Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], Державної служби інтелектуальної власності України та просив визнати недійсними патенти України на промислові зразки [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]») та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки інформацію щодо визнання їх недійсними та здійснити відповідні публікації у офіційному бюлетені «Промислова власність». Свої вимоги обґрунтовує тим, що у ході розгляду справи Господарським судом м. Києва (справа №910/12467/13 за позовом ООО «ФОРМАТ» до ТОВ «ПРЕМ'ЄР ДЕКОР», ТОВ «ТБД ОЛДІ» про припинення порушень прав власника патенту на промисловий зразок) позивачу стало відомо про видачу Державною службою інтелектуальної власності України [PERSON] патентів на промислові зразки [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]») та [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 березня 2014 року у справі № 760/20569/13-ц зареєстровані на ім'я [PERSON] вказані патенти визнані недійсними. Під час розгляду вказаної справи в процесі діяльності позивач дізнався про видачу Державною службою інтелектуальної власності України на ім'я [PERSON] патентів України на промислові зразки [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]»). Зазначені патенти відтворюють зовнішній вигляд плінтусу стельового, що охороняється раніше зареєстрованими належними позивачу патентами України [NUMBER] від 10.08.2012 року («[INFO]»), [NUMBER] від 10.08.2012 року («[INFO]»), [NUMBER] від 10.08.2012 року («[INFO]»), [NUMBER] від 10.08.2012 року («[INFO]») та [NUMBER] від 02.04.2012 року («[INFO]»). Група компаній ФОРМАТ, до складу якої входить ООО «ФОРМАТ», є провідним виробником продукції із пенополістирола (EPS) в країнах СНД, зокрема в Україні. ООО «ФОРМАТ» вкладає значні ресурси в розвиток Компанії та просування продукції. Якісний і високотехнологічний товар належно оцінений як споживачами, так і експертами у галузі будівництва. Позивач має в активі більш ніж 200 патентів на власні дизайнерські та конструкторські розробки, в тому числі 25 патентів України на промислові зразки. Чинність належних [PERSON] патентів позбавляє позивача ООО «ФОРМАТ» можливості реалізувати виключні майнові права інтелектуальної власності, перешкоджає забезпеченню захисту виробничих та економічних інтересів, що призводить до значних матеріальних збитків. Вважає, що видані [PERSON] патенти [NUMBER] від 25.01.2013 року, [NUMBER] від 25.01.2013, [NUMBER] від 25.01.2013, [NUMBER] від 25.02.2013 року, [NUMBER] від 25.02.2013 року не є новими, оскільки сукупність суттєвих ознак даних промислових зразків стала загальнодоступною у світі до дати подання відповідачем [PERSON] заявок до Установи, а саме - відносно патентів [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] - до 18.06.2012 року, відносно [NUMBER] - до 06.07.2012 року, [NUMBER] - до 26.06.2012 року. Ознаки, що формують зовнішній вигляд промислових зразків позивача за патентами [NUMBER] від 10.08.2012 року (заявка s201200366 від 02.04.2012 року), [NUMBER] від 10.08.2012 року (заявка s201200373 від 02.04.2012 року), [NUMBER] від 10.08.2012 року (заявка s201200367 від 02.04.2012 року), [NUMBER] від 10.08.2012 року (заявка s201200363 від 02.04.2012 року), [NUMBER] від 02.04.2012 року (заявка s201200368 від 10.08.2012 року) повністю використано у зареєстрованих за заявками відповідача [PERSON] промислових зразках за патентами України [NUMBER] від 25.01.2013 року (заявка s2012 00779 від 18.06.2012 року), [NUMBER] від 25.01.2013 року (заявка s2012 00780 від 18.06.2012 року), [NUMBER] від 25.01.2013 року (заявка s2012 00781 від 18.06.2012 року), [NUMBER] від 25.02.2013 року (заявка s2012 00874 від 06.07.2012 року), [NUMBER] від 25.02.2013 року (заявка s2012 00823 від 26.06.2012 року) з більш пізньою датою пріоритету Таким чином, станом на 18.06.2012 року (дата подання [PERSON] заявок s2012 00779, s2012 00780, s2012 00781), 06.07.2012 року (дата подання [PERSON] заявки s2012 00874), 26.06.2012 року (дата подання [PERSON] заявки s2012 00823 року) заявлені на реєстрацію промислові зразки не були новими не відповідали умовам патентоспроможності. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України в судовому засіданні при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представників позивача та Державної служби інтелектуальної власності України, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу, в ході розгляду справи №910/12467/13 Господарським судом м. Києва за позовом ООО «ФОРМАТ» до ТОВ «ПРЕМ'ЄР ДЕКОР», ТОВ «ТБД ОЛДІ» про припинення порушень прав власника патенту на промисловий зразок, стало відомо про видачу Державною службою інтелектуальної власності України [PERSON] патентів на промислові зразки [NUMBER] від 25.01.2013 року «[INFO]» та [NUMBER] від 25.01.2013 року «[INFO]». Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 березня 2014 року у справі № 760/20569/13-ц зареєстровані на ім'я [PERSON] вказані патенти були визнані недійсними. Під час розгляду вказаної справи в процесі діяльності позивач дізнався про видачу Державною службою інтелектуальної власності України на ім'я [PERSON] патентів України на промислові зразки [NUMBER] від 25.01.2013 року «[INFO]», [NUMBER] від 25.01.2013 року «[INFO]», [NUMBER] від 25.01.2013 року «[INFO]», [NUMBER] від 25.02.2013 року «[INFO]», [NUMBER] від 25.02.2013 року «[INFO]». Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, зазначені патенти відтворюють зовнішній вигляд плінтусу стельового, що охороняється раніше зареєстрованими належними позивачу патентами України [NUMBER] від 10.08.2012 року «[INFO]», [NUMBER] від 10.08.2012 року «[INFO]», [NUMBER] від 10.08.2012 року «[INFO]», [NUMBER] від 10.08.2012 року «[INFO]» та [NUMBER] від 02.04.2012 року «[INFO]». З матеріалів справи вбачається, що група компаній ФОРМАТ, до складу якої входить ООО «ФОРМАТ», є провідним виробником продукції із пенополістирола (EPS) в країнах СНД, зокрема в Україні. ООО «ФОРМАТ» вкладає значні ресурси в розвиток Компанії та просування продукції. Якісний і високотехнологічний товар належно оцінений як споживачами, так і експертами у галузі будівництва. Позивач має в активі більш ніж 200 патентів на власні дизайнерські та конструкторські розробки, в тому числі 25 патентів України на промислові зразки. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що чинність належних [PERSON] патентів позбавляє позивача (ООО «ФОРМАТ») можливості реалізувати виключні майнові права інтелектуальної власності, перешкоджає забезпеченню захисту виробничих та економічних інтересів, що призводить до значних матеріальних збитків. Позивач просив визнати недійсними патенти України на промислові зразки [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]») та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки інформацію щодо визнання їх недійсними та здійснити відповідні публікації у офіційному бюлетені «Промислова власність». Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що видані [PERSON] патенти [NUMBER] від 25.01.2013 року, [NUMBER] від 25.01.2013, [NUMBER] від 25.01.2013, [NUMBER] від 25.02.2013 року, [NUMBER] від 25.02.2013 року не є новими, оскільки сукупність суттєвих ознак даних промислових зразків стала загальнодоступною у світі до дати подання відповідачем [PERSON] заявок до Установи, а саме - відносно патентів [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] - до 18.06.2012 року, відносно [NUMBER] - до 06.07.2012 року, [NUMBER] - до 26.06.2012 року. Ознаки, що формують зовнішній вигляд промислових зразків позивача за патентами [NUMBER] від 10.08.2012 року (заявка s201200366 від 02.04.2012 року), [NUMBER] від 10.08.2012 року (заявка s201200373 від 02.04.2012 року), [NUMBER] від 10.08.2012 року (заявка s201200367 від 02.04.2012 року), [NUMBER] від 10.08.2012 року (заявка s201200363 від 02.04.2012 року), [NUMBER] від 02.04.2012 року (заявка s201200368 від 10.08.2012 року) повністю використано у зареєстрованих за заявками відповідача [PERSON] промислових зразках за патентами України [NUMBER] від 25.01.2013 року (заявка s2012 00779 від 18.06.2012 року), [NUMBER] від 