Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в акціонерному товаристві "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 30.07.2018 р. відповідач [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] . Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Розмір наданого для позичальника ліміту становить 15000,00 грн. відповідно до довідки про максимальний розмір кредитного ліміту. У ч.4.13 розділу ІІ «Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» визначено, що погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок клієнта у наступному порядку: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. Позивач стверджує, що розрахунок заборгованості підтверджує активацію картки, отримання на картковий рахунок грошових коштів та рух кредитних кошті по ній, фіксуючи користування особи, зняття та погашення сум кредитних коштів. Після підписання заяви відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Однак не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується «Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», а саме не здійснює повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також тарифами. У зв`язку із порушенням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, утворилася заборгованість, що становить 31640,47 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка надала суду письмові пояснення. Вказує, що карту Монобанку не використовує уже більше року. Розмір кредитної лінії становить 15000,00 грн. Відповідач наголошує, що ніколи не отримувала від банку суми в розмірі 31640,47 грн. Все, що перевищує 15 000,00 грн. - це нараховані проценти, штрафні санкції та пеня. Відповідачка просить врахувати, що вона є пенсіонером, має 2 групу по онкозахворюванню та не має додаткового доходу, окрім пенсії. Відповідачка зверталася до банку щодо реструктуризації боргу, тобто за списанням нарахованих процентів та пені, оскільки це непосильна для неї сума, згідна оплатити ту частину кредитної лінії., яка була нею отримана, рівними платежами та отримала відмову. Відповідачка наголошує, що Умови та Правила надання банківських послуг, якими передбачено проценти за користування кредитом та встановлена відповідальність позичальника у разі невиконання своїх зобов`язань, не місять її підпису. Підпис є тільки на договорі про відкриття та отримання картки, кредитний ліміт був встановлений пізніше і як такого, окремого кредитного договору з його умовами немає і навіть позивач його не надав. Тому відповідачка просить в задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення з неї 31640,47 грн. заборгованості відмовити, оскільки ніколи від банку такої суми не отримувала. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2018р. між Публічним акціонерними товариством "Універсал Банк" та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с.10). Позичальник в анкеті-заяві просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналогів (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку. Вона засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, який буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її даних згідно з договором. Також нею визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Вона підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Скріпивши Заяву підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки. Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг monobank. Дата укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. До кредитного договору Банк надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, копію анкети-заяви позичальника, Умови і Правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту. За розрахунком банку, станом на 02.11.2020 року, заборгованість [PERSON] становить 31640,47 грн. (а.с. 8-9). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 30.07.2018 року процентна ставка не зазначена (а.с. 10). Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також умови щодо черговості погашення заборгованості. Водночас при дослідженні судом розрахунку заборгованості (а.с.8-9) встановлено, що позивачем за користування кредитними коштами відповідачу нараховувалися відсотки за порушення строків виконання зобов`язання. При цьому, як на підставу щодо порядку і розміру нарахування відсотків за порушення строків виконання зобов`язання, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 30.07.2018 року, позивач посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «monobank» та Витяг з «Умов та правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів», як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «monobank» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в Універсал Банку ресурс: Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (до повного виконання), та інші умови. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг в Універсал Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом не може бути, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження№ 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, могли змінюватись самим банком в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із [PERSON] АТ «Універсал Банк» дотрималося вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Отже, нарахування позивачем відсотків за порушення строків виконання зобов`язання суперечить умовам кредитного договору, оскільки в анкеті-заяві від 30.07.2018року відсутні умови щодо нарахування відсотків, а «Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів» не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору. Матеріалами справи встановлено, що з коштів, які фактично спрямовувалися позичальником [PERSON] на погашення заборгованості за тілом кредиту, позивачем в автоматичному режимі відбувалося списання відсотків на загальну суму 18489,34 грн. (а.с.8-9), а саме : -01.12.2018 року - 350,92 грн.; -01.01.2019 року - 231,55 грн.; -01.02.2019 року - 226,45 грн.; -01.03.2019 року - 369,75 грн.; -01.04.2019 року - 558,19 грн.; -01.05.2019року - 535,38 грн.; -01.06.2019 року - 1380,10 грн.; -01.07.2019 року - 796,63 грн.; -01.08.2019 року - 777,08 грн.; -01.09.2019 року - 1396,88 грн.; -01.10.2019 року - 840,47 грн.; -01.11.2019 року - 755,77 грн.; -01.12.2019 року - 739,14 грн.; -01.01.2020 року - 770,68 грн.; -01.02.2020 року - 1566,74 грн.; -01.03.2020 року - 1611,44 грн.; -01.04.2020 року - 898,49 грн.; -01.05.2020 року - 906,96 грн.; -01.06.2020 року - 907,62 грн.; -01.07.2020 року - 907,11 грн.; -01.08.2020 року - 965,34 грн.; -01.09.2020 року - 996,65 грн. Погашення заборгованості за відсотками, нарахування яких не обумовлено сторонами у письмовому вигляді, суперечить умовам кредитування. Відомості про те, що позичальник визнавав такі умови, приймав та їх виконував матеріали справи не містять. Отже, оскільки позивачем нараховано 31640,47 грн. заборгованості за тілом кредиту, а 18489,34 грн., які сплачені позичальником [PERSON] , мали бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, а не за відсотками, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 13151,13 грн. (31640,47 грн. -18489,34 грн.). Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 944,00 грн. сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed