Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 10 квітня 2001 року він купив земельну ділянку, площею 2172 кв. м. та об'єкт незакінченого будівництва, готовністю 54% станом на день укладення договору купівлі-продажу, по [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту будівництво будинку було завершено в 2005 році. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 13 листопада 2008 року житловий будинок по [ADDRESS] було визнано спільною сумісною власністю подружжя, за позивачем та відповідачем було визнано право власності на 1/2 частину цього житлового будинку. Однак відповідач не бажає поділити цей житловий будинок в натурі. Між сторонами постійно виникають суперечки щодо порядку користування і володіння будинком та господарськими побудовами. Відповідач фактично користується частиною будинку, що перевищує її частку, перешкоджає позивачу в доступі до будинку. Тому позивач просив суд поділити в натурі житловий будинок земельну ділянку, які знаходяться по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що сарай літ. «Е» був завершений в 2012 році після розірвання шлюбу. Земельна ділянка, на якій розташований сарай, належить позивачеві. Позивач працює і проживає у м. Києві. Уточнивши в подальшому свої позовні вимоги, представник позивача просив виділити своєму довірителю з права спільної часткової власності в натурі, визнавши за ним право власності на розташовані по [ADDRESS] відповідну частину житлового будинку літ. «Д» з господарськими будівлями та спорудами і прибудови літ. «Д1», що складаються з вітальні 2-1, площею 12,3 кв.м., кімнати 2-2, площею 22,3 кв. м., котельні 1-4, площею 8,4 кв.м., кухні 1-5, площею 17 кв.м.; сарай літ. «Е», 1/2 частину воріт із хвірткою №1, 1/2 частину огорожі №2, 1/2 частину питної колонки №3, загальною вартістю 357784 грн., згідно з варіантом 2 розподілу домоволодіння, відображеного у висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи. В свою чергу відповідачеві, на думку представника позивача, слід виділити з права спільної часткової власності в натурі, визнавши за нею право власності на розташовані по [ADDRESS] відповідну частину житлового будинку літ. «Д» з господарськими будівлями та спорудами і прибудови літ. «Д1», що складаються з передпокою 1-1, площею 17,8 кв.м., кімнати 1-2, площею 12,9 кв. м., кімнати 1-3, площею 14,9 кв.м., кімнати 1-6, площею 12,3 кв.м.; ганок, 1/2 частину воріт із хвірткою №1, 1/2 частину огорожі №2, 1/2 частину питної колонки №3, загальною вартістю 344330 грн., згідно з варіантом 2 розподілу домоволодіння. Крім цього, представник позивача просив виділити відповідачеві із належної позивачеві земельної ділянки, площею 0,2172 га в індивідуальне користування земельну ділянку, площею 0,115 га, необхідну для обслуговування відокремленої частини житлового будинку з господарськими будівлями відповідно до варіанту 2 розподілу домоволодіння. Решту земельної ділянки залишити у спільному користуванні сторін. Представник позивача просив також стягнути з позивача на користь відповідача 6727 грн. в рахунок компенсації за відхилення від ідеальної частки у справі спільної сумісної власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та визначити, що частка позивача у власності цього майна становить 51/100, а відповідача - 49/100. З відповідача представник просив стягнути на користь позивача всі судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1770,83, витрати за проведення експертизи в сумі 4400 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.. Відповідач пояснила, що в неї є дитина 12 років і повнолітній син 20 років. Просила залишити їй котельню 1-4 та зазначила, що сарай вона сама будувала. Після розподілу майна відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 13 листопада 2008 року позивач нічого не будував. Після розірвання шлюбу відповідач не позивалась щодо сплати аліментів на дітей, а тому сторони усно домовилися, що позивач візьме собі кімнату 2-2, а решту будинку залишить відповідачеві. На варіант 2 розподілу домоволодіння не погодилася, оскільки за позивачем залишаться всі комунікації, їй доведеться вкласти значні кошти для їх облаштування. Вона не працює, коштів на здійснення таких робіт не має. Тому відповідач та її представник просили здійснити розподіл спільного нерухомого майна згідно з варіантом 1 розподілу домоволодіння. При цьому сарай залишити за позивачем, а замість нього відповідачеві, крім запропонованого експертом варіанту розподілу будинку, ще присудити котельню 1-4. Виділити їй також земельну ділянку для обслуговування її частини будинку згідно з варіантом 1 додатку 3 судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи. Витрати на адвоката представник відповідача просив провести відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 10 квітня 2001 року позивач купив земельну ділянку площею 2172 кв.м., яка розташована по [ADDRESS] для ведення особистого підсобного господарства (а.с.8). Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 13 листопада 2008 року житловий будинок по [ADDRESS] було визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], за кожним із них було визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинку (а.с.9). Отже, спірне майно належить сторонам у справі у рівних частках (по 1/2). Своє право власності на 1/2 частину вищезазначеного будинку, а також на земельну ділянку по [ADDRESS] позивач зареєстрував (а.с.10, 11, 12-14). З копії технічного паспорту видно, що житловий будинок А, житлова прибудова А1 і ганок були збудовані в 2005 році, а сарай Е - в 2012 році. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями становить 335415 грн. (а.с.18). В 2013 році позивач замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (а.с.19-21). Відповідно до довідки квартального комітету «Велика Жмеринка» від 07 квітня 2015 року позивач проживає по [ADDRESS] з 01 лютого 2015 року, працює в м. Києві водієм в автопарку 1302 (а.с.30, 31). Відповідач зареєстрована по [ADDRESS] з 31 березня 2005 року (а.с.37). Згідно з висновком №235/35-015 комісійної судової будівельно-технічної експертизи, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи ринкова вартість земельної ділянки, площею 2172 кв.м. по [ADDRESS] становить 261139,56 грн. станом на 22 грудня 2015 року, а ринкова вартість спірного житлового будинку з прибудовою, загальною площею 117,9 кв.м. становить 702114 грн.. На розгляд суду було запропоновано два варіанти розподілу спірного житлового будинку в натурі між співвласниками (а.с.70-113). Відповідно до першого варіанту розподілу одному співвласнику слід виділити частину житлового будинку літ. «Д» з господарськими будівлями та спорудами і прибудови літ. «Д1», що складаються з кімнати 1-3, площею 14,9 кв.м, вітальні 2-1, площею 12,3 кв.м., кімнати 2-2, площею 22,3 кв.м., котельні 1-4, площею 8,4 кв.м., сарай «Е», 1/2 частину воріт із хвірткою №1, 1/2 частину огорожі №2, 1/2 частину питної колонки №3, а другому співвласнику слід виділити відповідно частину житлового будинку літ. «Д» з господарськими будівлями та спорудами і прибудови літ. «Д1», що складаються з передпокою 1-1, площею 17,8 кв.м., кімнати 1-2, площею 12,9 кв. м., кухні 1-5, площею 17 кв.м., кімнати 1-6, площею 12,3 кв.м.; ганок, 1/2 частину воріт із хвірткою №1, 1/2 частину огорожі №2, 1/2 частину питної колонки №3. При цьому відхилення від ідеальної частки становитиме у пешого співвласника на 9041 грн. більше і відповідно його частка після розподілу становитиме 51/100. Необхідно буде виконати наступні ремонтно-будівельні роботи по ізолюванню квартир: закласти дверний отвір між передпокоєм1-1 та кімнатою 1-3, між котельнею 1-4 та кухнею 1-5, а також влаштувати дверний отвір між кімнатою 2-2 та котельнею 1-4 між вітальнею 2-1 та кімнатою 1-3 (а.с.85-86). Згідно з другим варіантом розподілу першому сіп власнику слід виділити частину житлового будинку літ. «Д» з господарськими будівлями та спорудами і прибудови літ. «Д1», що складаються з вітальні 2-1, площею 12,3 кв.м., кімнати 2-2, площею 22,3 кв. м., котельні 1-4, площею 8,4 кв.м., кухні 1-5, площею 17 кв.м.; сарай літ. «Е», 1/2 частину воріт із хвірткою №1, 1/2 частину огорожі №2, 1/2 частину питної колонки №3, а другому співвласнику слід виділити відповідну частину житлового будинку літ. «Д» з господарськими будівлями та спорудами і прибудови літ. «Д1», що складаються з передпокою 1-1, площею 17,8 кв.м., кімнати 1-2, площею 12,9 кв. м., кімнати 1-3, площею 14,9 кв.м., кімнати 1-6, площею 12,3 кв.м.; ганок, 1/2 частину воріт із хвірткою №1, 1/2 частину огорожі №2, 1/2 частину питної колонки №3. При цьому відхилення від ідеальної частки у першого співвласника буде на 6727 грн. більше і відповідно його частка після розподілу становитиме 51/100. При цьому необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи в житловому будинку по ізолюванню квартир: закласти дверний отвір між передпокоєм 1-1 та кухнею 1-5, між котельнею 1-4 та кухнею 1-5, а також влаштувати дверний отвір між кімнатою 2-2 та котельнею 1-4, між кімнатою 2-2 та кухнею 1-5. Вартість і поточний перелік робіт по зміні об'ємно-просторового рішення кожної з квартир житлового будинку, а також вартість по влаштуванню або переобладнанню систем інженерного устаткування, залежить від прийнятих рішень (а.с.86).. Крім цього, запропоновано земельну ділянку, площею 0,0132 га або площею 0,0124 га залишити у спільному користуванні співвласників, а [PERSON] виділити 0,0107 га або 0,0115 га для обслуговування відокремленої часки домоволодіння, що передається їй після розподілу у відповідності до запропонованих варіантів розподілу житлового будинку з господарськими будівлями (а.с.70-113). Відповідно до копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 08 травня 2012 року, замовником була відповідач [PERSON] (а.с.137-138). Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини щодо здійснення права власності, його непорушності й захисту відносно нерухомого майна; права спільної часткової власності та його здійснення, виділу частки з майна, що є у спільній частковій власності, здійснення права власності на земельну ділянку, які врегульовані відповідними нормами Цивільного та Земельного кодексів України, захищені в Україні конституційними засадами. Відповідно до ст. 71 ч.1 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації; якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Суд при розгляді справи враховує, що кожна із сторін бажає поділити майно, такий поділ можливий, тому суд приходить до висновку про можливість його поділу. При цьому суд приходить до висновку про виділ (поділ) в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], відповідно до варіанту 1 висновку експерта №235/35-015 комісійної судової будівельно-технічної експертизи, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи додаток 1, а виділ в натурі земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], відповідно до варіанту 1 Висновку експерта №235/35-015 комісійної судової будівельно-технічної експертизи, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи додаток 2. Суд вважає за необхідне обрати саме такий варіант виділу частки в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, оскільки такий виділ реально можливий, є наближений до розмірів часток співвласників, компенсація є невеликою, враховує, що позивач не проживає фактично у спірному житловому будинку, а з відповідачем проживає спільна неповнолітня дитина сторін, цей варіант не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною садиби, не завдає неспівмірної шкоди господарському призначенню будівель. Щодо заперечень представника позивача, то суд зауважує, що відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, Тобто, якщо позивач просить здійснити розподіл спільного майна в натурі за варіантом 2 експертизи, то він повинен був внести на депозитний рахунок суму 6727 грн. в рахунок компенсації за відхилення від ідеальної частки відповідача. Одночасно, суд враховує, що при цьому варіантові виділу частки в натурі із спільного майна, не дивлячись на наближення її до ідеальної, з позивача належить стягнути на користь відповідача 9041 грн. грошової компенсації, визначеної експертним шляхом. Щодо варіанту виділу із належної позивачеві на праві приватної власності земельної ділянки для відповідача, то згідно даного варіанту судом враховані розташування належних сторонам частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, можливість нормального користування будинком і здійснення за ним догляду. Суд не вважає за можливе провести заміну належного відповідачеві сараю на котельню 1-4, тобто присудивши сарай позивачеві, а котельню відповідачеві, оскільки такий розподіл є відхиленням від запропонованого експертом варіанту розподілу. У відповідності з нормами статті 88 ЦПК України суд повинен та визначається з розподілом між сторонами судових витрат. Судові витрати позивача за первісним позовом складаються із сплати судового збору 1770,33 грн. (а.с.1), сплати експертних послуг - 4400 грн. (а.с.62), сплати витрат на правову допомогу 5000 грн. (а.с.32). Відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи задоволення позовних вимог в частині самого факту поділу та отримання кожною із сторін частки в натурі, суд вважає, що оскільки частка позивача оцінена експертом в сумі 360098 грн., 1% становить 3600,98 грн., а фактично він сплатив 1770,33 грн. судового збору, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір в сумі 1830 грн. З відповідача ж підлягає стягненню судовий збір відповідно до вартості частки в сумі 3420 грн.. Зважаючи на отримання кожним із сторін своєї частки в натурі, суд вважає за можливе витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, якою встановлені варіанти, поділити порівну, враховуючи рівність часток, стягнувши з відповідача на користь позивача 2200 грн.. Витрати на правову допомогу позивача підлягають стягненню з відповідача на його користь відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на првову допомогу у цивільних та адміністративних справах", яка передбачає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матерілами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до журналів судового засідання та заяв представника позивача про ознайомлення з матерілами справи, суд розрахував, що представник позивача витратив 3 год. 45 хв. для надання правової допомоги у цій справі. Розмір мінімальної заробітної плати станом на день винесення рішення складає 1378 грн.. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1900 грн. компенсації витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial