Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач, ПАТ «Енергопба нк» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 952488,52 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 14.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Енергобанк" та [PERSON] було укладено договір № 13-002387-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. 21.10.2013 року позивач і відповідач уклали та підписали додаткову угоду №1 до договору кредиту. Згідно договору кредиту банк відкриває держателю картковий рахунок № 26255512127501 в гривнях та випускає кредитну картку типу Visa Platinum, а також виконує розрахункове обслуговув ання платіжних операцій, здійснених з використанням кредитно картки, її реквізитів чи без використання картки. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків передбачених цим договором, а держатель зобовязується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки тав порядку , що передбачені цим договором. Розмір кредитного ліміту складає 100 000гривень 00 коп. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав. [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.09.2017 року становить 952488,52 гривень, яка складається з: 165583,81 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 350940,39 грн. заборгованість за штрафами за виникнення простороченої заборгованості (тіло кредиту); 141192,20 грн. заборгованість за штрафами за виникнення прострочених % по кредиту, 137720,20 грн. - заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт), 25250,00 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) , а також 151801,92 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Представник позивача [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просивла позов задоволити, а справу слухати у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в позові відмовити, оскільки станом на день подачі позову закінчилися строки позовної давності. Окрім того відповідачем по справі на виконання умов кредитного договору та додаткової угоди повністю сплачено кредит, проценти та інші платежі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 14.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Енергобанк" та [PERSON] було укладено договір № 13-002387-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. 21.10.2013 року позивач і відповідач уклали та підписали додаткову угоду №1 до договору кредиту. Згідно договору кредиту банк відкриває держателю картковий рахунок № 26255512127501 в гривнях та випускає кредитну картку типу Visa Platinum, а також виконує розрахункове обслуговув ання платіжних операцій, здійснених з використанням кредитно картки, її реквізитів чи без використання картки. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків передбачених цим договором, а держатель зобовязується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки тав порядку , що передбачені цим договором. Розмір кредитного ліміту складає 100 000гривень 00 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконав взятих за договорами зобов'язань, тому суд приходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки сума заборгованості за штрафами є значно більша, а ніж сама заборгованість по кредиту. Окрім того строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) становить один рік, однак згідно даданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що така нараховувалася протягом усього періоду заборгованості, у звязку з чим з відповідача в користь позивача підлягає стягненню лише заборгованість за кредитними договорами та нарахованих процентах. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial