Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просила визнати такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає у будинку з 2018 року, тому позивач просила визнати відповідача такою, що втратила право користування даним жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника. У зв`язку\~з неявкою\~сторін у\~суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15 березня 2000 року, посвідченого Митрофановою Л.П., приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за №535 (а.с.14), з подальшою реєстрацією Корсунь-Шевченківським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». В лютому\~2012\~року \~вказану квартиру\~позивачем була\~вселена в\~якості члена\~її сім`ї\~онука -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Місце проживання\~відповідача \~зареєстровано \~у квартирі\~позивача з\~22\~лютого \~2012\~року по\~даний час,\~що підтверджується\~будинковою книгою\~для прописки\~громадян,\~що проживають\~в буд.\~ [ADDRESS] (а.с.16-19). В 2018 році відповідач в добровільному порядку виселилася з квартири, але при цьому вона не знялася з реєстрації місця проживання. З 2018 року і по даний час відповідач у вказаній квартирі не проживає, жодних речей не зберігає та фактично квартирою не користується. Те, що відповідач із 2018 року по даний час постійно не проживає у вищевказаній квартирі, підтверджується довідкою квартального комітету №4 у м.Корсуні-Шевченківському від 03.06.2021 року №23 (а.с.15). Факт реєстрації відповідача у вищевказаній квартирі порушує право власності позивача на дану квартиру, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі вільно реалізувати повноваження власника - володіти, користуватися та розпоряджатися будинком. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" однією з підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Таким чином, враховуючи, що відповідач не є власником квартири [ADDRESS] , зареєстрована за даною адресою, факт реєстрації відповідача порушує право власності позивача на квартиру, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі вільно реалізувати повноваження власника - володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн суд залишає з позивачем по її клопотанню.

Outcome: approved