Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №002-15249-240907 від 24.09.2007р. [PERSON] Банком відкрито кредитну лінію на загальну суму 30 000грн., з встановленням ліміту в сумі 3 000грн., зі сплатою передбачених договором відсотків за користування кредитом та комісією. У відповідності до Договору, погашення кредиту повинно здійснюватися щомісячно, зі сплатою всією суми процентів на попередній місяць та всієї суми пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі пропущення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією. Однак, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, а тому, станом на 30.10.2013р., має заборгованість на загальну суму 4 819,19грн., в тому числі: прострочено тіло кредиту - 4 762,19грн.; заборгованість за відсотками - 57,67грн., що і спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутності та згоду на заочний розгляд справи, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 4 / Відповідачка про час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.74, 224 ЦПК України. /ар.сп. 4, 24, 26 / Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного: згідно договору №002-15249-240907 від 24.09.2007р., тарифів на обслуговування, анкети і паспорту позичальника та правовстановлюючих документів фінансової установи, Банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER], надавши їй Кредит, шляхом відкриття кредитної лінії на суму 30 000грн., встановивши ліміт в сумі 3 000грн., під зобов'язання їх повернення, зі сплатою встановлених відсотків за користування ними, та інших платежів, відповідно до встановленого графіку; /ар.сп. 5-6, 9-11, 14-15 / відповідно до анкети позичальника, строк дії кредитної картки обмежений одним роком, тобто до 24.09.2008р.; /ар.сп. 7 - 8 / із розрахунку заборгованості по договору №002-15249-240907 від 24.09.2007р. вбачається, що позичальник не належним чином виконувала свої зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків та інших платежів, здійснивши останній платіж 17.10.2007р., в зв'язку з чим, станом на 30.10.2013р., утворилась заборгованість в сумі 4 819,86грн., в тому числі: прострочене тіло кредиту - 4 762,19грн.; відсотки - 57,67грн.; /ар.сп. 12-13 / ст.257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки; відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, для вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена скорочена позовна давність в один рік; згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; ч.4 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові; п.7 ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Виходячи з наведеного, на переконання суду, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки строк давності по зобов'язанню відповідачки минув 24.09.2011р., а позивач з клопотанням про його поновлення, з поважної причини його пропуску, не звертався. На підставі ст.ст.257, 258 ч.2 п.1, 261 ч.5, 267 ч.4 ЦК України, п.7 ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", та

Outcome: dismissed