Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу Харківської області [PERSON], приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 01 жовтня 2018 року на адресу його матері надійшли виконавчі документи від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області [PERSON] від 18.09.2018 року про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника від 20.09.2018 року, винесені при примусовому виконанні виконавчого напису № 4427 від 23.08.2018 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № 0818/000661-РR від 23.04.2007 року. Але при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були допущенні порушення, а саме нотаріус не перевірив наявність судових рішень, спорів між сторонами по справі, так як він взагалі не укладав спірного договору та не отримував грошові кошти. Також нотаріус мав вчиняти виконавчі написи тільки, якщо заборгованість є безспірною та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років. В звязку з чим просить визнати виконавчий напис № 4427 від 23.08.2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] таким, що не підлягає виконанню, стягнувши з відповідача, сплачений ним судовий збір. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області було відкрито провадження від 12.11.2018 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ними даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачу АТ "Укрсоцбанк", а також третім особам, відповідно до вимог ЦПК України, за місцем знаходження були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Представник відповідача до суду подав відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив. У поданому відзиві та запереченнях позов заперечив, зазначивши, що внаслідок неналежного виконання обов'язків за кредитним договором у позивача утворилася заборгованість, у зв'язку з чим АТ «Укрсоцбанк» висунув вимогу про погашення наявної заборгованості, в я якій було повідомлено про розмір наявної заборгованості, а також попереджено про наслідки її невиконання - зокрема, примусове стягнення і пов'язані із цим додаткові витрати. Оскільки вимога позивачем виконана не була, банк був змушений звернутися до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису з метою захисту своїх порушених прав. Крім того, нотаріусу було надано належно оформлену заяву та всі необхідні докази для вчинення виконавчого напису, а розмір заборгованості, що підлягала стягненню, була підтверджена наданим АТ «Укрсоцбанк» належним розрахунком, тобто під час вчинення виконавчого напису нотаріусом була дотримана процедури, в звязку з чим просить відмовити позивачу в задоволенні позову. 26 грудня 2018 року позивачем надана відповідь на відзив в якій зазначено, що відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог всупереч вимог ЦПК України не надав належним чином засвідчені копії виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а без цих документів нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис. Вважає, що відповідач не надав жодного належного й допустимого доказу із якого б вбачалося, що АТ «Укрсоцбанк» видав йому кредит у розмірі 10000 гривень, а він його отримав, а також не надав доказів, що кредит не був погашений внаслідок чого він був змушений звертатися до нотаріуса за захистом своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису. Також зазначив, що повідомлення про порушення основного зобовязання, направлене на його адресу, він не отримував. Тому позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача АТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати дану справу без присутності представника, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні на підставі наявних доказів та матеріалів. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду пояснення в яких просила провести розгляд справи за її відсутності з урахуванням наданих нею пояснень. В обґрунтування пояснень зазначила, що виконавчий напис вчинений нею із дотриманням чинного законодавства України, оскільки розмір заборгованості перед АТ «Укрсоцбанк» не є спірним. Вважає, що твердження Позивача щодо безпідставності вчинення напису є хибним, оскільки виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», на підставі наданих АТ «Укрсоцбанк» документів, що підтверджують безспірність заборгованості, так і відправку кредитором боржнику поштовим звязком досудової вимоги про погашення заборгованості. Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Надані їй АТ «Укрсоцбанк» документи для вчинення виконавчого напису сумнівів в їх достовірності не викликали. Не було сумнівів в безспірності заборгованості та в простроченні виконання зобовязань. Згідно поштових документів АТ «Укрсоцбанк» була направлена вимога про повернення боргу. Таким чином, вважає, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, оскільки вона діяла у повній відповідності до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області [PERSON] в судове засідання не з'явився, але на виконання ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2018 року надав засвідчені копії документів на підставі яких було відкрито виконавче провадження. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. В судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого було Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») та згідно Статуту, погодженого Національним Банком України 06.07.2018 року є акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] був укладений Договір про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки GOLD № 0818\\000661-PR. Відповідно до умов договору був відкритий рахунок № 26255818000661 та встановлений кредитний ліміт у розмірі 10000,00 гривень, [PERSON] була видана картка типу GOLD строком дії 24 місяці. Строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобовязань. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 0818\\000661-PR від 23.04.2007 року представник АТ «Укрсоцбанк» 17.08.2018 року звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі для стягнення боргу на загальну суму 167453 гривні 92 копійки, за період з 23 квітня 2007 року по 30 травня 2018 року. До заяви кредитором було подано наступні документи: заява позичальника; анкета клієнта, розрахунок заборгованості станом на 17 серпня 2018 року; повідомлення про порушення основного зобовязання від 14.06.2018 року; список поштових відправлень; копія зворотного поштового повідомлення про отримання поштового відправлення; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 0818\\000661-PR від 23.04.2007 року станом на 17.08.2018 року загальна сума заборгованості [PERSON] складає 167453 гривні 92 копійки. За заявою АТ «Укрсоцбанк» 23.08.2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис за №4427, відповідно до якого звернула стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором № 0818\\000661-PR про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки GOLD від 23.04.2007 року у розмірі 167453 гривні 92 копійки. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області [PERSON] від 18.09.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57237716 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором № 0818\\000661-PR про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки GOLD від 23.04.2007 року у розмірі 167453 гривні 92 копійки, та стягнуто витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса. Позивач вважає вчинений виконавчий напис незаконним, оскільки порушені його права, так як напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Будучи не згодним з вказаним написом, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його незаконним і не підлягаючими виконанню. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані укладеним між сторонами договором, Законом України «Про нотаріат», ЦК України. Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким, зокрема, передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, зокрема: нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Як вбачається з наданих суду приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] копій матеріалів, для вчинення виконавчого напису, останній банком були надані наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису, заява позичальника; анкета клієнта, розрахунок заборгованості станом на 17 серпня 2018 року; повідомлення про порушення основного зобовязання від 14.06.2018 року; список поштових відправлень; копія зворотного поштового повідомлення про отримання поштового відправлення; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц висловлено позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису . Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Таким чином, нотаріусом не було з'ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу та відсотків за користування кредитом, не було з'ясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконався щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості. Також, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису порушено строки давності. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Враховуючи положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Строк закінчення боргового зобов'язання за кредитним договором закінчується через три роки після спливу строку за кредитним договором. АТ «Укрсоцбанк» звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису 17.08.2018 року, тобто після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги та без надання доказів безспірності заборгованості. Відтак, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання вимоги про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Також судом було встановлено, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено не на документі, який встановлює заборгованість, а на окремому новоствореному нотаріусом документі, що не передбачено чинним законодавством. Отже суд вважає, що позивачем було доведено, та надано докази, які свідчать про те, що оспорюваний правочин, а саме виконавчий напис слід визнати такими, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмети іпотеки, а тому існують всі підстави для задоволення позовних вимог, в зв'язку із чим виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 1057 гривень 20 копійок судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved