Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки у розмірі 5073,25 грн. та судові витрати у розмірі 551,20 грн. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що у 2007 році між позивачем та відповідачем було укладеногь договір оренди земельної ділянки. 05.06.2009 року вищевказаний договір було зареєстровано у Широківському відділі Дніпропетровської філії Центр ДЗК за № 040913602608. Так, свої зобовязання за договором оренди відповідач не виконує в результаті чого у нього перед позивачем виникла заборгованість станом на 01.02.2016 року в сумі 5073,25 грн, що складається з: - 3500 грн. борг по орендній платі за 2014 рік; - 1459,50 грн. інфляційні виплати; - 113,75 грн. 3 % річних. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в судове засідання не зявився. В установленому законом порядку відповідач був повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявився. Клопотання та заяви від нього на адресу суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача слід задовольнити, оскільки: Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі (далі Закон) договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Так як ст. 182 ЦК України передбачає реєстрацію речових прав на нерухомість, а Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України не передбачено відстрочення її дії до прийняття відповідного закону (Закон України від 1 липня 2004 р. № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", набрав чинності 3 серпня 2004 р.), то така реєстрація повинна була проводитись за Законом України від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні". Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. У зв'язку з цим договір оренди, який був укладений сторонами в письмовій формі та зареєстрований виконавчим комітетом відповідної місцевої ради за місцем розташування орендованої земельної ділянки, пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку й відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України є укладеним, а тому за змістом ст. 777 ЦК України та ст. 9 Закону № 161-XIV зумовлює виникнення для сторін прав та обов'язків Договір оренди землі (у редакції Закону 2007 року, чинного на момент укладення договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 Закону). В даному випадку позивач та відповідач, як сторони, 2007 року уклали між собою Договір оренди земельної ділянки, яка належить першому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю I-ДП № 074982. Договір пройшов державну реєстрацію 05.06.2009 року. При укладенні зазначеного Договору сторони домовилися щодо всіх істотних умов, в тому числі і щодо строку дії Договору: згідно п. 3.1 Договору 5 років (а.с. 10). Згідно п. 12.2. Договору дія його припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. П.3.1. договору передбачає переважне право орендаря на поновлення дії договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Стаття 21 ЗУ «Про оренду землі» передбачає, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. П 4.2. 4.3. укладеного договору зазначає, що орендна плата вноситься у строк до 31 грудня поточного року з урахуванням індексів інфляції. Умовами договору (п.9.1) передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасності внесення орендної плати. Так, станом на 01.02.2016 року відповідачем не було виплачено на користь позивача орендну плату в розмірі 3500 грн. за користування землею за минулий 2014 рік. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням у мов, визначених змістом зобовязання (належне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, прострочення суми боргу за вищезазначеним договором з 01 січня 2015 року по 01 лютого 2016 року, що з урахуванням індексу інфляції (згідно індексу інфляції у 2015 році та січень 2016 року за даними Державного комітету статистики Україну) у зазначений період становить 1459,50 грн. та з урахуванням суми 3 % річних з суми боргу за 13 місяців складає 113,75 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved