Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], 1950 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 17.08.2016 року. Згідно довідки № 4919 від 22.11.2016 року померлий до дня смерті постійно проживав в [ADDRESS]. Рішенням Монастирищенської міської ради від 16.09.2015 року № 32-4 вище зазначена вулиця була перейменована на вул. Берегову, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради № 4920 від 22.11.2016 року. Після смерті батька залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Інвентаризаційна вартість будинку складає : 163728, 00 грн. Крім неї інших спадкоємців які б прийняли спадщину, не має. Вона вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як батько при житті не виготовив технічний паспорт на будинок і не отримав свідоцтво про право власності на нього. Даний факт підтверджує довідка видана Жашківською державною нотаріальною конторою. 20.04.2017 року за її заявою було виготовлено технічний паспорт, а свідоцтво про право власності покійного батька не може бути видане в силу п. 11 ч. 2 ст. 346 ЦК України. Ця обставина змушує її звертатись в суд з позовом до Монастирищенської міської ради, так як у відповідності зі ст. 1277 ЦК України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок № 42, загальною площею 1195 кв. м., (прибудова, гараж, погріб, сарай, літня кухня, огорожа, ворота, хвіртка), який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] , який помер [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, відповідно до якої свій позов про визнання права власності на будинок, підтримує повністю, просить його задоволити. В судове засідання з»явитись не може. Просить справу розглядати у її відсутність та продовжити розгляд справи, але не більше ніж на 15 днів. Представники відповідача Монастирищенської міської ради Черкаської області в судове засідання не з"явились. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали лист відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом визнають в повному обсязі. Просять розглядати справу у відсутності їх представника. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі і виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 17.08.2016 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його донька [PERSON]. Той факт, що позивач у справі [PERSON], приходилась покійному [PERSON], дочкою підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 13.01.1975 року, серія [NUMBER], де в графі «батько» записаний [PERSON], (а.с. 10), свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] від 31.10.1992 року відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 125. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку та дружині [PERSON]. (а.с. 9). У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1273 цього ж Кодексу спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шестимісячного стоку з дня відкриття спадщини. Факт прийняття позивачем, у встановленому законом порядку, спадщини підтверджується матеріалами спадкової справи № 12/2017 ( а.с. 6-19). Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться [ADDRESS] Монастирищенського району Черкаської області, про що отримала від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.24). Згідно довідки Комунального підприємства «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентарізвації» Монастирищенський відділок № 104 від 21.04.2017 року станом на 01.01.2013 року в Монастирищенському відділку КП «Черкаського обласного об»єднаного бюро технічної інвентаризації» за адресою [ADDRESS] об»єктів нерухомого майна не зареєстровано. ( а.с.25). Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений 20.04.2017 року), розташований за адресою [ADDRESS] , будинок та господарські споруди побудовані в часі з 1976 року до 1988 року, тобто до набрання чинності ЗУ від 01 липня 2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Об»єкти самочинного будівництва відсутні. (а.с.20-23). Право власності на будинок набувається особою на підставі норм права які діяли на час його будівництва. Відповідно до п. 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків надаються з земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду в безстрокове користування, а побудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовників. За договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 14.05.1975 року ( а.с.54) [PERSON] згідно рішення виконкому Монастирищенського сільської Ради депутатів трудящихся № 9 від 14.05.1975 року надано на право безстрокового користування земельна ділянка по [ADDRESS], що також підтверджується і будівельним паспортом на земельну ділянку ( а.с.54-60). Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п»яти як у місті, так і поза містом. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Факт будівництва спірного будинку підтверджується наявністю технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] ( а.с. 50-53). Згідно довідки виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 4920 від 22.11.2016 року [ADDRESS] ( а.с.26). Таким чином [PERSON], набув право власності на будинок, господарські будівлі та споруди за адресою [ADDRESS] Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Підставою звернення позивачки до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею права на спадщину у нотаріуса з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця. Доказів наявності спору про право власності, спадкування житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] суду не надано. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] проте оформити своє право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а тому суд, вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовуються по [ADDRESS] Судові витрати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved