Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати за нею право не оплачувати квитанції КП «ЖТКЕ» ЖМР за опалення місць загального користування до проведення заходів з утеплення місць загального користування будинку, монтажу систем опалення місць загального користування, повернення у спільну сумісну власність власників квартир підвалу; зобовязати відповідача в особі його директора припинити дії з нарахування плати за опалення місць загального користування будинку №7 по вул. Рильського у м. Житомирі; визнати правомірною вимогу позивача не оплачувати квитанції відповідача за опалення місць загального користування щомісяця з листопада 2017 року по час ухвалення судом рішення; стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. моральної шкоди. При цьому посилається на те, що позивач постійно мешкає та є власником приватизованої квартири [ADDRESS]. Якість послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання позивача та її сусідів не влаштовує, а тому вони за власний кошт у встановленому законом порядку встановили індивідуальні системи опалення. На думку позивача відповідач протиправно, в порушення вимог закону виставляє їй платіжки за опалення місць загального користування, оскільки вона не отримує послуг з централізованого опалення ні належної їй квартири, ні місць загального користування, а Методикою не передбачено окремого розрахунку споживачами витрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними на горищі. Ухвалою суду від 30.03.2018 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. У встановлений судом строк відповідач не надав суду відзив на позов. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Житомирі визначено Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Послуга з теплопостачання віднесена до житлово-комунальних послуг. Позивач [PERSON] проживає в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира відключена від мереж централізованої системи опалення та в ній встановлено індивідуальне (автономне) опалення. Правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженими\~Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Згідно з п. 28 Правил, споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку (далі МЗК) відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 31.10.2006 року № 359\~була затверджена "Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення", якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п. 1.2. Методики). Згідно п. 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення МЗК та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення МЗК залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п. 3\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.ст.\~20,\~21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов'язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов'язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ч. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установленні договором строки. Відповідно до ч. 2\~ст. 382 ЦК України\~усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку і є його невід'ємною частиною. Позивачу, як мешканцю будинку, який відключений від систем централізованого опалення, відповідно до квитанцій-повідомлень за теплопостачання, що містяться в матеріалах справи, нараховувалась оплата за опалення місць загального користування будинку: за листопад 2017 року в сумі 92,39 грн., за грудень 2017 року в сумі 189,47 грн., за січень 2018 року в сумі 305,62 грн., за лютий 2018 року в сумі 454,37 грн. Разом з тим, позивачем не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, що в будинку по вул. Рильського, 7 в м. Житомирі демонтована система опалення місць загального користування та відповідачем не надаються послуги з централізованого опалення цих місць. Навпаки, наявні в матеріалах справи акти, затверджені директором КП «ВЖРЕП №1» ЖМР 18.01.2018 року, 29.01.2018 року, 06.02.2018 року, 20.02.2018 року та 26.02.2018 року, свідчать про наявність опалення в місцях загального користування вищезазначеного будинку, хоча і складені зазначені актибез участі представника відповідача. Виходячи з наявних і матеріалах справи доказів, суд позбавлений можливості дійти висновку про невідповідність температури в місцях загального користування встановленим нормам, оскільки відповідних клопотань про призначення по справі експертизи позивачем не було заявлено. Також слід зазначити, що встановлення в квартирі позивача індивідуального (автономного) опалення, відсутність письмового договору про надання послуг з опалення місць загального користування, укладеного між сторонами та зняття відповідачем показників теплового лічильника дистанційно за допомогою встановленого в будинку модема, не є підставами для ненарахування та не оплати позивачем послуг відповідача з опалення місць загального користування. Що стосується стягнення моральної шкоди на користь позивача, то відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» із змінами і доповненнями та ст. 1167 ЦК України, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності вини відповідача у її завданні, розміру спричиненої шкоди, з яких міркувань позивач виходила визначаючи цей розмір в сумі 10000 грн., а саме не зазначено характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх наслідків. Таким чином, позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed