Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що 08 вересня 2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку з чим відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було видано свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 08.09.2007 року. Від цього шлюбу мають двох дітей: дочку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем у неї не склалося, оскільки як виявилось згодом характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, у зв'язку з чим між ними виникали конфлікти та сварки. Вони не проживають як сім'я та не ведуть спільного господарства більше року. Вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати їхніх дітей, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхніх дітей. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов'язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Всупереч таким вимогам закону, відповідач, який проживає окремо від неповнолітніх дітей, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання. За таких умов, вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати їхніх дітей. На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як випливає з положення ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про способи виконання обов'язку з утримання неповнолітньої дитини тим із батьків, хто проживає окремо, інший, з ким проживає така дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на її утримання. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Верховний суд України, в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає ,вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовнийта моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дітям в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, як здоровий та працездатний, може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки на дітей з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює та має постійний дохід . Крім цього, відповідно до вимог Сімейного кодексу України (ст. 182-184), вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати такий розмір аліментів. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутність. Свої позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність. Не заперечує проти позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивача задовольнити частково. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 2 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. 08 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції київської області, актовий запис № 127. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей - малолітнього сина - [PERSON], [INFO], та малолітню дочку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів належить брати до уваги матеріальне становище дітей. В даному випадку діти не мають власних доходів, не здатні самі себе утримувати. На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Однак, такими даними суд не володіє. Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Однак, такими даними суд не володіє. Конкретного розміру аліментів на дітей законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дітей і можливостей батьків. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дітям, відносно яких він батьківських прав не позбавлений. Згідно з положеннями "Конвенції про права дитини" та "Декларації прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з потреби дітей, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на лікування, які повинні бути задоволенні хоча б в мінімально необхідному об'ємі. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дітям, відносно яких він батьківських прав не позбавлений, тому позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с. Слобода Кагарлицького району Київської області, на користь [PERSON] на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, оскільки було враховано ч.1 ст. 182 СК України та відповідач може надавати матеріальну допомогу лише у визначеному судом розмірі. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а у даному випадку з 16.08.2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати у виді судового збору відповідно до ставок, передбачених Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved