Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, з врахуванням заяви (т. 2 а.с. 7-8), про зняття арешту з житлового будинку, що знаходиться за адресою: місто Кіровоград, вулиця Полярна, накладений на підставі постанови державного виконавця Рябоволик Д.В. Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.07.2014 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку № 37/45 по вулиці Полярній у місті Кіровограді. В вересні 2014 року до [PERSON] додому прийшов державний виконавець Рябовол Д.В. та повідомила, що буде описувати майно, а саме: вищевказаний будинок, на підставі виконавчого провадження, яке було відкрито щодо [PERSON], сина її чоловіка на виконання рішення суду. При цьому державний виконавець повідомила, що будинок по вулиці Полярній, 37/45 в місті Кіровограді є власністю сина [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. Проте, боржник не є та ніколи не був власником арештованого майна. Дане домоволодіння належало її померлому чоловіку. З грудня 2011 року [PERSON] не зареєстрований у вищевказаному домоволодінні. Разом з тим, нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що на спадкове майно накладено арешт. З огляду на викладене, позивач вважає, що даний арешт підлягає скасуванню, оскільки підстав для накладення заборони на майно померлого не було. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04.04.2016 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - [PERSON] (т. 1 а.с. 129-130). Цією ж ухвалою залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON]; [PERSON]; [PERSON] та [PERSON], спадкоємці [PERSON] (т. 1 а.с. 129-130). Також, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21.04.2016 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача по справі [PERSON], боржника по виконанню судового рішення, в звязку з чим, змінено його процесуальний статус у даній справі (т. 1 а.с. 205). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 02.09.2016 року та 29.09.2016 року проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні, про що надав суду відповідні письмові заперечення (вх. № 28022 від 02.09.2016 року, т. 2 а.с. 48-49), в яких зазначено, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не відповідають вимогам закону, оскільки у позовній заяві не вказано постанову на підставі якої накладено арешт та не додано копії такої постанови. Крім того, [PERSON] у позові вказує, що зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у звязку з тим, що будинок знаходиться під арештом. Разом з тим, у позові відсутнє посилання на постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також така постанова відсутня в матеріалах справи. Відповідач вважає, що позивач до нотаріуса з заявою про зняття заборони на відчуження нерухомості не зверталась. Крім того, заявлені позивачем вимоги фактично стосуються знаття арешту з житлового будинку, що знаходиться за адресою: місто Кіровоград, вулиця Полярна, 37/45, який є власністю [PERSON], який помер 10.07.2014 року, а тому вказаний будинок не є власністю позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, судова повістка у даній справі про виклик до суду повернута на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (т. 1 а.с. 232; т. 2 а.с. 1, 31, 61, 67). Причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень не подавав. Вказана кореспонденція направлялась на адресу відповідача за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (т. 1 а.с. 43). Треті особи [PERSON]; [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 148, 149, 152, 229-231, 247-249; т. 2 а.с. 26-28, 57-59, 64-65). Подали до суду заяви (вх. № 12811 від 22.04.2016 року, 12810 від 22.04.2016 року, вх. № 12812 від 22.04.2016 року) про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають (т. 1 а.с. 217, 219, 222). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача [PERSON], оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знамянка Знамянського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 18.06.1982 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 121. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка: Вара, дружини: Вара. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії І-ОЛ № 075207 від 20.05.2014 року (т. 1 а.с. 7). Під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбано нерухоме майно. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2454, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Кіровограді по вулиці Полярній, 37/45 належить [PERSON] (т. 1 а.с. 9). Зазначене також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1407955 від 05.09.2003 року Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» (т. 1 а.с. 10). Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] помер 10.07.2014 року (свідоцтво про смерть, серії І-ОЛ № 190122 від 10.07.2014 року, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 1801, т. 1 а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 1/2 частину житлового будинку по вулиці Полярній, 37/45 у місті Кіровограді та грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією. За довідкою № 365 від 25.09.2014 року Квартального комітету № 6 Кіровського району міста Кіровограда, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] одна (т. 1 а.с. 13). Син спадкодавця, [PERSON] за вищевказаною адресою був зареєстрований з 08.12.2006 року по 24.12.2011 року (довідка № 366 від 25.09.2014 року Квартального комітету № 6 Кіровського району міста Кіровограда, т. 1 а.с. 14). В матеріалах спадкової справи № 520/2014, заведеної після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 56-125) містяться заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], подані до нотаріальної контори [PERSON] (т. 1 а.с. 61), [PERSON] (т. 1 а.с. 62), [PERSON] (т. 1 а.с. 63), [PERSON] (т. 1 а.с. 76), а також заява про відмову від прийняття спадщини [PERSON] (т. 1 а.с. 77). На підставі вищевказаних заяв про прийняття спадщини та доданих до неї документів державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 видані свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на відповідну частку грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією (т. 1 а.с. 97, 118, 119, 120). При цьому відомості про прийняття спадщини щодо спірного будинку спадкоємцями, визначення часток, відсутні. [PERSON], який є боржником по судовим рішенням, є сином спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ОЛ № 161373 від 20.05.2014 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знамянка реєстраційної служби Знамянського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (т. 1 а.с. 84). Від спадщини відмовився. Позивачем додано до позовної заяви Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 52393375 від 01.02.2016 року, в якій зазначено, що постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника № б/н від 29.05.2013 року [PERSON] відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції накладено арешт на майно боржника [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: місто Кіровоград, вулиця Полярна, 37/45 (т.1 а.с. 39). Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26.02.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 45171,39 грн. боргу та 451,71 грн. судового збору (т. 1 а.с. 127-128). На запит суду, [PERSON] відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції повідомлено (вх. № 9940 від 30.03.2016 року; вх. № 10180 від 31.03.2016 року, т. 1 а.с. 126, 133), що на виконанні перебував виконавчий лист № 404/11378/13-ц, виданий 23.04.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 45623,10 грн. (т. 1 а.с. 134) Арешт на майно [PERSON] накладений згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2014 року (т. 1 а.с. 136-137). За Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 57903098 від 21.04.2016 року, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника № б/н від 29.05.2013 року, [PERSON] відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції накладено арешт на нерухоме майно [PERSON], що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Полярна, 37/45 (т. 1 а.с. 207-208). Також на вищевказане майно накладено арешт постановою про арешт майна боржника № 49382667 від 24.11.2015 року Відділу державної виконавчої служби Манківського районного управління юстиції та постановою про відкриття виконавчого провадження № б/н від 23.04.2012 року [PERSON] відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, т. 2 а.с. 69-70). Державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області подано до суду матеріали виконавчого провадження, що здійснюється на підставі виконавчого листа № 404/11378/13-ц, виданого 23.04.2014 року Кіровським районним судом міста Кіровограда (т. 2 а.с. 79-118), згідно якого матеріали виконавчого провадження направлені до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Згідно частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника (частина 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»). Частиною першою статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року розяснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. Враховуючи вищевказані розяснення, судом, за клопотанням представника позивача, залучено до участі у справі в якості співвідповідача по справі [PERSON]. Однак з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є боржником по судовим рішенням, які не виконані. Водночас, боржник [PERSON], з огляду на вищевказані документи, не є власником спірного нерухомого майна. В той час, як відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час накладення арешту) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 5 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»). Зі змісту позовної заяви, пояснень, наданих позивачем, його представником та матеріалів справи вбачається, що саме на [PERSON] відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, при виконанні ним владних управлінських функцій, позивач вказує як на порушника своїх прав, проте такий спір підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, згідно пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В звязку з чим, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10.10.2016 року провадження у справі № 404/7796/15-ц, номер провадження 2/404/569/16 в частині позовних вимог щодо відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, закрито (т. 2 а.с. 119-120). Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина третя статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та стаття 60 Цивільного процесуального кодексу України покладають на кожну сторону обовязок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалюючи рішення, суд згідно з частиною першою статті 214 Цивільного процесуального кодексу України має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (пункт 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року). У резолютивній частині рішення у цій категорії справ суду належить зазначати конкретне майно, з якого знімається арешт, його вартість, на користь кого знято арешт і за ким визнається право власності чи кому це майно передається у володіння (пункт 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року). Однак, в даному позові при наявності декількох осіб, що прийняли спадщину, неможливо визначити на користь кого зняти арешт і за ким визнається право власності чи кому майно передається у володіння, а також позивач не навів доводів щодо належності права власності на весь будинок лише їй. Крім того, позивачем не доведено належним чином, а судом при розгляді справи не встановлено наявність підстав, з якими закон повязує можливість зняття арешту з майна за позовом предявленим до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт на майно за судовими рішеннями, які не виконані. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed