Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування за завданні збитки у розмірі 20772,52 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.12.2012 між АТ «СК «БУСІН» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №002652/КАВТ, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ВМW», д/н [NUMBER]. 06.07.2013 в м. Києві по вул. Шевченка трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Jaguar», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому автомобілю були завдані механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту складає 24172,52 грн. Також зазначено, що виконуючи взяті на себе зобов'язання по договору страхування, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 20772,52 грн. Отже, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 20772,52 грн. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві направлялась претензія про відшкодування збитків в порядку регресу, однак останньою не було здійснено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу слухати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 6 липня 2013 року об 11 години 30 хвилин в м. Києві, по вул. Шевченка, 192, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВМW», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Jaguar», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «ВМW», д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою №9226825 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.14), довідкою СОМДТП Солом'янського ВДАІ РУ ГУМВС України в м. Києві (а.с.15), протоколом огляду транспортного засобу від 16.07.2013 (а.с.43). Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.07.2013 [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с.16). Судом також встановлено, що 03 грудня 2012 між ПрАТ «СК «БУСІН» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №002652/КАВТ, предметом якого виступали майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ВМW», д/н [NUMBER]. Строк дії договору з 05.12.2012 по 04.12.2013 (а.с.13). Тобто, вказаний договір був чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди. 8 липня 2013 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Бусін» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування №002652/КАВТ від 03.12.2012 (а.с.17-18), а 16 липня 2013 року вона звернулась до ПрАТ «СК «Бусін» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.19). Відповідно до звіту ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» №493 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного 18.07.2013, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВМW Х6», д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП складає 30096,23 грн (а.с.39-42). Також в матеріалах справи міститься повідомлення телеграфом [PERSON] про здійснення огляду експертом «НЕАК» автомобіля «ВМW», д/н [NUMBER] 10.07.2013 о 10.00 год в м. Києві по вул. Клименко, 23 (а.с.55) та 16.07.2013 о 10.30 год в м. Києві Лепсе,4 (а.с.56), однак вказані повідомлення не були вручені [PERSON], у зв'язку з тим, що квартира була закрита та адресат за повідомленням не з'явилася. Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За змістом ч.3 п.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно страхового акту АТ «СК «БУСІН» №1455 було вирішено провести авансову виплату страхового відшкодування у розмірі 24728,64 грн. Також зазначено, що кінцевий розрахунок розміру страхового відшкодування буде проведено після отримання від страховика всіх документів, передбачених умовами договору страхування №002652/КАВТ від 03.12.2012 (а.с.20-21). Наказом АТ «СК «БУСІН» №1261 від 17.07.2013 було призначено до авансової виплати страхового відшкодування [PERSON] згідно рахунку №849590 від 17.07.2013 та договору страхування №002652/КАВТ від 03.12.2012 у розмірі 24000 грн 00 коп (а.с.22). Факт перерахування АТ «СК «БУСІН» вказаних грошових коштів до ТОВ «АТ «Баварія» підтверджується платіжним дорученням №1058 від 18.07.2013 (а.с.23). [PERSON] було здійснено перерахування ТОВ «АВТ «Баварія» грошових коштів у розмірі 728,64 грн в рахунок оплати за автопослуги згідно акту виконаних робіт №325763 від 16.07.2013 (а.с.27). Факт перерахування вказаної суми коштів підтверджується квитанцією від 16.07.2013 (а.с.26). Також наказом АТ СК «БУСІН» №1261/1 від 19.07.2013 було призначено до авансової виплати страхового відшкодування [PERSON] згідно акту виконаних робіт №325763 від 16.07.2013 та договору страхування №002652/КАВТ від 03.12.2012 у розмірі 728 грн 64 коп (а.с.24). Факт перерахування [PERSON] вказаних грошових коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 28.08.2013 (а.с.25) та квитанцією №1058 від 18.07.2013 (а.с.23). Серед іншого, з листа АТ «СК «БУСІН» №918 від 29.08.2013 до АВТ «Баварія» вбачається про здійснення перерахування коштів на ремонт автомобіля «ВМW Х6», д/н [NUMBER] у розмірі 24000 грн 00 коп. Однак згідно акту виконаних робіт №326107 від 27.07.2013 затрати на ремонт автомобіля складають 23443 грн 88 коп (а.с.31-34), у зв'язку з чим АВТ «Баварія» було запропоновано повернути зайво сплачені кошти у розмірі 556,12 грн (а.с.35). Факт повернення грошових коштів АТ «СК «БУСІН» у розмірі 556,12 грн підтверджується платіжним дорученням №19578 від 06.09.2013 (а.с.36). Згідно страхового акту АТ «СК «БУСІН» №1462 від 23.08.2013 визнано факт пошкодження автомобіля «ВМW Х6», д/н [NUMBER] страховим випадком. Розмір матеріального збитку, завданого страхувальнику, внаслідок пошкодження автомобіля складає 24172 грн 52 коп. Безумовна франшиза у розмірі 3400 грн 00 коп. сплачена страхувальником на рахунок страховика. Враховуючи вищевказані розрахунки, страхове відшкодування та регресний позов до [PERSON] складає 20772 грн 52 коп (а.с.37-38). В матеріалах справи міститься поліс №АВ/6837894 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений між ПрАТ «СК «Добробут» та [PERSON], з якого вбачається, що забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Jaguar», д/н [NUMBER]. Строк дії вказаного полісу з 18.07.2012 по 17.07.2013 (а.с.84). Однак, відповідно отриманої інформації щодо полісу №АВ/6837894, страховик ПрАТ «СК «Добробут» позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 18.01.2013 (а.с.90). Крім того, згідно відповіді Моторне (транспортне) страхове бюро України від 06.10.2015 №7/2-5/27929 на №2-3687/15 від 21.09.2015 за результатами запиту отримано інформацію, про відсутність ЦБД на дату запиту - 05.10.2015, договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/6837894. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, чинність полісу №АВ/6837894 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «СК «Добробут» та [PERSON], не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, тому судом до уваги не приймається як належний та допустимий доказ. З огляду на вище викладене, [PERSON] є належним відповідачем по справі. В порядку досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, але до цього часу грошові кошти не сплачені. Відповідно до пп. ґ п.38.1.1 ч.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується іншою особою. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. З огляду на те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 26.07.2013, суд дійшов висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування у розмірі 20772 грн 52 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243 грн 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved