Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, яким просить стягнути з останнього кошти в розмірі понесених витрат: 8531,43 грн. - основний борг, 243,60 грн. сплаченого судового збору та 1500 грн. витрат на правову допомогу.\~Всього стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 10281,03 грн.\~ Позов мотивує тим, що 27.06.2011 року в м. Львові на вул.. Героїв УПА, мала місце ДТП, яка відбулась з вини відповідача, яка стверджується вироком Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2011 року. Згідно експертного висновку № 3/12 від 04.01.2011 року, власнику автомобіля «Фольксваген» (потерпілому по вказаній ДТП) завдано матеріальних збитків на суму 10237,71 грн. Позивачем, згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було здійснено регламентну виплату потерпілому в розмірі 8531,43 грн. Надалі, представник позивача звертався до відповідача із листом про компенсацію вказаних витрат, повязаних із регламентною виплатою потерпілому у добровільному порядку, однак таке прохання залишено без належного реагування. На підставі вказаного просить задовольнити позов.\~\~\~ У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, просив задовольнити, не заперечив проти постановлення заочного рішення.\~\~\~\~\~\~ Відповідач\~\~в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив,\~\~у відповідності до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, постановити заочне рішення. Проти чого не заперечив представник позивача. Дослідивши зібрані в ході розгляду справи матеріали та докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як встановлено судом, \~27.06.2011 року близько 19:45 год. в м. Львові на вул.. Героїв УПА, мала місце ДТП, яка відбулась з вини відповідача [PERSON], який керуючи автомобілем марки «ДЕУ» модель «Ланос» здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» модель «Гольф» д.н.з. [NUMBER]. Вина відповідача у скоєнні вказаноїї ДТП підтверджується вироком Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2011 року. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 3/12 від 04 січня 2011 р., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Фольксваген» модель «Гольф» д.н.з. [NUMBER], внаслідок вказаної ДТП становить 10237,71 грн. Така шкода не була відшкодована винуватцем ДТП потерпілій особі. На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(надалі - Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно зі ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Власник автомобіля «Фольксваген» (потерпілий у ДТП) [PERSON], з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/645461 терміном дії з 06.01.2011 р. до 05.01.2012 р. (Копії заяви та полісу долучено до матеріалів справи). У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 8531,43 грн., що підтверджено копією платіжного доручення № 1046 від 02 березня 2012 р. Ст. 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону. 12.06.2012 р. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. Проте, на час розгляду справи, у добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ, понесені у звязку із регламентною виплатою. З урахуванням наведеного, оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату потерпілому за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд вважає що позов слід задовольнити в частині стягнення витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати та судового збору, сплата якого підтверджена документально, а саме: платіжним дорученням № 36270 від 02.03.2015 року. В частині відшкодування витрат на правову допомогу слід відмовити, оскільки у матеріалах справи відсутня квитанція (платіжне доручення), яке б стверджувало про проведення відповідного розрахунку, за надання правової допомоги. Відповідно до ст.ст.\~\~84,\~\~88 ЦПК, судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права підчас вирішення цивільної справи. Суд не бере до уваги копію додаткової угода №112 до контракту про надання правової допомоги № 80 від 19.12.2012 року, як доказ того, що позивачем понесено витрати на правову допомогу у заявленій сумі (1500 грн.), оскільки такою не доказується фактичне проведення розрахунку у вказаній сумі. З наведених міркувань,

Outcome: approved