Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати в свою користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно за минулий час (за останні три роки) та стягувати в подальшому до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 24.02.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №255. Від шлюбу з відповідачем у них народилась донька [PERSON], [INFO] Через сімейні негаразди разом з дочкою вона припинила спільне проживання з відповідачем, проживає у своєї матері. Більше чотирьох років відповідач проживає окремо від дитини, жодних коштів та іншої допомоги на утримання доньки не надає. Донька перебуває на її повному утриманні, однак її заробітня плата не дозволяє їй в достатній мірі забезпечити особисті потреби дитини. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, його місце праці їй невідоме тому просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не з*явилась, подала заяву в якій позовні вимоги уточнила, зменшила розмір аліментів, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 750 грн., розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, від представника відповідача поступила заява в якій останній погодився на стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 750 грн., розглядати справу просив у його відсутності. Враховуючи наведене, суд на підставі ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з"ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається із свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Сторони перебувають у зареєстрованому 24.02.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 255. Судом встановлено, що дитина є неповнолітньою, проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Батько дитини проживає окремо, не приймає участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, відтак дитина потребує матеріальної допомоги від батька. З наведеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач не працює, хоча по стану здоров*я він є працездатною особою, проживає окремо від дитини, інших утриманців не має, і зобов*язаний її утримувати, тому приходить до висновку, що з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 750 грн. на утримання дитини до досягнення нею повноліття, на розмір яких останній добровільно погодився. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141,180,182,184 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3,

Outcome: approved