Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що вона є власником будинку №17 по пров. Вознесенському у м. Шостка. Даний будинок придбаний нею 22 грудня 2015 року у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Умовами зазначено договору передбачено, що продавець зобовязаний зняти з реєстрації всіх осіб, які зареєстровані в відчужуваному будинку до 01 червня 2016 року. Разом з тим, на порушення умов договору на даний час залишилася зареєстрованою в [INFO] [PERSON], яка забрала свої речі з будинку та більше року там не проживає. Посилаючись на те, що реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратила право користування вищезазначеним житлом. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, яка належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не зявилася, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомила. На підстав вимог\~ст.224 ЦПК України\~суд за згодою позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача\~ на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 17 по пров. Вознесенському у м. Шостка, що підтверджується договором купівлі-продажу укладеним 22 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], предметом якого є житловий будинок № 17 з надвірними забудовами, загальною площею 162,5 кв.м., який знаходиться по пров. 3-ї Пятирічки в м. Шостка Сумської області (на даний час пров. 3-ї Пятирічки перейменовано на Вознесенський). Згідно п. 14 договору купівлі-продажу, продавець зобовязаний був зняти з реєстрації всіх осіб, які зареєстровані в відчужуваному будинку до 01 червня 2016 року. Однак, згідно довідки № 556 від 25 жовтня 2016 року Шосткинської міської ради у вказаному житлову будинку до тепер зареєстрована [PERSON] Як пояснила позивач та як вбачається з оглянутої в судовому засіданні житлової книги, [PERSON] зареєстрована в спірному будинку як член сімї попереднього власника. На даний час у вказаному будинку не проживає більше року, своїх речей в будинку не зберігає. \~Конституцією\~(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до\~закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321\~ЦК,\~ст.48 Закону України "Про власність"). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (стст.379, 382\~ЦК). Крім того, відповідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Як вбачається з вищенаведеного, право користування спірним будинком у відповідача [PERSON] виникло як похідне від прав [PERSON] як колишнього власника житла. В цей же час, колишній власник житла [PERSON] втратив право власності та право користування жилим приміщенням. За таких обставин, відповідач підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved