Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Міністерства оборони України моральну шкоду в розмірі 240000 грн. При цьому позивач зазначає, що він проходив військову службу у складі військової частини [NUMBER] , яка входила до складу багатонаціональних сил СФОР по підтриманню миру у колишній Югославії (н.п.Врапчічі Боснія і Герцеговина) в період 18 травня 1999 року. При виконанні службового обов`язку у нього розвинулись захворювання «Гіпертонічна хвороба ІІ ст., повільно прогресуючий перебіг, ступінь артеріальної гіпертензії 3, високий кардіоваскулярний ризик. Гіпертрофія міокарді лівого шлуночка. ІХС: дифузний кардіосклероз. Постійна шлункова екстрасистологія. СН ІІ А ст. ІІ ФК. Вертеброгенна тораколюмбалгія, хронічна рецидивуюча течія, стадія неповної ремісії. Гіпертонічна ангіопатія сітківки ОГ. Остеохондроз хребта з больовим синдромом. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., з вестибуло-атактичним синдромом», які відповідно до Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку. У зв`язку з отриманими захворюваннями йому встановлено 3 групу інвалідності. Оскільки із-за хвороби, отриманої під час несення військової служби, порушено його нормальний життєвий стан, він позбавлений можливості реалізовувати свої нормальні життєві функції, звички та бажання, а отриману ним пенсію він витрачає на лікування, придбання ліків, йому не вистачає забезпечувати себе та свою родину. Посилаючись на наведене позивач просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 240000 грн. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проходив військову службу з 02 серпня 1971 року по 28 березня 2001 року, з яких в період з 18 травня 1999 року у складі військової частини [NUMBER] , яка входила до складу багатонаціональних сил СФОР по підтриманню миру у колишній Югославії (н.п.Врапчічі Боснія та Герцеговина), що підтверджується записами в військовому білеті та довідці Мелітопольсько-Веселівського ОРВК № С3/45 від 11.01.2012 року /а.с.20,25/. 10 січня 2012 року [PERSON] було встановлено ІІІ групу інвалідності\~ у зв`язку з хворобою, яка пов`язана з проходженням військової служби, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК, довідкою до акту огляду МСЕК та витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (а.с.19,27,28). Відповідно до ст.17 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 із змінами та доповненнями відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Із матеріалів справи вбачається, що захворювання, яке отримав [PERSON] під час проходження військової служби, пов`язане з її проходженням. Причинний зв`язок встановлено витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв від 15.11.2007 за №882 (а.с.19), виписками з історії хвороби /а.с.21-24/, випискою із акта огляду МСЕК (а.с.27), довідкою до акту огляду МСЕК (а.с.27) про встановлення [PERSON] ІІІ групи інвалідності у зв`язку з хворобою, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи глибину моральних та психічних страждань позивача внаслідок пошкодження здоров`я, стан його здоров`я на цей час, ступінь порушення нормальних життєвих зв`язків, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн., частково задовольнивши позов. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про збройні сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і\~\~військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України. Таким чином, обов`язок держави відшкодувати позивачеві завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління. Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2014 р. у справі № 3-86гс14, який згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів України. Доводи представника відповідача щодо відсутності причинного зв`язку між\~ пораненням, отриманим позивачем в період проходження військової служби, та захворюванням, яке він має на цей час, суд не приймає до уваги, оскільки це спростовується наведеним вище витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв від 20.11.2013 за №2874\~ по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України та довідками до\~ актів огляду МСЕК /а.с.13,16,20/. Також, суд не приймається до уваги твердження представника відповідача про те, що позивачем не доведено спричинення моральної шкоди внаслідок зазначеного пошкодження здоров`я, оскільки в судовому засіданні встановлена наявність у позивача захворювання, причиною якого стало поранення, отримане в період проходження військової служби, а згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги в порядку ст.16 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» то, отримання цієї допомоги не позбавляє позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди в порядку ст.17 цього ж Закону, а тому, посилання представника відповідача на цю обставину, як на підставу для відмови у позові, судом до уваги не приймається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial