Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 38 633 грн. 03 коп. та судові витрати, пов'язані із сплатою судового збору 386 грн. 33 коп. В обґрунтування позовних вимог вказується, що відповідно до укладеного 26 вересня 2007 року договору, [PERSON] отримала кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем договірних зобов'язань виникла заборгованість, яка станом на 19 травня 2013 року становить 38 633 грн. 03 коп. і складається із заборгованості: по кредиту - 5 000 грн. 00 коп., процентам за користування кредитом - 19 340 грн. 17 коп., комісії за користування кредитом - 11 977 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., та штрафу (процентна складова) - 1 815 грн. 86 коп. В судовому засіданні представник позивача - Мазурок А.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що споживчий кредит був наданий терміном на 1 рік, а тому строк позовної вимоги позивачем пропущено. Просила в задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір (у формі Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою) за яким остання отримала кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Не визнаючи позовні вимоги відповідач доводить, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Однак, дані доводи суд не приймає до уваги. Так, в заяві від 27 вересня 2007 року, [PERSON] вказує, що ознайомилася та згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг. Своїм підписом підтвердила факт про надану повну інформацію про умови кредитування в ПриватБанку. Також, вона виразила свою згоду, що ця Заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг визначено, договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо впродовж цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той же строк. Доказів, які б свідчили про припинення дії договору відповідачем не надано, відтак строк позовної давності не пропущено. Таким чином, умови договору [PERSON] належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно розрахунку станом на 19 травня 2013 року, заборгованість [PERSON] становить 38 633 грн. 03 коп. і складається із заборгованості: по кредиту - 5 000 грн. 00 коп., процентам за користування кредитом - 19 340 грн. 17 коп., комісії за користування кредитом - 11 977 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., та штрафу (процентна складова) - 1 815 грн. 86 коп. Дана заборгованість підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу не надано, а тому, судом він приймається як достовірний. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення документально підтвердженні судові витрати в розмірі 386 грн. 33 коп. На підставі ст. 526, 527, 1054 ЦК України,

Outcome: approved