Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Представник ПАТ «[PERSON] та кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту за період з 11.03.2011 року по 05.01.2015 року в розмірі 1\~755\~729, 63 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06 липня 2007 року між ТОВ [PERSON] «[PERSON] та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк»[PERSON] та Кредит», в особі філії «Північно-Західне регіональне управління» та [PERSON] укладений кредитний договір № Ф1-07/55079-1463, за яким останній отримав кредитні кошти в сумі 28500 дол. США зі сплатою по процентній ставці 13, 0 % річних зі строком повернення до 06.07.2022 року. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 06 липня 2007 року між ТОВ [PERSON] «[PERSON] та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк»[PERSON] та Кредит», в особі філії «Північно-Західне регіональне управління» та [PERSON] укладено договір поруки №Ф1-07/55079-1463п, відповідно до умов якого остання несе солідарну відповідальність з [PERSON] у випадку невиконання ним умов кредитного договору. Рішенням Рівненського міського суду від 15.03.2011 року задоволено позовні вимоги акціонерного товариства «Банк»[PERSON] та кредит» в особі філії «Північно-Західне регіональне управління», солідарно стягнено з [PERSON], [PERSON] на користь банку заборгованість по тілу кредиту, відсотках 36\~985, 56 доларів США, по комісії 3\~497, 31 грн. та пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1000 грн. та судові витрати. [PERSON] заборгованість за вищевказаним рішенням повністю не погасив, тому за період з 11.03.2011 року по 05.01.2015 року утворилась донарахована заборгованість яка підлягає до стягнення з відповідача, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке виконано боржником не припиняє правовідносини сторін кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача не зявився, до початку судового розгляду подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 06 липня 2007 року між ТОВ [PERSON] «[PERSON] та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк»[PERSON] та Кредит», в особі філії «Північно-Західне регіональне управління» та [PERSON] укладений кредитний договір № Ф1-07/55079-1463, за яким останній отримав кредитні кошти в сумі 28500 дол. США зі сплатою по процентній ставці 13, 0 % річних зі строком повернення до 06.07.2022 року. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 06 липня 2007 року між ТОВ [PERSON] «[PERSON] та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк»[PERSON] та Кредит», в особі філії «Північно-Західне регіональне управління» та [PERSON] укладено договір поруки №Ф1-07/55079-1463п, відповідно до умов якого остання несе солідарну відповідальність з [PERSON] у випадку невиконання ним умов кредитного договору. Рішенням Рівненського міського суду від 15.03.2011 року задоволено позовні вимоги акціонерного товариства «Банк»[PERSON] та кредит» в особі філії «Північно-Західне регіональне управління», солідарно стягнено з [PERSON], [PERSON] на користь банку заборгованість по тілу кредиту, відсотках 36\~985, 56 доларів США, по комісії 3\~497, 31 грн. та пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1000 грн. та судові витрати. [PERSON] заборгованість за вищевказаним рішенням повністю не погасив, тому за період з 11.03.2011 року по 05.01.2015 року утворилась донарахована заборгованість в розмірі 1\~755\~729, 63 грн., яка складається з суми строкової заборгованості по відсоткам 13\~854, 19 дол. США, що еквівалентно 5\~744, 82 грн., сума простроченої заборгованості по відсотках 13\~854, 19 дол. США, що еквівалентно 218\~461, 18 грн., сума строкової заборгованості по щомісячній комісії 129, 53 грн., сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 5958, 38 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках та комісії 1525 435, 72 грн. Звертаючись до суду з позовними вимоги про стягнення з [PERSON], [PERSON] донарахованої заборгованості, представник позивача посилається на ст. 599 ЦК України, відповідно до якої зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. З такою позицією представника позивача суд не погоджується з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених\~\~змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст.\~530,631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події\~ (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами -\~ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6 - 116 цс 13, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для усіх судів України. Згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК України. Таким чином, оскільки ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, а\~\~вимог згідно\~ст. 625 ЦК України\~банк не заявляв. Оскільки банк достроково стягнув суму боргу за кредитним договором між сторонами існують лише невиконані зобовязальні правовідносини відповідно до рішення Рівненського міського суду від 15.03.2011 року. Таким чином, оскільки ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, строк кредитного договору закінчився, тому нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed