Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про виділ частки із земельної ділянки, що є у спільній власності та визначення межі між даними земельними ділянки на яких знаходяться будинки позивача та відповідача [PERSON] У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS]. Власником сусіднього будинку по [ADDRESS] є [PERSON] Вказані будинки знаходяться на загальній земельній ділянці площею 801 кв.м., фактично межі між домоволодіннями №36а та №36Б не встановлені, земельні ділянки не виділені в натурі. Так як межа не встановлена між земельними ділянками якими користуються позивач та відповідач [PERSON], то між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Просять суд виділити позивачу в натурі земельну ділянку з загальної площі та визначити межі користування між суміжними земельними ділянками, винести окрему ухвалу і направити прокурору м. Краматорська для перевірки законності видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON], свідоцтва про державну реєстрацію та технічну документацію на зазначений житловий будинок, а також дати правову оцінку незаконним діям голови та заступника Біленківської селищної ради які перешкоджають в виділенні позивачу земельної ділянки в натурі та розмежуванні . Представник відповідача Біленьківської селищної ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає що вони безпідставні, так як селищна рада приймала рішення про надання дозволу [PERSON] та [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та були узгоджені розмір земельних ділянок та суміжні межі між ними по [ADDRESS]. Земельна ділянка на якій розташовані житлові будинки сторін по справі, належить Біленьківській селищній раді. Представник [PERSON] позовні вимоги не визнала вважає, що вони безпідставні. Вислухавши сторони, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що житлові будинки на праві приватної власності належать по [ADDRESS] позивачу [PERSON] а.с.-6-7, 24; по [ADDRESS] третій особі [PERSON] а. с.- 8,38,39 . Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішення питань регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Відповідно до статті 116 ЗК України: частини першої. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. частини 2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельна ділянка на якій розташовані житлові будинки та господарські споруди сторін по справі, належить Біленьківській селищній раді. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.158 Земельного Кодексу України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Рішенням Біленьківської селищної ради від 26.12.2012 р. №23/VI-8 "Про розгляд рішення Донецького апеляційного адміністративного суду", [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд без погодження меж з користувачем суміжної земельної ділянки [ADDRESS]. Відповідно до п.2 цього рішення установлено межу між суміжними земельними ділянками [NUMBER] та [ADDRESS]. а.с.68. а.с.-117. На цей час вказане рішення не скасовано у встановленому законом порядку. 18.03.2013 р. [PERSON] звернулась до Біленьківської селищної ради з заявою про передачу їй у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] у розмірі фактичного користування. Комісія з розгляду земельних спорів Біленьківської селищної ради 04.04.2013 р. прийняла рішення винести питання на сесію селищної ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки [PERSON] у розмірі фактичного користування. а.с.-118-119, заява не розглядалась на сесії селищної ради в зв'язку зі змінами у законодавстві. а.с.-120. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] не надали суду доказів на підтвердження права власності на земельні ділянки з розмірами та площею, на яких розташовані їх житлові будинки та господарські споруди. Суд приходить до висновку, що в даному випадку позивач вибрав не той спосіб захисту порушеного його права, тому позовні вимоги не підлягають задоволенні. Не підлягають вимоги позивача і в частині винесення окремої ухвали, так як вони безпідставні та не обґрунтовані на законі.

Outcome: dismissed