Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11378146000 від 30.07.2008 року, звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" на предмет застави: автомобіль: легковий комбі; марка: Hyundai, модель: Accent; номер кузова: [NUMBER], держ. реєстр. номер: [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 29.07.2008 року ВРЕВ № 1 ДАІ ГУМВС України в місті Харкові, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. В обґрунтування позову посилається на те, що 30.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна за № 11378146000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 15894,00 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 30.07.2015 року зі сплатою 8,45% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль: легковий комбі; марка: Hyundai, модель: Accent; номер кузова: [NUMBER], держ. реєстр. номер: [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 29.07.2008 року ВРЕВ № 1 ДАІ ГУМВС України в місті Харкові. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 85900,00 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та застави майна №11152648000 від 10.05.2007 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредикс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та застави майна №11378146000 від 30.07.2008 року. Через неналежне виконання умов договору у відповідача станом на 16.10.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 184111,41 грн., яка складається з: - заборгованість по основній сумі - 117685,59 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 25436,72 грн.; - нараховані відсотки на дату подачі позову - 15054,79 грн.; - пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 22403,74 грн.; - три проценти річних від простроченої суми 3530,57 грн. На адресу відповідача позивачем було направлено лист, у якому вимагалось виконати порушене зобов'язання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку та усіма при належностями до автомобіля: комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками. Однак вимоги позивача не виконано. Представник позивача Жила П.С, який діє на підставі довіреності №124 від 17.02.2014 року, у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути цивільну справу на підставі наданих до суду доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна за № 11378146000 (а.с.15-23). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 15894,00 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 30.07.2015 року зі сплатою 8,45% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль: комбі; марка: Hyundai, модель: Accent; номер кузова: [NUMBER], держ. реєстр. номер: [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 29.07.2008 року ВРЕВ № 1 ДАІ ГУМВС України в місті Харкові. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 85900,00 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та застави майна №11378146000 від 30.07.2008 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредикс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та застави майна №11378146000 від 30.07.2008 року. Через неналежне виконання умов договору у відповідача станом на 16.10.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 184111,41 грн., яка складається з: - заборгованість по основній сумі - 117685,59 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 25436,72 грн.; - нараховані відсотки на дату подачі позову - 15054,79 грн.; - пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 22403,74 грн.; - три проценти річних від простроченої суми 3530,57 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України та п.1.1 Кредитного договору банк (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а Позичальник зобов'язується повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом. До зобов'язань по кредитному договору застосовуються положення та правові норми ЦК України, котрі регулюють правовідносини позики, якщо інше не виходить зі змісту кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 ЦК). У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст. 30 вказаного Закону, обтяжував має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжував, зобов'язаний надіслати боржнику письмове повідомлення про порушення забезпечувального обтяження зобов'язанням. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацію в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до ст. 28 ЗУ « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжував зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка і передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved