Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги,- Орган Опіки та піклування про визнання батьківства. В позові вказує, що з дочкою відповідачів [PERSON] мав близькі стосунки і в період з кінця 2008 року по липень 2010 року перебували в цивільному шлюбі та проживали разом однією сім'єю в м. Надвірна . Від цих стосунків у них народився син - [PERSON], [INFO], про що 14.04.10р. в Книзі реєстрації народжень виконкому Мигівської сільської ради Вижницького району зроблено відповідний актовий запис за № 19 та батьком зі слів матері записано [PERSON]. В період народження сина проживали в м. Надвірна, родила в м. Івано- Франківськ, особисто забрав з пологового будинку, хрестини проводили в м. Надвірна , потім посварились і його цивільна дружина виїхала до своїх батьків. Повернутись в м. Надвірну вона не захотіла, він не міг переїхати в село, так як мав старих батьків. Батько [PERSON] помер [INFO], матір проживає з ним. Після народження дитини періодично зустрічались в м.Надвірна та с. Мигово, він спілкувався з сином та проводив час, цікавився його особистим життям, брав участь у її навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу. Син знає що що він його батько і при житті матері та в даний час називає батьком. [INFO] в с. Мигово померла [PERSON] і син залишився проживати з її батьками . Зараз знаходиться в Чернівецькому обласному клінічному протитуберкульозному санаторії «Сад-гора» по вул. І. Підкови № 11 м. Чернівці, звідки хоче його забрати та самостійно утримувати та виховувати. На даний час, відповідачі перешкоджають йому в побаченнях з сином та спілкуванні з ним, маючи ще одного онука не можуть належно забезпечити сина, що стало причиною подачі даного позову. Зазначав, що є учасником АТО, проживає з матір'ю у власній трьохкімнатній квартирі, працює слюсарем по ремонту та експлуатації підземних газопроводів Надвірнянського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз», шкідливих звичок не має і не зловживає алкоголем, по місцю роботи та проживання позитивно характеризуюсь. Просить визнати, що він [PERSON], [INFO], громадянина України, житель [ADDRESS], ідентифікаційний код - [NUMBER] є батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Виключити з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO] відомості про [PERSON] ,як батька дитини. Внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини -[PERSON], [INFO], громадянина України, жителя [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачі : [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково не заперечували, щодо встановлення батьківства щодо неповнолітнього їх онука [PERSON], [INFO], однак вказували на те, що дитину батькові не віддадуть, це буде психологічною травмою для дитини. Оскільки в дитини є ще один брат і вони ростуть разом. Представник органу опіки Орган Опіки та піклування про визнання батьківства в адресованій суду заяві просила розглядати справу у їх відсутність, щодо задоволення позову не заперечували . Суд, вислухавши пояснення учасників процесу , дослідивши всі здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає ,що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивач проживав у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] в період з кінця 2008 року по липень 2010 року . В них народився син - [PERSON], [INFO], про що 14.04.10 р. в Книзі реєстрації народжень виконкому Мигівської сільської ради Вижницького району зроблено відповідний актовий запис за № 19 та батьком зі слів матері записано [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про нароження дитини, серія [NUMBER]. [INFO] в померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради , актовий запис №11. Відповідно до ч.2 ст. 125 СК України,якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Крім того в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала, той факт , що позивач є батьком дитини. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. У необхідних випадках суд для з'ясування питань, пов'язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу. Беручи до уваги пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, висновок звіту по тесту на батьківство ID20330 суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки, суд вважає доведеним встановлення факту батьківства [PERSON] щодо його сина [PERSON], [INFO] , то відповідно до ст. 134 СК України необхідно внести зміни до актового запису про народження позивачки щодо батьківства. Виходячи з вищенаведеного, на підставі ст. 134 СК України, ст.ст. 3, 4, 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved