Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру "Поліськгеодезкартографія" на його користь компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 53152,32 грн. за період з 21.05.2016 року по 31.07.2020 року та середній заробіток за час затримки розрахунку з 14.12.2017 по 31.07.2020 р. в розмірі 77014,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що починаючи з 08 січня 2004 року працював в Поліському державному підприємстві геодезії, картографії та кадастру на різних посадах. 04.03.2016 року він був звільнений з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із ліквідацією підприємства. Згідно з довідкою №56 від 03.03.2016 року, заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 04.03.2016 року 72203,94 грн заробітної плати станом на 04.03.2016 року. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2016 року у справі № 295/4556/16-ц позов було задоволено та стягнуто з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру заборгованість по заробітній платі в сумі 72 203,94 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 64 479,12 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з по 20.05.2016 року в сумі 5 752,60 грн. та 2000 грн. моральної шкоди. 10.08.2016 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до листа Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від року № 3.2./21492 заборгованість по виконавчому листу № 295/4556/16-ц станом на 13.12.2017 року не погашалась. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.01.2018 року у справі №295/42/18 позов було задоволено та стягнуто з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Поліськгеодезкартографія» середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 09.06.2016 року по 13.12.2017 року в розмірі 44612 грн. 00 коп. В межах виконавчого провадження ВП №55930004 Постановою державного виконавця від 07.03.2018 року стягнено з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Поліськгеодезкартографія» середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 09.06.2016 року по 13.12.2017 року в розмірі 44612,00 грн. Позивач зазначає, що станом на дату подачі позову сума заборгованості за судовим рішенням від 08.06.2016 року не виконана і складає 144435,66 грн, а саме: заборгованість по заробітній платі в сумі 72 203,94 грн., компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 64 479,12 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.03.2016 по 20.05.2016 р. в сумі 5752,60грн. та 2000 грн. моральної шкоди. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.08.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2016 року у справі № 295/4556/16-ц позов було задоволено та стягнуто з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру заборгованість по заробітній платі в сумі 72 203,94 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 64 479,12 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з по 20.05.2016 року в сумі 5 752,60 грн. та 2000 грн. моральної шкоди. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.01.2018 року у справі №295/42/18 позов було задоволено та стягнуто з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Поліськгеодезкартографія» середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 09.06.2016 року по 13.12.2017 року в розмірі 44612 грн. 00 коп. Згідно з листом Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від року № 3.2./21492 заборгованість по виконавчому листу № 295/4556/16-ц станом на 13.12.2017 року не погашалась. З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 24.06.2020 р. № 3.3/22339 вбачається, що у відділі перебуває на виконанні зведене виконавче провадження № 32958981 від 12.03.2012 року про стягнення заборгованості з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Поліськгеодезкартографія» на користь фізичних осіб. До складу зведеного виконавчого провадження в тому числі входить виконавче провадження № 51894812 з примусового виконання виконавчого листа № 295/4556/16-ц виданого Богунським районним судом м. Житомира. Станом на 24.06.20520 р. виконавчі провадження, які входять до складу зведеного виконавчого провадження зупинені на підставі п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надісланням виконавчих документів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Тому з питань подальшого виконання виконавчого листа № 295/4556/16-ц виданого Богунським районним судом м. Житомира необхідно звернутися до Державної казначейської служби України. Богунським районним судом м. Житомира до Державної казначейської служби України направлялися запити від 13.01.2021 р., 26.02.2021 р., запити були отримані, проте відповіді Державна казначейська служба України суду не надала. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. За положеннями ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум (ч. 1 ст. 116 КЗпП України). Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до пункту 2 наведеного Порядку у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 08.06.2016 р. у справі № 295/4556/16-ц визначено, що середньоденний заробіток позивача складає 117,40 грн. (заробітна плата за січень-лютий 2016 в сумі 4696 /40 робочих днів). За наведених обставин сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 14.12.2017р. по 31.07.2020 року, тривалість якого складає 656 робочих днів, становить 77014,40 грн. (117,40 грн. х 656 днів). У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159\~(із змінами та доповненнями), компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індекс інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. \~Відповідно до\~статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ\~(далі - Закон №2050-III)\~підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). За змістом статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Приписами статей\~3,\~4 Закону №2050-III\~\~ обумовлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Зі змісту статті 2 Закону № 2050-III\~ вбачається, що під доходами слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші Наданий позивачем розрахунок компенсації втрати частини грошових доходів, суд оцінює критично. Оскільки в суму заборгованості 144435,66 грн. позивачем включені нараховані за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2006 року: компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 64 479,12 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.03.2016 по 20.05.2016 р. в сумі 5752,60 грн. та 2000 грн. моральної шкоди, які не є заробітною платою у розумінні як Закону України «Про оплату праці», так і\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», а тому не підлягає компенсації. Аналогічний висновок зробив Верховний суд у справі №1540/3742/18 від 11.02.2021 р. 30 січня 2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/4518/16 вказала, що за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. за вимогу щодо стягнення середнього заробітку. На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. 43 Конституції України, ст. ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», ст. ст. 12, 76-82,\~141,\~259,\~263-268,\~280-282, 354 ЦПК України, суд

Outcome: partial