Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], в якому просив суд, позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів, щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з моменту подання заяви на користь державного виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину яких будуть влаштовані діти. Позивач в обґрунтування своїх вимог в позові пояснив, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 24.09.2010 року, а також матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління у Харківській області від 24.04.2013 року, батько неповнолітніх [PERSON], [PERSON] вказаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України за заявою матері, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження: № 00020376494 та № 00020376548 від 16 червня 2018 року. Органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради Харківської області констатовано факт ухилення [PERSON] від виховання та утримання дітей. За адресою реєстрації мати дітей фактично не проживає, часто не ночує вдома, веде аморальний спосіб життя, утриманням та розвитком дітей не займається, не цікавиться їх досягненнями. Акт відвідування сім'ї від 08.02.2018 року, свідчить що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з дідусем [PERSON], та прабабусею [PERSON], 1936 року народження. Мати дітей веде «розгульний» спосіб життя, місця роботи не має, отримує державну допомогу як одинока матір, однак кошти витрачає здебільш на себе, вдома майже не проживає, інколи приходить. Відповідно до акту правоохоронних органів України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 11 травня 2018 року, встановлено, що по вул. Гвардійській у районі ЗОШ № 1 м. Чугуєва, Харківської області, було знайдено малолітнього хлопця, який назвався [PERSON], повідомив, що був з матір'ю, яка вживала алкогольні напої, де перебуває мати на даний час він не знає. Дитина була голодною та брудною. [PERSON] був влаштований до Чугуївського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де перебуває по теперішній час. Крім того, [PERSON] 16.05.2018 написала власноруч заяву про влаштування малолітньої [PERSON] до Чугуївського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Також, зазначено, що при бесіді з психологом діти говорять, що вони ображені на матір за її спосіб життя, за час перебування дітей в закладі мати відвідувала їх один раз. Представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, від неї надійшла заяви про розгляд справи у її відсутність, в якій вона позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 48) Чугуївською міською радою Харківської області разом з позовною заявою надано суду рішення від 29.05.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, матеріально їх не забезпечує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей (а.с. 24-26). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена шляхом отримання повістки про виклик до суду, що підтверджується розпискою (а.с. 46), від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позов визнала (а.с 49). Суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-III, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов'язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання неї освіти. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України батьки може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Таким чином, проаналізувавши та дослідивши докази справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] на підставі ст. 164 СК України необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], та як вона не виконує своїх обов'язків по вихованню і утриманню дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України таЗакону України "Про охорону дитинства", особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей і тому, одночасно із позбавленням батьківських прав, суд на вимогу позивача може вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі ст. ст. 181, 182, 183 СК України, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, а саме: позивач від сплати судового збору звільнений, у зв'язку з чим, згідно з вимогами ч. 3 вказаної статті судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved