Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовної заявою, в якій просить визнати за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] (Покровській) у м. Житомирі, к за спадкоємцями після смерті чоловіка [PERSON], який помер 03.03.2018 року. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.10.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло № 63898 від 21.10.2015 року, виданого управлінням житлового господарства Житомирської міської ради, приватизовано квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 03.03.2018 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 325552, виданого 05.03.2018 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири за вищевказаною адресою. 08.09.2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову № 83/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії , а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири № 8, що розташована за адресою: м. Житомир, вул.. Щорса (Покровська), № 20-А, у звязку з тим, що не виділено (не визначено) частку померлого [PERSON] у спільній квартирі. Згідно копії довідки №88/02-14 від 17.09.2018 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] 17.08.2018 року заведена спадкова справа № 16/2018 до майна померлого 03.03.2018 року [PERSON] на підставі: заяви про прийняття спадщини від 17.08.2018 року за № 47 від [PERSON] (дружини померлого), заяви про відмову від спадщини від 17.08.2018 року за № 48 від [PERSON] (доньки померлого), заяви про відмову від спадщини від 17.08.2018 року за № 49 від [PERSON] (доньки померлого). Отже, єдиною спадкоємницею [PERSON] є його дружина [PERSON]І, В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначся часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як роз'яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно розяснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у звязку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved