Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом зазначивши, що 10.10.2018 року в м. Василькові Київської області, на вул. Межовій, 14 мала місце дорожньо - транспортна пригода із участю автомобілів «Daewoo Lanos» державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , водієм був [PERSON] , та «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ). Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП, а саме 10.10.2018 року у потерпілого [PERSON] був наявний чинний поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ /4551362, а у відповідача такий поліс відсутній. Отже на момент ДТП, цивільно - правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Daewoo Lanos» державний номерний знак [NUMBER] , не була застрахована. МСТБУ 15.01.2019 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі водію автомобілю «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 36 931, 01 грн., відповідно до звіту № 02/11/18 від про оцінку транспортного засобу. З урахуванням викладеного, представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної 38 031, 01 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 27.07.2020 року у цивільній справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, в адресованій суду заяві просила справу розглядати у свою відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 - 282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 року, відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з якої вбачається, що він, 10.10.2018 року о 11 год. 40 хв. в м. Васильків по вул. Метова керував «Daewoo Lanos» державний номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості в русі, не врахував дорожньої обстановки допустив виїзд на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Vito» під керуванням [PERSON] , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки , чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України. На момент скоєння ДТП [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту №02/11/18 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та без врахування ПДВ 20 відсотків на замінні складові та матеріали становить 36 931,01 грн. Власник пошкодженого автомобілю «Mercedes-Benz Vito» [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування, у зв`язку з чим, 15.01.2019 року згідно наказу №299, МТСБУ сплачено на його рахунок 36 931,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.01.2019 року № 309573. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 21 Закону встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пп. 33.1.2 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо - транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до п 38.2.1 ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував своюцивільно-правову відповідальність. В пункті 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснено, що з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди. Крім того, відповідно до п. 40.3. ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ. Згідно з пунктом 41.4. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону. Із матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення №1014584 від 05.12.2018 року на підставі акту виконаних робіт МТСБУ перерахував 1100,00 грн. аварійному комісару [PERSON] в рахунок оплати його послуг, наданих згідно з умовами договору № 2015/0020 від 10.12.2015 року відповідно до наданого доручення № 53383. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами доведено те, що у позивача виникло право регресної вимоги до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та цивільно-правова відповідальність якого не застрахована. У зв`язку з чим, суд вважає, що саме вказана позивачем сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу, оскільки вона є обґрунтованою, тобто позов підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved