Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду та свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що 25.03.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №МL-C01/028/2008, до якого сторонами було укладено додаткові договори: 15.06.2009 р. додатковий договір №1, 16.12.2009 р. додатковий договір №2, відповідно до якого банк надав відповідачеві кредит в розмірі 75516,00 дол. США зі строком остаточного повернення до 23.03.2023 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №SR-C01/028/2008 від 25.03.2008 р. з [PERSON] Згідно з умов договору купівлі продажу кредитного портфелю №б/н від 27.06.2012 р.,- ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором, що був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], а також права вимоги за договором поруки, що укладений з [PERSON] на забезпечення кредитного договору. Станом на 12.05.2015 р. розмір заборгованості за кредитним договором від 25.03.2008 р. склав 83834,65 дол. США, що еквівалентно 1726143,87 грн., з яких: 73375,02 дол. США, що еквівалентно 1510781,54 грн. залишок заборгованості за кредитом, 10459,63 дол. США, що еквівалентно 215362,33 грн. відсотки за користування кредитом, 6300425,09 грн. пеня за прострочення виконання грошового зобовязання. Тому позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості по кредитному договору в розмірі 83834,65 дол. США, що еквівалентно 1726143, 87 грн., та 6300425,09 грн. пені, а всього 8026568,96 грн. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надано заяву про застосування строків позовної давності з тих підстав, що [PERSON] припинив здійснення платежів за кредитним договором у 2009 р., а тому позивач, звернувшись з позовною заявою 13.08.2014 р., пропустив трьохрічний строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого з 27.06.2012 р. є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-C01/028/2008, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 75516,00 дол. США зі строком остаточного повернення до 23.03.2023 р. (а.с. 3). Відповідно до пункту 1.5.1 частини № 2 кредитного договору,- повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором (а.с.4-7). Відповідно до п. 4 ч. 1 кредитного договору,- сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами на протязі всього строку дії кредитного договору. Позивач на виконання умов кредитного договору № МL-C01/028/2008 від 25.03.2008р. надав [PERSON] кредит в розмірі 75516 дол. США, шляхом перерахування коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника (а.с.16). 15.06.2009 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № МL-C01/028/2008 від 25.03.2008 р. (а.с.8-9). 16.12.2009 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № МL-C01/028/2008 від 25.03.2008 р., згідно п.2.1.3.1 додаткового договору, - встановлено наступний порядок повернення кредиту та сплати процентів: повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у графіку платежів, який є невідємною частиною додаткового договору до кредитного договору (а.с.10-12). 25.03.2008 р. в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № МL-C01/028/2008 від 25.03.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого з 27.06.2012 р. є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-С01/028/2008, відповідно до п. 1.1 якого,- поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань (а.с.17-18). Відповідно до п.1.2 договору поруки,- поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно (а.с. 17). 15.06.2009 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору поруки №SR-С01/028/2008 від 25.03.2008 р., згідно п.2 додаткового договору, - боржник зобовязаний сплатити проценти за користування отриманими ним кредитними коштами, наданими згідно з кредитним договором, в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені в кредитному договорі (а.с.18). 15.12.2009 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №2 до договору поруки №SR-С01/028/2008 від 25.03.2008 р. (а.с.19). 27.06.2012 р. між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ "ОТП Банк" було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором, що був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], а також права вимоги за договором поруки, що укладений з [PERSON] на забезпечення кредитного договору (а.с.21, 22-29,30,31). Відповідно до ст.512 ЦК України,- кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України,- до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон не вимагає, щоб при заміни кредитора, новий кредитор укладав з боржниками договір. Відповідно до ст. 516 ЦК України,- заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 договору купівлі продажу кредитного портфелю,- в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець продає (переуступає) Покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься в Додатку 1 до цього Договору), а Покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Продавця Винагороду; Права, що переходять до Покупця за Кредитними договорами у зв'язку з продажем Кредитного портфелю: Покупець набуває усі права вимоги за Кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до Боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до Боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; а також правами вимоги до Боржників щодо сплати штрафних санкцій (а.с.23). Відповідно до п.3.4 даного договору,- продавець зобов'язаний передати права за окремими договорами застави та/або договорами іпотеки, укладеними між Продавцем та Боржниками для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитними договорами. Передача таких зобов'язань має бути оформлена відповідним договором про передачу прав на Заставлене майно (а.с.24). Як вбачається з наданих позивачем документів на виконання умов п.4.1 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю був складений Акт приймання-передачі кредитного портфелю від 27.06.2012 р. (а.с.30). Згідно з Витягом з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27 червня 2012 року під порядковим номером 110 до переліку кредитних договорів, що увійшли до Кредитного портфелю за вказаним договором купівлі-продажу кредитного портфелю, включені відомості щодо боржника [PERSON], за кредитним договором від 25.03.2008 р., розмір заборгованості за кредитом в сумі 73375,02 дол. США та процентам - 10459,63 дол. США, а також договір поруки від 25.03.2008 р. та відомості про поручителя [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України,- заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника. Судом встановлено, що станом на 12.05.2015 р., заборгованість по кредитному договору №МL-C01/028/2008 від 25.03.2008 р. становить 83834,65 дол. США, що еквівалентно 1726143,87 грн., з яких: 73375,02 дол. США, що еквівалентно 1510781,54 грн. залишок заборгованості за кредитом, 10459,63 дол. США, що еквівалентно 215362,33 грн. відсотки за користування кредитом, 6300425,09 грн. пеня за прострочення виконання грошового зобовязання (а.с.89-90). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України,- зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, припинення зобовязання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.1054 ЦК України,- за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Звертаючись з уточненим позовом, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 6300425,09 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України,- розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03.09.2014 р. (справа № 6-100 цс 14) частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель [PERSON] разом із боржником [PERSON] повинна нести солідарну відповідальність перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № МL-C01/028/2008 від 25.03.2008 р.,- пеня за прострочення виконання грошового зобовязання становить 6300425,09 грн., в той час як: залишок заборгованості за кредитом 73375,02 дол. США, що еквівалентно 1510781,54 грн., відсотки за користування кредитом - 10459,63 дол. США, що еквівалентно 215362,33 грн.(а.с.89-90). Таким чином, заявлений позивачем розмір неустойки значно (більш ніж у три рази) перевищує розмір збитків кредитора. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України слід зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки з 6300425,09 грн. до 1726143,87 грн. Щодо клопотання [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України,- позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Матеріали справи свідчать про те, що останній платіж [PERSON] був здійснений 05.04.2012 р. на суму 500 дол. США. Таким чином, оскільки позичальником був здійснений останній платіж 05.04.2012 р., початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником своїх зобов'язань. Трирічний строк позовної давності обмежується 05.04.2015 р., а позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подали у серпні 2014 року, отже, суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності. Зважаючи на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором № МL-C01/028/2008 від 25.03.2008 р., яка утворилась станом на 12.05.2015 р.: по залишку заборгованості за кредитом 73375,02 дол. США, що еквівалентно 1510781,54 грн., по сплаті відсотків 10459,63 дол. США, що еквівалентно 215362,33 грн., пеню за прострочення виконання грошового зобовязання 1726143,87 грн., а всього 3452287,74 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути в дольовому порядку з відповідачів судовий збір у розмірі 3654 грн., сплачений при подачі позову до суду, тобто по 1827 грн. з кожного.

Outcome: partial