Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачка в заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1500 грн на утримання дитини - [PERSON], [INFO], посилаючись на такі обставини : вона та [PERSON] перебувають у шлюбі з 5 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві [NUMBER] Від даного подружнього життя мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції [NUMBER] На даний час у судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської обл. Куровського Ю.В. перебуває на розгляді позовна заява про розірвання шлюбу ,укладеного між позивачем та відповідачем. Із січня 2015р. відповідач проживає окремо. Малолітній [PERSON] проживає разом з нею за вище зазначеною адресою. На утримання сина вона не отримує державної допомоги. Син повністю знаходяться на її утриманні та на утриманні її батьків. Відповідач не надає жодної допомоги на утримання малолітнього сина та не приймає участь у його вихованні та належному розвитку. Вонана даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки до 26.01.2015 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів немає. Восени 2014 року оформила сина до дитячого садку. З того часу, майже кожні дві неділі після відвідин дитячого садка, [PERSON]. постійно хворіє, а тому вона не має змоги офіційно працевлаштуватися, оскільки вимушена перебувати із сином доки він адаптується до контактування із іншими дітьми в дитячому садочку. Відповідач ніде офіційно не працює, але працює не офіційно, має нерегулярний, але цілком достатній для утримання сина дохід. Окрім [PERSON]., у відповідача інших дітей не має, на його утриманні ніхто не перебуває. Крім того, відповідач не має медичних обмежень для можливості працювати, отримувати дохід та утримувати свого малолітнього сина. Враховуючи вищезазначені обставини, відсутність у відповідача добровільної згоди на утримання сина, можливість за станом здоров'я надавати допомогу на утримання дитини, відсутність інших утриманців, вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, свій позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмове заперечення, в якому просив справу розглядати за його відсутності та зазначив наступне. 05 серпня 2011 року, між ним та позивачкою було укладено шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м.Києві , актовий запис № 892. Від цього шлюбу у них є спільний малолітній син [PERSON], [INFO]. В зв'язку з важким соціально-економічним становищем в нашій державі та відсутністю роботи в м.Ніжині за моєю спеціальністю, він вимушений був шукати роботу за межами міста, де проживає його сім'я. Твердження позивачки, що він проживає окремо від сім'ї з січня 2015 року не відповідає дійсності, бо після того як вони разом з дружиною та їхніми спільними друзями відсвяткували 26 січня 2015 року 3-х річний день народження їхнього сина [PERSON], він поїхав до м. Києва шукати роботу, яка йому необхідна для створення нормальних умов для проживання і дружини ( так як дружина не працює) ,і його малолітнього сина, [PERSON], [INFO], для оплати комунальних послуг і вартості поки що зйомної квартири в м. Ніжині Чернігівської області , де вони проживають однією сімєю. За час його відсутності в м. Ніжині , він постійно телефоную позивачці, спілкуюся з сином, цікавиться його моральним та духовним розвитком, надсилає кошти для його утримання. З 10 лютого 2015 року він працює монтажником у Приватному акціонерному товаристві фірма «Фундамент» в м. Києві. Розмір його заробітної плати становить 1357 грн 54 коп. та в зв'язку з цим , не має можливості щомісячно сплачувати кошти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., як вимагає того позивачка , а також, він має непрацездатних батьків - пенсіонерів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що проживають в м. Лебедині Сумської області, які часто хворіють та потребують також його підтримки та допомоги. Виходячи з розміру його заробітної плати, аліменти на утримання свого малолітнього сина [PERSON] у розмірі не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, він має можливість сплачувати. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частково задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно ПАТ фірма «Фундамент» від 10.03.2015 р. [PERSON] працює в ПАТ фірма «Фундамент» на посаді монтажник з монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій 3 розряду. Дохід за період з 10.02.2015 р. по 28.02.2015 р. становить 1357,57 грн-сукупний дохід, з якої 1078,43 грн сума до виплати. Відповідач має непрацездатних батьків: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача та копіями посвідчення його батьків (а.с. 17-19). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення,суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В частині 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з того, що відповідач працює, а отже має постійний заробіток, із якого можливо присудити частку від його доходу, враховуючи, що у відповідача є непрацездатні батьки, те, що сторони зобов'язані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхньої дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2015 року і продовжуючи до повноліття дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial