Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.03.2015 рокув розмірі 24088 грн. 51 коп., посилаючись на те, що відповідач звернувся до них з метою отримання банківських послуг у звязку із чим підписав заяву згідно якої отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керувався п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Стверджують, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, але відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконує, заборгованості не сплачує. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то позивач змушений звернутися до суду. Просять позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю. Просить позов задоволити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за адресою місця реєстрації проживання, на адресу суду повернувся конверт у звязку із закінчення терміну зберігання, що вважається належним повідомленням особи про розгляд справи, а тому суд приходить до висновку, що відповідач не зявився без поважних причин, не повідомивши про причини неявки. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , не зявився в судове засідання без повідомлення причин , не подав відзив , а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки сторони по справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Цивільні права і обовязки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обовязковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у звязку із чим підписав заяву № б/н від 27.03.2015 року згідно якої отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач свої обовязки за договором не виконує, заборгованості згідно умов вказаного договору не сплачує. Згідно розрахунку заборгованості представленого позивачем вбачається, що відповідач станом на 18.07.2017 року за кредитним договором б/н від 27.03.2015 року заборгував позивачу 24088 грн. 51 коп., з яких: - 7816,02 грн. тіло кредиту; - 7677,19 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; - 6972,04 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1123,26 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Суд погоджується із розрахунком заборгованості представленим позивачем, вважає такий арифметично вірним. Внаслідок вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача є цілком обґрунтовані та підлягають до задоволення, а саме, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача 24088 грн. 51 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.03.2015 року. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 1600,00 грн. судового збору, що вбачається з платіжного доручення № PROM1B5ZGS від 31.08.2017 року, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в користь позивача із відповідача. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк".

Outcome: approved