Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.03.2012 рокув розмірі 26421грн. 19 коп., посилаючись на те, що за вказаним договором відповідачу був наданий кредит у розмірі 2000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керувався п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент його змінити. Стверджують, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, але відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконує, заборгованості не сплачує. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то позивач змушений звернутися до суду. Просять позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав на адрес суду клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю. Просить позов задоволити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено 22.05.2017 року о 11 год. 00 хв., викликався за адресою: с. Гряда, Жовківського району Львівської області. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення такого судового засідання. 03.05.2017 року на адресу Жовківського районного суду Львівської області надійшов лист з Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області з якого вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [INFO]. А тому останній викликався за даною адресою, однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою, що адресат вибув. Оскільки з довідки Грядівської сільської ради Жовківського районного суду Львівської області вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [INFO], суд вважає, що останній в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця його проживання. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності відповідача по справі, який повторно не зявився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення такого та на підставі поданих до суду доказів постановити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Цивільні права і обовязки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обовязковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач 16.03.2012 року уклав з відповідачем кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач свої обовязки за договором не виконує, заборгованості згідно умов вказаного договору не сплачує. Згідно розрахунку заборгованості представленого позивачем вбачається, що відповідач станом на 28.02.2017 року за кредитним договором б/н від 16.03.2012 року заборгував позивачу 26421 грн. 19 коп., з яких: - 2022,24 грн. заборгованість за кредитом; - 19595,85 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 3068,76 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1234,34 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 16.03.2012 року отримано кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На час подачі позову відповідач заборгував позивачу 2022,24 грн. тіла кредиту, а розмір пені нарахованої позивачем становить- 3068,76 грн., що є значно не співрозмірним з отриманою відповідачем сумою кредитних коштів та заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Внаслідок вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача не є цілком обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення, а саме, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача 25382,43 грн. заборгованості за кредитним договором, при цьому зменшивши розмір пені до 2030,00 грн., оскільки розмір пені за простроченими кредитними коштами значно перевищує розмір наданих відповідачу кредитних коштів та заборгованість по них. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 1600,00 грн. судового збору, що вбачається з платіжного доручення № PROM7ВТ3DM від 27.03.2017 року, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в користь позивача із відповідача. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк".

Outcome: approved