Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ТОВ «ЕЛГА» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з затримкою термінів її виплати, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він працює з 12.09.2012 року на посаді підсобного робітника наказ № 44 від 12.09.2012 року. Заробітна плата йому не виплачується в зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 11894,01 грн. за період з вересня 2013 року по липень 2014 року. Просив стягнути із відповідача на його користь суми заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу. У судове засіданні позивач не з» явився однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] в період з 12.09.2012 року перебуває у трудових відносинах з ТОВ «ЕЛГА» (а.с.8-9,10). За цей період йому нараховувалась але не виплачувалась заробітна плата. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Згідно розрахунку наданого відповідачем на запит позивача за період з вересня 2013 року по липень 2014 року сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] складає 11894,01 грн. (а.с.11). з них по теоретичному розрахунку величини індексу інфляції за жовтень 2013р. - 100,4, листопад 2013р. - 100,2, грудень 2013р. - 100,5, січень 2014р. - 100,2, лютий 2014р. - 100,6, березень 2014 - 102,2, квітень 2014 - 103,3, травень 2014 - 103,8, червень 2014 - 101,0 сума виплати становить 1522,43 грн. розрахунок проведено відповідно до такої формули згідно п. 4 Порядку компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати затверджених Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року. Формула розрахунку: Ск=ЗП чист х ( Іі х Іі + 1 х ... х Іnх100 -100):100, де Ск - сума компенсації; ЗП чиста- сума заробітної плати після відрахування з неї утримань та не виплачена у строк . Іі- індекс споживчих цін( індекс інфляції) місяця, наступного за місяцем нарахування зп поділений на 100 з НДС та єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування. Сума компенсації = ( 11894,01 грн.х(1,004х1,002х1,038х1,010х100-100%):100 = 698,47грн. Стаття 141 Кодексу законів про працю України покладає на власника або уповноважений ним орган обов'язок неухильно додержуватись законодавства про працю. Недотримання вимог трудового законодавства щодо проведення виплат працівнику свідчить про порушення норм законодавства про працю України та трудових прав позивача. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 11894,01, яка підтверджується довідкою відповідача (а.с. 11), а також сума компенсації 1522,43 грн. дані суми є доведеними. Щодо моральної шкоди, заявленої позивачем слід зазначити на наступне. У трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його прав, визначено у статті 237-1 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до статті 237-1 Кодексу законів про працю України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, враховуючи те, що судом достовірно встановлена невиплата належних позивачу грошових сум, яка полягає у невиплаті заробітної плати, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. На підставі пункту 2 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати від сплати судового збору звільняються. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривни 60 копійок, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову.

Outcome: approved