Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 20 жовтня 2016 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Під час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. При розірванні шлюбу не було визначено місця проживання дітей. Після розлучення і до цього часу діти проживають разом з нею в житловому будинку, що належить її батькові. Вона любить своїх дітей, слідкує за станом їх здоров"я, розвитком і спроможна забезпечити їх всім необхіднім. Відповідач безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов"язків та не цікавиться станом здоров"я дітей та їх розвитком, останні три місяці не надавав зароблені кошти на потреби сім"ї. Тому просить позов задовольнити, а саме визначити місце проживання дітей з нею та стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку до повноліття дітей на кожну дитину. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник органу опіки та піклування Свалявськї РДА [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Свалявського районного суду від 20 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки № 1243 від 17.10.2016 року виданої виконкомом Родниківської сільської ради [PERSON], [INFO], мешканці с.Родниківка, 141, про те, що діти проживають із мамою, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Так, згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. У судовому засіданні не встановлені і належними доказами не підтверджені виняткові обставини, які можуть вплинути на розлучення дітей з матір'ю, а тому суд дітей [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] залишає проживати разом з матір»ю. Також встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Статтею 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Будь-яких доказів про стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність інших обставин, що мають значення, позивач суду не надала. Враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial