Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 103\~781,18 грн. При цьому посилається, що відповідно до укладеного договору №AN7GCC9FTE0070 від 21.04.2011 року відповідачем отримано кредит у розмірі 15\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення договору відповідач зобовязання не виконав належним чином, у звязку з чим утворилась заборгованість. Представник позивача подав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві також просила врахувати її тяжкий матеріальний стан та зменшити розмір збитків. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.04.2011 року між сторонам укладено договір №AN7GCC9FTE0070, відповідно до якого [PERSON]В надано кредит у розмірі 15\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір являє собою підписану відповідачем заяву від 21.04.2011 року разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» та тарифами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статті 610, 611 ЦК України встановлють, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням \~ умов, \~ визначених \~ змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, кінцевий строк повернення кредиту до 20.04.2014 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, сплату відсотків не проводить, таким чином утворилась заборгованість, яка станом на 18.11.2016 року, становить 103\~781,18 грн., з них: заборгованість за кредитом 4\~172,39 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 2\~432,96грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 91\~757,68 грн. та штрафи, фіксована частина 500,00 грн., процентна складова 4 9818,15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, наданого позивачем. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, суд,

Outcome: partial