Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що позивач [PERSON] в червні 2012 року припаркував свій автомобіль [NUMBER] біля будинку [ADDRESS] на паркувальному місці. В ніч з 9 на 10 червня 2012 року здійнявся сильний шквальний вітер, який за своєю потужністю викотив незакріплений та незафіксований сміттєзбиральний контейнер, який зіткнувся з передньою частиною автомобіля позивача. Цивільна відповідальність відповідача полягає в порушенні ним зобов'язань, які виникли з договору про надання комунальних послуг, що регулює умови утримання будинків в прибудинкових територій та закону. Пункт 3.6.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій вказує, що сміттєзбиральники всіх типів повинні встановлюватись на бетонному або асфальтованому майданчику, як правило, з огородженням із стандартних залізобетонних виробів або інших матеріалів із насадженням навколо майданчика чагарникових насаджень. Майданчики для контейнерів на коліщатах повинні обладнуватись пандусом від проїзної частини й огородженням (бордюром) висотою 7-10 см, що унеможливлює скочування контейнерів убік. Однак вказане положення відповідачем не виконано і сміттєзбиральні контейнери не були огороджені від проїзної частини, що стало результатом пошкодження автомобіля позивача. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача 5420 грн. вартості відновлювального ремонту автомобіля, яке було здійснено ФО-П [PERSON], а також стягнути 1000 грн. моральної шкоди, яка полягає у чисельних зверненнях позивача до органів ДАІ, РУВС, витраті особистого часу для отримання довідки, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, зверненні до СТО, витрачанні пального, пересуванні містом без автомобілю, корегуванні робочого дня. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні та пояснив, що контейнери для сміття на прибудинковій території будинку [ADDRESS] встановлені згідно проекту будівництва у повній відповідності до Правил. Будь-яких зауважень до їх розташування у державної приймальної комісії під час введення будинку у експлуатацію не було, висновки санітарно-епідеміологічної служби щодо порушення умов утримання сміттєвих контейнерів відсутні. Що стосується договору, на яких посилається представник позивача, то будь-якої його умови, відповідач не порушував. Крім того, будь-яким органом або будь-яким документом не доведено винності відповідача у пошкодженні автомобіля позивача, тому такий висновок останнього ґрунтується виключно на припущеннях. Підстави обґрунтування позивачем моральної шкоди взагалі не відносяться до самої моральної шкоди. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснює п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як встановлено судом, автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, червоного кольору, належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Кіровоградським РЕВ УДАІ при УМВС України у Кіровоградській області 4.06.2011 року, що підтверджується його копією (а.с.7-8). Позивач [PERSON], будучи власником квартири [ADDRESS] (а.с.9), в ніч з 9 на 10 червня 2012 року припаркував свій вказаний автомобіль у дворі будинку [NUMBER] на паркувальному місці. Ранком 10 червня 2012 року він виявив на тому ж місці свій автомобіль пошкодженим внаслідок зіткнення з ним сміттєзбирального контейнеру. Того ж дня [PERSON] звернувся з заявою до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві і після проведеної перевірки 15.06.2012 року працівником вказаного органу було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.2, ст.6 КПК України, де було зазначено, що проведеними заходами встановити обставини при яких конкретно було пошкоджено автомобіль [PERSON] не надалось можливим (а.с.11). Як вбачається зі змісту рахункової квитанції серія ПВАК №064829 від 13.05.2013 року, акту №ОУ-0000042 здачі-прийняття робіт, калькуляції вартості відновлювального ремонту (а.с.14-16) [PERSON] сплатив ФО-П [PERSON] 5420 грн. вартості відновлювального ремонту свого автомобіля. Як передбачає ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Позивач при зверненні до суду з даним позовом обґрунтовує його тим, що протягом доби 10.06.2012 року активний атмосферний фронт з потужними конвективними процесами в купчастих хмарах зумовив на Київщині складі погодні умови: грози, шквали, сильні зливи, за даними метеостанції Києва: кількість опадів становила від 19 до 23 мм за 12 годин; шквали швидкістю 15-23 м/с; за даними метеорологічного локатора інтенсивність опадів досягала 30-35 мм за 30 хвилин, спостерігалися градові осередки, згідно з нормативними документами, прийнятими в Гідрометслужбі України такі погодні умови вважаються небезпечними явищами і відносяться до категорії стихійного явища погоди, яке може наносити значні збитки, надавши відповідь Українського гідрометеорологічного центру від 28.01.2015 року №01-20/141 (а.с.12), а також ксерокопії фотографій свого автомобіля, біля якого зображені два сміттєзбиральних контейнера (а.с.18-25) та місце розташування контейнерів і місце паркування автомобіля позивача (а.с.26-27). За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 „Про судове рішення у цивільній справі" рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що поскільки винність відповідача КП „Ковальська Житлосервіс" в нанесені матеріальної шкоди автомобілю позивача [PERSON] не знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні, а саме: не надано доказів, що неправомірні дії відповідача або його бездіяльність призвели до пошкодження корпусу автомобіля позивача, і між цими діями або бездіяльністю існує причинно-наслідковий зв'язок, тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню. У відповідності до п.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Поскільки суд відмовляє у задоволенні позову позивача в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої автомобілю, як такої, що не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, тому необхідно відмовити і в задоволенні вимог позивача про стягнення моральної шкоди, поскільки вона також не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, враховуючи, що її обґрунтування не відноситься до визначених критеріїв моральної шкоди. За правилами ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі, тому і не підлягає задоволенню вимога про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed