Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання втратившею право користування жилим приміщенням. Вточнивши позовні вимоги, в обґрунтування заявленого позову, посилався на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . В даному будинку крім нього зареєстровані [PERSON] , яка є відповідачкою за даним позовом та її дочка [PERSON] , [INFO] . У зазначеному будинку відповідачка з донькою зареєстровані, але фактично не проживають з 2012р., більше ніж 6 років, виїхали з вказаного житла за адресою: [ADDRESS] , своїх речей у будинку не мають. На прохання знятися з реєстрації відповідачка відмовляється. У зв`язку з тим, що відповідачка без поважних причин тривалий час не проживає у спірному будинку, комунальні послуги не сплачує, позивач не може оформити субсидію, і тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в у будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Позивач [PERSON] , надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, за участю його представника [PERSON] , позов задовольнити. Представник позивача [PERSON]., яка діє на підставі ордеру, до суду надала заяву, якою уточнені позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідачка [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, та висновок виконавчого комітету Маріупольської міської ради. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07. 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що згідно з договором дарування від 29.12.1997р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А., 41/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а.с.7). Згідно з договором купівлі-продажу від 24.09.2004р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Рябоконь Ю.С., 59/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а.с. 6, 9). Відповідно до інформації управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання № 02-13.07-1334 від 04.11.2019р. та копії домової книги, в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] (а.с. 5). Згідно з актом № 542 по фактичне проживання, складеного головою КСН «Черьомушки» від 06.11.2020р. в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] та мешкає разом з дружиною [PERSON] , про що свідчать сусіди [PERSON] та [PERSON] . Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушено і підлягає захисту, тому позовні вимоги [PERSON] вважає за можливе задовольнити, з урахування того, що відповідачка будучи зареєстрованою в будинку [ADDRESS] , не проживає в будинку понад один рік, не використовує даний будинок за його прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, вона втратила право користування зазначеним будинком. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved