Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся з заявою до суду до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вказуючи, що відповідачка є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька в свідоцтво про народження малолітньої внесені відповідно до ч. І ст. 135 СК України. 04 квітня 2013 року до служби у справах дітей надійшла інформація адміністрації Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 17, що протягом тривалого часу малолітня [PERSON] не відвідує навчання, у зв'язку зі станом здоров'я. Родина малолітньої в жовтні 2012 року поставлена на внутрішкільний облік, як кризова, у зв'язку з низьким рівнем житлово-побутових умов проживання та скрутним матеріальним становищем. Додатково в інформації зазначено, що мати дитини, [PERSON], перебуває на заробітках в м. Москва (Росія). До виконання своїх батьківських обов'язків ставиться безвідповідально, малолітня протягом 2012-2013 навчального року не навчалася. Дитина [PERSON] перебувала в медичному корсеті, у зв'язку із травмою хребта, але мати відмовлялася оформити індивідуальне навчання для доньки. З'ясовано, що малолітня проживає в родині, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, лікуванню та утриманню малолітньої. Дитина проживає в антисанітарних умовах. Догляд за дитиною здійснює баба [PERSON] 13 червня 2013 року малолітня в супроводі матері [PERSON], каретою швидкої допомоги доставлена до Черкаської міської дитячої лікарні. Попередній діагноз, за висновками лікарів, гломеролонефріт. На момент влаштування малолітньої до лікарні, її мати [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поводила себе неадекватно, зверхньо. Того ж дня, на громадянку [PERSON] був складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП. Малолітня [PERSON] була поставлена на облік в службу у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, що перебуває складних життєвих обставинах, відповідно до наказу по службі від 20.06.2013 № 133/с. Родина малолітньої була передана під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. Протягом березня-жовтня 2014 року громадянка [PERSON] не виявила бажання повернути малолітню [PERSON] на виховання в родину, а тому 06.10.2014 року оперуповноваженим відділу кримінальної міліції Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області Вороною О.В., складений Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.10.2014 року малолітній [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.11.2014 року малолітня влаштована під опіку громадянці [PERSON] Протягом жовтня 2014 листопада 2015 громадянка [PERSON] не цікавиться життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком доньки, свідомо діє всупереч інтересам дитини, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Малолітня [PERSON] не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав та додала що не бажає повертатися на виховання до біологічної матері, оскільки мати продовжує вживати спиртні напої, не працює, не має засобів для існування. Ініціює зустрічі з донькою лише для того щоб взяти в борг. Оскільки, відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вважає, що є підстави для позбавлення її батьківських прав, тому звернулися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути з неї на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитини повноліття, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2016 року по справі залучена в якості третьої особи [PERSON]. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, громадянка [PERSON] є матір"ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька в свідоцтві про народження малолітньої внесені відповідно до ч. І ст. 135 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 04 квітня 2013 року до служби у справах дітей надійшла інформація адміністрації Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 17, що протягом тривалого часу малолітня [PERSON] не відвідує навчання, у зв'язку зі станом здоров'я. Родина малолітньої в жовтні 2012 року поставлена на внутрішкільний облік, як кризова, у зв'язку з низьким рівнем житлово-побутових умов проживання та скрутним матеріальним становищем. Додатково в інформації зазначено, що мати дитини, [PERSON], перебуває на заробітках в м. Москва (Росія). До виконання своїх батьківських обов'язків ставиться безвідповідально, малолітня протягом 2012-2013 навчального року не навчалася. Дитина [PERSON] перебувала в медичному корсеті, у зв'язку із травмою хребта, але мати відмовлялася оформити індивідуальне навчання для доньки. Малолітня проживає в родині, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, лікуванню та утриманню малолітньої. Дитина проживає в антисанітарних умовах. Догляд за дитиною здійснює баба [PERSON] Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, 13 червня 2013 року малолітня в супроводі матері [PERSON], каретою швидкої допомоги доставлена до Черкаської міської дитячої лікарні. Попередній діагноз, за висновками лікарів, гломеролонефріт. На момент влаштування малолітньої до лікарні, її мати [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поводила себе неадекватно, зверхньо. Того ж дня, на громадянку [PERSON] був складений адміністративний протокол за ч. 1ст. 184 КУпАП. Малолітня [PERSON] була поставлена на облік в службу у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, що перебуває складних життєвих обставинах, відповідно до наказу по службі від 20.06.2013 № 133/с. Родина малолітньої була передана під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. За інформацією Центру громадянка [PERSON] не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, разом з донькою проживає в аварійному будинку, який перебуває в антисанітарному стані. Відповідно до медичного висновку від 22.10.2012 року малолітня [PERSON] має діагноз: хронічна хвороба нирок, хронічний гломерулонефрит та потребує регулярного лікування, яке мати, через своє безвідповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків, не могла забезпечити. В результаті проведеної працівниками служби у справах дітей та фахівцями Центру роботи, було прийнято рішення про доцільність передачі малолітньої [PERSON] на виховання в родину родичів, що передбачено ч. 2 ст. 151 СК України. 01 жовтня 2013 року відповідачкою [PERSON] було написано нотаріально посвідчену заяву про те, що до березня 2014 року передає малолітню [PERSON] на виховання в родину [PERSON] В нотаріальній заяві громадянка [PERSON] зобов'язувалася щомісячно надавати кошти на утримання дитини. Проте свої зобов'язання не виконувала, не цікавилася донькою, не брала участі у її утриманні. Малолітня [PERSON] неодноразово проходила лікування у Черкаській дитячій міській лікарні, у зв'язку з хворобою нирок, та згідно з медичним висновком № 217 від 10.10.2013 року про дитину-інваліда останній оформлена інвалідність. В квітні 2014 року родина [PERSON] в черговий раз була передана під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, з метою повернення малолітньої [PERSON] на виховання в біологічну родину. Однак, за інформацією Центру ситуація в родині [PERSON] не змінилася. Громадянка [PERSON] не працювала, не перебувала на обліку в центрі зайнятості, не змінила своє відношення до виконання батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та лікуванню малолітньої доньки, продовжувала проживати в аварійному будинку. Протягом березня-жовтня 2014 року відповідачка не виявила бажання повернути малолітню [PERSON] на виховання в родину, а тому 06.10.2014 року оперуповноваженим відділу кримінальної міліції Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області Вороною О.В., складений Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.10.2014 року малолітній [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.11.2014 року малолітня влаштована під опіку громадянці [PERSON] У відповідності до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Протягом жовтня 2014 листопада 2015 громадянка [PERSON] не цікавилася життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком доньки, свідомо діяла всупереч інтересам дитини, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Крім того, малолітня [PERSON] не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав та додала, що не бажає повертатися на виховання до біологічної матері, оскільки мати продовжує вживати спиртні напої, не працює, не має засобів для існування. Ініціює зустрічі з донькою лише для того щоб взяти в борг. Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради мати тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, все це є підставами для позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої доньки. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З пояснень наданих опікуном [PERSON] та родичами опікуна з'ясовано, що [PERSON] не цікавиться донькою, не вітає її зі святами та днями народження, не приймає участі у її вихованні, своєю поведінкою негативно впливає на духовний розвиток дитини. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають до задоволення.

Outcome: approved