Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ звернувся до суду з позовом про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом до відповідачів [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, між ВАТ КБ «Надра» філією ВАТ «КБ «НАДРА» Чернівецьке РУ, та [PERSON], 21.04.2008 року був укладений договір «Автопакет» № 2007/980-АП/62 відповідно до якого позичальнику банком було надано кредит в розмірі 135 722 гривень зі строком повернення до 20.04.2015 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 19,65 % річних. В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, відповідно до п. 3.1. договору, позичальник передав в заставу автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., кузов № [NUMBER], білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Також, в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 21.04.2008 року в рамках договору «Автопакет» було укладено договір поруки із [PERSON] Відповідно до п.п. 3.2.1., 3.2.2. договору [PERSON] безспірно зобов'язується відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору, при цьому поручитель відповідає перед кредитором в тому ж об'ємі, що і позичальник. Відповідно до п.п. 3.2.2 договору, та ч. 1, 2 ст.554 Цивільного Кодексу України позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язання повністю від позичальника та поручителя, як разом так і від кожного окремо. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном. Згідно п. 2.2.1. договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п. 1.1.3.1. цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № 78898444 у порядку передбаченому п. 2.2.3. цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 3007,83 гривень. Крім того, як вказує позивач - 12.11.2010 р. банк йдучи на зустріч позичальнику уклав з останнім додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якого позичальнику змінено порядок погашення суми заборгованості по кредиту наступним чином. При умові виконання позичальником умов договору, останньому протягом 6 місяців з листопада 2010 р. по квітень 2011 р. надається відстрочка сплати частини необхідного платежу, при цьому розмір необхідного платежу визначається в додатку (Графіку) до додаткової угоди 1. Починаючи з травня 2011 р. позичальник сплачує: суму в розмірі відстрочених протягом зазначеного в п. 1.1.1. договору періоду платежів згідно додатку (Графіку) до додаткової угоди 1; комісію за консультації по кредитних операціях у розмірі 1% від суми залишку по кредиту, розрахованої на день сплати. При цьому комісія сплачується одноразово протягом першого календарного місяця після закінчення періоду зазначеного в п. 1.1.1. договору; суму в розмірі нарахованих та несплачених до зазначеного в п. 1.1.1. договору періоду платежів згідно додатку (Графіку) до додаткової угоди 1; необхідний платіж у повному обсязі згідно додатку (Графіку) до додаткової угоди 1 до кінцевого терміну повернення кредиту встановленого п. 1.1. договору. Як вказує позивач, банк належним чином виконав взяті на себе зобов'язання по видачі кредиту, однак позичальник порушив умови кредитного договору в частині сплати мінімально необхідного платежу згідно графіку погашення, і станом на 04 березня 2013 року прострочена заборгованість складає 59 849,24 гривень, в тому числі: по тілу кредиту - 36 117,32 гривень; по нарахованим, але несплаченим відсоткам - 23 731,92 гривень. Відповідачам 22.03.2012 р. було направлено претензію № 1358/, № 1358/1/62/2/2 про порушення зобов'язань по кредитному договору по сплаті тіла кредиту та відсотків за користування ним, на яке вони не відреагували. У зв'язку з тим, що відповідачами вимоги позивача в добровільному порядку погасити суму простроченої заборгованості, яка виникла в результаті невиконання умов кредитного договору не були виконані в повному обсязі, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, п. 4.2.3 додаткової угоди 1, позивач вимагає дострокового погашення всієї заборгованості, що витікає з умов договору в судовому порядку. Крім того, як вказано в позовній заяві, у відповідності до п. 5.1. додаткової угоди 1 до договору відповідачу 1 нараховано пеню в сумі 8 081,77 гривень, відповідно до п. 5.2., 5.3 додаткової угоди 1 до договору відповідачу 1 нараховане штраф за порушення умов договору у розмірі 13 572,20 гривень, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано суму боргу з урахуванням індексу інфляції за час прострочення у сумі 681,92 гривень. Загальна сума заборгованості відповідачів по вказаному кредитному договору перед установою банку станом на 04.03.2013 року складає 96 579 грн. в тому числі: - заборгованість по тілу кредиту - 50 511,19 грн., - несплачені відсотки - 23 731,92 грн., - пеня за прострочення сплати кредиту - 8 081,77 грн., штраф за порушення умов кредитного договору - 13 572,20 грн., - індекс інфляції - 681,92 грн. Таким чином, загальна сума вимог позивачів на момент подачі позовної заяви складає 96 579 грн. На основі викладеного позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ " Надра" заборгованість на загальну суму 96 579 грн. та судовий збір. Під час розгляду даної справи в суді від відповідачки [PERSON] надійшли письмові заперечення на позов ПАТ КБ " Надра" , згідно яких, відповідачка вказала, що нею було виявлено, що вказана банком сума заборгованості не відповідає дійсності. А саме, 21 квітня 2008 р. між Чернівецьким міським відділенням HACK «Оранта» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №29/2412-211, згідно умов якого був застрахований переданий у заставу банку автомобіль марки Mitsubishi lancer д.н. [NUMBER]. Згідно умов договору страхування вигодонабувачем виступав ВАТ КБ «Надра». В результаті настання страхового випадку HACK «Оранта» було проведено страхові виплати на користь банку, що підтверджується відповідною довідкою страхової компанії №19 від 28.05.2013 р. та платіжними дорученнями. Так, згідно платіжного доручення №369 від 09.09.2008 р. на користь ВАТ КБ «Надра» страховою компанією було перераховано 6 816,67 грн. страхової виплати. Вказана сума страхового відшкодування правомірно та в повному обсязі була направлена банком на погашення кредиту та відсотків, а саме 22.09.2008 p. - 4 590,89 грн. на тіло кредиту (залишок тіла становив 126 528,93 грн.); 2 225,78 грн. на погашення відсотків. Крім цього, згідно платіжного доручення №23 від 16.01.2009 р. на користь ВАТ КБ «Надра» страховою компанією було перераховано 93 656,39 грн. страхової виплати. Вказана сума страхового відшкодування в повному обсязі не була направлена банком на погашення кредитних зобов'язань [PERSON] Враховуючи ту обставину, що страхову виплату банк отримав 16.01.2009 р., на погашення тіла кредиту банком було направлено: 20.01.2009 р. - 39 328,45 грн.;13.02.2009 р. - 29 083,11 грн.; 20.03.2009 р. - 2 065,30 грн. На погашення відсотків банком було направлено: в січні 2009 р. - 6 320,11 грн.; в лютому 2009 р. - 1868,43 грн.; в березні 2009 р. - 942,53 грн. Натомість банк не зазначив ні в позовній заяві, ні в розрахунку позовних вимог чому саме в таких розмірах та в такій періодичності ним було проведено погашення заборгованості по тілу та відсотках за кредитом, та чому сума отриманого страхового відшкодування (93 656,39 грн.) в день його отримання (16.01.2009 р.) не була направлена банком на погашення заборгованості за кредитом, як того вимагають умови кредитного договору. Банк, неправомірно утримував у себе на рахунку належні [PERSON] грошові кошти страхового відшкодування, безкоштовно користувався ними, та, не направляючи їх на погашення кредиту, свідомо та умисно збільшував заборгованість позичальника, відповідно продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом на більшу суму боргу, ніж повинна була бути, у разі повного направлення суми отриманого страхового відшкодування на погашення кредиту. Крім того, вважали, що у зв'язку з наведеними вище обставинами, сума пені по даному кредитному договору також не відповідає дійсності. Під час розгляду даної справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2013 року за клопотанням представника відповідачки [PERSON] по даній справі була призначена судова економічна експертиза на вирішення якої були поставлені наступні питання: яка сума заборгованості по сплаті кредиту, відсотків та неустойки повинна бути нарахована за період з 21.04.2008 р. по 04.03.2013 р. по договору «Автопакет» № 2007/980-АП/62 від 21.04.2008 р., що укладений між ВАТ КБ «Надра», філією ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та [PERSON], відповідно до умов вказаного договору, з врахування змін, що вносились додатковою угодою № 1 від 12.11.2010 р. до кредитного договору та інших змін, що вносились до умов кредитного договору у разі їх наявності; чи давали пункти 2.2.4 та 2.2.6 договору «Автопакет» № 2007/980-АП/62 від 21.04.2008 р. що укладений між ВАТ КБ «Надра», філією ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та [PERSON] право банку отриману 16.01.2009 року суму відшкодування по страховому випадку в розмірі 93 656,39 грн. поділити на три місяці, а саме січень, лютий та березень та зарахувати її для погашення тіла кредиту та відсотків? Під час розгляду даної справи в суді від позивача надійшла заява про збільшення та уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за договором «Автопакет» №2008/980-АП/62 від 21.04.2008р. станом на 13.05.2014 року в розмірі 104 678,40 грн., яка складається з суми заборгованості за первісним позовом в розмірі 96 579 грн. та збільшеної суми заборгованості станом на 13.05.2014 року в розмірі 8 099,40 грн. B судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідачки - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з відповідачів суми заборгованості згідно висновку експертизи в розмірі 54 753, 46 грн., проте заперечувала проти стягнення з відповідачів різниці збільшеної суми боргу яка станом на 13.05.2014 року становить 8 099,40 грн., однак від заявлення клопотання про призначення в цій частині судово-економічної експертизи відмовилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду даної справи в суді. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра», філією ВАТ «КБ «НАДРА» Чернівецьке РУ, та [PERSON], 21.04.2008 року був укладений договір «Автопакет» № 2007/980-АП/62 відповідно до якого позичальнику банком було надано кредит в розмірі 135 722 гривень зі строком повернення до 20.04.2015 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розмірі 19,65 % річних. В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, відповідно до п. 3.1. договору, позичальник передав в заставу автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., кузов № [NUMBER], білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Також, в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 21.04.2008 року в рамках договору «Автопакет» було укладено договір поруки із [PERSON] ( т. а.с 7-10). Відповідно до п.п. 3.2.1., 3.2.2. договору [PERSON] безспірно зобов'язується відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору, при цьому поручитель відповідає перед кредитором в тому ж об'ємі, що і позичальник. Відповідно до п.п. 3.2.2 договору, та ч. 1, 2 ст.554 Цивільного Кодексу України позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язання повністю від позичальника та поручителя, як разом так і від кожного окремо. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном. Згідно п. 2.2.1. договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п. 1.1.3.1. цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № 78898444 у порядку передбаченому п. 2.2.3. цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 3007,83 гривень. Також судом встановлено, що 12.11.2010 р. банк уклав з позичальником додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якого позичальнику змінено порядок погашення суми заборгованості по кредиту наступним чином. При умові виконання позичальником умов договору, останньому протягом 6 місяців з листопада 2010 р. по квітень 2011 р. надається відстрочка сплати частини необхідного платежу, при цьому розмір необхідного платежу визначається в додатку (Графіку) до додаткової угоди 1. Починаючи з травня 2011 р. позичальник сплачує: суму в розмірі відстрочених протягом зазначеного в п. 1.1.1. договору періоду платежів згідно додатку (Графіку) до додаткової угоди 1; комісію за консультації по кредитних операціях у розмірі 1% від суми залишку по кредиту, розрахованої на день сплати. При цьому комісія сплачується одноразово протягом першого календарного місяця після закінчення періоду зазначеного в п. 1.1.1. договору; суму в розмірі нарахованих та несплачених до зазначеного в п. 1.1.1. договору періоду платежів згідно додатку (Графіку) до додаткової угоди 1; необхідний платіж у повному обсязі згідно додатку (Графіку) до додаткової угоди 1 до кінцевого терміну повернення кредиту встановленого п. 1.1. договору. ( т. 1 а.с. 13-16). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Банк належним чином виконав взяті на себе зобов'язання по видачі кредиту, однак позичальник порушив умови виконання кредитного договору. У зв'язку з тим, що відповідачами вимоги позивача в добровільному порядку погасити суму простроченої заборгованості, яка виникла в результаті невиконання умов кредитного договору не були виконані в повному обсязі, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, п. 4.2.3 додаткової угоди 1, позивач вимагає дострокового погашення всієї заборгованості, що витікає з умов договору. При цьому, судом встановлено, що згідно висновку судово-економічної експертизи № 10 від 21 березня 2014 року проведеної на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.11.2013 року сума заборгованості по сплаті кредиту, відсотків та неустойки, яка повинна бути нарахована за період з 21.04.2008р. по 04.03.2013р. по договору «Автопакет» №2007/980-АП/62 від 21.04.2008р., що укладений між ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та [PERSON], відповідно до умов вказаного договору, з врахуванням змін, що вносилися додатковою угодою №1 від 12.11.2010 р. до кредитного договору становить 54 753,46 грн. Крім того, дослідженням наданих документів, не відповідає умовам договору «Автопакет» №2008/980-АП/62 від 21.04.2008р.(п.2.2.4 та п.2.2.6), що укладений між ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та [PERSON], розподіл банком на три місяці (січень, лютий та березень 2009р.) отриманих 16.01.2009р. грошових коштів в сумі 93 656,39 грн., як відшкодування по страховому випадку та зарахування їх для погашення тіла кредиту та відсотків. Отже з відповідачів слід стягнути на користь позивача що випливає з висновку № 10 судово-економічної експертизи від 21 березня 2014 року суму заборгованості по сплаті кредиту, відсотків та неустойки, за період з 21.04.2008 р. по 04.03.2013 р. по договору «Автопакет» №2007/980-АП/62 від 21.04.2008 р., що укладений між ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та [PERSON], відповідно до умов вказаного договору, з врахуванням змін, що вносилися додатковою угодою №1 від 12.11.2010 р. до кредитного договору в розмірі 54 753,46 грн. Крім того, з відповідачів слід стягнути різницю збільшеної позивачем суми заборгованості по сплаті кредиту, відсотків та неустойки, за період з 04.03.2013 р. по 13.05.2014 р. по договору «Автопакет» №2007/980-АП/62 від 21.04.2008 р., що укладений між ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та [PERSON], відповідно до умов вказаного договору, з врахуванням змін, що вносилися додатковою угодою №1 від 12.11.2010 р. до кредитного договору в розмірі 8 099,40 грн. При цьому, незважаючи на невизнання представником [PERSON] позовних вимог в цій частині, остання відмовилась в судовому засіданні від заявлення клопотання про призначення в цій частині судово-економічної експертизи відмовилася. Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі викладеного позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ підлягають до задоволення частково, а саме, з відповідачів на користь позивача потрібно стягнути заборгованість в сумі - 62 852, 86 грн. Також з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 628,52 грн.

Outcome: partial