Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ " МЖК-1" про стягнення середнього заробітку за невикористані дні щорічної відпустки у зв»язку з порушенням термінів її виплати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати. Мотивуючи свої вимоги тим, що він працював на зазначеному підприємстві з 08.12.2007 року на посаді арматурника, й наказом від 18 червня 2014 року його було звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, але відповідач всупереч ст.116 КЗпП України не здійснив виплату належних йому всіх коштів при звільненні, які складаються їз невикористаних днів щорічної відпустки за весь період його роботи в загальній сумі 9151 грн. 96 коп., яка була виплачена відповідачем лише 26.02.2016 року після звернення до суду з даним позовом, тим самим визнавши суму боргових зобов»язань. Вважає, що оскільки з вини відповідача йому не виплачено при звільнені всіх сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, він вправі згідно ст.117 КЗпП України вимагати стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - 34 908 грн. 00 коп. з урахуванням компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» - 4859 грн. 69 коп. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач працював на ТОВ " МЖК-1" з 08.12.2007 року на посаді арматурника 3-го розряду, й наказом від 18 червня 2014 року його було звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, але відповідач всупереч ст.116 КЗпП України не здійснив виплату належних позивачу коштів при звільненні, які складаються їз невикористаних днів щорічної відпустки за весь період його роботи в загальній сумі 9151 грн. 96 коп., яка була виплачена відповідачем лише 26.02.2016 року після звернення до суду з даним позовом, тим самим відповідач своїми діями визнав суму цих боргових зобов»язань (а.с.10, 57). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу. При звільненні працівника, згідно до ст. 116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. З вини відповідача позивачу не виплачувались при звільнені всіх сум у строки, визначені ст. 116 КЗпПУкраїни. Відповідно до ч.1, 2 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Такий розмір визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Сума середнього заробітку за час затримки вказаного розрахунку при звільненні складає 34 908 грн. 00 коп. (розрахунок а.с.55, який стороною відповідача не заперечувався). Окрім того, відповідно до ст. 34 Закону України про оплату праці», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року - підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання зобов»язані здійснювати компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати, яка проводиться у разі її затримки на один і більше календарних місяців, тому відповідач має сплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів. Відповідно, суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача шляхом стягнення з відповідача вказаної суми 34908 грн. 00 коп. - середнього заробітку та 4859 грн. 69 коп. - компенсації втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати (розрахунок а.с.55, який стороною відповідача не заперечувався). Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частинит ретьої статті 88 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору згідно з Законом України «Про судовий збір». Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved