Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 25.11.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді десяти діб арешту, з 25.11.2013 року по 05.12.2013 року він відбув даний арешт у спец приймальнику м. Вінниці. Пізніше позивача викликав дільничний Крижопільського РВ УМВС України у Вінницькій області, так як на адресу райвідділу надійшла постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2013 року на виконання, яка вже була виконана. Через таке недбале ставлення працівників Вінницького міського суду Вінницької області та помилково надіслану постанову до м. Крижопіль ним були понесені додаткові витрати, а саме витрати на придбання квитків на проїзд з Києва до Вінниці та з Вінниці до Крижополя, а також квитків на проїзд з Крижополя до Вінниці та з Вінниці до Києва на загальну вартість 268, 20 грн., тому він звернувся до суду з даним позовом, яким на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» просить стягнути з бюджету України, а саме з Державної казначейської служби України матеріальну шкоду у розмірі 268, 20 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав на підставах, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував в зв'язку з повторною неявкою належним чином повідомленого відповідача в судове засідання. При цьому пояснив, що вважає, що йому завдано шкоди незаконними діями судді Вінницького міського суду Вінницької області Шидловського О.В., який повторно надіслав постанову щодо позивача до Крижопільського РВ УМВС України у Вінницькій області, хоча на той час він вже відбув призначене покарання. На вимогу працівників міліції він 29.01.2014 року з'явився до Крижопільського РВ УМВС України у Вінницькій області та надав докази, що відбув покарання. Та внаслідок таких дій він поніс матеріальні витрати на проїзд до м. Крижопіль та в зворотному напрямку, які підлягають відшкодуванню з підстав, викладених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду повідомлений судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Так, дійсно згідно дослідженого в судовому засіданні адміністративного матеріалу № 127/28534/13-п, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2013 року [PERSON] будо визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб (а.а.с. 22). Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 24.12.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2013 року залишено без змін (а.а.с. 31 - 32). Згідно супровідного листа (а.а.с. 34) від 31.12.2013 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2013 року було направлено на виконання до Крижопільського РВ УМВС України у Вінницькій області. 29.01.2014 року на адресу Вінницького міського суду Вінницької області Крижопільським РВ УМВС України у Вінницькій області було направлено листа, відповідно до якого повідомлено суд, що [PERSON] відбув покарання з 25.11.2013 року до 05.12.2013 року у Вінницькому спеціальному приймальнику для осіб, підданих адміністративному арешту (а.а.с. 38). Така ж відповідь міститься в матеріалах даної цивільної справи, яку надіслав начальник Крижопільського РВ УМВС України у Вінницькій області на виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області. Та в ІТТ Крижопільського РВ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] не утримувався (а.с. 67). Жодних інших відомостей про виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2013 року, в тому числі на час направлення постанови суду до Крижопільського РВ УМВС України у Вінницькій області 31.12.2013 року, матеріали наданої адміністративної справи не містять. Та дійсно згідно наданих позивачем в судовому засіданні квитків, ним було понесено витрати на проїзд до м. Крижопіль та в зворотному напрямку 29.01.2014 року в сумі 268, 20 грн. (а.с. 71 - 72). Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, жодних із вище перелічених дій до позивача судом застосовано не було, постанова суду від 25.11.2013 року щодо позивача набула законної сили, та внаслідок направлення постанови суду для виконання до м. Крижопіль, після повернення справи апеляційною інстанцією, було з'ясовано, що постанова суду вже виконана, тому Крижопільським РВ УМВС України у Вінницькій області до виконання дана постанова не зверталась, повторно адміністративний арешт до позивача не заятосовувався, в зв'язку з чим до позивача не було застосовано жодних незаконних дій. Самим позивачем стверджується, що він за телефонним дзвінком добровільно прибув до Крижопільського РВ УМВС України у Вінницькій області та повідомив про відбуття ним покарання, тому понесені ним в зв'язку з цим витрати не можуть вважатись витратами, понесеними внаслідок незаконних дій, оскільки таких дій щодо нього не вчинялось. Та суду, який направив власну постанову для виконання за наявними відомостями про місце проживання порушника, згідно матеріалів наданої адміністративної справи, взагалі не було відомо про виконання даної постанови на час вчинення таких дій. Тому в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed