Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом 05.08.2015 року, в подальшому уточнивши вимоги в редакції від 17.10.2016 року, просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» заборгованість за спожиту, але не обліковану електричну енергію в сумі 1092 грн. 93 коп., а також 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в сумі 57 грн. 57 коп., збитки від інфляції у розмірі 840 грн. 81 коп.; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що відповідачі є побутовими абонентами та споживачами послуг, що надаються позивачем за адресою: [ADDRESS], за якою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 13.05.2013 року в ході проведення перевірки дотримання споживачем Правил користування електричною енергією для населення (надалі за текстом - ПКЕЕН), за вказаною адресою надання відповідачам послуг, працівниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було виявлено порушення п.48 ПКЕЕН, що виразилось у самовільному підключенні після відключення через прилад обліку. За фактом виявленого порушення складено акт, підписаний трьома представниками відповідача, на підставі якого у відповідності із Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику, виконано розрахунки суми збитків за період з 25.10.2012 року по момент виявлення порушення - 13.05.2013 року на суму 1092 грн. 93 коп., яку представник позивача і просив стягнути з відповідачів в примусовому порядку, а також нараховані на суму боргу в порядку ст.625 ЦК України збитки за несвоєчаснек виконання зобов"язань - 3% річних в сумі 57 грн. 57 коп. та збитки від інфляції у розмірі 840 грн. 81 коп. В судовому засіданні представники позивача, кожен окремо, пред'явлені уточнені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні та дійсності факту допущення відповідачами порушення ПКЕЕН, що виразилось у самовільному підключенні до електромережі після відключення через прилад обліку, що призвело до спричинення ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» збитків на суму 1092 грн. 93 коп., розмір яких вони вважали вірно розрахованим та доведеним, а не підписаний відповідачем [PERSON] акт про порушення ПКЕЕН розцінють як дійсний та достатній доказ вини відповідачів, враховуючи, що остання не дала можливості скласти акт відразу після встановлення порушення. Крім того вважали, що не зважаючи на не відповідність обставин, викладених в мотивувальній частині рішення суду від 28 жовтня 2004 року, а саме помилковості зазначення наявності порушення відповідачем [PERSON] ПКЕЕН за адресою: [ADDRESS], суду надано достатньо доказів правомірності відключення подачі електроенергії за адресою: [ADDRESS], самовільного підключення відповідачами до електромережі та. як наслідок, неправомірного споживання електроенергії за останньою адресою. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, подавши до суду письмові заперечення, в яких вказала, що не мало місце самовільне підключення відповідачем до електромережі після відключення через прилад обліку, а отже відповідач[PERSON] не порушував ПКЕЕНза вказаною адресою, про що зазначено в сфальсифікованому акті, який було складено не в присутності відповідача [PERSON], враховуючи протиправність дій представників позивача відносно останньоїпри проведенні перевірки дотримання ПКЕЕН. Відсутність порушень відповідачем[PERSON] вказаних правил підтверджується актом про виконання технічної перевірки енергопостачальною компанією від 15.02.2013 року, відповідно до змісту якого представником позивача було проведено заміну електролічильника №1397149 на лічильник №1632281, при цьому порушення ПКЕЕН ПУЕ не виявлено, лічильник опломбовано, подачу електроенергії не припинено. Також вказала, що відповідною комісією позивача акт про порушення ПКЕЕН розглянуто за відсутності її довірителя, що порушує права останнього, а також п.53 ПКЕЕН, та є підставою для визнання недопустимими доказами наданих позивачем акту №Д 013644 від 13.05.2013 року, розрахунку до нього та протоколу комісії №129 від 04.06.2013 року. Разом з тим вважає, що свідченням не порушення відповідачем [PERSON] ПКЕЕН є вчасне внесення ним оплати за спожиту електроенергію. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, подавши до суду письмові заперечення, в яких посилалась на аналогічні обставини, викладені представником відповідача [PERSON] Крім того вважає, що позивач сфальсифікував припинення електропостачання 25.10.2012 року у зв'язку з наявністю заборгованості за електричну енергію, нараховану на підставі Акту №00000217 від 27.01.2002 року, що не має ніякого відношення до відповідачів [PERSON] та [PERSON], оскільки таку заборгованість стягнуто з відповідача [PERSON], враховуючи, що відсутні відповідні документи про підтвердження попередження споживачів про здійснення відключення електроенергії 25.10.2012 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав думку та позицію свого представника, а також позицію та доводи представника відповідача [PERSON], та просив суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі з обставин, зазначених представниками. При цьому пояснив, що він за вказаною адресою не проживає, хоча квартира, в якій проводилась перевірка належить на праві спільної сумісної власності йому та його братові - відповідачу [PERSON], який має заборгованість перед позивачем за надані послуги. До перевірки рішенням суду були розділені рахунки по сплаті комунальних послуг між ним та його братом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свого представника та просила суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідач [PERSON], допитана в судовому засіданні як свідок, показала суду, що дійсно 13.05.2013 року за місцем її мешкання, за адресою: [ADDRESS], прийшли троє жінок, котрі відрекомендувались працівниками ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" для проведення перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН. Вони спочатку діяли протиправно та повідомили їй, що у неї наявне порушення ПКЕЕН, яке полягало у самовільному підключенні після відключення через прилад обліку, та почали їй погрожувати. Будучи впевненою у відсутності будь-яких порушень, вона виштовхала перевіряючих за двері. Згодом, зі слів сусідів вона дізналась, що вказані представники позивача склали відносно порушення акт, примірник якого залишили в її поштовій скриньці. Раніше рішенням суду були розділені рахунки по оплаті комунальних послуг між її синами - співвласниками квартири - [PERSON], який має заборгованість перед позивачем, та [PERSON]. В квартирі, де вона мешкає, розділене електропостачання, в частині квартири, що належить [PERSON] - електропостачання відсутнє, а отже вона мешкає в частині квартири, що належить відповідачу [PERSON]. Вона не має заборгованості за спожиту електроенергію, оскільки постійно сплачує за неї. В 2013 році за вказаною адресою представниками позивача була здійснена заміна одного лічильника, за що нею було сплачено 109 грн., при цьому порушення ПКЕЕН виявлено не було, а електропостачання через замінений прилад обліку на квартиру не припинялось. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини його не явки суду невідомі, що не перешкоджає розгляду справи. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], кожна окремо пояснили, що 13.05.2013 року вони проводили планову перевірку дотримання споживачами ПКЕЕН по [ADDRESS] по вказаній вулиці, в присутності відповідача [PERSON], яка спочатку не заперечувала проти проведення перевірки, в ході проведення якої було встановлено, що споживачі самовільно підключенні після відключення через прилад обліку, що був на час перевірки належно опломбований, оскільки за їх даними до вказаного помешкання енергопостачання було відключене. Після намагання представником позивача [PERSON] з'ясувати причину підключення до приладу обліку, шляхом зрізання пломби на лічильнику, та подальшого відключення квартири від електропостачання, відповідач [PERSON] почала себе агресивно поводити та виштовхала їх з квартири. В той день вони склали акт про порушення відповідачем [PERSON] ПКЕЕН. Ніяких протиправних дій відносно відповідача [PERSON] вони не чинили, про що також надавали пояснення працівникам міліції, які приходили до них на підприємство наступного дня. За вказаною адресою: [ADDRESS], від електропостачання за їх даними було відключено шість квартир споживачів. При відключенні споживачів від електропостачання будь-яким способом повинен складатися акт, один примірник якого залишається у споживача. Відключення за вказаною адресою було проведено 25.10.2012 року, згідно відомості про відключення. За даною адресою не було укладено договір на постачання електроенергії. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши всі матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по ? частині кожному, належить [ADDRESS] що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №32245916 від 29.11.2011 року (а.