Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області, управління Держземагенства у [PERSON] районі Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 21.03.2013 помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка №836 площею 3,12 га, розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. На зазначену земельну ділянку чоловік за життя отримав державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №330336, отримавши її в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON]. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, які не можливо надати оскільки в книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю в управлінні Держземагенства у [PERSON] районі Кіровоградської області відсутня реєстрація державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №330336 на імя [PERSON]; земельна ж ділянка №836 зареєстрована за [PERSON]. Вважає, що оскільки є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, має право на отримання зазначеної земельної ділянки. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку №836 площею 3,12 га, кадастровий №3522281500:03:000:0836, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 21.03.2013. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд справу розглядати у її відсутності. Представники відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області та управління Держземагенства у [PERSON] районі Кіровоградської області в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, про дату, місце та час розгляду справи буди повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №330336, виданий [PERSON] у тому, що на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 02.08.2002 №284-р йому передається у приватну власність земельна ділянка №836 площею 3,12 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, кадастровий №3522281500:03:000:0836. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №171 (а.с.33). В уточненому розрахунку зазначено, що загальна нормативна грошова оцінка земельної ділянки №836 площею 3,12 га землевласника [PERSON] станом на 01.01.2014 складає 65891 грн. (а.с.15). Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу, [PERSON] 18.11.1968 уклав шлюб з [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище «Яковлєва» (а.с.8). Зі свідоцтва про смерть вбачається, що 20.03.2013 [PERSON] помер (а.с.7). До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] звернулася 03.06.2013 (а.с.29). У листі від 04.06.2014 №1366/05/11-14 управління Держземагенства у [PERSON] районі Кіровоградської області повідомило про відсутність зареєстрованого державного акту на право приватної власності на землю в наявних книгах реєстрації на імя [PERSON] (а.с.13). Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] звернулася 04.11.2014 (а.с.32). З постанови державного нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2014 вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку №836 після смерті [PERSON], який помер 20.03.2013, на імя [PERSON] відмовлено у звязку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Також зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі (а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про народження, матірю [PERSON] записана [PERSON], яка, як вбачається зі свідоцтва про смерть, померла 28.03.1999 (а.с.38). У довідці від 03.09.2014 №1332 Дмитрівська сільська рада Знамянського району Кіровоградської області повідомила, що після смерті [PERSON], померлої 28.03.1999, її син [PERSON] спадок на майно, яке за життя належало його матері, прийняв фактичними діями, але право власності на сертифікат не оформив, помер 20.03.2013. Його дружина [PERSON] спадщину на майно, яке за життя належало її чоловікові, прийняла фактичними діями, у тому числі сертифікат на земельну ділянку (пай) (а.с.14). З матеріалів спадкової справи (а.с.68-97), заведеної після смерті [PERSON], померлої 28.03.1999, встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звертався лише син померлої [PERSON], він же і прийняв усе спадкове майно та права, які належали померлій. Зокрема, 22.07.2000 [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом серії АВМ №325696 на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 3,85 га, що перебуває у колективній власності в АТ «Колос» Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, яке належить спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №016136, виданого [PERSON] райдержадміністрацією 12.10.1996 та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів 08.10.1996 за №2626 (а.с.83). У списку членів акціонерного товариства «Колос» Знамянського району Кіровоградської області станом на 01.12.1995 за №357 зазначена [PERSON] (а.с.103), якій видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №016136, в якому, у встановленому порядку, зроблено виправлення по батькові з «Григорівна» на «Георгіївна» (а.с.105). Зазначений сертифікат свідчить про те, що [PERSON] на підставі рішення [PERSON] райдержадміністрації від 07.06.1996 №229-р належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства «Колос» розміром 3,85 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Також, у графі сертифікату «Зміни, які вносяться до сертифіката у звязку з передачею права на земельну частку (пай)» вказано, що право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом серії АВМ №325696. У листах від 28.01.2015 №28/01-46 (а.с.43), від 28.01.2015 №29/01-46 (а.с.42) та від 26.01.2015 №23/01-46 (а.с.40) архівний відділ [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області повідомив, що в додатку 1 до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 02.08.2002 №284-р, у списку громадян, яким передається у приватну власність земельні частки (паї) із земель колишнього АТ «Колос», розташованих на території Дмитрівської сільської ради, [PERSON] та [PERSON] не значаться. Також, [PERSON] не значиться в додатку до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 22.03.2002 №110-р. В архівному виписі з розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 02.08.2002 №284-р та додатку 1 до нього, у списку громадян, яким передається у приватну власність земельні частки (паї) із земель колишнього АТ «Колос», зазначено, що земельна ділянка №836 площею 3,12 га передана [PERSON] (а.с.36). Крім того, [PERSON] передана земельна ділянка №80 площею 3,15 га, про що свідчить архівний випис з розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 22.03.2002 №110-р та додатку до нього, в якому зазначений список громадян, яким передається у приватну власність земельні частки (паї) із земель колишнього АТ «Колос» (а.с.39). Також, в матеріалах справи мається копія державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] на земельну ділянку №80 площею 3,15 га (а.с.10). Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України (далі ЗК України) документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» , документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікату, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України , способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Відповідно до ст.81 ЗК України , громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Частина 1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~№7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" , у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак з незалежних від неї обставин не має можливості належним чином оформити своє право на спадщину після смерті чоловіка у звязку з відсутністю у неї необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Таким чином, судом встановлено, що за життя чоловік позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом отримав державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №330336, на земельну ділянку №836 площею 3,12 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, кадастровий №3522281500:03:000:0836, право отримання якої мала його мати на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №016136. Отже, зазначена ділянка входить до складу спадщини. В судовому засіданні наданими письмовими доказами, що є в матеріалах справи встановлено, що інших спадкоємців, крім позивача не має. Також, в судовому засіданні встановлено неможливість оформлення права на спадщину іншим шляхом, крім як в судовому порядку, і воно не суперечить ст.328 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати суд вважає, віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.126, п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України, ст.ст.1216, 1268, 1269, 1272 ЦК України,

Outcome: approved