Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивачка мотивує свої позовні вимоги наступним. Між нею та відповідачем 10 серпня 1991 року у відділі ЗАГС м. Нестеров Львівської області було укладено шлюб. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей, а саме син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх 10 років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Вказує, що останні два роки вона та відповідач проживають окремо, у кожного з них різні погляди на шлюб та сім`ю. Зазначає, що у позасудовому порядку досягти згоди щодо розірвання шлюбу їм не вдалося. Стверджує, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення є неможливим, оскільки між нею та відповідачем відсутні почуття взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є основою шлюбу. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього на адресу суду надійшов відзив, в якому зазначив, що між нимта позивачкою неприязних стосунків не було, але дійсно кожен із них дійсно має різні інтереси та погляди на життя. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, просить розгляд справи проводити у його відсутності. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників справи, зважаючи на подану позивачкою заяву та відповідачем відзив на позовну заяву. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Із свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого 10 серпня 1991 року вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 1991 року у відділі ЗАГС м. Нестеров Львівської області, актовий запис № 90. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджено копіями свідоцтв про їх народження в матеріалах справи. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейні цінності. Спільне проживання, ведення спільного господарства та підтримання шлюбно-сімейних відносин припинено. Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, сім`я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав. А тому, позов [PERSON] слід задоволити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який сплечений при подачі позову до суду.

Outcome: approved