Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.11.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортного засобу ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортним засобом FORD В- МАХ, державний номерний знак [NUMBER] . 17.02.2021 року постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі №263/41/21 Відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме Відповідач не перевірив та не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу внаслідок чого сталося від`єднання від місця кріплення заднього лівого колеса чим було порушено п.п.2.3а, 2.3.6 ПДР України та самовільно залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10а ПДР України. На момент настання ДТП діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АР-0336199 від 17.07.2020, забезпеченим транспортом якого є транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER] . У результаті вищезазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема, Потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 59 424,80 грн., що підтверджується рахунком фактура від 15.12.2020. Згідно до ремонтної калькуляції №19869 від 27.11.2020 сума матеріального збитку з урахуванням зносу складає 35 340,40 грн. На підставі наданих документів та згідно з умовами полісу №АР-0336199 від 17.07.2020 05.01.2021 між Потерпілим та Позивачем було укладено Заяву про погодження суми страхового відшкодування. Позивач виплатив Потерпілому страхове відшкодування в загальному розмірі 32 000,00 грн., що підтверджується заявою від 05.01.2021 та платіжним дорученням №593 від 18.03.2021. На підставі п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Оскільки, ПрАТ «СК «Еталон» виконала в повному обсязі зобов`язання за Полісом, то набуло права зворотної вимоги (регресу) до Відповідача. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (код за ЄДРПОУ 20080515, зареєстроване за адресою: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 336,2 під`їзд) відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 32 000,00 грн. (тридцять дві тисячі гривень)та судові витрати які складаються з судового збору у розмірі 2 270 ( дві тисячі двісті сімдесят) гривень та витрат на правову допомогу (гонорар) в розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок). Від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд виходить з того, що якщо сторони, представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін (представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. 17.02.2021 року постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі №263/41/21 Відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме Відповідач не перевірив та не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу внаслідок чого сталося від`єднання від місця кріплення заднього лівого колеса чим було порушено п.п.2.3а,2.3.6 ПДР України та самовільно залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10а ПДР України (а.с. 8-9). На момент настання ДТП діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АР-0336199 від 17.07.2020, забезпеченим транспортом якого є транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER] ( а.с.6-7) У результаті вищезазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема, Потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 59 424,80 грн., що підтверджується рахунком фактура від 15.12.2020 ( а.с.13). Згідно до ремонтної калькуляції №19869 від 27.11.2020 сума матеріального збитку з урахуванням зносу складає 35 340,40 грн. ( а.с.16-17) На підставі наданих документів та згідно з умовами полісу №АР-0336199 від 17.07.2020 05.01.2021 між Потерпілим та Позивачем було укладено Заяву про погодження суми страхового відшкодування ( а.с.18) Позивач виплатив Потерпілому страхове відшкодування в загальному розмірі 32 000,00 грн., що підтверджується заявою від 05.01.2021 та платіжним дорученням №593 від 18.03.2021 ( а.с.19) Таким чином, ПрАТ «СК «Еталон» виконала в повному обсязі зобов`язання за Полісом, то набуло права зворотної вимоги (регресу) до Відповідача. Згідно ч.1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. а ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Зазначене узгоджується із ст.1191 ЦК України,за якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки транспортним засобом засобу ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER] ,керував [PERSON] , факт вчинення адміністративного правопорушення та залишення відповідачем місця ДТП встановлено постановою суду від 17.02.2021 року, тому саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки. Таким чином, враховуючи вчинені страховою компанією відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дії по виплаті страхового відшкодування потерпілій особі, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» в інтересах якої діє адвокат Вегера Андрій Анатолійович до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу( п.1 ч.3). З аналізу положень ст. 137 ЦПК України вбачається , що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором, при цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона повинно бути доведено стороною в процесі. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане з суддівським розсудом (дискреційні повноваження). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Суд зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial