Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 05 жовтня 2018 року звернулися до Київського районного суду м. Полтави з позовом до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста про визнання права користування на законних підставах квартирою. Посилалися на те, що зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], мають на меті приватизувати квартиру та зверталися до Управління майном комунальної власності міста, але було відмовлено у зв'язку з відсутністю ордера на заняття житлової площі. В своїй позовній заяві просили суд визнати за ними, [PERSON] та [PERSON], право користування на законних підставах квартирою [ADDRESS]. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач Управління майном комунальної власності міста 07 листопада 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду. В судовому засіданні представник позивачів повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Зазначив, що всі докази на обґрунтування свої позовних вимог позивачами надані, жодні клопотання не заявляв. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 1958 року народження, у встановленому законом порядку з 22 липня 1986 року зареєструвала своє постійне місце проживання за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] також у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] з 05 липня 2000 року. Також встановлено, що станом на час вирішення даної справи судом житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Полтавська житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, квартира [ADDRESS] в зазначеному будинку належить до комунальної власності. Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивачі обґрунтовують його виниклою необхідністю приватизувати квартиру [ADDRESS]. Разом з тим, в силу норм ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер на жиле приміщення. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 "Про приватизацію державного житлового фонду" наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з аналізу змісту Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" у поєднанні з нормами статей 1, 6, 9, 61 ЖК УРСР, ст. 29 ЦК, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК УРСР права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності, а отже і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї. Аналогічну норму місить пункт 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року N 396. При цьому пунктами 18, 19 цього Положення визначено, що громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім'ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім'ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім'ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім'ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім'ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Довідка про реєстрацію місця проживання видається органом реєстрації відповідно до вимог Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року N 207 (із змінами). Як встановлено судом, позивачі [PERSON] та [PERSON] не мають ордера на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS]. Також дослідженими в справі доказами не встановлено наявність достатніх підстав вважати, що такий ордер було видано на склад сім'ї, що якої входили позивачі [PERSON] та [PERSON] Окрім того, звертаючись до суду з відповідним позовом, позивачі не надали жодних документів, які б підтверджували їх родинні відносини з [PERSON], якій за твердженнями позивачів в 1958 року було надано жиле приміщення у вказаній квартирі. Представник позивачів в судовому засіданні на вимогу суду пояснив, що всі докази на підтвердження позовних вимог подав та не має жодних клопотань щодо залучення чи витребування судом додаткових доказів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що дослідженими в справі доказами дійсно встановлено факт постійного проживання позивачів [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS], але відсутні жодні докази на підтвердження тієї обставини, що таке проживання має місце саме на законних підставах. Окрім того, при вирішенні справи суд також виходить з того, що відповідачі територіальна громада та Управління майном комунальної власності міста, до яких позивачі звернулися з позовними вимогами, жодних прав позивачів не порушували. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. У зв'язку з відмовою позивачам в задоволенні позовних вимог понесені ними судові витрати не підлягають їм відшкодуванню.

Outcome: dismissed