Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], в [ADDRESS], з лютого місяця 2010 року по день відкриття спадщини. Вимоги заяви представник обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заявник, будучи рідним братом спадкодавця, а відтак спадкоємцем другої черги спадкування, спадщину прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини з 2010 року, від неї не відмовився у межах визначеного законодавцем строку, утім нотаріус відмовив у видачі на його ім'я нотаріального акту, вказуючи на те, що постійне місце проживання із спадкодавцем належним чином не підтверджено, що стало підставою для звернення до суду, оскільки іншого порядку встановлення факту від якого залежать його майнові права чинним законодавством не передбачено. Заінтересованою особою відзиву до суду не було подано в межах визначеного судом строку, утім сільський голова надав до суду заяву, в якій не вимоги визнав, не заперечував проти задоволення заяви, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника. Заявник та його представник в судове засідання не зявились, однак останній надав до суду заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності встановив, що [INFO] в с. Біла Липовецького району Вінницької області, померла [PERSON]., на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER](а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина. Як убачається із Витягу зі Спадкового реєстру наданого державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори (а.с.8), спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведена. Згідно довідок виданих виконавчим комітетом Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 21.02.2019 за №80, 81, 82 (а.с.9-12), [PERSON] спільно постійно проживав в [ADDRESS], без реєстрації місця проживання із своєю рідною сестрою [PERSON] з 04.02.2010 до дня її смерті [INFO], де й продовжує проживати на даний час. Інших зареєстрованих осіб чи таких, які проживали не має. Факт родинних відносин заявника із спадкодавцем підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень(а.с.7). Встановлені судом обставини підтверджують належність заявника до другої черги спадкування за законом. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту про який просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має. Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. У рішенні від 14.11.2001 року по справі № 1-31/2001 (справа щодо прописки) Конституційний Суд України констатував, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (ст. 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (ст. 33 Конституції України). З зазначеного слідує, що реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв'язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи.

Outcome: approved