Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Видинівської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] . 17.10.2006 р. мама позивача заповіла все своє майно на користь останнього. Вищезазначений житловий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 р. у спірному житловому будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова двору, 1934 р.н. (померла [INFO] ); [PERSON] - син,1957 р.н.; [PERSON] - невістка, 1962 р.н., [PERSON] - лнука, 1983 р.н.; [PERSON] - онука, 1986 р.н., а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно, останні мають рівні частки в майні по 1/5 частині. Позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщину, однак, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спірний будинок, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не надав правовстановлюючий документ на вищезгаданий житловий будинок, а тому вимушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу розглядати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник відповідача - Видинівської сільської ради, подав до суду заяву, де зазначив, що позов визнає, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З заповіту від 17.10.2006 р., посвідченого секретарем Видинівської сільської ради, слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] . З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що остання померла [INFO] . З довідки від 09.12.2019 р. №2830/02-14, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] і проживала в с. Видинів, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за № 388/2019 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом №981 від 23.10.2019 р. сина померлої [PERSON] , [INFO] , жителя с.Видинів, Снятинського району, Івано-Франківської області. Інших спадкоємців немає. Постановою державного нотаріуса першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] , [INFO] , жителю с.Видинів, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що спадкоємець [PERSON] не надав правовстановлюючий документ на вище згаданий житловий будинок, який би підтверджував права власності спадкодавця на вище згаданий будинок. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . З довідки від 05.02.2020 р. №57, виданої виконкомом Видинівської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, слідує, що господарство в [ADDRESS] , згідно записів в погосподарській книзі №6 станом на 15.04.1991 р. відносилось до сусупільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 р. в господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова двору, 1934 р.н. (померла [INFO] ); [PERSON] - син,1957 р.н.; [PERSON] - невістка, 1962 р.н., [PERSON] - лнука, 1983 р.н.; [PERSON] - онука, 1986 р.н.. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач набув право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved