Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, зазначивши, що на підставі рішення Шкарівської сільської ради від 22.03.2006 року №29-451 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки в межах Шкарівської сільської ради декільком громадянам с.Шкарівка, в тому числі, і позивачу. 10.01.2008 року на підставі даного рішення позивачу видано та зареєстровано державний акт серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,0916 га за адресою [ADDRESS] у с.Шкарівка для ведення особистого селянського господарства. Оскільки при виготовленні технічної документації була допущена помилка та невірно визначені межі земельної ділянки, а скасування державної реєстрації на право власності на земельну ділянку проводиться Управлінням Держземагентства у Білоцерківському районі тільки на підставі судового рішення, просила скасувати вказане рішення сільської ради та державний акт на право власності на землю, визнавши його недійсним. У судове засідання сторони не прибули, позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала, відповідач - Шкарівська сільська рада Білоцерківського району Київської області також просив розглядати справу у відсутності його представника, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Судом встановлено, що рішенням Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 29 сесії 4 скликання від 22.03.2006 р. №29-451 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадян в с.Шкарівка" затверджено документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на землю декільком громадянам с.Шкарівка, у тому числі - і позивачу на земельну ділянку площею 0,0942 га в адміністративних межах Шкарівської сільської ради по [ADDRESS] у с.Шкарівка. Судом встановлено також, що 10.01.2008 р. був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] на ім'я [PERSON], який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010832200007 на земельну ділянку площею 0,0916 га, розташовану в адміністративних межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області у с.Шкарівка, [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Згідно з висновком №5 від 06.04.2016 р., перевіривши обсяг землевпорядних робіт, спеціаліст ПП "Обрій" установив, що геодезичні заміри зроблені не по фактичним межам земельної ділянки, а тому вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку позивача виготовлено з порушеннями. Як вбачається з листа Шкарівської сільської ради №02-14-73 від 09.03.2016 р., відповідач цю помилку визнає, проти позову не заперечує. Згідно зі ст.152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно ч.2 ст. 158 ЗК, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно з ч.І ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав, якщо це не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому наявні всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved