Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та відповідно до заяви його представника про збільшення позовних вимог від 29 травня 2013 року остаточно просив суд: - продовжити йому строк для прийняття спадщини його померлого [INFO] діда [PERSON]; - визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 серпня 2001 року, видане державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Мірошниченко Л.М на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] (бланк АЕВ №602741; АЕВ №602742) в частині 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 3,9 га, що знаходиться на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (масив [NUMBER], ділянка [NUMBER]) та 1/6 частини квартири під [ADDRESS], житловою площею 29,1 м2, загальною площею 41,8 м2; - визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 жовтня 2002 року, видане державним нотаріусом Овідіопольскої державної нотаріальної контори Мірошниченко Л.М на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] (бланк ВАА №769) в частині 1/2 частини грошових вкладів, що зберігались у відділенні Ощадбанку №5374/0173 міста Одеси на рахунку [NUMBER] в суми 0,31 гривень та рахунку [NUMBER] в сумі 2732,25 гривень повністю з належними процентами, компенсаційними та приватизаційними рахунками; - визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯА № 862720, зареєстрований в реєстрі 03 березня 2006 року за №010652900109, виданий [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину; - визнати право власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 3,9 га, що знаходиться на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER]; - визнати право власності [PERSON] на 1/6 частину квартири під [ADDRESS], житловою площею 29,1 м2, загальною площею 41,8 м2; - визнати право власності [PERSON]на 1/2 частину грошових вкладів що зберігались у відділенні Ощадбанку №5374/0173 міста Одеси на рахунку [NUMBER] в суми 0,31 гривень та рахунку [NUMBER] в сумі 2732,25 гривень повністю з належними процентами, компенсаційними та приватизаційними рахунками; - визнати право власності [PERSON] на 56 іменних акцій ЗСАТ "Авангард", загальною вартістю 5600 гривень, належних померлому [PERSON] на підставі виписки з реєстру власників іменних цінних паперів TOB "Регіональний реєстротримач" від 16 серпня 2002 року. Представник відповідача з'явилась у судове засідання 17 січня 2013 року (а.с.34). У подальшому на неодноразові виклики відповідач або її представник у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача 03 лютого 2014 року звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] та спадкова справа щодо його майна не заводилась (а.с. 7, 8, 19). [PERSON] помер [INFO] (а.с.43). 18 липня 2001 року відповідач по цій справі [PERSON] звернулась до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому вона зазначила, що після смерті її батька [PERSON] інших спадкоємців крім неї немає (а.с.41, 44). У позовній заяві позивач стверджує, що він є онуком померлого [INFO] [PERSON] та за правом представлення має право на частку у спадщині свого дідуся [PERSON], яка належала б при спадкоємстві за законом його померлому [INFO] батьку [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.529 ЦК Української PCP онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Але стороною позивача суду не надано жодних доказів того, що позивач дійсно є онуком померлого [INFO] [PERSON] Згідно з ч.3 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішення даної цивільної справи та прийняття по ній відповідного обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторона позивача реалізувала своє право на доказування, оскільки ст.ст.10, 60 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставин по справі. Суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказів. В разі наявності труднощів у сторін щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 137 ЦПК, вони можуть скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Проте з клопотанням про витребування доказів ступеню споріднення позивача із спадкодавцем сторона позивача до суду не зверталась. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Outcome: dismissed