Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник\~позивача адвокат\~Сальник Наталія\~Анатоліївна звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить визнати\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~такими,\~що втратили\~право користування\~жилим приміщенням\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що відповідно до договору дарування від 13 листопада 2004 року, позивач є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . У належному позивачу будинку, як мешканці зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , його донька та онук відповідно. Однак, у зазначеному житловому будинку відповідачі не проживають з січня 2019 року, оскільки фактично мешкають на території Російської Федерації. Реєстрація відповідачів у належному позивачу будинку перешкоджає йому в реалізації його прав на вільне розпорядження і користування майном та отримання різного роду пільг. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Сальник Наталія Анатоліїна в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У встановлений судом строк відзиву на позов не подали. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідачі фактично відмовилися надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у їх відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи органу опцки та піклування Каланчацької селищної ради надав суду відзив в яклму зазначив про недоцільність зняття з реєстрації неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки позивачем не надано доказів наділення його іншим житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до договору дарування від 13 листопада 2004 року, позивач є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . У належному позивачу будинку, як мешканці зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , його донька та онук відповідно. Однак, у зазначеному житловому будинку відповідачі не проживають з січня 2019 року, оскільки фактично мешкають на території Російської Федерації. Реєстрація відповідачів у належному позивачу будинку перешкоджає йому в реалізації його прав на вільне розпорядження і користування майном та отримання різного роду пільг. При цьому суд враховує, ту обставину, що відповідачі проживають на території Російської Федерації та зареєстровані там і фактично позбавлені можливості в добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Виходячи з положень статей\~16,\~391,\~386 ЦК України\~власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. У п.33 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. З зібраних в судовому засіданні доказів, зокрема, акту обстеження та довідки Каланчацької селищної ради вбачається, що відповідач зареєстрований, однак фактично не проживає у належному позивачу будинку, чим чинить власнику перешкоди в користуванні житлом. \~ Статтями 71, 72 ЖК визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають у належному позивачу будинку та втратили право користування вказаним будинком, тому позов підлягає задоволенню. Наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у відповідності до положень Закону України\~Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні\~є автоматичне зняття відповідача з реєстрації відповідним повноважним органом. Оскільки відповідно до\~ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання проводиться протягом 7 днів на підставі заяви особи або остаточного рішення суду зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши до органу реєстрації судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved