Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування пояснила, що 20.04.2014 р. в м. Новодружеську Луганської області помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 25 по вул. Пархоменко м. Новодружеська Луганської області, земельної ділянки, виділеної під зазначений будинок та транспортний засіб автомобіль марки ГАЗ модель 21, номерний знак 69795АМ. На момент смерті чоловіка, вона була зареєстрована та фактично мешкала з ним однією сімєю, тому є такою що прийняла спадщину. Крім неї та чоловіка, за адресою їх проживання: [INFO] зареєстрований син [PERSON], який фактично з ними не проживав з квітня 2005 року. У звязку з чим, вважає, що син не прийняв спадщину, оскільки не подав заяву про прийняття спадщини та фактично разом зі спадкодавцем на момент смерті не проживав. Тому, вона є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON]. Крім того, її чоловік набув вищезазначене майно під час шлюбу з нею, тому вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, на ? частину якого вона має право. Просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку №25 по вул. Пархоменко м. Новодружеськ Луганської області з господарськими будівлями та спорудами, ? частину земельної ділянки, на яку виданий державний акт на право приватної власності на землю І-ЛГ № 079686, зареєстрований за № 205/201 в м. Новодружеськ Луганської області 26 лютого 1998 року, як спільно набуте майно подружжя; визнати право власності на ? частину житлового будинку №25 по вул. Пархоменко м. Новодружеськ Луганської області з господарськими будівлями та спорудами, ? частину земельної ділянки, на яку виданий державний акт на право приватної власності на землю І-ЛГ № 079686, зареєстрований за № 205/201 в м. Новодружеськ Луганської області 26 лютого 1998 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 20.квітня 2014 року, а також право власності на автомобіль марки ГАЗ 21, номерний знак 69795АМ. У судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася, причини неявки невідомі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, позовні вимоги визнав, просить справу розглядати у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини Кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 398676, виданого 22.04.2014 р. виконавчим комітетом [PERSON] міської ради м.Лисичанськ Луганської області, 20 квітня 2014 року у м. Новодружеську Луганської області помер [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-АБ № 131815, виданого 29.08.1970 р. Палацом Щастя м.Лисичанськ Ворошиловградської області, 29 серпня 1970 року одружилися [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис № 877. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище: дружині [PERSON]. (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД № 405716, виданим 03.05.1979 р. [PERSON] міськбюро РАЦС Ворошиловградської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 54, 28.03.1979 р. народився [PERSON]. Його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, [PERSON], [INFO], який помер 20.04.2014 року у м. Новодружеську Луганської області є чоловіком позивачки [PERSON], та батьком відповідача [PERSON]. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, [PERSON] надана на праві безстрокового користування, земельна ділянка м.Новодружеськ, вул.Пархоменко,25, площею 600,0 кв.м. На наданій ділянці [PERSON] зобовязується побудувати житловий будинок площею 50,46 кв.м з господарськими будівлями та спорудами. Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 26.02.1998 року, [PERSON] на підставі рішення міськвиконкому [PERSON] народних депутатів від 28.10.1997 року №51 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.1000 га в межах згідно з планом, яка розташована на території: м. Новодружеськ, вул. Пархоменко, 25. Землю передано для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на змелю за № 205/201. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального жилого фонду, власником будинку № 25 по вул.Пархоменко, м.Новодружеськ Луганської області є [PERSON].(а.с.12). Згідно довідки № 439 від 26.05.2015 року, виданої ЛКП «Паспортна служба», за адресою: м. Новодружеськ, вул. Пархоменко, 25 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], власник будинку помер. Відповідно до домової книги, за адресою: м. Новодружеськ, вул. Пархоменко, 25 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з довідкою від 21.03.2016 р., наданою головою вуличного комітету [PERSON], [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [INFO] одна, її син [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, але з квітня 2005 року він в будинку не проживає. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, в Лисичанській ДНК спадкова справа після померлого 20.04.2014 р. [PERSON] не заводилася. Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ, власником автомобіля ГАЗ 21, номерний знак 69795АМ є [PERSON]. Згідно ст.ст. 60, 61, 70 СК України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до приписів ст.ст. 1218, 1268 1269 ЦК України усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті, переходять до його спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого у ст. 1270 ЦК України, а тими, які на момент відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, якщо вони протягом зазначеного у ній строку не заявили про відмову від спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено загальний шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом, а також за заповітом, перебіг якого розпочинається з моменту відкриття спадщини, яким згідно із ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті спадкодавця. Відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно розяснень викладених у листі ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Оскільки позивачкою не заявлено про відмову від спадщини, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, яке належало спадкодавцеві. Беручи до уваги наведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved