Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.08.2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. В шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO], яку за рішенням суду залишено на проживанні з матір'ю. Після розлучення відповідач не надає коштів на утримання доньки. Враховуючи що він офіційно працює, має постійний дохід, просить стягувати з нього аліменти в її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю та подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.08.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітню дитину [PERSON], [INFO] залишено на проживанні з матір'ю [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 березня 2005 року сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час офіційно працює, має стабільний дохід, що визнано сторонами в судовому засіданні. Тому дана обставина, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Про способи виконання обов`язку утримувати дочку в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання доньки, оскільки він на даний час працює. Тому з відповідача слід стягувати аліменти в частці від його заробітку. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За приписами ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в користь позивачки на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи з 07 жовтня 2014 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved