Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що предметом позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 102384, вчиненого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 15.07.2021, щодо стягнення з нього заборгованості на користь відповідача. 29.09.2021 приватним виконавцем Лиманським В.Ю. було відкрито виконавче провадження № 66975353 на підставі виконавчого напису № 102384, вчиненого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 15.07.2021. Вважає вчинення виконавчого напису таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, на підставі документів, наданих відповідачем нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Тому позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 07 жовтня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за № 102384 від 15.07.2021 р., про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» у розмірі 14237,00 грн. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2021 року відкрито провадженні у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, вирішено питання про витребування доказів від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., а саме: належним чином завірені копій документів та матеріалів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 102384 від 15 липня 2021 року; про витребування у приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження № 66975353. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 02 грудня 2021 року із учасників справи вилучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 02 грудня 2021 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 76). Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» повторно у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України (а.с. 24, 25, 37, 75, 82-83, 91-92). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський В.Ю. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до положень ч.6 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомляв (а.с.19, 26, 36,84,86, 94). 30 грудня 2021 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного. 15.07.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за № 102384, відповідно до якого у безспірному порядку з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Файна Готівка» (якому ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги, якому в свою чергу ТОВ «Качай гроші» відступлено право вимоги за кредитним договором) заборгованість у загальній сумі 14237,00 грн., за кредитним договором №00-370407 від 22 липня 2019 року за період з 16.06.2021 року по 02.07.2021 року включно (а.с. 72 зворот). 15 вересня 2021 року ТОВ «Файна Готівка» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. із заявою про примусове виконання рішення та в заяві просили відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 102384 від 15.07.2021 (а.с. 72). У зв`язку з примусовим виконанням вищевказаного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. від 29 вересня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66975353 (а.с.71). Також постановами приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. від 29 вересня 2021 року було звернено стягнення на доходи [PERSON] , накладено арешт на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, стягнуто основну винагороду у розмірі 1423,70 грн., визначено мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 452,00 грн. (а.с.66-70). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. від 21 жовтня 2021 року було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису № 102384 від 15.07.2021 року до розгляду справи № 426/2980/21 по суті (а.с.65). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2021 року від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. були витребувані докази по справі. З листа в.о. директора Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України (вих. № 116159/139523-22-21/19.1.5 від 29.11.2021 року) вбачається, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 3897/5 від 01.11.2021 на підставі рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 року № 4 та на підставі підпунктів «е», «з» та пункту « і» пункту 2 ч.1. ст. 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, та набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні нею нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 07.11.2005 року за № 6014 на ім`я [PERSON] , анульовано. Нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Грисюк О.В. припинена з 02.11.2021 року (а.с.96). Ухвала суду від 11 жовтня 2021 року в частині витребування доказів від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. залишилася невиконаною, витребувані судом докази на виконання ухвали суду від 11 жовтня 2021 року від нотаріуса до суду не надходили. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті суд враховує наступні норми Закону. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті суд враховує наступні норми Закону. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р.№ 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 102384 від 15 липня 2021 року встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. за № 1172. Таким чином, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 15 липня 2021 року повинна була врахувати, що станом на 15 липня 2021 р. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, є нечинні. Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Суду не було надано ані відповідачем, ані приватним нотаріусом, ані приватним виконавцем добровільно або на виконання ухвали суду доказів того, що кредитний договір №00-370407 від 22 липня 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та [PERSON] був нотаріально посвідчений, оригінал якого було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Також суд зазначає, що відповідачем не було надано до суду жодних доказів того, що ТОВ «Файна Готівка» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором №№00-370407 від 22 липня 2019 року. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності необхідних для вчинення такого напису документів. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат"у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач отримував від банку чи його правонаступника письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги стягувача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Приватний нотаріус Грисюк О.В. при вчиненні виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по платежу, чим порушив норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», та п.1 Переліку. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 15 липня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі № 102384, за яким стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» в розмірі 14237,00 грн., а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. за звернення до суду з позовною заявою та 454 грн. 00 коп. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, а всього 1362 грн. 00 коп., оскільки позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Стосовно застосованих у цій справі заходів забезпечення позову суд зазначає, що згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved