Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON]звернулися в суд із позовом до Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони є рідними братами, а третя особа, [PERSON] є дружиною їх брата, [PERSON], який помер [INFO]. Стверджують, що в [ADDRESS] знаходиться садибний (індивідуальний) житловий будинок. При житловому будинку є сарай, вбиральня , колодязь та споруди. Даний житловий будинок побудований їх батьками в 1965 році. Зазначають, що їх мама, [PERSON], померла [INFO], а батько, [PERSON], помер [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина на все його майно. Ще до спливу шести місяців, а саме, 21 вересня 1999 року, вони всі три брати, як діти померлого батька та спадкоємці першої черги по закону подали заяву в Жовківську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини та просьбу про видачу свідоцтва на спадщину, зокрема на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. На підставі їх заяви Жовківською державною нотаріальною конторою 21 вересня 1999 року відкрито спадкову справу за № 348/1999 . Вказують, що не дивлячись на те, що вони, як спадкоємці першої черги по закону, своєчасно подали заяву про прийняття спадщини, але до цього часу не отримали свідоцтва про право на спащину по закону, хоча повністю користуються та володіють спадковим майном, тобто житловим будинком. Зазначають, що оскільки володіють та користуються житловим будинком, але не можуть ним розпоряджатися, тому звернулися до Жовківської державної нотаріальної контори з повторною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Жовківська державна нотаріальна контора 05 травня 2017 року винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії покликаючись на те, що ними не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке підлягає реєстрації. На їх звернення в обласне комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації та експерт ної оцінки" про видачу дубліката свідоцтва про право власності на будинок [ADDRESS] повідомило, що станом на 29.12.2012 р. право власності на вищезгаданий будинок не оформлялося, а тому їм було відмовлено у видачі дубліката., отже своє право на спадщину можуть захистити лише в судовому порядку. Позивачі зазначають, що вони є рідними братами і що у них ще був брат [PERSON], який помер [INFO], але у документах є різниця в прізвищах, зокрема у документах одного позивача вказано прізвище [PERSON], а іншого [PERSON]. Чому допущена така помилка їм невідомо і раніше вони на це не звертали уваги, виявили лише тоді, коли розпочали процедуру оформлення спадщини і тому для оформлення спадщини їм необхідно встановити факт родинних відносин, тобто що вони є рідними братами. Вказують, що у зв'язку з тим, що між ними і їх братовою, [PERSON], є не зовсім доброзичливі стосунки , тому їм невідомо яке ставлення до оформлення спадщини після смерті її чоловіка, а їх брата [PERSON], щодо спадщини після смерті їх батька, на яку вони претендують як спадкоємці першої черги по закону в рівних частках. Просять встановити факт родинних відносин, зокрема що [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] є рідними братами та визнати за ними право власності в порядку спадкування на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] по 1/2 ідеальної частини кожному після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO]. Позивачі в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду заяви у яких просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просять задоволити, не заперечують проти винесення заочного рішення. Представник відповідача Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області та третя особа [PERSON] в судове засідання на неодноразові виклики не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак від відповідача Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, позов визнають. А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог п. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт родинних відносин між фізичними особами відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлюється у судовому порядку. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз'яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З позовної заяви вбачається, що встановлення факту родинних відносин потрібно для подальшого визнання права власності на частки майна в порядку спадкування, а тому встановлення факту родинних відносин суд розглядає в порядку позовного провадження. Судом встановлено, що одним позивачем згідно паспорта серії [NUMBER] виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 28.09.1999 року є [PERSON], іншим згідно паспорта серії [NUMBER] виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 22.07.1997 року є [PERSON]. З свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що він народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON], а згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що він народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Тобто в обох позивачів є спільні батько та мати, хоча в одного з позивачів прізвище батька і матері вказано як [PERSON], в іншого [PERSON]. Суд вважає, що різниця у написанні прізвища позивачів в одну літеру є наслідком помилки з боку уповноважених осіб, які заповнювали та видавали документи. Оскільки Куликівська селищна рада Жовківського району Львівської області визнає позовні вимоги позивачів, суд вважає, що у селищній раді містяться точні відомості про родинні зв'язки, а тому суд приходить до висновку, що є підстави встановити факт, що [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] є рідними братами. За таких обставин суд приходить до висновку, що зазначений позивачами факт знайшов своє підтвердження. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на частини житлового будинку в порядку спадкування, слід зазначити наступне. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO], тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Так, ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Той факт, що померлий [PERSON] є батьком позивачів підтверджується свідоцтвами про їх народження та наведено судом вище. Судом детально оглянуто спадкову справу після смерті [PERSON] з якої вбачається, що позивачі 21.09.1999 року зверталися із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, тобто в шестимісячний термін після смерті спадкодавця як це встановлено ЦК Української РСР від 18.03.1963 року. Однак, крім ним, із аналогічною заявою 21.09.1999 року звернувся [PERSON]. Позивачі в позовній заяві самі вказують, що [PERSON] є їхнім рідним братом. А тому суд приходить до висновку, що всі троє, а саме позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх рідний брат [PERSON] прийняли спадщину як спадкоємці першої черги. 3 приводу спадкування Жовківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 348/1999 ще 21.09.1999 року. Із належним чином завіреної копії даної спадкової справи вбачається, що позивачі повторно 04.05.2017 року зверталися із заявою в Жовківську ДНК Львівської області про видачу їм свідоцтва про право на спадщину, однак їм відмовлено у видачі такого свідоцтва із-за відсутності правостановлюючого документу на спадкове майно, про що видано постанову 05.05.2017 року № 711/01-16. Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом пред'явлення власником майна позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності. З довідки виданої Обласним комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки № 1/2388 від 18.04.2017 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року право власності на будинок [ADDRESS] не оформлялося, а тому БТІ не може виготовити його дублікат. Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296\\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Так як позивачі є спадкомцями майна свого батька як його сини, звернулися до нотаріуса в шестимісячний термін після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщину, а тому суд приходить до висновку, що за позивачами слід визнати право власності на частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті їх батька. Однак, суд враховує, що одночасно за приняттям спадщини звернулися в шестимісячний термін після смерті [PERSON] крім позивачів ще їх рідний брат [PERSON]. З копії спадкової справи вбачається, що останній не відмовлявся від спадщини, а тому і він прийняв спадщину. Ч. 1 ст. 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З наведеної норми вбачається, що кожному належить по 1/3 частини спадкового майна. А тому за кожним із позивачів слід визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], а не на 1/2 частину даного будинку з господарськими будівлями та спорудами як просять позивачі у позовній заяві. Останні самі визнають, що у їх брата є дружина, яку ними до справи залучено в якості третьої особи. Вона і діти [PERSON] є спадкоємцями першої черги після його смерті. Жодних доказів факту прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON] позивачами не надано. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON].

Outcome: dismissed