Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. В своєму позові просила суд визнати за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право власності на одноквартирний садибний житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 197,5 кв.м., до складу якого входить вітальня, площею 170,6 кв.м., житлова кімната площею 9,2 кв.м., туалет, площею 1,8 кв.м., комора площею 2,0 кв.м. та підсобне приміщення площею 13,9 кв.м. та Зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєструвати за [PERSON] право власності на одноквартирний садибний житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 197,5 кв.м., до складу якоусУ входить вітальня, площею 170,6 кв.м., житлова кімната площею 9,2 кв.м., туалет, площею кй кв.м., комора площею 2,0 кв.м. та підсобне приміщення площею 13,9 кв.м. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились. Представник надіслав суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутність. Будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи представник відповідача в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Судом встановлено: Наказом Ордена Леніна Держплемзаводу «Бортничі» [NUMBER] від 25 жовтня 1991 року [PERSON], виділено земельну ділянку площею 0,30 та для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS]. В 1991 році [PERSON] побудувала будинок, загальною площею 197,5 кв.м. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми. У відповідності до технічного паспорту на одноквартирний садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовлений Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 14 червня 2014 року, на земельній ділянці в 1991 році побудований житловий будинок під літерою "А-1", до складу якого входить вітальня, площею 170,6 кв.м., житлова кімната площею 9,2 кв.м., туалет, площею 1,8 кв.м., комора площею 2,0 кв.м. та підсобне приміщення площею 13,9 кв.м., загальна площа приміщень - 197,5 кв.м.. 07.07.2014 року Департаментом містобудування та архітектуривиготовив було виготовлно витяг, щодо чинних містобудівних регламентів та інших умов впровадження містобудівної діяльності, містобудівних умов та обмежень, щодо певної території, а також наявних вимог та обмежень, щодо використання земельних ділянок і розташованих на них об'єктів нерухомості, в т.ч. викопіювання із містобудівної документації (офіційні відомості), на земельну ділянку по [ADDRESS] Згідно містобудівної характеристиці земельної ділянки, відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київради від 28.03.2002 року №370/1804, територія за функціональним призначенням належить до території житлової садибної забудови. Відповідно до листа за вих. №057022-08 3-3809-7074 від 14.11.2014 року Департамент земельних ресурсів вважає за можливе розроблення технічної документації із землеустрою вищевказаної земельної ділянки. З метою реєстрація свого речового права на нерухоме майно, яким є садибний житловий [ADDRESS] загальною площею 197,5 кв.м., який був побудований у 1991 році, позивачка звернулася до державної реєстраційної служби України. Але Державна реєстраційна служба України відмовила мені у державній реєстрації посилаючись на відсутність документа, що підтверджує виникнення права власності. У відповідності до п. 49 Постанови КМ України, від 17.10.2013, № 868 "Про затвердження Порядку державно ї реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 p., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до вимог ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди; право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На підставі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі наведеного та

Outcome: approved