Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до виконкому Липовецької районної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи підставність своїх позовних вимог наступним чином. [INFO] помер її рідний брат - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина яка складається з земельної ділянки [NUMBER] загальною площею 2,7998 га, що розташована на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Як їй відомо, при житті [PERSON] на випадок своєї смерті особистого розпорядження не робив, тому спадщина відкрилась за законом. Їх рідна мати - [PERSON], померла [INFO]. У зв'язку з тим, що після смерті матері з'ясувалося, що вона спадщину після смерті сина [PERSON], померлого [INFO] за законом не прийняла, а тому вона, [PERSON], є єдиним спадкоємцем другої черги за законом на майно померлого, оскільки інших спадкоємців не має. Позивачка зазначає у позовній заяві, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, а саме: у зв'язку з необізнаністю в галузі права, зокрема: після смерті матері лише у вересні 2013 року з'ясувалося, що вона не прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON], померлого [INFO] та не оформила документи на спадщину своєчасно. На думку позивача, цей строк пропущено нею з поважних причин, відтак просила суд визначити їй, [PERSON], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та наполягає в їх задоволенні, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача, просила суд розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідача Липовецької районної ради Вінницької області її голова Науменко Ю.М. в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмове заперечення проти позову, яке аргументував наступним чином. Позовна заява пред'явлена до неналежного відповідача, оскільки відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в системі органів місцевого самоврядування створення виконкомів передбачено у сільських, селищних, міських радах. Ради районних рівнів виконкомів не утворюють, а тому районна рада не може відповідати за даним позовом. Ураховуючи те, що позивач скористався своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку представника позивача суд визнає неповажною, відтак підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому суд здійснює розгляд справи на підставі доказів, що зібрані у ній. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши обставини, оцінивши усі зібрані у справі докази дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка, будучи спадкоємцем другої черги за законом, звернулась до суду із позовом до виконкому Липовецької районної Ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON], який помер [INFO] в селі Стара Прилука Липовецького району Вінницької області, за місцем відкриття спадщини. З даного питання Пленумом Верховного Суду України у п. 24. постанови від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", судам було надано наступні роз'яснення, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. На виконання вищевказаних правових позицій, судом з Липовецької державної нотаріальної контори було отримано Спадкову справу №110/2006 до майна померлого [INFO] [PERSON], відповідно до якої судом було з'ясовано, що своїм правом на прийняття спадщини за заповітом вчиненим спадкодавцем 28.12.2004 року скористалась гр. [PERSON] на ім'я якої і було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається із земельної частки (паю), права на майновий пай та грошовий вклад. З огляду на викладене слід дійти висновку, що позивачем пред'явлено позов до відповідача, який не є суб'єктом даних правовідносин, тобто до неналежного відповідача. Питання заміни неналежного відповідача визначено нормами ст.33 ЦПК України. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права з власної ініціативи притягати належного відповідача. Таке право законодавцем надано позивачеві, який має подати відповідне клопотання. Проте позивач не скористався наданим йому правом на можливість заміни неналежного відповідача. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за даним позовом. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст.88 ЦПК України, а тому в разі відмови у позові відносить їх за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed