Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 01 червня 2020 року відкрито провадження по справі. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] , у віці 86 років, в м. Краматорськ Донецької області помер громадянин [PERSON] . У зв`язку з його смертю на території Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області відкрилася спадщина у вигляді майнового права на земельну частку (пай) з земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП «Самарські Ставки», розміром 6,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується відповідним сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на ім`я померлого 20 червня 1997 року на підставі розпорядження голови Олександрівської райдержадміністрації за №267-р від 20.06.1997 року. По своїй смерті спадкодавець лишив заповіт, відповідно до якого зазначене вище спадкове майно останній заповів йому. Заповіт було в належний спосіб посвідчено секретарем Самарської (нині - Веселогірської) сільської ради 07 жовтня 2003 року за реєстровим номером 256. З причин зумовлених наявними у нього численними хронічним захворюваннями, він не спромігся своєчасно прийняти спадщину після смерті спадкодавця в передбачений законодавцем термін. Так, кінцевий термін подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця становив 14 квітня 2017 року, але він в цей час, починаючи з 10.04.2017 року і по 17.04.2017 року, перебував на лікуванні з загостренням наявною у нього гіпертонічною хворобою. Просить визначити йому додатковий строк терміном 6 (шість) місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Краматорськ Донецької області. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с. 28-29). Представником позивача додано для огляду в судовому засіданні оригінал лікарняної картки позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути без його участі, про що надав суду письмову заяву. Додатково зазначив, що заповіт на даний час є дійсним, спадкове майно зазначене в заповіті, сільською радою не визнавалась відумерлою спадщиною чи безхазяйним майном (а.с.27, 30). Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] , у віці 86 років, в м. Краматорськ Донецької області помер громадянин [PERSON] (а.с.5). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 20 червня 1997 року на підставі розпорядження голови Олександрівської райдержадміністрації за № 267-р від 20.06.1997 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Самарські Ставки»(а.с.7). Відповідно до заповіту посвідченого 07 жовтня 2003 року, секретарем Самарської (нині - Веселогірської) сільської ради, за реєстровим номером 256, спадщину у вигляді майнового права на земельну частку (пай) з земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП «Самарські Ставки», розміром 6,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), померлий [PERSON] , заповів позивачу (а.с.6). Постановою державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори від 20.02.2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 8). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 65503197 за заявою позивача (а.с.9). Відповідно до копії довідки КП "Олександрівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Олександрівської районної ради Донецької області" від 17.04.2017 року, [PERSON] , починаючи з 10.04.2017 року і по 17.04.2017 року, перебував на лікуванні (а.с.10). Відповідність копії довідки КП "Олександрівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Олександрівської районної ради Донецької області" від 17.04.2017 року, було підтверджено оглянутим в судовому засіданні оригіналом лікарняної картки № 11806 виданої на ім`я [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Зазначені письмові докази суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами по справі. Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який позивачем був пропущений. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. За вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК). Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яка відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, у разі пропущення спадкоємцем строку для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У судовому засіданні встановлено, що позивач не прийняв своєчасно спадщину у зв`язку з тим, що в останні дні для прийняття спадщини перебував на лікарняному, що позбавило позивача можливості вчасно звернутися до нотаріуса для подання ним заяви про прийняття спадщини, оскільки заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] до Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, підлягає задоволенню. При цьому суд вважає достатнім для подання заяви про прийняття спадщини, строк тривалістю 3 місяці.

Outcome: partial