Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності, визнання права власності, покликаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 6/50 частин будинку [ADDRESS] та земельну ділянку, яка перебуває у спільній сумісній власності спадкодавця та відповідачів. При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив у його виданні, оскільки дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності і частка померлому не була виділена. Просить визначити за [PERSON], померлим [INFO] 6/50 часток у спільному сумісному майні, а саме - земельної ділянки на [ADDRESS], визнати за ним право власності на 19/50 часток земельної ділянки на [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву про визначення частки у праві спільної сумісної власності, у якій покликається на те, що він є власником 19/50 частин будинку на [ADDRESS] та земельної ділянки, яка належить йому, відповідачам та позивачу за первісним позовом на праві спільної сумісної власності. Просить припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га на [ADDRESS], визнати за ним право власності на 19/50 часток земельної ділянки. Відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву про визначення частки у праві спільної сумісної власності, у якій покликається на те, що вона є власником 6/50 частин будинку на [ADDRESS] та земельної ділянки, яка належить їй, відповідачам та позивачу за первісним позовом на праві спільної сумісної власності. Просить визнати за нею право власності на 6/50 часток земельної ділянки на [ADDRESS], припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га на [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву про визначення частки у праві спільної сумісної власності, у якій покликається на те, що вона є власником 6/50 частин будинку на [ADDRESS] та земельної ділянки, яка належить їй, відповідачам та позивачу за первісним позовом на праві спільної сумісної власності. Просить визнати за нею право власності на 6/50 часток земельної ділянки на [ADDRESS], припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га на [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просить первісний та зустрічні позови задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні первісний позов визнали повністю, просять первісний та зустрічні позови задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що первісним та зустрічні позови слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зокрема, [PERSON] належить 19/50 частин будинку, [PERSON] належить 6/50 частин будинку, [PERSON] належить 6/50 частин будинку, [PERSON] належить 19/50 частин будинку. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 14 грудня 2009 року, земельна ділянка на [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 21, 22/ У відповідності до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 11 березня 2015 року [PERSON] помер [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №253. /а.с. 5/ У відповідності до ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У відповідності до ч. 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З огляду на наведене, суд вважає, що слід визначити за [PERSON], померлим [INFO] 6/50 часток, за [PERSON] 13/50 часток, [PERSON] 6/50 часток, [PERSON] 6/50 часток, [PERSON] 19/50 часток у спільному сумісному майні, а саме - земельної ділянки, площею 0,0598 га на [ADDRESS] та припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до правової позиції, викладеної у п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Згідно заповіту від 11 серпня 2012 року [PERSON] заповів все його майно [PERSON] /а.с. 6/ Як вбачається із постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №1483/02-31 від 19 серпня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки співвласників у земельній ділянці на [ADDRESS] не визначені. /а.с. 17/ Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], фактично вступивши в володіння 6/50 частками земельної ділянки на [ADDRESS], прийняв спадщину, яка відкрилась у зв'язку із смертю останнього, а тому за позивачем як спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] слід визнати право власності також на 6/50 часток земельної ділянки на [ADDRESS], після смерті [PERSON] Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного та зустрічних позовів знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved