Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 03.09.2003 року між нею та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, у зв'язку з чим складено актовий запис № 4. У шлюбі в них спільних дітей немає. Спільне життя подружжя не склалося, у зв'язку з постійними сварками та скандалами сім`я фактично розпалась. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вона вирішила звернутися до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити з підстав, що в ньому наведені. Також позивач пояснила суду, що відповідач вчиняє в сім`ї відносно неї психологічне насильство, що супроводжується биттям меблів, вікон, техніки, у зв'язку з чим вона відчуває емоційну невпевненість та нездатність захистити себе. Вказані факти мали місце неодноразово, проте чоловік жодних висновків для себе не зробив, що і стало приводом для її звернення до суду з вказаним позовом. Відповідач проти задоволення позову заперечив пояснивши суду, що не бажає розлучатися і хоче зберегти сім`ю у зв'язку з чим просив надати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. 03.09.2003 року виконкомом Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 4 (а.с. 3). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка "[PERSON]". У шлюбі з відповідачем спільних дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалося, відповідач вчиняє в сім`ї відносно позивача психологічне насильство, що супроводжується биттям меблів, вікон, техніки. Вказані факти мали місце неодноразово. Спроби позивача налагодити відносини позитивного результату не дали. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що встановлення подружжю строку для примирення суперечитиме моральним засадам суспільства, яким є добровільність шлюбу, а також праву дружини на повагу до себе, у зв'язку з чим суд постановив ухвалу, якою відмовив відповідачу в призначенні подружжю строку для примирення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований виконкомом Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області 03.09.2003 року, актовий запис № 4. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved