Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 24.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1186753000, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 33150,00 доларів США строком до 24.07.2017 року або достроково зі сплатою 13, 50 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру: загальна площа 73, 10 кв.1; житлова площа 41, 70 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором іпотеки №б/н від 24.07.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]. На підставі рішення загальних зборів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк». 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу за кредитами. На підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичальника - [PERSON] утворилась загальна заборгованість у розмірі 32653, 21 дол.США. У зв'язку із чим позивач просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» у розмірі 260997, 10 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - шляхом передання у власність ПАТ «Дельта банк» квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], виселити всіх мешканців, які проживають у вищевказаній квартирі, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору . В судове засідання представник Позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими обґрунтовуються, суду не надала, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення пошти про направлення на адресу реєстрації відповідача судових повісток, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про відкладання розгляду справи в зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні, доказів, що це підтверджують до суду не надав, просив застосувати строки позовної давності. За таких обставин, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), враховуючи терміни знаходження справи в провадженні суду, розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 24.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1186753000, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 33150,00 доларів США строком до 24.07.2017 року або достроково зі сплатою 13, 50 відсотків річних за користування кредитом. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свого зобов'язання по поверненню кредитних коштів не виконав, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 32653, 21 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 260997, 10 грн., яка складається з 23777, 47 дол.США, що згідно курсу НБУ складає 190053, 24 грн.- заборгованість за кредитом, 8875, 75 дол.США, що згідно курсу НБУ складає 70943, 87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,00 - заборгованість за комісією за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В забезпечення виконання зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 24.07.2007 року був укладений договір іпотеки № б/н від 24.07.2007 року, у відповідності до якого [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру: загальна площа 73, 10 кв.м; житлова площа 41, 70 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить їй на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ПН ХМНО [PERSON] 20.04.200 року реєстровим №1142, зареєстрованого КП «Харківське міське БТІ» 26.06.200 року, за реєстровим №П-9-4322. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення загальних зборів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк». 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу за кредитами. На підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Статтею 589 ЦК України, ст.ст. 7, 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, в тому числі й що стосується відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'занням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, а також збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення. Таким чином у зв'язку з невиконанням боржником [PERSON] умов кредитного договору у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Як вбачається з довідки Червонозаводського РВ у м.Харкові ГУ ДМВС від 18.12.2014 року №5510 в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON]. Однак відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті» від 06 червня 2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або є предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника) за споживчими кредитами, наданих йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2014 року квартира [ADDRESS] є єдиним об'єктом нерухомого майна, що належить на праві власності відповідачу -[PERSON]. Враховуючи, що спірна квартира [ADDRESS] виступає, як забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №1186753000 від 24.07.2007 року, грошові кошти в розмірі 33150, 00 доларів США, які були отримані [PERSON] на споживчі цілі, вказана квартира загальною площею 73,10 кв. м. є єдиним місцем проживання відповідача, суд вважає за необхідним відмовити ПАТ «Дельта банк» у задоволенні позову про стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власніть, у зв'язку із тим, що вище зазначеним Законом на теперішній час заборонено примусове стягнення належного [PERSON] майна. При цьому суд роз'яснює, що ПАТ «Дельта банк» не позбавлене права після зняття мораторію, встановленого вищезазначеним законом, на звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання відповідачем умов кредитного договору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed