Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 22 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «РЕАЛ БАНК» та [PERSON] укладено Договір овердрафта №ФС-783/09-2-09 з лімітом Овердрафту - 100000,00 грн. На виконання умов договору овердрафту відповідачу було видано грошові кошти у розмірі 100000, 00 грн. Відповідно до п. 1.4. Договору розмір фіксованої плати за користування Овердрафтом складає 18% (вісімнадцять) процентів річних. Згідно до п. 1.3. Договору термін остаточного повернення Овердрафту 21 травня 2014 року. Позивач виконав свої обов'язки з видачі кредиту за вказаним Договором овердрафту належним чином та в повному обсязі. Договором та законом не встановлено права будь-якої сторони на односторонню відмову від зобов'язання та/або зміну його умов. Проте відповідач до виконання умов Кредитного договору поставився недобросовісно та допустив прострочення виконання договірних зобов'язань. Станом на 13 червня 2014 р. відповідач має перед позивачем загальну заборгованість у розмірі 115745,97 грн., з яких: 99977,10 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 4092,21 гривень - заборгованість за простроченими процентами, 10997,58 гривень - заборгованість по сплаті пені за кредитом, 679,08 гривень - заборгованість по сплаті пені за процентами. Вказаними діями Відповідач порушує права та інтереси банка, що потребує застосування судового захисту, зокрема, шляхом стягнення заборгованості за Договором овердрафту. На підставі вищевикладеного позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором. Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 22 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «РЕАЛ БАНК» та [PERSON] укладено Договір овердрафта №ФС-783/09-2-09 з лімітом Овердрафту - 100000,00 грн. На виконання умов договору овердрафту відповідачу було видано грошові кошти у розмірі 100000, 00 грн. Відповідно до п. 1.4. Договору розмір фіксованої плати за користування Овердрафтом складає 18% (вісімнадцять) процентів річних. Згідно до п. 1.3. Договору термін остаточного повернення Овердрафту 21 травня 2014 року. Позивач виконав свої обов'язки з видачі кредиту за вказаним Договором овердрафту належним чином та в повному обсязі. Договором та законом не встановлено права будь-якої сторони на односторонню відмову від зобов'язання та/або зміну його умов. Проте відповідач до виконання умов Кредитного договору поставився недобросовісно та допустив прострочення виконання договірних зобов'язань (а.с. 4-11). Станом на 13 червня 2014 р. відповідач має перед позивачем загальну заборгованість у розмірі 115745,97 грн., з яких: 99977,10 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 4092,21 гривень - заборгованість за простроченими процентами, 10997,58 гривень - заборгованість по сплаті пені за кредитом, 679,08 гривень - заборгованість по сплаті пені за процентами (а.с. 3). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 України наслідками порушення позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Постановою Правління Національного банку України № 295 від 21 травня 2014р. було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ „РЕАЛ БАНК". Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2014р. № 34 уповноваженої особою на ліквідацію ПАТ „РЕАЛ БАНК" призначено Кадирова Владислава Володимировича. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Відповідно до п. 22 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Таким чином, суд розподіляє судові витрати згідно ст.. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1157,46 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved