Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідачів, посилаючись на те, що між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №IKIZG. 773.001 від 22.06.2010 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 150 000 грн. на строк до 21 червня 2015р. Процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 2,083% в місяць на суму залишку заборгованості. [PERSON] сплачує одноразову комісію в розмірі 0,99% від суми виданого кредиту, одноразову комісію у розмірі 0,5 % у момент надання кредиту , щомісячну комісію в розмірі 0,66%. 22 червня 2010р., для забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, між Позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] відповідає перед Позивачем за виконання зобов'язань по Кредитному договору в тому ж розмірі що і [PERSON] У випадку невиконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором, Відповідачі відповідають перед Позивачем як солідарні відповідачі. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має станом на 16.02.2015 року заборгованість на загальну суму 41 119,85 грн. Тому просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору. В судове засідання представник позивача не з»явився, своєю письмовою заявою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а також розглянути справу без його участі. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали повністю та просили відмовити у його задоволенні, оскільки ними сплачено 04.06.2015 року всю суму боргу, а сааме: 41 125, 64 грн., на що надають суду підтверджуючу квитанцію №840225. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 22 червня 2010 року між ПАТ"ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" та [PERSON] укладено Кредитний договір №ІКІ2С. 773.001. Відповідно до розділу 8 якого Банк надає Відповідачу [PERSON] у користування кредитні кошти в розмірі 150 000,00 грн., на строк до 21 червня 2015р. Процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 2,083% в місяць на суму залишку заборгованості. [PERSON] сплачує одноразову комісію в розмірі 0,99% від суми виданого кредиту, одноразову комісію у розмірі 0,5 % у момент надання кредиту , щомісячну комісію в розмірі 0,66%. 22 червня 2010р., для забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, між Позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] відповідає перед Позивачем за виконання зобов'язань по Кредитному договору в тому ж розмірі що і [PERSON] У випадку невиконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором, Відповідачі відповідають перед Позивачем як солідарні відповідачі. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має станом на 16.02.2015 року заборгованість на загальну суму 41 119,85 грн. Вивчивши додані до позовної заяви документи та документи, надані відповідачами, суд встановив наступне. Суд приймає до уваги посилання відповідачів на те, що ними повністю погашено заборгованість по кредиту, що підтверджується квитанцією №840225 від 04 червня 2015 року, згідно якої [PERSON] було сплачено на користь ПАТ «ВБР» 41 125, 64 грн. Призначення платежу: погашення заборгованості по кредиту згідно договору №IKIZG. 773.001 від 22.06.2010 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, беручи до уваги, що відповідачами повністю погашено заборгованість, тому підстави для примусового стягнення заборгованості відсутні, а питання між сторонами вирішено.

Outcome: dismissed