Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 20 червня 1981 року позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двоє повнолітніх синів. Під час перебування у шлюбних відносин відповідач влаштовувала сварки, принижувала гідність позивача, не цілеспрямовано витрачала кошти родини. Без необхідної потреби часто та на довгий час залишали родину та будинок без нагляду. Фактично шлюбні відносини були припинені в травні 2011 року. Подальше спільне життя неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлялась судом належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так з матеріалів справи встановлено, що [INFO] року [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Мелітополь Запорізької області, та [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Харків, зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 31.08.2018 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 796 /а.с.4/. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Таким чином, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., які були сплачені позивачем при зверненні до суду з даним позовом. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 20 березня 2020 року №540-IX». За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону №540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: partial