Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати право власності на обєкт самочинного будівництва літню кухню Д, та на спадкове нерухоме майно, що складається з житлового будинку А, сараю Б, стодоли В, вбиральні Г, навісу Ж, огорожі № 1-2, криниці № 3 та вимощення І,ІІ, яке знаходиться за адресою с.\~Слобода, Коломийського району,\~вул.\~Шевченка, буд. 22. В судове засідання від позивачки надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутність,позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи подав до суду письмове пояснення,в якому не заперечує,щодо задоволення позовної заяви, справу просить слухати у відсутність представника. Суд, розглянувши позовну заяву, письмові клопотання позивачки, відповідачів та третьої особи, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. 31.01.2017 р. помер [PERSON],який доводився чоловіком [PERSON],позивачки по справі, про що Коломийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 03.02.2017 р. складено відповідний актовий запис № 37 (а.с. 7). Позивачка є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] Факт родинних звязків між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.13 ). Окрім позивачки спадкоємцями першої черги за законом є спільні діти позивачки та померлогодіти відповідачі по справі [PERSON],[PERSON] Факт родинних звязків між померлим та відповідачами підтверджується свідоцтвами про народження обох та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON](а.с.14-15,17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку А, сараю Б, стодоли В, вбиральні Г, літньої кухні Д, навісу Ж, огорожі № 1-2, криниці № 3 та вимощення І,ІІ, яке знаходиться за адресою с.\~Слобода, Коломийського району, вул. Шевченка, буд. 22 та приватизовані земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріуса першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову, оскільки з виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 19.06.2017 р. за № 58883, вбачається, що спадкодавець самочинно побудував літню кухню «Д» без дозвільної документації. Згідно статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до листа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області № 0-7/1009/424 від 23.11.2017 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику повинно вирішуватися в судовому порядку (а.с.51). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Померлий [PERSON] здійснивши самочинне будівництво, не набув на нього права власності. Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3,5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216,1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3,5\~ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3,5\~ст. 376 ЦК є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей\~1216,1218 ЦК. Зазначене право може бути реалізовано також у порядку процесуального правонаступництва на будь-якій стадії цивільного процесу, якщо спадкодавець звернувся до суду із відповідним позовом, проте помер. Згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України та ст. 20 Земельного кодексу України органи державної влади та орган місцевого самоврядування здійснюють право власності на землю від імені Українського народу. Лише ці органи можуть вирішувати питання про відведення земельних ділянок, передачу їх у приватну власність, визначення цільового призначення землі. Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В постанові від 30.03.2016, ухваленій у справі №6-265цс16, Верховний Суд висловив правову позицію щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу а також правової визначеності самочинного будівництва. Так, стаття 876 Цивільного кодексу щодо визначення замовника власником обєкта будівництва застосовується лише у взаємозвязку зі ст.331 цього кодексу щодо обовязкової умови про наявність права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно. В інших випадках відповідно до ст.376 ЦК України такі обєкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа, яка його здійснила, не набуває права власності на нього.\~ Позивачка та її представник надали в матеріали справи копію Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.12) за адресою вул.Шевченка,22 с.Слобода Коломийського району, на якій збудований будинок та самочинно побудована літня кухня,тобто є обовязкова умова наявність у праві власності земельної ділянки. Крім цього, судом беруться до уваги письмове пояснення третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області,в якому представник не заперечує щодо визнання права власності за позивачем на новозбудоване майно. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. \~\~\~\~\~ На підставі ст.ст.182,331,375,376,1216,1218,1269,1270 ЦК України, ст.19 ЗУ\~ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про\~ практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», правової позиції Верховного Суду України по справі №6-265цс16 від 30.03.2016р. та ст.ст.247 ч. 2, 263,264,265,268 ЦПК України, суд,- \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved