Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.04.2008 року між ПАТ "Фідобанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/6954/5/13653, згідно з яким останній одержав кредит у розмірі 24059,00 доларів США зі строком користування до 14.04.2015 року. Проте [PERSON] умови договору не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 12.05.2015 року становить : - заборгованість по кредиту 962,34 доларів США, що еквівалентно 19814,45 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків 136,14 доларів США, що еквівалентно 2803,10 грн.; - пеня за порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків 4894,06 грн. У зв'язку з невиконанням кредитного зобов'язання позивач просить суд стягнути достроково з відповідача на їх користь заборгованість по кредиту та судові витрати. Представник позивача, в судове засідання, не з'явився, але надав заяву, в які просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Надав суду заперечення в якому просить відмовити позивачу в стягненні пені в звязку з пропущенням строку звернення з зазначеною вимогою. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 15.04.2008 року між ПАТ "Фідобанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/6954/5/13653, згідно з яким останній одержав кредит у розмірі 24059,00 доларів США зі строком користування до 14.04.2015 року (а.с. 5-7). Повернення кредиту повинно відбуватися згідно затвердженого графіку. Проте [PERSON] умови договору не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 12.05.2015 року становить : - заборгованість по кредиту 962,34 доларів США, що еквівалентно 19814,45 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків 136,14 доларів США, що еквівалентно 2803,10 грн.; - пеня за порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків 4894,06 грн. (а.с. 8-10) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення суми кредиту, а також сплати процентів та плату за пропуск платежів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір. Таке право також передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України, яка застосовується до правовідносин за кредитним договором. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України . Таким чином з відповідача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту та за відсотками в зазначених розмірах. Що стосується стягненні пені за несвоєчасну сплату то за загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 14.04. 209 року, а до суду він звернувся лише 25.05.2015 року, то пеня підлягала стягненню лише в межах одного року до дня предявлення позову. Зважаючи на те, що учасники судового розгляду не зявляються до суду, а позивач не надав суду розрахунок пені за рік до дня предявлення позову суд вважає, що в резолютивній частині рішення слід зазначити період за який слід стягнути пеню. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial