Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» О.Гребенюк звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за користування кредитом в розмірі 200059,27 гривень станом на 28.12.2020 року. В обґрунтування позову зазначено, що 27.03.2009 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно яких отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківську картку. Користуючись кредитом відповідач несвоєчасно й не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість. 21.02.2019 року сторони підписали Додаткову угоду, відповідно до якої Банк здійснив анулювання частини заборгованості, якщо Клієнт (відповідач в даному випадку) здійснить платіж в розмірі та строки, визначені Угодою. Така Угода, відповідно до ст.212 ЦК України укладена під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання зобов`язань, які передбачені договором та п.1.5.Угоди. В разі порушення умов Угоди, настають наслідки, передбачені Договором та чинним цивільним законодавством. Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав в певному обсязі, а Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов Договору, внаслідок чого станом на 28.12.2020 року утворилася заборгованість, яка складається з наступного: - 0,00 грн заборгованість за кредитом; - 6511,05 грн заборгованість за відсотками; - 0,00 грн заборгованість за комісією; - 193548,22 грн заборгованість за пенею, а в цілому заборгованість на загальну суму 200059,27 гривень, в зв`язку з чим Позивач змушений звернутися до суду з відповідними позовними вимогами. 15 березня 2021 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив судовий розгляд справи проводити за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав (а.с. 30-38). Ухвалою Зміївського\~районного суду\~Харківської області\~від 17.06.2021\~на підставі ч.4 ст. 223, ч.1 ст.280 ЦПК України постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішує спір згідно положень ч.8 статті 178 ЦПК України за матеріалами, наявними в цивільній справі. Судом враховується, що в силу вимог ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. В зв`язку з тим, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, вивчивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Повноваження позивача щодо надання банківських послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу та виписці з ЄДРПОУ 14.06.2018, Банківській ліцензії № 22 від 05.10.2011, витягу з нової редакції Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженому постановою КМУ від 05.06.2019 № 594 (а.с.13-18). Згідно Анкети-заяви № 1415060900101111143, 23 квітня 2009 року [PERSON] , [INFO] , звернувся до ЗАТ КБ «Приватбанк» за оформленням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з бажаним кредитним лімітом 500,00 грн та процентною ставкою 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Погашення заборгованості проводиться шляхом внесення коштів на картку клієнтом або шляхом списання коштів з його дебетової картки. Як зазначено в Анкеті, ця Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає Договір про надання банківських послуг (а.с.7) Як вбачається з п.п.1.1, 1.2,1.3., 1.4 Додаткової угоди від 21.02.2019 року, сторони узгодили, що сума заборгованості, що виникла з дати укладення Договору до дати підписання Угоди становить 209324,37 гривень, і Банк здійснює прощення: 0,00 грн відсотків; 0,00 грн комісії; 171522,10 грн- пені; 2222,55 грн штрафу. Строк повернення кредиту до 25.08.2019 року, відсоткова ставка за кредитом становить 0,01% Відповідно до пп.1.5.1 Угоди, клієнт зобов`язувався здійснити платіж на погашення заборгованості по Договору не менше 5336,96 грн на строк не пізніше 21.02.2019 року (тобто не пізніше дня підписання додаткової угоди) Згідно пп.1.5.2 Угоди, подальше погашення заборгованості здійснюється шляхом здійснення щомісячних платежів в розмірі 5040,46 грн протягом 6 місяців Згідно умов п.1.7 підписаної Угоди, в разі порушення Клієнтом строків по погашенню Кредита, визначених пп.1.5.2 Угоди, вся заборгованість за кредитом є простроченою, внаслідок чого, відповідно до п.п.1.6.1 умова про прощення заборгованості, передбачена п.1.2 та про зміну відсоткової ставки, передбачена п.1.4. Угоди не застосовується (а.с.8) До Додаткової Угоди від 21.02.2019 року позивачем додано графік погашення боргу за реструктуризацією, підписаного відповідачем та копія паспорту відповідача (а.с.9-12) Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача за вказаною Додатковою угодою від 21.02.2019 року, станом на 28.12.2020 року, -Залишок поточної заборгованості за тілом кредиту 0,00грн; -Залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту 0,00 грн; -Нараховано процентів на залишок поточної заборгованості 0,00 грн; -Нараховано процентів на залишок простроченої заборгованості 0,00 грн -Загальний залишок заборгованості за процентами 6511,05 грн -Загальний залишок пені за порушення строків розрахунків - 193548,22 грн а всього заборгованість за кредитом становить 200059,27 грн. Дослідивши доводи позовної заяви та надані до неї докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного судочинства, крім іншого, є свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 15\~Цивільного кодексу\~України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За змістом положень ст.12 ЦПК та вище наведених засад цивільного судочинства, нездійснення особою дій на захист свого цивільного права чи інтересу не позбавляє суд обов`язку вирішити спір на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до положень статей 12-13, 77-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відносини у сфері банківського кредитування регулюються, крім іншого, Законом України «Про банки і банківську діяльність», «Про захист прав споживачів», нормами цивільного законодавства, тощо. Згідно п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно зі ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 статті 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). \~Відповідно до\~ст.536\~ЦК України,\~за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний\~сплачувати проценти;\~розмір процентів\~за користування\~чужими грошовими\~коштами встановлюється\~договором,\~законом або\~іншим актом\~цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 23 квітня 2009 року був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідної Анкети-заяви з встановленим кредитним лімітом 500,00 гривень, невід`ємною частиною якого є Пам`ятка клієнта, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи. Позивачем до матеріалів справи не надано всіх невід`ємних складових вказаного Договору, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити істотні умови Договору, визначені законодавством, в тому числі строк дії основного зобов`язання. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Додатковою угодою від 21.02.2019 року в розмірі 200059,27 гривень, яка складається з 6511,05 грн заборгованості за відсотками та 193548,22 гривень заборгованості за пенею. При цьому, заборгованість відповідача за кредитом на момент укладення Додаткової угоди становить 0,00 гривень, і в погодженому сторонами розмірі заборгованості, зазначеному в пункті 1.2. Додаткової Угоди від 21.01.2019 року заборгованість за відсотками становить 0,00 грн. Отже, за змістом статей 536, 1054 ЦК України, боржник зобов`язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами, а тому позивачем на надано належних і допустимих доказів, що підтверджують підстави нарахування відповідачеві відсотків у розмірі 6511,05 гривень. Крім того, згідно статей 546, 549 ЦК України, неустойка (штраф, пеня) є видом забезпечення виконання основного зобов`язання боржником у разі його порушення. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст.610, ч.1 ст.611 ЦК України, обов`язок зі сплати неустойки(пені, штрафу) виникає у боржника внаслідок порушення зобов`язання, тобто його невиконання чи неналежного виконання. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, у відповідача [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати отриманих грошових коштів (тіла кредиту) та процентів за користування чужими грошовими коштами, а отже відсутні підстави щодо застосування правових наслідків порушення основного зобов`язання у виді сплати неустойки, в зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 193548,22 гривень є необґрунтованою. Одночасно, суд звертає увагу на те, що в начебто погодженому сторонами розмірі заборгованості, зазначеному в пункті 1.2. Додаткової Угоди від 21.01.2019 року сума пені становить 171522,1 грн, і підстави її збільшення з наданого позивачем розрахунку заборгованості визначити неможливо. Крім того, згідно п.1 ч.2 статті 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік, строк дії Основного зобов`язання визначити неможливо в зв`язку з ненаданням відповідних доказів, строк дії Додаткової Угоди сплинув 25.08.2019 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові, судові витрати по справі покладаються на позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed