Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Зміївської міської ради Харківської області, в якій просять визнати за ними право власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] р. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у виді домоволодіння [ADDRESS] Позивачі по справі: дружина - [PERSON], син - [PERSON] та донька - [PERSON] прийняли спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. Проте, звернутись до нотаріуса з питання оформлення спадщини вони не змогли, оскільки спадкодавець за життя не встиг прийняти будинок в експлуатацію та оформити право власності на нього. В судовому засіданні представник [PERSON] вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Позивачі в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] [INFO] року уклали шлюб. Від цього шлюбу у них народились [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 28.04.2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого взяла прізвище чоловіка. [PERSON] станом на 12.05.2011 року мешкав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані позивачі по справі. З довідки КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» від 27.07.2017 року вбачається, що [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку [ADDRESS] Житловий будинок збудований в 1991 році, технічна документація оформлена належно, але в експлуатацію будинок не прийнятий і право власності оформлено не було. З довідок Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 06.02.2014 року № 229/02-14 та від 27.09.2017 р. № 1266/0116 не вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину постановою нотаріуса. Крім того, з вказаних довідок не вбачається, що [PERSON] та [PERSON] взагалі звертались до нотаріуса з приводу оформлення спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За статтею 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, згідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 1297 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Пункт 23 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає про обов'язкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та обов'язково з'ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України і , в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи. Проте, з довідок Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 06.02.2014 року № 229/02-14 та від 27.09.2017 р. № 1266/0116 вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносилась. Крім того, з вказаних довідок не вбачається, що [PERSON] та [PERSON] взагалі звертались до нотаріуса з приводу оформлення спадщини. Суд, розглядаючи справу, не вправі підміняти собою інші органи, до компетенції яких віднесено здійснення певних дій і видача документів, зокрема не вправі перебирати на себе повноваження і функції нотаріуса по видачі свідоцтва про право на спадщину щодо конкретного майна у разі відсутності будь-якого спору з цього приводу. Таким чином, на момент звернення позивачів до суду, не можна вважати, що спадкові права позивачів порушені, не визнані або оспорюються. З огляду на наведене, позовні вимоги є передчасними, що є підставою для відмови у задоволенні позову. При цьому, суд роз'яснює позивачам, що вони не позбавлені можливості повторно звернутись до суду з вказаним позовом, якщо нотаріус відмовить їм у вчиненні нотаріальної дії своєю постановою. Крім того, суд зазначає, що з урахуванням даних, які містяться в довідці КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» від 27.07.2017 року, позивачами обраний неправильний спосіб захисту порушеного, на їх думку, права, оскільки в залежності від фактичних обставин при не оформленому спадкодавцем праві власності на спадкове майно до спадкоємців переходять майнові права забудовника або права на будівельні матеріали.

Outcome: dismissed