overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що на підставі укладеного договору № DN81AR03110297 від 14.08.207 року відповідач отримав кредит у розмірі 54 248 грн. 49 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 13.08 2014 року. Відповідно умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця складається з заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією та інших витрат згідно договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконує. Заборгованість станом на 19.05.2015 року складає 148 922 грн. 36 коп. : з них заборгованість за кредитом - 28 968 грн. 87 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом - 24 822 грн. 96 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 11 663 грн. 32 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 83 467 грн. 21 коп. Просить стягнути заборгованість у розмірі 148 922 грн. 36 коп.. та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1 489 грн. 22 коп. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без їйого участі до суду не надходило. Суд досліджує надані позивачем докази: копія платіжного доручення, розрахунок заборгованості, копія заяви про надання кредиту, копія умов та правил надання банківських послуг, копія паспорту боржника, копію довідки АА № 241170, копію банківської ліцензії, копію свідоцтва про державну реєстрацію, копію статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (н. р.), копію довіреності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № DN81AR03110297 від 14.08.207 року відповідач отримав кредит у розмірі 54 248 грн. 49 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 13.08 2014 року. Заборгованість станом на 19.05.2015 року складає 148 922 грн. 36 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторона понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оплата позивачем судового збору підтверджується копією платіжного доручення від 22.05.2015 року Відповідач не виконує умов договору, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що на підставі укладеного договору № LGALGA0000001107 від 20.05.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 10950 дол.США на термін до 20.05.2023 року. Відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконує. Заборгованість станом на 19.03.2015 року складає 9750,34 дол.США.: з них заборгованість за кредитом - 8129,12 дол.США, заборгованість по процентах за користування кредитом - 912,46 дол.США., заборгованість по комісії за користування кредитом - 224,08 дол.США., 10,20 дол.США- пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 10.69 дол. США - штраф ( фіксована частина), 463,79 дол. США - штраф ( процентна складова). Просить стягнути заборгованість за договором та судовий збір в сумі 2280,60грн. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № LGALGA0000001107 від 20.05.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 10950 дол.США на термін до 20.05.2023 року.. Заборгованість станом на 19.03.2015 року складає 9750,34 дол. США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторона понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оплата позивачем судового збору підтверджується копією платіжного доручення. Відповідач не виконує умов договору, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що на підставі укладеного договору № б/н від 12.05.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на універсальну платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Відповідно умов договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг фізичним особам. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконує. Заборгованість станом на 31.10.2014 року складає 13 440 грн. 92 коп.: з них заборгованість за кредитом - 7526,16 грн. , заборгованість по процентам за користування кредитом - 4298,53 грн. , заборгованість по комісії за користування кредитом - 500 грн. , а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф ( фіксована частина), 616,23 грн. - штраф ( процентна складова). Просить стягнути заборгованість та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідачка у судове засідання не з'явилась подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає у повному обсязі. Суд досліджує надані позивачем докази: копія платіжного доручення, розрахунок заборгованості, копія заяви про надання кредиту, копія умов та правил надання банківських послуг, копія паспорту боржника, копію довідки АА № 241170, копію банківської ліцензії, копію свідоцтва про державну реєстрацію, копію статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (н. р.), копію довіреності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.05.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на універсальну платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Заборгованість станом на 31.10.2014 року складає 13 440,92 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторона понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оплата позивачем судового збору підтверджується копією платіжного доручення від 14.11.2014 року Відповідач не виконує умов договору, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачкою, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу дітей не мають. Майновий спір відсутній. У судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу. Від відповідачки до суду також надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнала повністю, оскільки з січня місяця 2015 року сторони спільно не мешкають, причин для примирення немає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 15 серпня 2013 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис за № 176, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з січня місяця 2015 року та спільно не мешкають, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір відсутній. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка у заяві просила залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачкою, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Майнового спору і спору про місце проживання дитини немає. У судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав і просив суд його задовольнити, на розірванні шлюбу наполягав, оскільки вони з відповідачкою спільно не мешкають з травня місяця 2014 року і примирення неможливе. У судове засідання відповідачка також не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, на розірвання шлюбу погодилася, майновий спір і спір про місце проживання дитини відсутні, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 27 серпня 1994 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Куп'янського міськвиконкому Харківської області, актовий запис за № 185, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують і спільно не мешкають з травня місяця 2014 року, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання дитини на даний час відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось, тому причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають спільне бажання примиритися і відновити родину, немає. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка у заяві просила залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачкою, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Майнового спору і спору про місце проживання дитини немає. У судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягав, оскільки спільно з відповідачкою вони не мешкають з жовтня місяця 2014 року і причин для примирення немає. У судове засідання відповідачка також не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірвання шлюбу погодилася, а також просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 01 червня 2012 року, який зареєстровано Курилівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис за № 03, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачкою (а.с.6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують і спільно не мешкають з жовтня місяця 2014 року, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам відповідачки, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка у заяві просила залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом з тих підстав, що відповідач не проводить оплату за житлово-комунальні послуги, допустила заборгованість в сумі 2963,06 грн., добровільно сплатити заборгованість не бажає, тому просить стягнути її в примусовому порядку. У судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, просить стягути з відповідача 2400,27 грн. заборгованості. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала часково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS], зазначений будинок знаходиться на обслуговуванні ЛКП "Сокільницьке". ЛКП "Сокільницьке" надає відповідачу житлово-комунальні послуги. Відповідач допустила заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 2400,27 грн., якудобровільно не сплачує, що вбачається з представлених суду розрахунків. Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до вимог п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частини у майні будинку. Відповідачка проживає у будинку, який знаходиться на обслуговуванні у позивача, а тому вона зобов'язана за відсутності договору сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території, оскільки згідно ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав передбачених законодавством, зокрема з угод, а також з дій громадян і організацій, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки, а між сторонами фактично виникли цивільно-правові відносини. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підставні та підлягають до задоволення. Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Таким чином, клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду терміном на 12 місяців у зв'язку з важким матеріальним становищем підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути відповідача в користь позивача сплачені судові витрати, а саме - 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом з тих підстав, що відповідач не проводить оплату за послуги з гарячого водопостачання. В період з липня 2010 року по жовтень 2014 року допустив заборгованість за гаряче водопостачання в сумі 4380,27 грн., в період з липня 2010 року по жовтень 2014 року допустила заборгованість за центральне опалення в сумі 14 185, 81 грн., добровільно сплатити заборгованість не бажає, тому просить стягнути її в примусовому порядку. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав на адресу суму заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, не повідомила про причини неявки, хоча належно повідомлена про час та місце слухання справи. Тому суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає у [ADDRESS], зазначений будинок знаходиться на обслуговуванні ЛКП "Вулецьке". ЛКП " Вулецьке " надає відповідачу житлово-комунальні послуги. Відповідач допустила заборгованість за гаряче водопостачання в сумі 4380,27 грн., за центральне опалення в сумі 14 185, 81 грн., що вбачається з представлених суду розрахунків. Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач зобов'язана і за відсутності договору про надання послуг з ЛКП «Вулецьке» сплачувати кошти за послуги з гарячого водопостачання та центрального опалення, оскільки згідно ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав передбачених законодавством, зокрема з угод, а також з дій громадян і організацій, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки, а між сторонами фактично виникли цивільно-правові відносини. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підставні та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача сплачені судові витрати, а саме - 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved