Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Княгиницької сільської радм Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на домоволодіння, яке розташоване в с.Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області по вул. Шухевича, буд.№5 до складу якого входять - житловий будинок загальною площею 137, 6 м2, житловою площею 66,5 м2, стайню загальною площею 20,4 м2, стодолу площею 17,6 м2, погріб площею 7,2 м2, криницю площею 4 м/п. У позовній заяві зазначено, що 23 грудня 2002 року позивачка на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом, за реєстровим №1698, який зареєстрований в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації 23 грудня 2002 року за реєстровим №69, набула право власності на житловий та господарські будинки, незакінчені будівництвом готовністю 48% за адресою с.Княгиничі, вул.Завода, 167 Рогатинського району Івано-Франківської області. Домоволодіння належало дарителю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Рогатинською районною державною нотаріальною конторою 07 листопада 2002 року за реєстровим №1424, зареєстроване в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації за №69. У 2013 році нею завершено будівництво домоволодіння. 28 лютого 2013 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації було видано технічний паспорт на домоволодіння. Інвентаризаційна вартість якого становить 436\~447 грн. Свідоцтво про право власності на домоволодіння не виготовлено через те, що в технічному паспорті житловий будинок зазначений як самовільне будівництво. На даний час нею приватизовано земельну ділянку площею 0,25 га, на якій розташоване домоволодіння. Дана обставина підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, присадибна ділянка. Підставою виникнення права власності зазначене рішення органу місцевого самоврядування Княгиницецької сільської ради про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок з кадастровими номерами від 12 жовтня 2016 року. Рішення про державну реєстрацію права власності власності індексний номер 31936774 від 19 жовтня 2016 року. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. В процесі слухання справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 137, 6 м2, житловою площею 66,5 м, який розташований по вул.Шухевича, буд.№5 в с.Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області. Господарські споруди зареєстровані за нею в ОБТІ у реєстровій книзі №1 за реєстровим №69 від 23 грудня 2002 року на підставі договору дарування будинку з господарськими будівлями та спорудами. У судовому засіданні позивачка, представник позивачки позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю. Княгиницька сільська рада позов визнала повністю, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. На адресу суду надійшло клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача. За ст. 27 ЦПК України участь у судових засіданняж є правом, а не обов'язком сторін по справі. Суд, вислухавши доводи позивачки, представника позивачки, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування будинку, посвідченого державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори 23 грудня 2002 року в м.Рогатині [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та житловий будинок незакінчений будівництвом готовністю 48%, що знаходиться в с.Княгиничі, вул.Завода, 167 Рогатинського району Івано-Франківської області. Житловий будинок та незакінчений будівництвом житловий будинок належалили дарителю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Рогатинською районною державною нотаріальною конторою 07 листопада 2002 року за реєстровим №1424, зареєстрованим в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації за №69. Забудову земельної ділянки в с.Княгиничі Рогатинського району [PERSON] здійснював на підставі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виготовленого відділом архітектури і містобудування Рогатинської районної державної адміністрації. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №167 по вул.Завода в с.Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області, який виданий замовнику [PERSON], 28 лютого2013 року житловий будинок, який позначений на схематичному плані буквою А позначений штампом самовільне будівництво. Інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 436447 грн. житлового будинку 314491 грн. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №70904550, сформованого 20 жовтня 2016 року, [PERSON] є власником нерухомого майна земельної ділянки кадастровий номер 2624482501:01:002:0197 площею 0,25 га. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, присадибна ділянка. Підстава виникнення права власності - рішення органу місцевого самоврядування - Княгиницької сільської ради про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок. Згідно довідки №718, виданої Княгиницькою сільською радою 01 листопада 2016 року, відповідно до рішення четвертої сесії четвертого демократичного скликання Княгиницької сільської ради від 29 грудня 2002 року у населених пунктах села Княгиничі та села Загіря було затверджено назви вулиць та номери житлових будинків. Згідно вищезазначеного рішення житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та житловий будинок незакінчений будівництвом готовністю 48%, які [PERSON] прийняла у дар на підставі договору дарування будинку від 23.12.2002 року, розташований у с.Княгиничах по вул.Шухевича, 5 ( стара назва вул.Завода, 167). За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частин другої та третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Крім того, відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. За змістом статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов'язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку. Особа, яка здійснила самочинне будівництво об'єкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку статті 331 ЦК України. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-1328цс15 згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). З контексту частин третьої та четвертої статті 376 ЦК України випливає, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить. Аналіз норм частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об'єкті нерухомості. Судом встановлено, що земельна ділянка 19 жовтня 2016 року передана [PERSON] на підставі рішення Княгиницької сільської ради у власність. На домоволодіння 28 лютого 2013 року видано технічний паспорт ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації». Таким чином земельна ділянка передана позивачці у власність під уже збудоване нерухоме майно. Житловий будинок побудовано без істотних порушень будівельних норм в прави. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved