Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 05.10.2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому було змінено та відповідно до довідки АТ КБ "ПриватБанк" старт карткового рахунку 05.10.2018 року [NUMBER]; 06.06.2019 року встановлення кредитного ліміту - 200000, 00 грн.; 07.06.2019 року збільшення кредитного ліміту - 400000, 00 грн., 12.03.2020 року зменшення кредитного ліміту - 0, 00грн. Позивач зазначає, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, чим порушив норми діючого законодавства, оскільки станом на 20.08.2020 року існує заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.102018 р, яку просить стягнути в примусовому порядку з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 242200,21 грн., а також понесені судові витрати. 13.01.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2021 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд Вишгородському районному суду Київської області за підсудністю. 14.04.2021 року матеріали цивільної справи № 752/431/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості надійшли до Вишгородському районному суду Київської області. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по даній справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 24 листопада 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 жовтня 2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На підтвердження розміру заборгованості позивачем до позову надано розрахунок заборгованості з якого видно, що станом на 20 серпня 2020 року за договором кредитування у [PERSON] існує заборгованість у розмірі - 331970, 04 грн., яка складається з наступного: 242200,21 грн. - заборгованості за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 242200,21 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 0, 00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 89769,83 грн.- заборгованість за простроченими відсотками; 0, 00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 0, 00 грн. - нарахованої пені; 0, 00 грн. - нарахованої комісії. Також суду була надана банківська виписка, яка містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). Як вбачається з довідки АТ КБ "ПриватБанк" старт карткового рахунку здійснено 05.10.2018 року [NUMBER]; 06.06.2019 року встановлено кредитний ліміт - 200000, 00 грн.; 07.06.2019 року збільшення кредитного ліміту - 400000, 00 грн., 12.03.2020 року зменшення кредитного ліміту - 0, 00грн. Відповідно до довідки про надані [PERSON] кредитні картки, останній отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» такі кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття - 05.10.2018, термін дії - 09/21; № [NUMBER] , дата відкриття - 07.06.2019, термін дії - 06/22. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи, що відповідачем не вчинено жодних дій у спростування заявленого до нього позову, він несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, що передбачено ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Згідно до частин 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми кредитної заборгованості у розмірі 242200 грн. 21 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 3633,00 гривень.

Outcome: partial