Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовної заяви зазначили, вони є співвласниками 57/100 житлового будинку [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу, що укладений 01.07.2017. У вищевказаному будинку зареєстровані позивачі та відповідач [PERSON], який в будинку не проживає та з розмов з ним не бажає знатися з реєстрації добровільно. На момент укладення договору купівлі-продажу в будинку не знаходилося особистих речей відповідача, фактично у квартирі він не мешкав та за комунальні послуги не сплачував. В судове засідання позивачі не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали через канцелярію суду заяву, в якій просили розглянути вищевказану справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Крім цього, відповідач [PERSON] викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: https://court.gov.ua/sud2024/. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками 57/100 житлового будинку [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу, що укладений 01.07.2017 між позивачами та [PERSON] за реєстровим номером 3500, який посвідчений ПН ХМНО Лавіндою Н.О. та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна. У вищевказаному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На момент укладення договору купівлі-продажу в будинку були відсутні особисті речі відповідача, фактично у будинку він не мешкав та за комунальні послуги не сплачував. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 Житлового кодексу УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Крім того, як зазначено у п. 34 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з положень ст. 33 Конституції України сам факт реєстрації відповідача не може бути підставою для визнання за ним права користування житловим приміщенням, тому суд дійшов висновку, що підстав для збереження права користування на зазначену житлову площу за [PERSON] не має, тому відповідно до вимог ст. 71, 72 ЖК УРСР його необхідно визнати, таким що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст. 141 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачів у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved