Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 червня 2008 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 47. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя у них не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, вони не розуміють одне одного. Відповідач зловживає спиртними напоями внаслідок чого не контролює свої дії та вчинки стосовно неї та тещі. Крім цього, відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить стягувати з відповідача аліменти по 1/4 частині всіх видів його доходів на кожну дитину. В ході розгляду справи позивачка подала заяву, в якій просила стягнути з відповідача аліменти по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнав позов в частині розірвання шлюбу, щодо стягнення аліментів, то просив визначити розмір аліментів відповідно до Закону. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 21 червня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 47. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, подружжя проживає окремо одне від одного, а отже шлюб між ними існує лише формально. Крім того, визначений судом строк для примирення подружжя позитивно не використало. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та їхнім дітям, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Також встановлено, що відповідач належним чином не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обов"язок утримувати дітей є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач постійної роботи не має. При визначенні розміру аліментів суд з врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, а саме у відповідача відсутні інші діти, стан здоров"я дітей та платника аліментів є задовільними, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 800,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial