Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до Державного підприємства "Національного академічного українського драматичного театру імені Марії Заньковецької», за участю третьої особи:Генерального директора Державного підприємства "Національного академічного українського драматичного театру імені Марії Заньковецької» Мацяка А.О. про скасування п.5 Наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 18.10.2019 року №189-к «Про догану [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » в частині оголошення догани артисту драми першої категорії [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що згідно контракту укладеного з Державним підприємством «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 28.09.2016 року позивач працює на посаді артиста драми вищої категорії. Згідно додатку до контракту від 02.09.2019р. трудові відносини продовжені до 30 вересня 2022 року. У відповідності до п.5 Наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 18.10.2019 року №189-к «Про догану [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » позивачу оголошено догану. Підставою для оголошення догани, стало те, що [PERSON] як артист драми першої категорії, 06.10.2019 року під час вистави «Соло для мідних труб» [PERSON] , за відкритої куліси під час поклону, звернувся зі сцени у театральному костюмі та гримі до глядачів, з особистими вимогами соціального характеру, вийшовши за межі дорученої йому ролі у виставі. Це підтверджується відеозаписами у відкритому доступі в мережі Інтернет. Позивач, вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують вимоги чинного трудового законодавства, оскільки ним зазначено неправдиву інформацію про те що [PERSON] звернувся до глядача з особистими вимогами соціального характеру, вийшовши за межі дорученої ролі у виставі. Відповідач у наказі при обранні виду дисциплінарного стягнення вказує, що Адміністрацією Театру береться до уваги, що виходячи за межі ролі з оголошенням перед глядачами особистих незаконних вимог, які не можуть бути вирішені із залученням глядачів, всупереч предметним поясненням Адміністрації Театру, такі спрямовані на заподіяння шкоди діловій репутації театру, через прояв загальної зневаги до глядачів, а також приниження честі і гідності окремих працівників театру, шляхом поширення недостовірної інформації про діяльність театру на загал. Дані обставини не відповідають дійсності, оскільки відсутній будь-який ступінь важкості у діях, адже здійснення оголошення перед початком вистави не заборонено жодним нормативно-правовим актом та укладеним Контрактом та Правилами внутрішнього трудового розпорядку; відсутня будь-яка шкода, а посилання відповідача на нібито особисті незаконні вимоги не відповідає дійсності так як інформація яка була надана глядачу стосується діяльності театру, а не особисто позивача; посилання відповідача на заподіяння шкоди діловій репутації театру, через прояв загальної зневаги до глядачів, а також приниження честі і гідності окремих працівників театру, шляхом поширення недостовірної інформації про діяльність театру на загал, є нічим іншим ніж перекручування фактичних обставин справи. Тому просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 17.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. 18.12.2019 року до участі в справі в якості третьої особи залучено Генерального директора Державного підприємства "Національного академічного українського драматичного театру імені Марії Заньковецької» Мацяка Андрія Олександровича. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 10.01.2020 року до суду третьою особою подано клопотання про закриття провадження у справі. 10.01.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2020 року у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовлено за безпідставністю. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду клопотання про слухання справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Державного підприємства "Національного академічного українського драматичного театру імені Марії Заньковецької» в останнє судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Згідно відзиву позовні вимоги заперечує та просить відмовити задоволенні позовних вимог, оскільки позивач вийшов за межі дорученої ролі у репертуарній виставі шляхом ігнорування визначених правил, мета яких - забезпечення належного сприйняття глядачами театрального дійства на підставі створеного цілісного художнього візуально-звукового образу вистави. А тому твердження позивача про те, що ним у відповідності до вимог контракту та правил внутрішнього трудового розпорядку в повній мірі та належно виконано доручену роль у виставі без будь-яких відступів чи недоліків, спростовується наданими доказами та аналізом відповідних норм документів, що регламентують виконання трудової функції у театрі. Покликання позивача на те, що від нього не вимагали письмових пояснень, спростовується його відмовою від надання таких, що підтверджується актом з якого вбачається. що позивач відмовився від дачі пояснень. Третя особа та представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, просить судове засідання відкласти у зв`язку з простоєм . Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Клопотання третьої особи суд відхиляє оскільки обставини, на які він посилається є необґрунтованими, а строки розгляду трудового спору є обмеженими. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до контракту, укладеного з Державним підприємством «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 28.09.2016 року позивач працює на посаді артиста драми вищої категорії /а.с. 10-12/. Згідно додатку до контракту від 02.09.2019 року, трудові відносини між позивачем та відповідачем продовжені до 30 вересня 2022 року /а.с.13/. Наказом №189-к «Про догану [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » від 18 жовтня 2019 року [PERSON] оголошено догану, зокрема в абзаці 6 зазначено «06.10.2019 р. під час вистави «Соло для мідних труб» [PERSON] , за відкритої куліси під час поклону, артист драми вищої категорії [PERSON] звернулася зі сцени у театральному костюмі та гримі до глядачів, з особистими вимогами соціального характеру, вийшовши за межі дорученої їй ролі у виставі. Це підтверджується відеозаписами у відкритому доступі в мережі Інтернеті /а.с.14/. Згідно акту від 15 жовтня 2019 року, який складено та підписано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у якому зазначено, що 08.10.2019 р. було вручене письмове розпорядження генерального директора-художнього керівника завідувачу трупи [PERSON] , яким зобов`язано в межах посадових обов`язків отримати пояснення у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з приводу дій з 27.09.2019 р. по 06.10.2019 р. до 10 жовтня 2019 року. 10 жовтня 2019 року завідувач трупи усно повідомив, що зміст розпорядження доведено до відома названих працівників, але вони відмовилися від надання письмових пояснень, не вбачаючи у власних діях складу порушень. Станом на 15 жовтня 2019 року жодні пояснення до Адміністрації Театру не надходили /а.с.15/. Відповідно до ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення. Відповідно до ст.147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Згідно ст. 149 КЗпП, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Враховуючи наведене, роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Згідно ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Відмова працівника дати письмові пояснення не перешкоджає накладенню на працівника відповідного стягнення. Згідно постанови Верховного суду України від 19.10.2016 року № 6-2801 цс 15, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством Судом встановлено, що акт від 15.10.2019 року було складено та підписано особами, які не пропонували позивачу надати пояснення та не були присутні при такому, що свідчить про те, що правова оцінка дисциплінарного проступку проводилася без з`ясування усіх обставин його вчинення. Постановою Пленуму Верховного сду України від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. У справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю, що відповідачем зроблено не було. Застосування дисциплінарного стягнення можливе у випадку конкретного порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, положень, наказів чи розпоряджень, що має бути зазначено у самому наказі. Не зазначення конкретних підстав для притягнення особи до відповідальності порушує права працівника та фактично ускладнює останньому можливість оскарження такого та перевірку законності накладення такого. В наказі №189-к «Про догану [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » від 18 жовтня 2019 року зазначено, що у діях [PERSON] наявний склад дисциплінарного проступку, яким було порушено умови укладеного контракту, посадові обов`язки та трудову дисципліну. Обґрунтовуючи законність накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] відповідач посилається на порушення позивачем абзацу 2 пункт 7 розділ 1 контракту від 28 вересня 2016 року, у якому зазначено «до складу роботи (трудової функції) акторів драми різної категорії входить підготовка під керівництвом режисера і виконання у виставах Театру доручених ролей як на стаціонарі, так і на гастролях та виїздах». З оскаржуваного наказу вбачається, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення зазначено порушення Правил внутрішнього розпорядку праці у НАУД театрі ім. М. Заньковецької, затверджених 07.04.2004 р., які деталізують порядок виконання трудової функції акторами, забороняючи зміну чи додаток від себе тексту ролі. Згідно з абз.2,5,6 п.1 Розділу ІІІ контракту, укладеного між відповідачем та позивачем в обов`язки працівника входить сумлінно виконувати свою трудову функцію, що визначена посадовою інструкцією, дотримуватися трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку закладу культури, дотримуватися вимог з охорони праці та забезпечення безпеки праці. Відповідно, роботодавець, має право вимагати від працівника дотримання вказаних норм і правил та притягати до дисциплінарної і матеріальної відповідальності в порядку встановленому законодавством (абз.4,5 п.6 Розділу ІІІ Контракту). Згідно ст.29 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Відповідно до абзацу 5 пункту 1 розділу ІІІ укладеного з позивачем контракту від 28 вересня 2016 року зазначено, що обов`язки працівника: дотримуватися трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку закладу культури. Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку праці у Національному академічному українському театрі імені Марії Заньковецької, затверджених 07.09.2004 року, [PERSON] був ознайомлений 24.01.2006 року, в період часу тривалості безстрокових трудових відносин. З матеріалів справи вбачається. що відповідач не ознайомлював з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, [PERSON] , які визначені в контракті від 28.09.2016 року, ні в момент укладання, ні після укладення контракту. В контракті встановлено вимогу виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, з якими працівник не ознайомлений, тому суд не бере до уваги покликання представника відповідача на те, що позивач був ознайомлений із Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок - винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Згідно постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17 та від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли ствердження в судовому засіданні, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved