Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що відповідач на даний час безробітна, постійних доходів не має, характеризується особою неконфліктною, але невідповідальною. Недобросовісно ставиться до своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з регулярним зловживанням алкогольними напоями. На даний час проживає з співмешканцем, який також зловживає алкогольними напоями. Батько дитини записаний згідно з ч. 1 ст. 135 СК України. На час обстеження умов проживання комісією 29.10.2018 року [PERSON] знаходилась у стані сильного алкогольного сп`яніння та поводила себе агресивно і неадекватно по відношенню до членів комісії. В будинку на час обстеження були мінімальні умови проживання, мала кількість продуктів харчування та безлад в кімнатах. 02.11.2018 року малолітня [PERSON] була вилучена з сімЧї та влаштована до КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» де і знаходиться на даний час. 22.12.2015 року [PERSON] вже вилучалася з сімЧї в зв`язку з бродяжництвом та була направлена до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. 27.11.2018 року Куйбишевським районним судом Запорізької області було прийняте рішення про відібрання у [PERSON] її дитини [PERSON] без позбавлення батьківських прав. За час перебування дитини в КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» її мати не стала на шлях виправлення та продовжувала вести аморальний спосіб життя, регулярно зловживала алкогольними напоями. Під час відвідування 25.04.2019 року [PERSON] за адресою її фактичного місця проживання з метою перевірки умов проживання для доцільності повернення доньки, умови проживання в будинку були незадовільні. В кімнатах було не прибрано, розкидані речі, не має запасів харчування, ліків, приготованої їжі. Відсутні спальне місце для дитини та дитячі речі. [PERSON] попереджалася про відповідальність в зв`язку з невиконанням нею батьківських обов`язків. 13.05.2019 року відповідач подала до служби у справах дітей заяву, в якій відмовляється від виховання і утримання своєї доньки, а також не заперечує про позбавлення її батьківських прав. 16.07.2019 року Більмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] Представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі у якій він позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. У зв`язку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області 05.06.2008 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00020910800 від 04.09.2018 року відомості про батька [PERSON] зазначені за вказівкою матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. 01.11.2018 року Більмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області винесено розпорядження № 425 про негайне відібрання малолітньої [PERSON] та влаштування дитини до державного закладу на повне державне забезпечення. Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27.11.2018 року ухвалено відібрати у [PERSON] її малолітню дитину [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , наданої 31.05.2019 року КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ЗОР дитина навчається в школі з 17.04.2019 року. Фізичний розвиток дитини нижче середнього. Мотивація до навчання не достатньо сформована. При виконанні операцій зазнає труднощів через брак знань та недостатню сформованість навчальних навичок. Має слабкий словниковий запас. Мовлення не завжди зв`язне та обґрунтоване. Не вміє писати під диктовку, допускає помилки граматичного та орфографічного характеру. Не завжди може виконувати завдання самостійно, часто потребує додаткового пояснення, допомоги вчителів, вихователів. Дівчинка спокійна, товариська, швидко йде на контакт, з повагою ставиться до старших. З матір`ю дитина зв`язок не підтримує. [PERSON] відвідала доньку лише один раз 21.05.2019 року. В протоколі медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 125 від 29.10.2018 року складено КЗ «Більмацька центральна районна лікарня» Більмацької районної ради Запорізької області зазначено, що [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Згідно актів обстеження умов проживання від 29.10.2018 року, від 25.03.2019 року, від 27.03.2019 року та від 25.04.2019 року проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за вказаною адресою разом з відповідачкою проживають її співмешканець [PERSON] та донька [PERSON] Умови проживання мінімальні. Мати в стані алкогольного сп`яніння, в будинку не прибрано. Співмешканець теж в нетверезому стані, веде себе неадекватно і агресивно. Дитини вдома немає, вона знаходиться в рідної тітки [PERSON] В будинку неприємний запах, дуже брудно, посуд брудний, запас продуктів харчування відсутній, ліків немає. Дитяча кімната перетворена на звалище речей. В хаті холодно, не опалюється. В спальні знаходяться дві порожні пляшки з під горілки, залишки продуктів та розкидані навколо речі. Відсутні нові дитячі речі та спальне місце для дитини. Відповідно до акту від 02.11.2018 року [PERSON] прийнято до КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради в зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дитини. В листі КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради № 04/0208 від 13.01.2016 року зазначено, що малолітня [PERSON] направлена службою у справах дітей Куйбишевської РДА в зв`язку з бродяжництвом. З 22.12.2015 року вона перебуває на повному державному забезпеченні. Соціально-побутові навички дитини розвинені недостатньо. Розумовий розвиток дитини не відповідає віковим нормам, запас знань обмежений. Дівчинка має низький рівень розвитку пізнавальних процесів. На заняттях в центрі пасивна, нові знання засвоює повільно. За період перебування дитини у центрі мати один раз відвідувала доньку 29.12.2015 року, не виявляла ініціативу щодо співпраці з спеціалістами центру. [PERSON] відповідно до заяви, справжність підпису на якій засвідчено 13.05.2019 року приватним нотаріусом Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області, відмовилася від виховання і утримання своєї доньки [PERSON] , не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав та встановлення опікунства. Відповідно до висновку Більмацької районної державної адміністрації № 01.1-16/0526 від 16.07.2019 року встановлено факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків та зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні дитини [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Європейський суд з прав людини в п. 50 рішення у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року звернув увагу на те, що зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки. При винесенні рішення суд також враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991 року, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З наведених встановлених судом обставин справи слідує, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не спілкується та не відвідує дитину; не займається її вихованням, не створює умов для проживання дитини з нею; не приймає участі у її утриманні; не цікавиться станом здоров`я, умовами перебування, потребами дитини, що свідчить про ухилення нею від виконання батьківських обов`язків. Також суд бере до уваги і позицію відповідачки, яка позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України також є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Беручи до уваги викладене, суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дитини. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, то з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 7, 150, 164, 165 СК України,

Outcome: approved