Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Жовківського районного суду від 11 січня 2017 року [PERSON] та [PERSON] визнані \~винними за ст. 246 КК України за те, що 10 грудня 2016 року близько 12 год., перебуваючи у кварталі № 42 виділу № 79 Рава-Руського лісництва ДЛГП ЛГП «Галсільліс», що знаходиться у межах Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області, входить до складу «Регіонального ландшафтного парку «Равське Розточчя» та є об»єктом природно-заповідного фонду України, маючи умисел на порубку дерев, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання \~і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, вчинили незаконну порубку трьох дерев породи \~сосна, діаметром \~пнів 17 см.,30 см.,27 см., що виразилося у повному відокремленні дерев від кореня, чим завдали \~державі матеріальну \~шкоду на загальну суму 8 514 грн.Вирок суду набрав \~законної сили \~11 лютого 2017 року. Зазначає, що проведеним \~Державною екологічною інспекцією розрахунком шкоди, відповідно до Постанови КМУ від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», визначено її розмір в сумі 8514 грн., що підтверджується розрахунковою довідкою. Отже, протиправними діями відповідачів завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 8514 грн. Окрім, цього зазначає, що відповідно до листа УДКСУ у Жовківському районі грошові стягнення за шкоду, заподіяну вчиненими на території \~Кунинської сільської ради порушеннями вимогзаконодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у повному обсязі на розподільчий рахунок Кунинської сільської ради № 33113331700311, відкритий в УДКСУ у Жовківському районі за \~кодом класифікації доходів бюджету 24062100. Вказує, що уповноваженим органом у справі не здійснюється захист інтересів держави у даних спірних правовідносинах свідчить той факт, що, \~незважаючи на набрання \~постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, ні Кунинська \~сільська рада Жовківського району, ні Державна екологічна інспекція у Львівській області, якою виявлено порушення природоохоронного законодавства, по даний час не звертались до суду із позовом про стягнення завданих Відповідачем збитків. Крім цього вказує, що зазначені обставини є підставою для реалізації прокурором визначених Конституцією України та законами України повноважень шляхом предявлення позову в інтересах держави в особі уповноваженого органу Кунинської сільської ради Жовківського району. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів солідарно 8 514 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. Просить судові витрати покласти на відповідачів. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у такому підстав. Просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON]П.в судовому засіданні , щодо позовних вимог не заперечив, та повідомив, що згідний сплати завдану шкоду та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні , щодо позовних вимог не заперечив, та повідомив, що згідний сплати завдану шкоду та судові витрати. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що вироком Жовківського районного суду від 11 січня 2017 року [PERSON] та [PERSON] визнані \~винними за ст. 246 КК України за те, що 10 грудня 2016 року близько 12 год., перебуваючи у кварталі № 42 виділу № 79 Рава-Руського лісництва ДЛГП ЛГП «Галсільліс», що знаходиться у межах Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області, входить до складу «Регіонального ландшафтного парку «Равське Розточчя» та є об»єктом природно-заповідного фонду України, маючи умисел на порубку дерев, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання \~і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, вчинили незаконну порубку трьох дерев породи \~сосна, діаметром \~пнів 17 см.,30 см.,27 см., що виразилося у повному відокремленні дерев від кореня, чим завдали \~державі матеріальну шкоду на загальну суму 8 514 грн.Вирок суду набрав \~законної сили \~11 лютого 2017 року. \~\~\~\~\~\~\~ За приписами статті 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель. Таким чином, порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено. Згідно з пунктами 1, 5 частини 2 статті 105 цього Кодексу, особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, несуть відповідальність за порушення лісового законодавства. Відповідно до статті 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"\~встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до приписів статей\~68,\~69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"\~порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зокрема, така позиція висловлена у постанові Вищого господарського суду України від 14.10.2014 року по справі № 906/249/14, де суд зазначив, що враховуючи вимоги статей 1166, 1172 Цивільного кодексу України, у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини правопорушника. Відповідно до \~ч. 4 ст. 61 \~Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля у справах про лісопорушення» розмір шкоди обчислюється за відповідними таксами. З матеріалів справи вбачається, що проведеним \~Державною екологічною інспекцією розрахунком шкоди, відповідно до Постанови КМУ від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», визначено її розмір в сумі 8514 грн., що підтверджується розрахунковою довідкою. Отже, протиправними діями відповідачів завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 8514 грн. Враховуючи те, що внаслідок порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства, яке полягало у незаконній порубці дерев, завдано шкоду навколишньому природному середовищу, яка ними у добровільному порядку не відшкодована, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь Кунинської сільської ради Жовківського району 8 514 грн., на відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконної порубки лісу. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог керівника Червоноградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування : Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідачів в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 320 грн. 00 коп.

Outcome: approved