Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про стягнення заборгованості за кредитним договором № HAEWSK00S10262 від 28 липня 2004 року з відповідача, в сумі 65884 грн., а також судового збору в розмірі 1218 грн. На підтвердження вимог, до заяви долучені копії розрахунку заборгованості, договору, заочного рішення, документів про особу позивача, відповідача, довіреності. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, справу просить розглянутим без його участі, у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач, відомостей про причини неявки не повідомив, заяв не надав. Враховуючи вищезазначене, а також відсутність заперечення з боку позивача, суд, відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, цей позов підсудний Кегичівському районному суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між ПАТ КБ "ПриватБанк", який є правонаступником ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №HAEWSK00S10262 від 28 липня 2004 року, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кошти в розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з чим відповідач станом на 04 вересня 2015 року має заборгованість перед позивачем в сумі 188094,53 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 6464,12 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 49145,93 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 132484,48 грн. Рішенням індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 19.08.2013 року вже вирішене питання щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 122210,53 грн. Отже стягненню підлягає сума заборгованості, що складає різницю між загальною сумою заборгованості, що утворилася з початку дії договору та сумою заборгованості стягнутою за рішенням суду, тобто 188094,53 грн. - 122210,53 = 65884 грн. В судовому засіданні досліджені: копія заочного рішення індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 19 серпня 2013 року, відповідно до якого на користь позивача присуджено суму заборгованості за даним кредитним договором в розмірі 122210,53 грн. (а.с.4), розрахунок заборгованості до договору (а.с.5-6), копія договору № HAEWSK00S10262 від 28 липня 2004 року (а.с.7-8), копія паспорта відповідача (а.с.9), копія довідки з ЄДРПОУ (а.с.10), копія довіреності (а.с.11), копія банківської ліцензії (а.с.12); копія статуту (а.с.13). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами 28 липня 2004 року укладено кредитний договір №HAEWSK00S10262 від 28 липня 2004 року. За даним договором [PERSON] надано строковий кредит на строк до 27 липня 2006 року в розмірі 10000 грн. для розвитку домашнього господарства з виплатою процентів за його користуванням в розмірі 3% в місяць на суму заборгованості по кредиту (п.1.1 Кредитного договору). Відповідно до п.3.1 Договору [PERSON] зобов'язався починаючи з місяця, наступного за датою надання кредиту, щомісячно надавати Банку грошові кошти на рахунок для зарахування їх на погашення заборгованості по кредиту, процентам. Кошти зараховуються в першу чергу на погашення прострочених процентів по Кредиту, далі процентів по Кредиту, далі простроченої заборгованості по Кредиту, частина суми, що залишилась спрямовується на погашення заборгованості по Кредиту. Відповідно п.3.2 Договору у випадку несвоєчасної сплати заборгованості по процентам Банк має право нараховувати пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення. На виконання умов Договору позивач свої зобов'язання, виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 10000 грн. Натомість відповідач своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надавав. Внаслідок зазначених дій відповідача за кредитним договором станом на 04 вересня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 65884 грн. При цьому позивачем надано загальний розрахунок заборгованості з дати укладення договору, без вирахування сум, що вже були стягнуті з відповідача відповідно рішення індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 19 серпня 2013 року. Загальна сума заборгованості позивачем за даним позовом вирахувана шляхом віднімання від загальної суми заборгованості, що утворилась за весь період суми стягнутої за рішенням суду, станом на 14 травня 2015 року, тобто від 188094,53 грн. - 122210,53 грн. = 65884 грн., без конкретизації, з чого складається дана заборгованість. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу,пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За положеннями указаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу,пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак у останньому випадку відповідач, що звертається із клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки. В даному випадку суд за власною ініціативою, враховуючи, що розмір пені перевищує розмір боргу в декілька разів, вважає за можливе зменшити суму пені, що підлягає стягненню до розміру боргу, що є правом суду у відповідності до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України. Відповідно до наданого розрахунку загальна сума пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за період з 28 липня 2004 року по 04 вересня 2015 року становить 133726,58 грн., при цьому позивач, згідно з позовною заявою, зазначає її в розмірі 132484,48 грн. Беручи до уваги рішення індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 19 серпня 2013 року, яким вже стягнута сума пені в розмірі 77288,76 грн., то за даним позовом вона становить 132484,48 грн. - 77288,76 грн. = 55195,72 грн. За таких обставин суд вважає за необхідне зменшити її до 6464,12 грн. На підставі вищевикладеного, у відповідності з умовами договору та наданим банком розрахунком з відповідача на користь банку підлягає стягненню сума в розмірі 17152,40 грн. (65884 грн. - 55195,72 грн. =10688.28 грн. + 6464,12 грн. = 17152,40 грн.) Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягає присудженню на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1218,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 17152,40 грн. *100% : 65884 грн. ціни позову = 26,03%), тобто 26,03 % від ціни позову (26,03 % *1218,00 грн. :100%), що складає 317,06 грн.

Outcome: partial