Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що він є його сином. Станом на день подання позовної заяви позивач проживає та знаходиться виключно на утриманні своєї матері - [PERSON] . Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2016 року по справі №279/3195/16-ц стягнуто аліменти з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини свіх видів його доходу, до закінчення ним навчання в Коростенській загальносвітній школі №3, яке позивач станом на день подання позовної заяви закінчив. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як є особою працездатного віку та працює в Коростенській дистанції сигналізації та зв`язку ПАТ "Укразалізниця", інших утриманців не має, та відповідно може сплачувати аліменти на його утримання. Просив прийняти рішення, яким стягувати з відповідача на його користь аліменти від дня пред`явлення позову до 01.07.2020 року Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Про судовий розгляд відповідач повідомлений належним чином (направлення судової повістки за місцем реєстрації та фактичного проживання, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав, проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не заперечив. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач є сином відповідача. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку до закінчення навчання позивачем в Коростенській загальносвітній школі №3. Позивач є інвалідом з дитинства другої групи з 07.06.2017 року. Відповідно до положень ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Так, відповідно до правил вказаної статті батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати свою дитину після досягнення нею повноліття за наявності у сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними. Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Стаття 273 ч.4 ЦПК України передбачає, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина суд враховує, що утримувати повнолітнього сина є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не є особою похилого віку, працює, отримує стабільний дохід, інших утриманців не має, при цьому основні витрати по утриманню повнолітнього сина на даний час несе мати позивача, з якою проживає повнолітній син, який має інвалідність, являється матеріально малозабезпеченим, потребує стороннього догляду і самостійно не може себе матеріально забезпечити. Матеріальне становище позивача також погіршилося у зв`язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом.

Outcome: approved