Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зняти арешти з майна: квартири [ADDRESS], накладений на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Ю.Ю. Ліскевич від 11 травня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Посилається в позові на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2002 року задоволено позов КП УЖГ Солом'янського району м. Києва про стягнення з [PERSON] заборгованості за споживчі житлово-комунальні послуги в сумі 1906,44 гривень. Примусове виконання рішення суду здійснював Відділ Державної виконавчої служби Солом'янського району м. Києва (правонаступником якого на даний час є Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві). 11 травня 2004 року державним виконавцем Відділу ДВС Солом'янського району м. Києва Ю.Ю, Ліскевич винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Зазначеною постановою з метою виконання рішення суду накладено арешт на належну в тому числі і позивачеві квартиру [ADDRESS]. У встановлені законом строки [PERSON] вказану постанову не оскаржувала, 09 червня 2004 року виконала рішення суду в повному обсязі, про що повідомила Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Виконавче провадження з примусового виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2002 року у справі за позовом КП УЖГ Солом'янського району м. Києва про стягнення з [PERSON] заборгованості за споживчі житлово-комунальні послуги в сумі 1906,44 гривень було закінчено. В жовтні 2016 року, позивач дізнався про те, що 01 червня 2004 року П'ятою Київською державною нотаріальною конторою було виконано постанову державного виконавця Відділу ДВС Солом'янського району м. Києва Ю.Ю. Ліскевич від 11 травня 2004 року та накладено арешт на квартиру. Крім того, [PERSON] зверталась до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (правонаступника Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського району м. Києва) із вимогою зняти арешт з квартири. По суті питання вирішено не було, оскільки документи виконавчого провадження було знищено за закінченням строку зберігання. Наявність арешту порушує права позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] визнали позовні вимоги та зазначили, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Рішенням суду від 29.11.2002 року стягнуто з [PERSON] на користь КПУЖГ Солом"янського району м.Києва заборгованість за спожити житлово-комунальні послуги в сумі 1906,44 грн. 09.06.2004 року [PERSON] виконала рішення суду, на даний час відсутня заборгованість за комунальними послугами. Наявність арешу обмежує право власності на квартиру всіх співвласників. Представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», представники 3-х осіб - Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, П'ятої Київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставили, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.09.1997 року квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджатися своїм майном. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва (справа № 2-2028-1 2002 р.) від 07.10.2002 року задоволено позов КП УЖГ Солом'янського району м. Києва про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 1855 грн.44 коп., держмито 51 грн., разом 1906,44 гривень. 11 травня 2004 року постановою державного виконавця Відділу ДВС Солом'янського району м. Києва Ю.Ю. Ліскевич при примусовому виконання виконавчого листа № 2-2028-1, виданого 29.10.2002 року Солом"янським районним судом м.Києва накладено арешт на майно боржника [PERSON] - квартиру [ADDRESS]. 09 червня 2004 року [PERSON] виконала рішення суду від 07.10.2002 року у справі за позовом КП УЖГ Солом'янського району м. Києва про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 1906,44 гривень в повному обсязі, що підтверджується квитанціями від 28.05.2004 року та 09.06.2004 року. Відповідно до листа Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30.01.2017 року встановлено, що у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження боржником по яким виступає [PERSON]. Матеріали архівних виконавчих проваджень знищуються. Відповідно до довідки ЖЕД 904 виданої [PERSON] вбачається, що станом на 01.01.2017 за адресою: [ADDRESS] заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (без врахування холодного водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, гарячого водопостачання, газопостачання) відсутні. Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів вбачається, що на підставі постанови ае №679160 від 11.05.2004 року Відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 20354. За правилами ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно. Тобто, право власності позивача, як абсолютне право, має бути захищене лише при доведеності самого факту порушення. Виходячи з викладеного вище, накладення арешту на майно позивача в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованості де він не є боржником, відсутності на даний час на виконанні виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved