Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання договору поруки №143051 від 19.09.2007 року припиненим. Позов обґрунтовувала тим, що згідно п. 10.15 Договору про надання споживчого кредиту № 11219033000 від 19.09.2007 року, місце виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором є відділення 252 АТ «УКСИББАНК», а саме м Одеса. Італьянський бульвар, буд.11. Споживчий кредит був наданий АКІБ «УкрСиббанк» (правоприємник АКІБ - АТ) в особі начальника відділення № 252 Другого Одеського управління Південного регіонального департаменту АКІБ «УкрСиббанк» на підставі довіреності від 29.12.2006 року посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацькою В.А. На виконання розділу 2 Договору 1, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки за № 143051 від 19.09.2007 року. Отже, договір поруки за № 143051 від 19.09.2007 року витикає і невід`ємно пов`язаний із договором споживчого кредиту за № 11219033000 від 19.09.2007 року. Під час ознайомлення 02.04.2019 року представником [PERSON] із матеріалами користування споживчим кредитом № 11219033000 від 19.09.2007 року, розрахунком пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, стало відомо наступне. АКІБ «УкрСиббанк» із 19.03.2008 року, в односторонньому порядку збільшив процентну ставку споживчого кредиту із 10,5 % (відсотків) до 21 % (відсотка), без повідомлення про це в установленому Договором порядку, поручителя - [PERSON] , що призвело до збільшення відповідальності поручителя. Про існування заочного рішення Приморського районного суду від 10.05.2011 року по справі № 2 - 306/11 дізналась лише після того, як із її пенсії почали відраховувати 20 % (відсотків) від належної їй суми - 1714,00 грн. Ні яких розрахунків заборгованості по процентам за користування споживчим кредитом № 11219033000 від 19.09.2007 року, з рахунком пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами до цього часу на не отримувала. Крім того, під час підписання договору поруки за № 143051 від .09.2007 року, відповідачем її не було ознайомлено із умовами надання споживчого кредиту за № 11219033000 від 19.09.2007 року [PERSON] . Так, 19.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» в особі в.о. начальника відділення № Другого Одеського управління Південного регіонального департаменту Рубцової .В., яка діяла на підставі довіреності від 29.12.2006 року посвідченої приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Главацьким В.А., зареєстрована в реєстрі за 3752, та позичальником було укладеного договір про надання споживчого кредиту за № 11219033000 (Далі Договір1). Згідно п1.1. Розділу 1 Договору 1, відповідач зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язувалась прийняти грошові кошти в сумі - 92 000,00 доларів США. Відповідно до п 1.2.1 Договору 1, Позичальник зобов`язався повернути суму кредиту до 19.09.2027 року. [PERSON] зобов`язувалась повернути Відповідачу суму кредиту та сплачувати проценти ануїтетними платежами у розмірі 920,00 доларів США. Як вбачається з п. 1.3.1 Договору 1, за користування кредитними коштами у межах встановленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 10.5 % відсотків). У випадку, якщо Відповідач не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченого п. Договору 1. застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором 1 в попередньому періоді. Згідно п. 1.3.2 Договору 1, сторони домовились, що умовами Договору 1 може бути встановлено новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої обставин, передбачених у п. 10.2 Договору 1. Як вбачається з п. 8.1 Договору, у випадку порушення зобов`язання Позичальником в частині не сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено Договором 1. на прострочену суму основного боргу Відповідач нараховує підвищену процентну ставку, в розмірі діючого процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 6,7 % (відсотків). Згідно п. 1.3.1 Договору 1 - процентна ставка 10,5 %, відповідно до п. 8.1 процентна ставка збільшується із 10,5 %, ще на 6,7 % і має становити - 17.2 % (відсотки). Позичальник припинив сплачувати ануїтеті щомісячні платежі із 19.03.2008 року. Згідно розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом, Відповідач із 19.03.2008 року, на виконання п.п. 8.1, 10.2 Договору 1, рахує збільшено процентну ставку. Проте, в порушення приписів п. 8.1 Договору 1, збільшена процентна ставка становить - 21 % (відсоток), замість 17,2 %. Згідно п. 10.2 Договору 1, відповідно до вимог ст. 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії Договору 1, Відповідач відповідно до умов п 1.3.1 Договору 1 може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання із будь яких обставин, а саме: порушення Позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов Договору 1 та/або умов Договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Договором 1. Відповідно до п. 10.2 Договору 1. Сторони погодили, що при настанні будь - якої із обставин, передбачених частиною п. 10.2 Договору 1, Відповідач може збільшити розмір Процентної ставки за Договором в наступному порядку. -Відповідач не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою Позичальника; -такий новий розмір процентної ставки за Договором 1 починає застосовуватися з дати, що буде вказана у Повідомленні Відповідача до Позичальника, без укладення Сторонами відповідної угоди про внесення змін до Договору 1. На виконання умов п. 2.1 Розділу 2 Договору 1 між відповідачем та [PERSON] було укладено договір поруки за № 143051 від 19.09.2007 року (далі Договір 2). За умовами п 2.1 Договору 2. Відповідач не вправі без згоди Поручителя змінювати Основного Договору (Договору 1) з Позичальником, внаслідок чого збільшується відповідальності Поручителя ( [PERSON] ). Під згодою «Поручителя» Сторони розуміють візування Поручителем змін до основного Договору 1 (шляхом поставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди ми змінами та/або шляхом обміну листам, факсимільними повідомленнями та/або укладанням Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. Як вбачається із вище викладеного, Відповідачем в односторонньому порядку було збільшено процентну ставку до 21 % із 19.03.2008 року. Згідно вище вказаних пунктів Договору 1, збільшена процентна ставка в 21 % не була передбачена Договором 1, а тому відповідач повинен був вчини дії виписані у п. 10.2 Договору із 05.03.2008 по 19.03.2008 року. Про збільшення процентної ставки, в тому числі відповідачем не було повідомлено і поручителя (Позивачку), чим було порушено п. 2.1 Договору 2. Позивачка не отримувала від Відповідача рекомендованого листа із повідомлення про збільшення процентної ставки із 10,5 % до 21 % до 19.03.2008 року. Позивачка ні яким чином не надавала згоди Відповідачу на збільшення відповідальності Поручителя, а тому такі дії Банком були вчиненні в порушення п 2.1. Договору 2 та п. п. 1.3.1. 8, 10.2 Договору 1. Під час ознайомлення із матеріалами цивільної справи № 2-306/11, такі рекомендовані листи Банка на адресу Позивачки теж були відсутні. За підрахунками позивача, у зв`язку зі збільшенням із 19.03.2008 року процентної ставки до 21 %. відповідальність Поручителя збільшилась на 850 доларів США від суми кредиту, яка мала бути за ставкою 10.5 %. Позивачка є інвалідом третьої групи із 2015 року у зв`язку із ураженням опорно-рухового апарату, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА, яка видана безстроково. У зв`язку із інвалідність отримує пенсію у розмірі 1714,18 грн., а із березня 2019 року отримує вже 1882,37 грн. Як вбачається із виписки епікрізу з історії хвороби № 2460 - 198 III - М 19.1, у позивачки втрата працездатності. В силу вище викладених обставин. Позивачка обмежена в можливості заробляти достатньо, а кошти із пенсії їй потрібні для придбання ліків, проходження магнітотерапії та оздоровлення. ' Як вбачається із автоматизованої системи виконавчих проваджень, ВП № 57232297 відкрито лише 17.09.2018 року, стягувач ПАТ «Дельта Банк». Постановою від 24.01.2019 року за ВП № 57232297 було стягнуто звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Пенсіє є єдиним доходом та засобом до існування позивачки. Збільшивши із 19.03.2008 року процентну ставку із 10,5 % до 21 % АКІБ «УкрСиббанк» порушив приписи п. 2.1 Договору поруки та Основного зобов`язання, чим збільшив обсяг відповідальності позивачки без її на то згоди. На підставі ухвали Приморського районного суду м Одеса від 29.11.2016 року по справі № 2 - 306/11, було змінено стягувача із АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у зв`язку із купівлею ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за умова договору споживчого кредиту за № 11219033000 від 19.09.2007 року на підставі виписки із договору купівлі - продажу від 07.12.2011 року, зареєстрований за № 5749. Заочним рішенням Приморського районного суду м Одеса від 10.05.2011 року по справі № 2-306/11, було стягнуто із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом № 11219033000 від 19.09.2007 року - 878801,37 грн. Ухвалою Приморського районного суду м Одеса від 19.11.2012 року, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення, заочне рішення від 10.05.2011 року без змін. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05.04.2013 року, апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, змінено заочне рішення лише в частині стягнення судових витрат. Про такі судові рішення позивачка дізналась лише після того, як її представник ознайомився у квітня місяці 2019 року із матеріалами справи № 2 - 306/11. Відповідачем в односторонньому порядку було збільшено процентну ставку до 21 % із 19.03.2008 року. Згідно вище вказаних пунктів Договору 1, збільшена процентна ставка в 21 % не була передбачена Договором 1, а тому відповідач повинен був вчини дії виписані у п. 10.2 Договору із 05.03.2008 року по 19.03.2008 року. Про збільшення процентної ставки, в тому числі відповідачем не було повідомлено і поручителя (Позивачку), чим було порушено п. 2.1 Договору 2. Позивачка наполягає, що не отримувала від відповідача рекомендованого листа із повідомлення збільшення процентної ставки із 10,5 % до 21 % до 19.03.2008 року. Позивачка ні яким чином не надавала згоди відповідачу на збільшення відповідальності Поручителя, а тому такі дії Банком були вчиненні в порушення п 2.1. Договору 2 та п. п. 1.3.1. 8, 10.2 Договору 1. Слід зазначити, що позивач вказує, що під час ознайомлення із матеріалами цивільної справи № 2 - 306/11, такі рекомендовані листи Банка на адресу позивачки теж були відсутні. В зв`язку з зазначеним позивач просить визнати договір поруки за № 143051 від 19 вересня 2007 року укладений між АКІБ «УКРСИББАНК» в особі начальника відділення № 252 Другого Одеського управління Південного регіонального департаменту АКІБ «УКРСИББАНК» Рубцовой О.В., що діяла на підставі довіреності від 29.12.2006 року посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А., зареєстрована в реєстрі за № 3752, новий кредитор ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» та громадянкою України [PERSON] припиненим. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та визнати договір поруки за № 143051 від 19 вересня 2007 року припиненим. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - адвокат Галайчук Г.С. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки позивач був обізнаний про наявність справи № 2-306/11, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень, виготовлених з матеріалів цивільної справи № 2-306/11, а також послався на умові Договору 1 та Договору 2, які підлягають виконанню сторонами. Представники відповідачів Акціонерного товариства «Укрсиббанк» та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у судове засідання не з`явилися про дату, місце та час повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2007 року між ПАТ "УкрСиббанк"та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11219033000, відповідності до умов якого Позивач надав [PERSON] на споживчі цілі кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 92 000,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату укладення договору дорівнювало 464 600,00 гривень 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 10,5 процентів річних. Підписавши Кредитний договір, Відповідач - взяв на себе зобов`язання повертати отриманий кредит у розмірі 920,00 доларів США в день сплати ануїтетних платежів (день сплати ануїтетного платежу - це 19 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобов`язаний сплатити ануїтетний платіж. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою - [PERSON] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , про що 19 вересня 2007 року між Позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. (а.с. 143) Відповідно до ст. 553 ЦК України Поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов`язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником. Згідно з пунктом 1.3. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором (Позивачем) у тому ж обсязі, що й Позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в Кредитному договорі. Згідно з пунктом 1.4. відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною. Ці пункти Договору поруки цілком відповідають ст. 554 ЦК України, в яких зазначено, що при порушенні боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Причини невиконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання Поручителем зобов`язань по даному договору. Згідно п.2.1 Договору поруки кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою Поручителя» Сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатка Поручителя, якщо останній є юридичною особою та отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. Відповідно до пункту 2.2. Договору поруки у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов`язковими до виконання. Однак, взяті на себе зобов`язання за договором поруки [PERSON] також не виконані. Згідно п.5.1 Договору поруки уклавши цей договір Поручитель підтверджує, що: - надані Кредитору Поручителем документи не містять будь-яких недостовірних відомостей, складених/ або отриманих в порядку передбачених чинним законодавством; -повністю розуміє всі умови Основного договору та цього договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ним; - надані Кредитору Поручителем документи не містять будь-які судові розслідування (спори), розслідування з боку державних контролюючих органів, що можуть істотно та/або негативно впливати на фінансовий стан та кредитоспроможність Поручителя; - цей Договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, які є обов`язковими для Поручитиля; - на день укладення Договору відсутні будь-які перешкоди щодо його належного виконання. Заочним рішенням Приморського районного суду м Одеса від 10.05.2011 року по справі № 2-306/11, було стягнуто із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом № 11219033000 від 19.09.2007 року - 878801,37 грн. Ухвалою Приморського районного суду м Одеса від 19.11.2012 року, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення, заочне рішення від 10.05.2011 року без змін. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05.04.2013 року, апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, змінено заочне рішення лише в частині стягнення судових витрат. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов`язується зі зміною забезпеченого зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. Обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання. Відповідно до п. 1.4. додаткової угоди № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11219033000 від 19.09.2007 року (а.с. 147) пункт 10.2 доповнити новим абзацом наступного змісту: У випадках настання обставин: - передбачених підпунктами «а», «б», пункту 10.2 Договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п. 1.3.1 Договору; - передбачених підпунктом «в» пункту 10.2 Договору процентна ставка за Договором збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5 % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1 Договору; передбачених підпунктом «г» пункту 10.2 Договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок Банку за програмами кредитування. Таким чином можливість звеличення процентної ставки по договору до 21% передбачена п. 10.2 згідно Додаткової угоди 1. Беручи до уваги наведене, додаткової згоди поручителя на зміну відсоткової ставки не було потрібно, оскільки збільшення відсоткової ставки відбулося в рамках узгоджених сторонами домовленостей. Посилання [PERSON] на те, що відповідач заздалегідь не повідомив її про збільшення процентної ставки за кредитним договором, тобто змінив зобов`язання, чим збільшив обсяг її відповідальності як поручителя не заслуговують на увагу, оскільки вимога щодо попереднього повідомлення поручителя про зміну процентної ставки за кредитним договором не обумовлена в договорі поруки. Згідно п. 5.1 Договору 2 позивачу відомі умови Основного договору (Договір 1) та Додаткової угоди 1 оформленими одночасно з договором Поруки. У постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі №6-1199цс16 сформульована правова позиція, у якій зазначено, що відповідно до частин 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України. Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини 4 ст. 559 ЦК України, на думку суду, немає. Враховуючи наведене, зокрема те, що є рішення суду, яке набрало законної сили, яким встановлена чинність договору поруки №143051 від 19.09.2007 року, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11219033000 від 19 вересня 2007 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] та [PERSON] , і на цій підставі стягнуто заборгованість на користь кредитора, суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні правові підстав и для визнання вказаної поруки припиненою, а тому у задоволенні позову слід відмовити. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про визнання поруки припиненою. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed