Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою 27.08.2014 року та просив відібрати дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав передавши їх для вирішення питання про їх влаштування службі у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області; стягувати щомісячно з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до досягнення дітьми повноліття на користь закладу або особи куди будуть влаштовані діти. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в с. Широке проживає [PERSON], яка має чотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, проживає із співмешканцем [PERSON], який також не працює і разом з [PERSON] зловживає алкоголем, застосовує фізичну силу до співмешканки. Сім'я [PERSON] проживає в будинку без права власності на житло. 09 квітня 2012 року помер син відповідача - [PERSON], якого остання народила в стані алкогольного сп'яніння, з приводу чого була притягнута до кримінальної відповідальності. [PERSON] останнім часом постійно перебуває в стані алкогольного сп'яніння, злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Під час обстеження умов проживання дітей в сім'ї було виявлено порушення санітарних норм проживання дітей - скрізь безлад, брудний одяг розкиданий по будинку, брудним посудом вкриті всі поверхні (столи, підвіконня), постільної білизни немає. В будинку наявне пічне опалення, питна вода в дворі, будинок потребує капітального ремонту. Запас продуктів харчування в обмеженій кількості. Встановлено, що мати в стані алкогольного сп'яніння часто вчиняє бійки та п'янки та участю сторонніх осіб , тим самим наражає життя дітей на небезпеку. 26 червня 2013 року [PERSON] передала своїх дітей на виховання бабусі - [PERSON], старші двоє дітей постійно проживають з бабусею, відвідують Широківську школу, а [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю, періодично відвідують ДНЗ «Оленка» села Широке. В червні 2013 року органом опіки та піклування приймалося рішення «Про недоцільність негайного вилучення малолітніх дітей від [PERSON].» останній надали термін для вирішення проблемних питань, але ситуація не змінилася. Тому представник позивача - органу опіки та піклування Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Вказувала про необхідність надання відповідачу строку для проходження курсу лікування від алкогольної залежності, наведення порядку в будинку, працевлаштування, підготування запасу продуктів. Прокурор, в ході судового засідання, вимоги позивача підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, причини неявки не повідомила, повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду про виклик в судове засідання, яке відбудеться 24.10.2014 року, яке отримано 07.10.2014 року та на 27.11.2014 року, яке отримала [PERSON] 13.11.2014 року (а.с.47,56). Представник третьої особи - служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Пояснювали, що протягом 2014 року відповідач до служби не зверталась з приводу повернення їй на виховання дітей (а.с.57). Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджуються копіями актових записів про народження дітей з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 33-45). Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України на підставі заяви матері. Як видно із характеристики Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, [PERSON] проживає зі співмешканцем [PERSON], не працює, не навчається, зловживає спиртними напоями, живе за рахунок соціальних виплат, санітарний стан помешкання незадовільний, будинок потребує капітального ремонту та прибирання. Сім'я перебуває на обліку у сільській раді та на контролі у дільничного інспектора міліції (а.с.6,7). Оскільки про дітей [PERSON] не турбується, не виховує, не забезпечує достатньо їжею, одягом, перебування в сім'ї загрожує здоров'ю її малолітніх дітей, через постійні конфлікти на ґрунті алкогольного сп'яніння [PERSON] та її співмешканця [PERSON], рішенням виконкому Широківської сільської ради від 19.08.2014 року вирішено відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] (а.с.12). Приймаючи до уваги вище викладені обставини, враховуючи, що рішенням виконкому Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в червні 2013 року визнано недоцільним вилучати малолітніх дітей від матері [PERSON], однак ситуація не змінилася, [PERSON] своє відношення до виховання дітей не змінила, орган опіки та піклування Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 18.08.2014 року надав висновок про доцільність негайного відібрання дітей від матері, звернення до суду з позовом про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та повідомлення прокуратури про негайне відібрання дітей від матері [PERSON] (а.с.13). Таким чином, у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт того, що мати не забезпечує належне виховання та розвиток своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 24.12.2007 року Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України сім'я, материнство та батьківство охороняється державою. Згідно ст.. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої ст.. 164 цього кодексу (в разі якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачкою - [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується вищенаведеними доказами, то суд вважає за необхідне, в найкращих інтересах дітей, відібрати дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст.170 СК України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доцільним передати дітей органові опіки та піклування Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Згідно до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідачка є фізично здоровою людиною має можливість працювати та утримувати своїх малолітніх дітей, інших аліментних зобов'язань не має, до суду не з`явилася та доказів протилежного суду не надала, тому суд вважає за необхідне стягувати з неї щомісячно, аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду, тобто з 27.08.2014 року на користь закладу або особи де будуть перебувати діти до досягнення дітьми повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який на підставі п. 3,7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору та у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved