Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 06.02.2014 року звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04 серпня 1984 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено актовий запис за № 41. Вказує, що від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім»ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". В судовому засіданні позивачка [PERSON] просила розірвати шлюб та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, крім того вказала що термін який надався їм для примирення результату не приніс та відповідач жодним чином не намагався примиритися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про причину неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04 серпня 1984 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено актовий запис за № 41, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24 серпня 2014 року. Від вказаного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, що визнали сторони у справі в судовому засіданні. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Позивач в справі категорично заперечила, щодо надання строку на примирення , вказавши, що протягом тривалого часу по сьогоднішній день не змогли примиритися. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Як вбачається з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved