Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 07 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», який є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ML - 709/073/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 32800,00 доларів США строком до 07 серпня 2023 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. 30 червня 2009 року була змінена назва Банку замість ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ «ОТП Банк». 29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, а також було укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно п. 1.1. Кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі. В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та відповідачами був укладений договір іпотеки № РМL 709/073/2008 від 07 серпня 2008 року. Згідно з п. п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є двокімнатна квартира, загальною площею 43,4 квадратних метри, житловою площею 28,2 квадратних метри, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачам на праві приватної власності на підставі права спільної власності, згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківською міською радою Виконавчим комітетом Департаментом економіки комунального майна Управлінням комунального майна та приватизації Відділом приватизації житлового фонду 03.04.2009 року. Відповідно до п.6.2 договору іпотеки, Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свого зобов'язання по поверненню кредитних коштів не виконав, у зв'язку із чим, станом на 20 січня 2014 року, існує заборгованість в розмірі 1 356 555,33 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 32617,77 доларів США; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 3880,71 доларів США; загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками складає 36498,48 доларів США, що в перерахунок за курсом НБУ станом на 20.01.2014 року складає 291732,35 грн.; пеня за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором - 1064822,98 грн. У зв'язку із чим позивач просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 1 356 555,33 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та стягнути з них витрати по сплаті судового збору . 15 травня 2014 року представником позивача були уточнені позовні вимоги, та позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки, передати позивачу предмет іпотеки на період до її реалізації, зняти з реєстраційного обліку квартиру [ADDRESS], та виселити всіх мешканців, які проживають у вищевказаній квартирі. 20 жовтня 2014 року представником позивача були уточнені позовні вимоги, та позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки, передати позивачу предмет іпотеки на період до її реалізації, зняти з реєстраційного обліку квартиру [ADDRESS], та виселити відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вищевказаної квартири. Представник позивача за довіреністю Шапошник Н.А. в судове засідання не з» явилась, надала судові письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, заперечень проти позову не надали. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 07 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», який є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ML - 709/073/2002, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 32800,00 доларів США строком до 07 серпня 2023 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі / а. с. 5-8/. Згідно п. 1.1. Кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі /а. с. 6/. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свого зобов'язання по поверненню кредитних коштів не виконав, у зв'язку із чим, станом на 20 січня 2014 року, існує заборгованість в розмірі 1 356 555,33 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 32617,77 доларів США; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 3880,71 доларів США; загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками складає 36498,48 доларів США, що в перерахунок за курсом НБУ станом на 20.01.2014 року складає 291732,35 грн.; пеня за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором - 1064822,98 грн. /а. с. 4/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки № РМL 709/073/2008 від 07 серпня 2008 року / а. с. 17-19/. Відповідно до п.6.2 договору іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. / а. с. 18/. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; Статтею 33 Закону передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 38 Закону дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Таким чином у зв'язку з невиконанням боржником [PERSON] умов кредитного договору у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Як вбачається з довідки адресно-довідкової роботи ГУ МВС України в Харківській області від 11 лютого 2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] / а. с. 43-44/. Пунктом 16 Договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець та інші особи, в тому числі неповнолітні, які проживають або користуються заставленою квартирою за згодою іпотекодавця, зобов'язані звільнити протягом трьох днів з моменту отримання письмового повідомлення від іпотекодержателя про порушення умов договору фінансового кредиту. Однак відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті» від 06 червня 2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або є предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника) за споживчими кредитами, наданих йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. Враховуючи, що спірна квартира [ADDRESS] виступає, як забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором МL-709/073/2008 від 07 серпня 2008 року, грошові кошти в розмірі 32800,00 доларів США, які були отримані [PERSON] на споживчі цілі, вказана квартира загальною площею 43,4 кв. м. є єдиними місцем проживання відповідачів, суд вважає за необхідним відмовити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у задоволенні позову про стягнення на нерухоме майно, передачу цього майна в управління банку, виселення та зняття з реєстраційного обліку всіх відповідачів з квартири [ADDRESS], у зв'язку із тим, що вищезазначеним Законом на теперішній час заборонено примусове стягнення належного [PERSON] майна. При цьому суд роз'яснює, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не позбавлене права після зняття мораторію, встановленого вищезазначеним законом, на звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання відповідачами умов кредитного договору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed