Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка в заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], посилаючись на такі обставини : 26 лютого 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області зареєстровано їхній шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за №52. Від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON], яка народилася 26 травня 2014 року, що проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач покинув її з дитиною і на даний час з нею не проживає. Добровільно коштів на утримання їхньої доньки виділяти не бажає. [PERSON] житлом забезпечений, стан його здоров'я нормальний. Працює десь у місті Києві, але офіційно чи ні їй не відомо. Вона просила його надати їй довідку про його заробіток, але він таку довідку не надає. Вонане працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Грошей, які вона отримує на дитину від держави, не вистачає для нормального утримання та розвитку їхньої дитини. У зв'язку з таким матеріальним становищем, що у неї склалося, їй важко самостійно матеріально забезпечувати доньку, вважає, що відповідач, як батько повинен надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач є працездатною особою, має можливість забезпечити себе роботою, матеріально забезпечений, тому вважає, що він має можливість і повинен виплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, свій позов підтримує та просить його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Заяви про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову суду не надав. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7), мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення,суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В частині 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з того, що сторони зобов'язані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхньої дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2016 року і продовжуючи до повноліття дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved