Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації за даною адресою. Свої позовні вимоги мотивують тим, що позивач [PERSON] та його дочка позивачка [PERSON] проживають в [ADDRESS] , в квартирі, яка не приватизована і належить до державного житлового фонду Львівського аграрного університету. В квартирі, крім двох позивачів, значаться прописаними відповідачка [PERSON] та ще троє неповнолітніх дітей позивача [PERSON] та відповідачки. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Просять позов задоволити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила, заяв щодо розгляду справи за її відсутності до суду не надавала, викликалася в суд через оголошення у пресі, газету "Високий Замок". А від так, відповідно до ст. 74 ч. 9 ЦПК України, відповідачка вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. А тому, суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши суд про причини нявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. З копії паспорта позивача [PERSON] вбачається, що він зареєстрований в [ADDRESS]. Також, з довідки з місця проживання про склад сім'ї і реєстрації № 527 від 13.06.2014 р. вбачається, що в квартирі [ADDRESS], зареєстровані: позивачі [PERSON] та [PERSON], відповідачка [PERSON] та неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У відповідності до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. З Акту № 345 від 05.11.2013 року складений комісією вбачається, що відповідачка [PERSON] фактично на момент перевірки не проживає за адресою [ADDRESS]. Зі слів сусідів відповідачка з січня 2012 року за даною адресою не проживає. З Акту з обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 206 від 10.06.2014 року вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. На даний час відповідачка за вказаною адресою не проживає, місце проживання невідоме. А від так, з матеріалів справи та з пояснень позивачів вбачається, що відповідачка не проживає за місцем реєстрації понад два роки. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідачки у квартирі понад два роки без поважних причин, оскільки жодних перешкод в користуванні такою зі сторони позивачів їй не чинилося. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, відповідачка добровільно залишила спірне житло і переїхала жити в інше місце. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved