Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 05.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв*язку із зазначеними порушеннями зобов*язань відповідач станом на 30.04.2018 року має заборгованість в сумі 28325,94 грн., яка складається з наступного: 1814,87 грн. - заборгованість за кредитом, 20484,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4440,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1336,95 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача 28325,94 грн. заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 06 червня 2019 року заочне рішення Шевченківського райсуду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року скасовано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що згідно умов договору, а самеп.9.12 УіП договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу, про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У зв*язку з тим, що кредитний договір чинний та продовжує свою дію, вважає, що строк позовної давності банком дотриманий. Представник відповідача позов не визнав, відповідно до поданого відзиву просив в задоволенні позову відмовити, у зв*язку з пропуском строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем [PERSON] був укладений строковий кредитний договір без номеру, який складається з заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.8, 10-15), згідно умов якого відповідачу було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит в сумі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки, який встановлений до грудня 2011 року. В порушення умов кредитного договору, відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання щодо погашення наданого йому кредиту, у зв`язку з чим станом на 30.04.2018 року має заборгованість в сумі 28325,94 грн., яка складається з наступного: 1814,87 грн. - заборгованість за кредитом, 20484,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4440,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1336,95 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно з ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до п. 3.1.1 та 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-15) строк дії картки вказаний на картці (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшла письмова заява отримувача про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення терміну дії) і при виконанні інших умов продовження, передбачених договором. Судом встановлено, що кредитний договір між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладений 05 вересня 2008 року, термін дії виданої відповідачу кредитної картки до грудня 2011 року, що зазначено у довідці від 03 липня 2019 року (а.с.138), іншу кредитну картку з новим терміном дії відповідач не отримував, а тому строк дії кредитної картки закінчився 31 грудня 2011 року. Довідкою АТ КБ «Приватбанк» підтверджено, що між банком та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б\\н від 05.09.2008 р., за яким було надано кредитну картку № [NUMBER] , термін дії картки 12.2001 року. Отже, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) та що останній платіж здійснено 26 травня 2009 року, а строк дії картки 12.2011. Таким чином, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-146цс14, яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. Також, згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі за № 6-2462цс16, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 05 вересня 2008 року в сумі 28325,94 грн. належить відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Також не підлягають з цих підстав задоволенню вимоги про стягнення понесених судових витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 251, 252, 256, 257, 261, 266, 267, 549-552, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed