Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого в позовній заяві зазначив, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого Українською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа щодо майна померлого, до складу якої входить також 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину зазначеної квартири що належала померлому [PERSON], на підставі свідоцтва на право власності на житло, оскільки квартиру було передано померлому в спільну приватну власність з [PERSON], без виділення частки.. В судове засідання позивач не з'явилася, та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача, Української міської ради Обухівського району Київської області, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати дану цивільну справу у відсутності представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.10.2013 року серії [NUMBER] Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Як вбачається з копії спадкової справи, позивач [PERSON], являється спадкоємцем майна після померлого чоловіка [PERSON], за законом та вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є належним спадкоємцем майна за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлої [INFO]. 18 лютого 2014 року державний нотаріус Української державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки квартиру було передано у спільну сумісну власність [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 червня 1997 року виданого Бюро по приватизації державного фонду Трипільської ТЕС згідно розпорядження № 1720 від 26 червня 1997року. Право сумісної власності було зареєстровано в Обухівському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 6№341/89 без виділення частки, що належала померлому та позивачу. Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, тим самим після смерті чоловіка [PERSON], має право на успадкування спірної частини квартири. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці за законом Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦК України. У разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування") Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Як встановлено судом за життя померлий [PERSON], та позивач не укладали жодних угод чи домовленостей щодо поділу спірної квартири. Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої спадкові права на частину квартири що розташована [ADDRESS] що належала померлому [PERSON], на праві спільної сумісної власності, а тому суд зважаючи на відсутність у позивача іншої можливості оформити свідоцтва про право на спадщину на частину спірної квартири, для захисту прав позивача вважає за необхідне визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON], в праві спільної сумісної власності на квартиру, становить 1/2 частину, як і частка позивача у праві спільної сумісної власності на квартиру становить по 1/2 частину.

Outcome: approved