Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником будинку 9 по пров. В. Алєксєєва в м. Рубіжному Луганської області. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач, який з 2016 року в ньому не мешкає, добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку, комунальні послуги не сплачує, чим перешкоджає їй як власнику будинку здійснювати право користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком 9 по пров. В. Алєксєєва в м. Рубіжному Луганської області. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.\~Заяви про\~розгляд справи\~за його\~відсутність від\~відповідача не\~надходило. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 та ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити заочне рішення. 29.10.2018\~року згідно\~ч.\~1\~ст.\~281\~ЦПК України\~постановлено ухвалу\~про заочний\~розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорту (а.с.3-4). [PERSON], [INFO] (чоловік власника), зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради від 10.09.2018 року за № 792 та довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 31.08.2018 року, виданою Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради 31.08.2018 року № 17846 (а.с. 10, 15). Згідно Договору дарування житлового будинку від 19.02.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 90, та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 24.02.2016 року № 53919983, технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 12.09.2007 року, будинок № 9 по пров. В. Алєксєєва (Островського), 9 в м. Рубіжному Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.6-9). Актом щодо встановлення фактичного місця проживання за адресою: [INFO] від 04.09.2018 року, встановлено, що [PERSON] в даному будинку не проживає з 2016 року (а.с.11). Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Статтею\~41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17\~липня 1997\~р.\~відповідно до\~Закону\~від 17\~липня 1997\~року №\~475/97-ВР\~"Про\~ратифікацію Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~р.,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~№ 4,\~№ 7\~та №\~11\~до Конвенції",\~закріплено принцип\~непорушності права\~приватної власності,\~який означає\~право особи\~на безперешкодне\~користування своїм\~майном та\~закріплює право\~власника володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися належним\~йому майном,\~на власний\~розсуд вчиняти\~щодо свого\~майна будь-які\~угоди,\~відповідно до\~закону за\~своєю волею,\~незалежно від\~волі інших\~осіб (ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321\~ЦК України).\~Гарантуючи захист\~права власності,\~закон надає\~власнику право\~вимагати усунення\~будь-яких\~порушень його\~права,\~хоч би\~ці порушення\~і не\~були поєднані\~з позбавленням\~володіння.\~ Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~ Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316, 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин. У звязку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником будинку, в якому залишається зареєстрованим її колишній чоловік, чим позбавляє її як власника даного будинку права вільно користуватися та розпоряджатися належною їй власністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після встановлення зазначених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, пров. В. Алєксєєва, 9, підлягають задоволенню.

Outcome: approved