Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат, три проценти річних загальною сумою 22897,69 грн., понесені судові витрати на правову допомогу в сумі - 5091 грн. та сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 26.07.2008 [PERSON] на виконання усної угоди між [PERSON] та [PERSON] було передано останньому в якості завдатку за автомобіль КАМАЗ 5511, який [PERSON] за усною угодою мав намір придбати у [PERSON], грошові кошти у розмірі 18500 гривень, 3900 євро, 10000 доларів США, які прийняв [PERSON] про що свідчить розписка. У зв'язку з припиненням зобов'язання до початку його виконання сторони домовились про повернення попередньо сплачених в якості завдатку грошових коштів і [PERSON] зобов'язався повернути зазначені у розписці від 26.07.2008 грошові кошти до 01.01.2010, що підтверджується розпискою. 31.01.2012 Кіровським районним судом м. Кіровограда по справі № 2-3905/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] ухвалено рішення про стягнення суми завдатку в розмірі 18500 гривень, 3900 євро, 10000 доларів США, яке набрало законної сили. Так, [PERSON] до 01.01.2010 зобов'язаний був повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 18500 гривень, 3900 евро, 10000 доларів США, але станом на день подання позову їх не повернув, а отже, [PERSON] вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Розрахунок інфляційних втрат, з урахуванням позицій Пленумів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Вищого господарського суду України, здійснюється за період з січня 2010 року по січень 2014 року по відношенню до суми боргу у національній валюті у розмірі 18500 гривень та складає 2553 гривень. Три проценти річних рахуються за період з 01.01.2010 по 13.03.2014 включно від всієї суми боргу: 18500 гривень, 3900 евро, 10000 доларів США і складають, відповідно, 2329,48гривень, 491,08 доларів США та 1259,18 евро. А тому просить стягнути інфляційні втрати, три проценти річних загальною сумою 22897,69 грн., понесені судові витрати на правову допомогу в сумі - 5091 грн. та сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. До судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог (а. с. 35). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 26,28, 34), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. 26.07.2008 [PERSON] на виконання усної угоди між [PERSON] та [PERSON] було передано останньому в якості завдатку за автомобіль КАМАЗ 5511, який [PERSON] за усною угодою мав намір придбати у [PERSON], грошові кошти у розмірі 18500 гривень, 3900 євро, 10000 доларів США, які прийняв [PERSON] У зв'язку з припиненням зобов'язання до початку його виконання сторони домовились про повернення попередньо сплачених в якості завдатку грошових коштів і [PERSON] зобов'язався повернути зазначені у розписці від 26.07.2008 грошові кошти до 01.01.2010 року, що підтверджується розпискою. 31.01.2012 Кіровським районним судом м. Кіровограда по справі № 2-3905/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] ухвалено рішення про стягнення суми завдатку в розмірі 18500 гривень, 3900 євро, 10000 доларів США, яке набрало законної сили. (а. с. 5). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобов'язання виконано не належним чином, то воно не припиняється. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору позики, та не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Таким чином діюче законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження по його примусовому виконанню. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Саме такого висновку доходить Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 17 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Дану справу, суд розглядає відповідно до ст.11 ЦПК України на підставі наданих суду доказів та в межах заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково, оскільки індекс інфляції - це покажчик характеристики динаміки загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлені в національній валюті - гривні. Норма ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленої інфляції поширюється на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначено договором у гривні. За таких обставин інфляційні нарахування та три відсотки річних не можуть бути нараховані на суму позики, надану в іноземній валюті, а тому підлягають до стягнення інфляційні витрати з урахуванням позицій Пленумів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по відношенню до суми боргу у національній валюті у розмірі 18500 гривень в розмірі 2553 гривень, та три відсотки річних в розмірі - 2329,48грн. Всього 4882,48грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв»язку з їх безпідставністю. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 243,60 грн. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Витрати на правову допомогу підлягають стягненню частково. Так, враховуючи обсяг часу і роботи, що вимагається для належного виконання договору про надання правової допомоги, ступінь складності та правові питання, що стосуються доручення, враховуючи вимоги розумності і справедливості, а також положення Закону України "Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму в розмірі - 2500 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved