Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те , що відповідно до укладеного з відповідачем договору б/н від 05.11.2011, остання отримала кредит у розмірі 14000.00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. \~В обгрунтування вимог зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між нt. та банком договір про надання банківських послуг і що підтверджується підписом відповідача у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Посилається, що відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 27.09.2017 року має заборгованість 24894,95 гривень, з яких: тіло кредиту 831.52 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 15734,01 грн., заборгованість по пені та комісії 6667,76 грн., штраф (фіксована частина) 500.00 грн., штраф (процентна складова) 1161,66 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим, про час та місце судового розгляду подав заяву про розгляд спору по суті у відсутності представника, прохаючи позов задовольнити. Також просив стягнути з відповідача на свою користь понесенні ним у справі судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600.00 грн. Відповідач та представник відповідача позов визнали частково, а саме, повністю, що стосується тіла кредиту не заперечували щодо його задоволення, щодо нарахованих відсотків , пені та штрафу заначили, що вони не грунтуються на вимогах закону та просили відмовити в цій частині, оскільки, відповідач користувалася карткою банку, щомісячно погашала кредит та не зрозуміло, звідкиля взалася значна сума нарахованих відсотків та пені, адже банком про будь яку заборгованість їй повідомлень не надходило. Заслухавши доводи відповідача представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 05.11.2011 між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідно до умов якого\~\~ на імя відповідача було відкрито кредитний картковий рахунок, платіжна картка КРЕДИТКА «Універсальна» про надання кредитного ліміту у розмірі 2 000грн. Згідно дублікату чеків відповідач щомісячно поповнювала картку ПриватБанку. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, пені та штрафу. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Обгрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ "Приват Банк" зазначає, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Однак такі доводи позивача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відсутність підпису відповідача на умовах надання кредиту, що має місце з огляду на наявні у матеріалах справи копії такого документа,\~\~ на переконання суду фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. На разі, суд вважає, що зазначення у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані суду Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22.03.2017 (справа № 6-2320цс16). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу. Разом з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідчки на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 831.52 грн., оскільки відповідачка фактично погодилась з наявною заборгованістю у зазначеній сумі і що підтверджується розрахунком позивача та не викликає сумнівів у суду в цій частині вимог, а тому на переконання суду є належним та допустимим доказом такої обставини. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial