Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд зобов'язати [PERSON] та [PERSON] відновити межі земельних ділянок, посилаючись на те, що їй на праві власності належать дві земельні ділянки, що розташовані в [ADDRESS]: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 610930 від 13 березня 2008 року (земельна ділянка кадастровий номер 3222289001:01:331:0002, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель); державний акт на право власності на земельну ділянку серії АЕ № 610931 від 13 березня 2008 року (земельна ділянка кадастровий номер 3222289001:01:331:0001, цільове призначення для ведення особистого сільського господарства)). Власником суміжних земельних ділянок є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] самовільно перемістили межу, що розділяє їхні земельні ділянки, межу на 1,5 м вглиб її території. При цьому, відповідачі знищили посаджені нею куші малини. В результаті дій відповідачів ними було незаконно захоплено частину її земельної ділянки, користування якою вона не має можливості здійснювати. Добровільно [PERSON] га [PERSON] відмовилися поновити межу. [PERSON], також, самовільно перемістив межу, що розділяє їхні земельні ділянки, на 1 м вглиб її території, та зорав частину її території. В результаті цього ним було незаконно захоплено частину її земельної ділянки, користування якою вона не має можливості здійснювати. Добровільно [PERSON] відмовився поновити межу. Дії відповідачів порушують її право власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 106 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій. що порушують права або створюють небезпек) порушення прав; б) відшкодування заподіяних збитків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій щодо позовних вимог позивача пояснює наступне. На цьому місці вони прожили досить довго, і не було такого, щоб за межу спорили. Жили вони мирно, поки не з'явилася [PERSON] із Києва.. визвала землепорядчика села. Сама забила кільки по межі, він навіть з хати не виходив. Вони їх не чіпали, там вони так і стоять. Якби хтось приїхав із суду, то побачили, що її город заріз бур'яном. І шукає вона у буряні меж. Самий хужий город на все село. Він є інвалідом першої групи. Нетреба йому ніяких меж і не потрібно йому портити нерви. Приїхати він не може, бо дуже хворий. Представник третьої особи в особі Управління Дерземагенства у Кагарлицькому районі Київської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши позивача, експерта та вивчивши матеріали справи, суд вважає у задоволенні уточненого позову необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За приписами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено принцип мирного володіння майном, який в контексті прецендентної практики Європейського суду з прав людини закріплює засади поваги до права власності та забороняє безпідставне позбавлення або обмеження володіння особою своїм майном, інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених нормами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Судом встановлено, що 24 грудня 2004 року позивач [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] жилий будинок з відповідними надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] Рішенням 23 сесії ХХІУ скликання пленарного засідання 16.11.2005 року Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області було надано безоплатно у приватну власність позивачу [PERSON] земельну ділянку площею 042 га в [ADDRESS] з них: 0,25 га для обслуговування жилого будинку та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства. Позивачу [PERSON] на праві власності належать дві земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], про що свідчий : державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 610930 від 13 березня 2008 року, кадастровий номер 3222289001:01:331:0002, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та державний акт на право власності на земельну ділянку серії АЕ № 610931 від 13 березня 2008 року, кадастровий номер 3222289001:01:331:0001, цільове призначення для ведення особистого сільського господарства. Відповідач [PERSON] є власником двох земельних ділянок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], з яких 0,2072 га для ведення селянського господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON]. 03 травня 2014 року Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою Київської області була заведена спадкова справа після [PERSON] за заявою [PERSON]. [PERSON] належала земельна ділянка що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з яких 0,1375 га для ведення селянського господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Згідно висновку експерта судової земельно - технічної експертизи № 7260/13-43 від 13.11.2013 року вбачається, що дослідження проводилось методом зіставлення даних візуально - інструментального обстеження і наданих матеріалів відповідно до вимог нормативних документів, чинних на час дослідження. Згідно даних Державного акту серія ЯИ № 478662 на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON], яка є власником земельної ділянки площею 0,2500 га на підставі рішення Шпендівської сільської ради 24 сесії 5 скликання від 26.05.2008 р., який зареєстрований 06 листопада 2009 року. Кадастровий номер земельної ділянки 322228900001:01:331:0013. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно даних Державного акту серія ЯЕ № 478689 на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON], яка є власником земельної ділянки площею 0,1375 га на підставі рішення Шпендівської сільської ради 24 сесії 5 скликання від 26.05.2008р., який зареєстрований 06 листопада 2009 року. Кадастровий номер земельної ділянки 3222289001:01:331:0017. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно даних Державного акту серія ЯЕ № 610930 на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON], яка є власником земельної ділянки площею 0,2499 га на підставі рішення Шпендівської сільської ради 12 сесії 5 скликання від 16 березня 2007року, який зареєстрований 13 березня 2008 року. Кадастровий номер земельної ділянки 3222289001:01:331:0002. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно даних Державного акту серія ЯЕ № 610931 на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON], яка є власником земельної ділянки площею 0,1211га на підставі рішення Шпендівської сільської ради 12 сесії 5 скликання від 16 березня 2007 року, який зареєстрований 13 березня 2008 року. Кадастровий номер земельної ділянки 3222289001:01:331:0001. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно даних кадастрового плану на земельну ділянку площею 0,2500 га розташованої за адресою: [ADDRESS] виданого [PERSON] від 05 жовтня 2007 року, кадастровий номер земельної ділянки 3222289001:01:331:0030. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку. Згідно даних кадастрового плану на земельну ділянку площею 0,2072га в [ADDRESS] виданого [PERSON] від 05 жовтня 2007 року, кадастровий номер земельної ділянки 3222289001:01:331:0031. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. Зовнішні межі вищезазначених земельних ділянок розташованих за адресами [ADDRESS],[ADDRESS], [ADDRESS] встановлені на місцевості відповідно до Актів про встановлення на місцевості, погодження зовнішньої межі земельної ділянки та перенесення в натуру. Ніяких претензій при встановленні межі не заявлено. Межі погоджені і не мають спірних питань, про що свідчать Акти про встановлення на місцевості, погодження зовнішньої межі земельної ділянки та перенесення в натуру, передачу на зберігання межових знаків власнику, земельної ділянки по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], які є в матеріалах цивільної справи № 368/825/13-ц. Зазначені земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд забезпечені під'їздами з вулиці Шевченка. Межові знаки зазначені в Держактах та кадастрових планах на час обстеження на місцевості відсутні. Кадастровою зйомкою зазначені фактичні межі землеволодінь та межі відповідно до Державних актів. Межові знаки відсутні на топографічному плані М 1:500 та на місцевості./ в натурі /. Згідно проведеної експертизи експертом було зроблено наступні висновки: місце відхилення між межею фактичного користування земельними ділянками, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та межею, яка зазначена в правовстановлюючому документі між точками від А до Б та між точка від В до Г (державний акт серія ЯЕ № 610930) та яка зазначена в правовстановлюючому документі між точками від А до Б та між точка від В до Г (державний акт серія ЯЕ № 610931) відсутнє; місце відхилення між межею фактичного користування земельними ділянками, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та межею, яка зазначена в правовстановлюючому документі між точками від В до Г та між точками від Г до Д (державний акт серії ЯИ № 478662) та яка зазначена в правовстановлюючому документу між точками від В до Г ( державний акт серії ЯИ № 478689) відсутнє; місце відхилення між межею фактичного користування земельними ділянками, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та межею, яка зазначена в правовстановлюючому документі між точками від Б до В та між точками від В до Г (земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства ) відсутнє; місце накладення земельних ділянок [PERSON], що знаходяться за адресою: [ADDRESS], [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відсутнє. Тобто, межа відповідно до правовстановлюючих документів та межа фактичного користування відповідно до кадастрової зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] гр. [PERSON] не має відхилень і відповідає зазначеним документам. Межа відповідно до правовстановлюючих документів та межа фактичного користування відповідно до кадастрової зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] гр. [PERSON] не має відхилень і відповідає зазначеним документам. Межа відповідно до правовстановлюючих документів та фактичного користування відповідно до кадастрової зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] гр. [PERSON] не має відхилень і відповідає зазначеним документам. Місце накладання земельних ділянок гр. [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], гр. [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та гр. [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відсутнє, про що свідчать надані правовстановлюючі документи та додатково надана кадастрова зйомка. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). У відповідності до ст.ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної і комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] висновок судової земельно - технічної експертизи № 7260/13-43 від 13.11.2013 року підтримав. При проведенні дослідження ним було враховані всі надані судом документи. Також на місцевості ним було проведено обмір. Тобто, порушень зі сторони сусідів по відношенню до позивачем ним встановлено не було. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З пояснень позивача, експерта та матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано суду жодного документу на порушення її прав, як землевласника зі сторони відповідачів [PERSON] та [PERSON] Позивач не надала належних і переконливих доказів на підтвердження своїх вимог, а судом їх здобуто не було. При цьому судом вживалися заходи до сприяння здобути необхідні фактичні дані, однак [PERSON] додаткових даних не надалися та відмовилася клопотати про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи, мотивуючи свою відмову відсутністю коштів для її проведення. З урахуванням всебічно і повно з'ясованих всіх фактичних обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про те, що уточнені вимоги [PERSON] не знайшли свого доведення у судовому засіданні, не ґрунтується на чинному законодавстві, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed