Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивував тим, що 29.10.2017 сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21214, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та пішоходом [PERSON] , під час якої останньому було заподіяно тілесні ушкодження. Вироком Зарічного районного суду м.Суми [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. На момент настання страхового випадку діяв договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №АК7173666 від 03.08.2017, відповідно до якого страхова компанія прийняла на себе ризики щодо заподіяної життю та здоров`ю потерпілому шкоди. У зв`язку з цим позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у сумі 40723,59 грн. та у позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у відповідності ст.1191 ЦК України. Посилаючись на норми ст.ст.993,1166,1187,1191 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування", п.ґ ч.38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.175,177 ЦПК України, позивач просив стягнути з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 40723,59 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.42). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Поштові відправлення, направлені за зареєстрованим місцем відповідача, повернулися на адресу суду без вручення відповідачеві з відмітками поштаря «за закінченням встановленого строку зберігання», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.37,41). Ураховуючи, що відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.24, поштові відправлення направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляв, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає поштові відправлення такими, що доставлені 24.02.2020 та 25.03.2020 (а.с.37,41). Зважаючи на письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Розділу ІІ Глави 11 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши усі матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню із огляду на наступне. За вироком Зарічного районного суду м.Суми від 15.03.2019 установлено, що 29.10.2017 сталася дорожньо-транспортна подія за участю автомобілю ВАЗ 21214, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та пішоходом [PERSON] , який отримав тяжкі тілесні ушкодження. За указаним вироком [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами, зі звільненням від відбування основного покарання згідно ст.75 КК України, із іспитовим строком 2 роки. Вирок суду набрав законної сили (а.с.8-10). Під час розгляду справи за указаним злочином [PERSON] повністю визнав свою вину. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Еталон» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК7173666 від 03.08.2017 (а.с.6-7). Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону №1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п.9.1. указаного Закону №1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Пунктом 22.1. Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі вищевказаного Полісу Страхова компанія прийняла на себе ризики щодо шкоди, заподіяної життю та здоров`ю у результаті ДТП та потерпілому [PERSON] була здійснена виплата страхового відшкодування у сумі 40723,59 грн., що підтверджується страховим актом за №712-11881 та відповідними платіжними дорученнями (а.с.11-15). [PERSON] як водій причетний до ДТП мав невідкладно повідомити позивача про настання страхового випадку. Натомість, як указує позивач свій обов`язок за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідач не виконав та не повідомив страхову компанію про ДТП. При цьому, невиконання відповідачем умов договору (полісу) та обов`язкових приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» жодним чином не може обмежувати право позивача на відшкодування шкоди у порядку регресу. Згідно пп. «г» пп.38.1.1. п.38.1 Закону №1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ураховуючи викладене, суд вважає заявлені позивачем вимоги доведеними, іншими доказами не спростованими, а тому є підстави для стягнення у порядку регресу сплаченої позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 40723,59 грн. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у сумі 1921,00 грн. (а.с.4). На підставі викладеного та

Outcome: approved