с. 80) та обставинами, встановленими рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2013 року (а.с. 143), що відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає окремому доказуванню. Починаючи з 13.05.2013 року та на момент ухвалення судом рішення по справі за вищевказаною адресою мешкає відповідач [PERSON], що визнано сторонами по справі, а отже в контексті ч.1 ст. 61 ЦПК України не потребує окремого доказування. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На підставі договорів, укладених позивачем про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, останній від 19.06.2007 року, за вказаною адресою був відкритий розрахунковий рахунок [NUMBER] та здійснювалась поставка електроенергії (а.с. 89, 90). Враховуючи характер спірних відносин, які склались в сфері постачання та користування електроенергією, суд приходить до висновку, що вони регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі Методика). Також встановлено, що 13.05.2013 року за адресою: [ADDRESS], працівниками позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в присутності відповідача [PERSON], було проведено перевірку дотримання споживачем ПКЕЕН, що сторонами в судовому засіданні не оспорюється, в результаті якої представник позивача вважає, що зазначеними вище працівниками виявлено порушення ПКЕЕН, що виразилось у самовільному підключенні після відключення через прилад обліку, заводський номер якого 1632281. За результатами даної перевірки працівниками позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складено акт №Д 013644 від 13.05.2013 року (а.с. 3), від підпису та отримання якого відповідач [PERSON] відмовилась, вважаючи, що вона не здійснювала самовільне підключення через прилад обліку, оскільки до проведення перевірки позивач не здійснював відключення від мережі електропостачання приладу обліку, а саме лічильника, з показань якого вона здійснює оплату за отриману електроенергію, а отже вона не порушувала ПКЕЕН, враховуючи, що вона повністю сплатила за спожиту електроенергію, що підтверджується показами відповідача [PERSON], наданими в судовому засіданні як свідком, та квитанціями (а.с. 18-30). При цьому відмова та її підстави від отримання відповідачем [PERSON] примірника зазначеного акту №Д 013644 від 13.05.2013 року, підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], наданими в судовому засіданні. Однак суд не може погодитись з позицією представника позивача про доведеність начебто встановленого ним порушення з боку відповідачів п.48 ПКЕЕН, оскільки висновки, викладені працівниками позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в акті №Д 013644 від 13.05.2013 року, грунтуються на даних, які містяться в неналежних письмових доказах, наданих самим позивачем, що також підтверджується наданими в судовому засіданні показами останніх, а саме: -завданням на виконання робіт по відключенню побутових споживачів №1522 від 25.10.2012 року, яке суд, враховуючи вимоги ч.1 ст. 58 ЦПК України, вважає неналежним доказом, оскільки даний документ не містить інформацію за допомогою якої можливо встановити фактичну дату та час відключення, спосіб відключення, номер пломби, якою зафіксовано відключення відповідачів від електропостачання за адресою: [ADDRESS]; -загальною карткою відомостей особового рахунку [NUMBER], перереєстрованого на [PERSON], яка містить у розділі об'єкти обліку відомості про відключення 25.10.2012 року цього абонента, за адресою: [ADDRESS], а також повторне відключення 29.05.2013 року від електропостачання, які спростовуються відомостями, що містяться в зазначених нижче розрахунках відповідача [PERSON] за отриману електроенергію за період з 2012 по 2013 роки (а.с.175-179), що узгоджуються з наданими останньою квитанціями про сплату позивачу за спожиту електроенергію (а.с. 18-29). Отже, враховуючи, що у сукупності вказані докази, які є взаємопов'язаними, не доводять наявності самого факту відключення позивачем 25.10.2012 року та 29.05.2013 року відповідачів від електропостачання як споживачів електроенергії, за адресою: [ADDRESS], тому суд вважає, що висновки працівників позивача викладені в акті №Д 013644 від 13.05.2013 року є помилковими, як і висновки комісії позивача, зроблені на підставі цього акту та викладені в протоколі №129 від 04.06.2013 року, разом з розрахунком (а.с. 5). Відповідно до змісту п. 53 ПКЕЕН, акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. А отже, крім вищевказаного, суд приходить до висновку, що доводи представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про порушенням позивачем порядку розгляду акту №Д 013644 від 13.05.2013 року, також знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідно до змісту протоколу комісій №129 від 04.06.2013 року, підписаного членами комісії позивача, відповідач [PERSON] був відсутній на засіданні комісії з розгляду вказаного акту, при цьому позивачем не надано доказів, що останній був своєчасно повідомлений про час та місце засідання комісії. За таких обставин суд приходить до висновку, що рішення комісії позивача викладене в протоколі №129 від 04.06.2013 року прийнято з порушенням порядку, визначеного п.53 ПКЕЕН, а тому є недопустимим доказом відповідно до вимог ст.59 ЦПК України. В свою чергу, висновки працівників позивача, викладених в акті від 13.05.2013 року про самовільне підключення після відключення через прилад обліку, тобто порушення відповідачами п.48 ПКЕЕН, спростовуються також належним до допустимим письмовим доказом, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, а саме актом технічної перевірки стану і схеми підключення засобу обліку електроенергії, збереження пломб на ньому та стану до облікованої проводки побутового споживача від 15 лютого 2013 року, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS], було проведено заміну електролічильника за №1397149 на №1632281, при цьому схема підключення відповідає паспортній та споживачам не припинено подачу електроенергії (а.с. 132), що також узгоджується з відомостями, які містяться в акті про виконання технічної перевірки енергопостачальною компанією від 15.02.2013 року, який визначений судом належним та допустимим доказом, який містить достовірні відомості (а.с. 17). Посилання відповідача [PERSON] на протиправність самих дій працівників позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] при проведені перевірки, так і представника позивача на протиправність дій відповідача [PERSON] при цьому суд залишає поза увагою в силу їх недоведеність належними та допустимими доказами. В додаток, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Криворізьких міських електричних мереж до [PERSON] про стягнення збитків, стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Криворізьких міських електричних мереж 1608 грн. 05 коп. Разом з тим, відповідно до змісту вказаного рішення суду встановлено, що з [PERSON] був укладений договір на поставку електроенергії від 19.12.2001 року, у зв'язку з чим на ім"я останнього був відкритий особовий рахунок [NUMBER], а при проведенні 10.12.2001 року контролерами Енергонагляду перевірки дотримання ПКЕЕН за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕ (а.с.183). Виходячи з встановлених обставин, суд вважає, що посилання позивача на наявність підстав для відключення відповідачів від електропостачання 25.10.2012 року та повторно 29.05.2013 року, так і самого відключення, за адресою: [ADDRESS], на підставі наявності заборгованості у відповідача [PERSON], виходячи з обставин встановлених вказаним вище рішенням суду від 28 жовтня 2014 року, судом не приймаються, оскільки такі обставини не стосуються предмету доказування по даній цивільній справі. Що стосується наданої відповідачем [PERSON] довідки №1418 від 11.02.2014 року про роз'єднання рахунків при оплаті комунальних послуг КП «ЖЕО №35» (а.с. 144), то суд вважає, що вказаний письмовий доказ є неналежним, оскільки він не містить інформації щодо предмета доказування, а тому відхиляється судом. Суд, на своє внутрішнє переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, в тому числі, наданих відповідачами [PERSON], [PERSON] та їх представниками, у їх сукупності та взаємозв'язку, приходить до висновку про недоведеність позивачем порушення відповідачами ПКЕЕН, а отже, як наслідок, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі. При прийнятті вказаного вище рішення, на підставі зроблених висновків, судом також враховані висновки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики то комунальних послуг, за результатами неодноразових звернень відповідача [PERSON], які підтверджують факти, встановлені судом (а.с. 119-122, 185-190). Виходячи з встановлених вище обставин, суд не знаходить підстав для розподілу судових витрат, оскільки при відмові в задоволенні позовних вимог, відповідно до змісту вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed