Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнив (а.с. 3-5, 32-35) та в якому просить провести між ним та відповідачами розподіл житлового будинку, що на [ADDRESS], встановити строковий платний сервітут у сумі 200 грн. щомісячної оплати на право проходу відповідачів до своєї частини вказаного вище будинку по належній йому на праві приватної власності земельній ділянці, стягнути з відповідачів заподіяну йому моральну шкоду в сумі 50000 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що він та відповідачі є співвласниками у рівних частках по 1/2 ід. частині житлового будинку, що на [ADDRESS], йому належить квартира [NUMBER], яка знаходиться на першому поверсі, а відповідачам - квартира [NUMBER], розташована на другому поверсі будинку. Вказує, що він та попередній співвласник будинку розділили його в натурі, однак відповідачі недотримуються цього розподілу, не хочуть облаштувати окремого входу до своєї частини будинку, а він в свою чергу не може провести реконструкцію своєї частини будинку. У зв'язку з цим, між ним та відповідачами виникають непорозуміння, сварки. Крім цього, оскільки відповідачі не бажають облаштувати окремий вхід до своєї частини будинку, вони проходять через належну йому на праві власності земельну ділянку, а тому повинні вносити йому щомісячну плату за це шляхом встановлення земельного сервітуту. Зазначає, що в результаті вказаних вище цілеспрямованих дій відповідачів, йому було спричинено значну моральну шкоду, яку він оцінює в 50000 грн. і яка полягає у постійних нервових стресах, погіршенні стану його здоров'я, безсонні. В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат [PERSON] позов підтримали та уточнили. Просять провести розподіл їхнього з відповідачем житлового будинку згідно висновку експерта №17-01/14, складеного 220.01.2014 року судовим експертом [PERSON] Вказали, що у випадку такого розподілу відпаде потреба у праві проходу відповідачів по його - позивача земельній ділянці, а тому вони відмовляються від позовних вимог в частині встановлення сервітуту. Також, при такому варіанті розподілу вони з відповідачами не будуть мати у спільному користуванні вхід до будинку, що раніше призводило до конфліктів та сварок ( протягом 2007-2014 р.р. неодноразово викликались працівники міліції з приводу неправомірної поведінки відповідачів). Крім цього, за варіантом, який пропонують відповідачі, він перестане бути власником існуючого на сьогоднішній день гаражу в цокольному поверсі, що поз бать його місця тримання автомобіля. Зазначили, що також просять стягнути з відповідачів понесені ними судові витрати, зокрема, по сплаті судового збору в сумі 500 грн. та за проведення експертизи в сумі 3978,80 грн. Відповідачі та їхній представник - адвокат [PERSON] позову не визнали і вказали, що не заперечують щодо розподілу їхнього з позивачем житлового будинку за фактичним користуванням. Пропонують провести розподіл будинку за варіантом №?2 висновку експерта № 03-3/13 від 26.03.2013 року. Таким варіантом розподілу передбачено мінімальне відступлення від ідеальних часток і відпадає необхідність будівництва ними окремого входу, що через матеріальну неспроможність вони не в змозі проводити. Що стосується гаражу позивача в цокольному поверсі, який за даним варіантом потрібно буде ліквідувати, то останній має такий на прибудинковій території, а тому не завдасть йому шкоди. Вказали, що ними також було понесено витрати по оплаті експертизи в сумі 2643,60 грн., які вони просять стягнути з позивача на їхню користь. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, заслухавши пояснення судового експерта, перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, що позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON] і [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/2 житлового будинку [ADDRESS], зокрема, позивачу належить квартира [NUMBER], яка знаходиться на першому поверсі, а відповідачам - квартира [NUMBER], розташована на другому поверсі цього будинку. Між сторонами - позивачем та відповідачами постійно виникають конфлікти з приводу користування зазначеним будинком та його допоміжними приміщеннями. Майно учасників спільної часткової власності за наявності спору між ними ділиться в натурі, коли це можливо без нерозмірної шкоди для його призначення. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови від 4 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. У пункті 7 цієї Постанови вказано, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділена відокремлена частина будинку, яка відповідає розміру часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин справи може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учасникові спільної власності, частка якого зменшилася. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). При поділі житлового будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 за №55 поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна (додаток 2). Об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 N 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за N 582/5773 (із змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об'єкти нерухомого майна. Поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Висновком судової будівельно-технічної експертизи №17-01/14 від 20.01.2014 року (а.с. 158-182), складеним судовим експертом [PERSON], визначено 1 варіант розподілу спірного житлового будинку [ADDRESS]. Вартість частини будинку, що пропонується виділити за розробленим варіантом позивачу складає 265833,00 грн., що на 10614,00 грн. більше від ідеальної частки, а вартість частини будинковолодіння, що пропонується виділити за розробленим варіантом відповідачам складає 244605,00 грн., що на 10614,00 грн. менше від ідеальної частки. Реальна частка, виділена [PERSON] у будинку [ADDRESS] становить 52/100 ідеальних частин, а реальна ідеальна частка відповідачів [PERSON] і [PERSON] - становить 48/100 ідеальних частин. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що підтримує складений ним 20.01.2014 року висновок. Запропонований в ньому варіант виділення приміщень в користування співвласникам цього будинку є найбільш раціональним відносно нормативності, функціональності. У випадку, якщо б ним було запропоновано інші варіанти розподілу, то вони б порушували діючі нормативи та стандарти, а також права обох його співвласників. Разом з тим, при визначенні варіантів розподілу ним враховувалась конструкція будинку, а тому, якщо б на сходовій клітці він не передбачив перекриття, то це б порушувало права іншого співвласника і збільшилась невідповідність виділених часток та величина грошової компенсації за таку невідповідність. При таких обставинах суд не бере до уваги посилання відповідачів, що складений 20.01.2014 року експертом [PERSON] висновок порушує їхні - відповідачів права та інтереси а також інші висновки призначених у справі експертиз. Крім цього, відповідно до листа виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №3-32/2685 від 07.05.2014 року, виконком не висловив заперечень щодо проектування та реконструкції житлового будинку між співвласниками, з метою його реального розподілу на дві окремі квартири з окремими входами, згідно з висновком №17-01/14 від 20.01.2014 року, хоча і вказав, що варіант висновку №03-3/13 від 26.03.2013 року є найбільш оптимальним для сторін. З огляду на вказане суд вважає за можливе провести розподіл будинку між сторонами саме у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи №17-01/14 від 20.01.2014 року (а.с. 158-182), складеного судовим експертом [PERSON], оскільки саме цим варіантом також передбачено такий порядок користування приміщеннями між сторонами у спірному будинку, при якому сторони не будуть мати у спільному користуванні вхід до своїх частин, що в минулому приводило багаторічних конфліктів та сварок. Крім цього, суд вважає необґрунтованим посилання відповідачів на необхідність проведення реального розподілу без відступу від ідеальних часток та без грошової компенсації, оскільки законодавчо встановлена можливість поділу з відступом від ідеальних часток та з виплатою грошової компенсації учасникові, який одержав майно, що є меншим, ніж його ідеальна частка. А відтак, невідповідність виділених часток будинку необхідно компенсувати у грошовому виразі, зокрема: відповідачі - власники 48/100 ід. частин отримують, а позивач - власник 52/100 ід. частини - сплачує 10614 грн. компенсації. Що стосується позовної вимоги позивача про стягнення на його користь заподіяної йому моральної шкоди в сумі 50000 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, згідно вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Сду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою розуміється втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих особі незаконними діями або бездіяльністю. Крім цього, обов'язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою особи. Однак позивачем на надано жодних доказів заподіяння йому діями відповідачів моральної шкоди та встановлення причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідачів, а тому в цій частині позову необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути частину понесених ним судових витрат, зокрема, по сплаті судового збору в сумі 300,00 грн. (зі сплачених 500 грн.) та вартості експертизи в сумі 1200,00 грн. (зі сплачених 3978,80 грн.), а всього 1500,00 грн. понесених судових витрат. При цьому, суд також враховує, що відповідачами також було понесено витрати по оплаті призначеної експертизи в сумі 2643,60 грн., а тому в решті позовних вимог [PERSON] в цій частині необхідно відмовити. Крім цього, оскільки позивачем при подачі позову сплачено лише 500,00 грн. судового збору в дохід держави, відповідачам виділено у власність частину будинку вартістю 244605,00 грн., а тому з відповідачів у рівних частках підлягає стягненню в дохід держави недоплачена сума судового збору в розмірі 1946,05 грн.

Outcome: approved