Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обгрунтовує наступним, а саме відповідач відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» проходила службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.13 по 06.05.14. У 2013 році був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр" до Одеського державного університету внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєно звання "рядовий міліції'". Між позивачем з одного боку, Головним управлінням МВС України в Автономній Республіці Крим з іншої сторони та відповідачкою був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. 12.05.14 відповідач звернувся до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням. Відповідно до наказу ОДУВС від 14.05.2014 № 59 о/с відповідач був відрахований з університету за власним бажанням та звільнений з органів внутрішніх справ України. Таким чином Відповідач не виконав умови Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2., 2.3.6 п. 2.3., а також порушив п. 3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладів МВС Україні у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Згідно з розрахунком вартості і утримання курсанта [PERSON] повинен відшкодувати на суму 11331,79 грн., які МВС України затратило на його утримання в університеті. Просить суд на підставі п. 2 Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23.01.1996 року № 77/96, п. 2 «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313, ст. 18 Закону України «Про міліцію», ч. 1 ст. 530, ст. 629 ЦК України стягнути з [PERSON] на свою користь 11331,79 грн. У судове засідання позивач не з'явився, представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. 15.08.13 наказом Т.в.о. ректора Одеського університету внутрішніх справ №117 о/с зараховано курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком «Правознавство» на базі повної загальної середньої освіти, з терміном навчання відповідно до навчального плану, поставивши на всі види продовольчого та речового утримання, х виплатою грошового забезпечення, з 15.08.13, присвоївши спеціальне звання «рядовий міліції» ГУ МВС України в Автономній республіці Крим - [PERSON]. 09.09.13 між позивачем (Виконавцем), Головним управлінням МВС України в Автономній республіці Крим (замовником) та відповідачем укладено договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, відповідно до якого здійснюється підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом підготовки «правознавство». Крім того, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання. 14.05.14 наказом Т.в.о. ректора №59 о/с відраховано з університету та звільнено за власним бажанням і відповідно до вимог пункту 4 договору утримати кошти, які МВС України затратило на навчання в університеті. За розрахунком позивача розмір фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача становить - 11331,79 грн., з яких грошове забезпечення - 2039,93 грн., речове забезпечення - 1820 грн., харчування - 4346,88 грн. та комунальні послуги - 3124,98 грн. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Установлення правових відносин між курсантами вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, яким не виповнилося 18 років, і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що відповідача звільнено за власним бажанням, то з відповідача підлягають стягненню розмір фактичних витрат пов'язаних з його утриманням в розмірі 11331,79 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку із чим вимога про стягнення із відповідача витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60грн. є законним та таким, що підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved