Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кодимської районної державної адміністрації в якому просить поновити строк для звернення до суду з позовом, скасувати висновок органу опіки та піклування Кодимської районної державної адміністрації № 01-29/1244 від 08.08.2016 року про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зобов'язати Кодимську районну державну адміністрацію вчинити дії щодо обстеження матеріально-побутових умов проживання матері малолітніх дітей [PERSON] та зобов'язати Кодимську районну державну адміністрацію включити до порядку денного чергового засідання комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації питання про надання висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітніх дітей після проведення обстеження житлово-побутових умов проживання матері та з урахування особливого характеру її роботи. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.08.2016 року органом опіки та піклування Кодимської районної державної адміністрації було складено висновок № 01-29/1244 про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У вказаному висновку місце проживання дітей було визначено разом з матір'ю [PERSON]. Позивач вважає даний висновок незаконним, оскільки під час його складання не були з'ясовані всі обставини, які мають важливе значення, зокрема, що доходи позивача, як батька дітей є значно більшими ніж доходи матері, умови для проживання дітей у позивача значно кращі. Також позивач зазначає, що діти проживають разом з ним, а їх мати у зв'язку з професійною діяльністю переїхала до м. Одеса де не має власного житла. Враховуючи наведене, позивач просить скасувати вказаний висновок та зобов'язати Кодимську районну державну адміністрацію вчинити дії щодо надання нового висновку органу опіки і піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, вказуючи, що під час складання даного висновку не були враховані всі обставини. Також зазначає, що на даний час діти проживають разом з ним, він займається їх вихованням, діти забезпечені всім необхідним для проживання та розвитку, що підтверджується актами обстеження умов проживання дітей, які неодноразово складалися органами опіки та піклування. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказуючи, що на час розгляду справи дійсно змінились обставини, які у разі вирішення питання щодо визначення місця проживання дітей мають значення, зокрема, що діти дійсно проживають разом з батьком, він займається їх вихованням, забезпечує всім необхідним для проживання та розвитку. Мати проживає в м. Одеса та на вимогу органу опіки та піклування Кодимської районної державної адміністрації до цього часу не надала акт обстеження умов проживання, однак вважає, що висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей на момент його складання був законний та обґрунтований. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Кодимського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Кодимська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей. На виконання вимог викладених у листі Кодимського районного суду Одеської області від 24.05.2016 року, органом опіки та піклування Кодимської районної державної адміністрації було надано висновок № 01-29/1244 від 08.08.2016 року, відповідно до якого орган опіки та піклування вважав за необхідне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON]. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Однак Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є "спір" про "право", реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа [PERSON] проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (Ул'янов проти України). Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні чи суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.ч. 4 - 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов'язковою є участь органу опіки і піклування, який подає письмовий висновок щодо розв'язання спору, з яким суд може не погодитись, якщо він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. З аналізу норм ст.ст. 158, 159 СК України вбачається, що при наявності між батьками спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, в разі неможливості його врегулювання рішенням органу опіки та піклування, такий спір розглядається судом та саме судове рішення є остаточним у вирішенні цього питання. З огляду на вищезазначені норми права, вимога про визнання незаконним та скасування висновку органу опіки та піклування Кодимської районної державної адміністрації щодо визначення місця проживання дітей, не може бути самостійним способом захисту, так як спір між батьками з приводу визначення місця проживання дітей розглядався Кодимським районним судом Одеської області та саме під час розгляду даного спору судом була надана належна оцінка вказаному висновку в сукупності з іншими зібраними доказами, яка визнана правильною за результатами перегляду судового рішення в апеляційному порядку. Отже, оскільки висновок органу опіки і піклування є дорадчим і не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов'язків у батьків щодо місця проживання дітей, то він не порушує прав та обов'язків жодного з батьків. Правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в ході якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, в тому числі і висновку органу опіки та піклування, який не має наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір про місце проживання дітей. Враховуючи наведене, вимога щодо скасування висновку органу опіки та піклування Кодимської районної державної адміністрації щодо визначення місця проживання дітей задоволенню не підлягає. Вимога позивача щодо поновлення строку звернення до суду з позовом взагалі є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено та не зазначено позивачем який саме строк для звернення до суду з позовом він вважає пропущеним. Позовні вимоги щодо зобов'язання Кодимської районної державної адміністрації вчинити дії щодо обстеження матеріально-побутових умов проживання матері малолітніх дітей [PERSON] та зобов'язання Кодимської районної державної адміністрації включити до порядку денного чергового засідання комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації питання про надання висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітніх дітей після проведення обстеження житлово-побутових умов проживання матері та з урахування особливого характеру її роботи також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до положень ст. 19 СК України, письмовий висновок орган опіки і піклування складає лише при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини.

Outcome: dismissed