Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 28.04.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно умов якого позивач надав у борг [PERSON] 3300,00 доларів США, що еквівалентно 85701,00 грн., згідно довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 14.07.2017 року №М472N64NA2ТLSS3Q строком до 20.06.2016 року, про що останнім була складена розписка. Однак відповідач зобов`язання не виконав, на прохання про повернення боргу не реагує. Станом на 14 липня 2017 року його заборгованість з врахуванням індексу інфляції, 3% річних становить 102981,59 гривень. З врахуванням того, що кошти відповідач отримав та відмовляється їх повернути, просить стягнути з відповідача на свою користь станом на день звернення до суду 14.07.2017 року - 85701,00 гривень основного боргу, 2732,60 гривень - 3% річних та 14547,99 гривень інфляційних витрат, разом 102981,59 грн. та 1029,82 витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 28.04.2016 року позивач [PERSON] надав у борг [PERSON] 3300,00 доларів США, що еквівалентно 85701,00 грн., згідно довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 14.07.2017 року №М472N64NA2ТLSS3Q строком до 20.06.2016 року. Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Верховний Суд України у Правовому висновку у справі за №6-2789 цс16 зазначає, що Договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до вимог ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Форма договору позики, а саме: надана Відповідачем розписка, відповідає вимогам, встановленим ст.1047 ЦК України до договору позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, зокрема, - обов`язок боржника при порушенні договору за грошовим зобов`язанням сплатити 3% річних від простроченої суми, з урахуванням індексу інфляції, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором. Надана відповідачем власноруч написана розписка підтверджує факт наявності між сторонами правовідносин за договором позики, який відповідач не виконує. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved