Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, що 01.02.2019 р. між АТ « Кредобанк» ( далі позивач) та [PERSON] ( далі відповідач, боржник , позичальник ) було укладено кредитний договір № CL-165595 , згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 87 590 грн. , що підтверджується меморіальним ордером № 6295937 від 01.02.2019 р. , випискою руху коштів по рахунку ( [NUMBER] ) з 01.02.2019 р. по 21.02.2020 р. , випискою руху коштів по рахунку ( [NUMBER] ) з 01.01.2019 р. по 21.02.2020 р. Банк свої зобов"язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі , а саме кредитні кошти надавалися відповідачу в безготівковій формі , шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позивальника , яке міститься в п.2.4 Кредитного договору. ( п. 3.1 Договору ). Відповідно до п. 2.2 Договору встановлено термін кредитування. Відповідач був ознайомлений, прийняв умови договору, зобов`язувався їх виконувати. Однак , відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором , що призвело до порушення прав позивача. 19.12.2019 р. на адресу відповідача було направлено повідомлення - вимогу щодо дострокового погашення заборгованості , яка відповідачем отримана , але повністю проігнорована. Таким чином , у порушення умов кредитного договору, а також ст.. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав , хоча ст.629 ЦК України визначено , що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв"язку з зазначеними порушеннями зобов"язань за кредитним договором відповідач має загальну суму заборгованості 116 686.86 грн. , з яких: - 85 705.18 грн. - сума заборгованість за кредитом ; - 27 805.83 грн. - сума заборгованості за відсотками ; - 3 175.85 грн. - пеня. Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ « Кредобанк вищезазначену суму заборгованості , судові витрати - судовий збір 2 101 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 169 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутності. Згодна не прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання двічі не з"явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, згідно ст. 280 ЦПК України . Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню . Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01.02.2019 року АТ « Кредобанк» та позичальник [PERSON] підписали кредитний договір № CL-165595, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 87 590 грн. строком на 60 місяців , тобто терміном до 31.01.2024 р. Свої зобовязання за договором банк виконав в повному обсязі. Відповідно до п. 4.1. договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 47.69% річних. Згідно п. 6.3 Договору, позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом . Сплата проводиться відповідно до графіку. Як вбачається з матеріалів справи позивачем вживались заходи щодо спонукання боржника виконати свої зобов`язання за кредитним договором, про що свідчать повідомлення-вимоги від 19.12. 2019 року (вих..№ 136009). Однак, відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку за період з 01.02.2019 р. по день звернення до суду . Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих за договором зобов`язань, то суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Кредобанк» підлягає до часткового задоволення. Щодо вимоги позивача стягнення витрат на правничу допомогу . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати . Відповідно до положень ст.. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. Однак позивачем надано лише Договір про надання правової допомоги. Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних представником, доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (квитанція, фіскальний чек, прибутковий касовий ордер), отже вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного ,

Outcome: partial