту становить 62 846, 04 грн. Завдана шкода винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була, у зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування, 19.03.2014 року [PERSON] звернувся до МТС БУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № [NUMBER] терміном дії з 13.04.2013 року по 12.04.2014 рік. На час скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідкою з централізованої бази МТСБУ від 17.12.2013 року про застрахованих/незастрахованих осіб. Позивач, розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та документи по даному ДТП прийняв рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. 17 квітня 2014 року потерпілому було виплачено грошові кошти у розмірі 50 000 грн. Крім того, додатково позивачем були понесені витрати на збір документів та послуги аварійного комісара в сумі 780 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 50 780 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 17.12.2013 року о 20 год. 40 хв. по вул. Паньківська в м. Києві, [PERSON], який керував автомобілем марки «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER] в межах безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки та при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, та здійснив наїзд на тротуар, внаслідок чого спричинив зіткнення з припаркованим автомобілем «Субару» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.. Вказані вище обставини встановлені постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2014 року, якою [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. В результаті даної ДТП з вини водія [PERSON], був пошкоджений автомобіль марки «Субару Форестер» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно правова відповідальність якого, була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування», на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № [NUMBER] терміном дії з 13.04.2013 року по 12.04.2014 рік. Висновком експертного дослідження № 7979 від 28.12.2013 року, про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки «Subaru Forester» д.н.з. [NUMBER], в наслідок ДТП з урахуванням відновлювального ремонту становить 62 846, 04 грн. Завдана шкода винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була. З метою отримання страхового відшкодування, 19.03.2014 року [PERSON] звернувся до МТС БУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № [NUMBER] терміном дії з 13.04.2013 року по 12.04.2014 рік. На час скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідкою з централізованої бази МТСБУ від 17.12.2013 року про застрахованих/незастрахованих осіб. Позивач, розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та документи по даному ДТП прийняв рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується наказом № 2107 від 15.04.2014 року. Позивач, розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по даному ДТП прийняв рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, 17 квітня 2014 року потерпілому було виплачено грошові кошти у розмірі 50 000 грн. Крім того, додатково позивачем були понесені витрати на збір документів та послуги аварійного комісара в сумі 780 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 50 780 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-22517 від 17.04.2014 року. Крім того, 19.02.2015 року позивачем також було сплачено ТОВ «ЕАК «Довіра» за послуги аварійного комісару у розмірі 780 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 352 від 27.01.2014 року. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобов'язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов'язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимо гст. 27 Закону України "Про страхування " таст. 993 ЦК України до Позивача, який виплатив страхове відшкодування , переходить право вимоги до особи , відповідальної за заподіяний збиток , тобто право вимоги до відповідача . Згідно до ст. 38цього ж Закону МТС БУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТС БУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON]. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з [PERSON] також підтягаються стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved