Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Представник ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 14 вересня 2016 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0801-16-00142, предметом якого було страхування транспортного засобу «Гранд Джип Чіроке», державний № [NUMBER] . 30 вересня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Гранд Джип Чіроке», державний № [NUMBER] та транспортного засобу «Шевроле Авео», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/1007/17 від 27.08.2018 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення [PERSON] ПДР України. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 136719,18 грн. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] була застрахована в НАСК "Оранта". З лімітом відповідальності - 100000,00 грн. Сума невідшкодованого матеріального збитку становить 136719,18 грн. - 100000,00 грн. = 36719,18 грн., відповідач у добровільному порядку вказану суму не відшкодував. В зв`язку з вищевикладеним ПАТ «Українська страхова група» просить суд стягнути з відповідача, в порядку регресу, шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36717,18 грн., а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Позивач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання на його адресу копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача у позові зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 14 вересня 2016 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0801-16-00142, предметом якого було страхування транспортного засобу «Гранд Джип Чіроке», державний № [NUMBER] . 30 вересня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Гранд Джип Чіроке», державний № [NUMBER] та транспортного засобу «Шевроле Авео», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/1007/17 від 27.08.2018 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення [PERSON] ПДР України. До позивача звернувся страхувальник [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі Звіту №70 від 21.10.2016 року. На підставі вищевказаних документів, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 136719,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22303 від 28.11.2016 року. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] була застрахована згідно Довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 30.09.2016 року полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ6480307 в НАСК "Оранта". Ліміт відповідальності за вищезазначеним полісом 100000,00 грн. Позивач звертався до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу вих. № 2850 від 23.10.2018 року, але відповідач жодним чином не відреагував на зазначену претензію. Сума невідшкодованого матеріального збитку становить 136719,18 грн. - 100000,00 грн. = 36719,18 гривень. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно до ст. 1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, в порядку регресу, шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36717,18 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved