Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк " в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що 04.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7Ф, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 10500,00 доларів США та встановлено плату за користування коштами в розмірі 14% річних до 03.04.2018 року. Центральним районним судом м. Миколаєва у справі № 490/1207/16-ц було задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 7Ф від 04.04.2008 р. станом на 16.12.2015 року в розмірі 5 210 807,49 грн. Однак, рішення суду не виконано. Станом на 22.11.2016 р. сума заборгованості відповідачів за кредитним договором № 7Ф від 04.042008 р. становить 115812,15 грн. Позивач просить стягнути частину заборгованості, що виникла за період з 16.12.2015 року по 05.05.2016 р. у розмірі 115812,15 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.11.2018 року відкрите провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачам та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] (далі-Позичальник) був укладений кредитний договір №7 Ф,відповідно до якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у сумі 105 000,00 доларів США, що складає еквівалент 530 250,00 грн., в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Кредитні кошти надаються терміном по 03 квітня 2018 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14 % річних. Відповідач [PERSON] на умовах п.2.5.1 Кредитного договору зобов`язався щомісячно до дати, встановленої у графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менше суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених в графіку. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 3 метою виконання [PERSON] зобов`язань щодо повернення кредитних коштів згідно умов укладеного кредитного договору, між ВАТ «BiEйБі Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 04.04.2008 року, відповідно до умов якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором №7Ф від 04.04.2008 року, який було укладено між кредитором та боржником та додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя, у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2016 р. стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7Ф від 04.04.2008 р. в розмірі 5 210 807,49 грн., що складалася станом на 16.12.2015 року з: заборгованість за кредитом - 105 000,00 доларів США, заборгованість по сплаті процентів - 113 960,78 доларів США, заборгованість по сплаті комісії - 34 100,60 грн., заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 41 790,86 грн. Однак, рішення суду не виконано. У зв`язку з невиконанням відповідачами умов договору станом на 22.11.2016 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитним договором №7Ф від 04.04.2008 року становить 6 174 926,57 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 105 000,00 доларів США, заборгованість по сплаті процентів - 127925,76 доларів США, заборгованість за кредитом та за відсотками становить 232925,76 дол. США, що по курсу НБУ 25,783819 станом на 22.11.2016 року складає 6 005 715,64 грн., комісія за РО - 38602,66 грн., штраф згідно п. 4.5 Кредитного договору за несвоєчасне погашення кредиту 130608,28 грн. Позивач просить стягнути частину заборгованості за відсотками, що виникла з 16.12.2015 року (відповідно до рішення суду від 11.06.2016 року) по 05.05.2016 року і становить суму 4491,66 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.11.2016 р. становить 115812,15 грн. Згідно п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини другої ст. 533 ЦК України якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611, 1046, 1048, 1050 ЦК України можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про передбачене договором дострокове стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів, яке ухвалене до спливу строку договору і не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та цього кодексу (Правова позиія Верховного Суду України у справі №6-1206цс15). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«ВіЕйБіБанк» Славкіної М.А. підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №7Ф від 04.04.2008р. за період з 16.12.2015 р. по 05.05.2016 р. у розмірі 115812,15 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі по 881,10 грн. з кожного.

Outcome: approved