25.01.2013 року (заявка s2012 00780 від 18.06.2012 року), [NUMBER] від 25.01.2013 року (заявка s2012 00781 від 18.06.2012 року), [NUMBER] від 25.02.2013 року (заявка s2012 00874 від 06.07.2012 року), [NUMBER] від 25.02.2013 року (заявка s2012 00823 від 26.06.2012 року) з більш пізньою датою пріоритету Таким чином, станом на 18.06.2012 року (дата подання [PERSON] заявок s2012 00779, s2012 00780, s2012 00781), 06.07.2012 року (дата подання [PERSON] заявки s2012 00874), 26.06.2012 року (дата подання [PERSON] заявки s2012 00823 року) заявлені на реєстрацію промислові зразки не були новими не відповідали умовам патентоспроможності. Вказані твердження знайшли своє підтвердження у судовому засіданні з огляду на наступне. Як вбачається з пункту 85 Постанови пленуму Вищого Господарського суду України від 17.10.2012 року № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», позов про визнання патенту недійсним може подати будь-яка особа, яка вважає, що відповідний патент порушує її права та охоронювані законом інтереси. Коло таких осіб (крім сторін договору) з'ясовується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та норм права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Враховуючи тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес», наведене в пункті першому резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004, суд вважає, що вказані зареєстровані на ім'я [PERSON] патенти порушують права і інтереси позивача, який має право на захист відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України. Частиною першою статті 432 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 461 ЦК України, промисловий зразок вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим. Відповідно до статей 462, 464 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності засвідчується патентом, зважаючи на що недійсним може бути визнаний сам патент. Відповідно до статті 469 ЦК України, права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок, визнаються недійсними, з підстав та в порядку, встановлених законом. Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» від 15 грудня 1993 року N 3688-XII, правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності. Відповідно до статті 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» промисловий зразок відповідає умовам патентоспроможності, якщо він є новим. Промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Крім того, у процесі встановлення новизни промислового зразка береться до уваги зміст усіх раніше одержаних Установою заявок, за винятком тих, що на зазначену дату вважаються відкликаними, відкликані або за ними Установою прийняті рішення про відмову у видачі патентів і вичерпані можливості оскарження таких рішень. Відповідно до підпункту 8.1.4.1 Правил складання та подання заявки на промисловий зразок, затверджених наказом МОН України №110 від 18.02.2002 року, суть промислового зразка характеризується сукупністю відображених на зображеннях його суттєвих ознак, які визначають зовнішній вигляд виробу з його естетичними та/або ергономічними особливостями. Ознака належить до суттєвих, якщо вона впливає на формування зовнішнього вигляду виробу, якому притаманна така ознака. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає судову експертизу. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.06.2014 року було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності. З висновку експерта №80/14 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 27.08.2014 року вбачається, що промисловий зразок «[INFO]» за патентом України [NUMBER] не відповідає умові патентоздатності «новизна», відповідно до матеріалів справи. Промисловий зразок «[INFO]» за патентом України за патентом України [NUMBER] не відповідає умові патентоздатності «новизна», відповідно до матеріалів справи. Промисловий зразок «[INFO]» за патентом України за патентом України [NUMBER] не відповідає умові патентоздатності «новизна», відповідно до матеріалів справи. Промисловий зразок «[INFO]» за патентом України за патентом України [NUMBER] не відповідає умові патентоздатності «новизна», відповідно до матеріалів справи. Промисловий зразок «[INFO]» за патентом України за патентом України [NUMBER] не відповідає умові патентоздатності «новизна», відповідно до матеріалів справи. Ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Однак, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 ЦПК України. Під час проведення дослідження використовувались методи порівняння, аналізу, синтезу та узагальнення. Згідно з пунктом 8.1.4.1. Правил складання та подання заявки на промисловий зразок, суть промислового зразка характеризується сукупністю відображених на зображеннях його суттєвих ознак, які визначають зовнішній вигляд виробу з його естетичними та/або ергономічними особливостями. Згідно з пунктом 8.1.4.3. Правил при виділені суттєвих ознак промислового зразка повністю має бути описана сукупність суттєвих ознак основного з варіантів, а розкриття суті кожного з інших варіантів здійснюється шляхом описування тих ознак, які відрізняють кожний інший варіант від основного. Із урахуванням вказаних положень, в межах наданих матеріалів справи експертом досліджено описи промислових зразків та зображення промислових зразків, які внесено до Державного реєстру патентів на промислові зразки, виявлено суттєві ознаки промислових зразків, які використано в подальшому дослідженні. Результати дослідження наведено в таблицях: таблиця 1 - Суттєві ознаки промислового зразка «[INFO]» за патентом України [NUMBER] від 25.01.2013 року (а.с. 207-208); таблиця 2 - Суттєві ознаки промислового зразка за патентом України [NUMBER] від 25.01.2013 року (а.с. 210-211 Т.1); таблиця 3 - Суттєві ознаки промислового зразка за патентом України [NUMBER] від 25.01.2013 року (а.с. 213 Т. 1); таблиця 4 - Суттєві ознаки промислового зразка за патентом України [NUMBER] від 25.02.2013 року (а.с. 216 Т. 1); таблиця 5 - Суттєві ознаки промислового зразка за патентом України [NUMBER] від 25.02.2013 року (а.с. 218-219 Т. 1). Відповідно до статті 461 ЦК України промисловий зразок вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим. Судом встановлено, що експертне дослідження проведене відповідно до Закону України «Про судову експертизу» кваліфікованим судовим експертом [PERSON]. Висновок містить докладний опис проведеного експертом дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань. Оцінивши висновок судової експертизи № 793 за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Здійснюючи оцінку висновку судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності у сукупності з іншими доказами у справі, суд приходить до висновку, що даний висновок узгоджується із іншими доказами у справі як у сукупності, так і окремо, а саме із: копією патенту України на промисловий зразок [NUMBER] «[INFO]» (а.с. 10-11 Т. 1), який містить зображення виконання плінтусу стельового, які стали загальнодоступними 10.08.2012 року; копією патенту України на промисловий зразок [NUMBER] «[INFO]» (а.с. 12-13 Т. 1), який містить зображення виконання плінтусу стельового, які стали загальнодоступними 10.08.2012 року; копією патенту України на промисловий зразок [NUMBER] «[INFO]» (а.с. 14-15 Т. 1), який містить зображення виконання плінтусу стельового, які стали загальнодоступними 10.08.2012 року; копією патенту України на промисловий зразок [NUMBER] «[INFO]» (а.с. 16-17 Т.1), який містить зображення виконання плінтусу стельового, які стали загальнодоступними 10.08.2012 року; копією патенту України на промисловий зразок [NUMBER] «[INFO]» (а.с. 18-19 Т. 1), який містить зображення виконання плінтусу стельового, які стали загальнодоступними 10.08.2012 року; виписками з Державного реєстру патентів України на промислові зразки станом на 15.05.2014 щодо патенту [NUMBER] «[INFO]» (а.с. 69-70 Т. 1), матеріали заявки №s201200779 на видачу патенту України на промисловий зразок (а.с.113-120 Т. 1), які містять зображення виконання плінтусу стельового, і які стали загальнодоступними 25.01.2013 року; виписками з Державного реєстру патентів України на промислові зразки станом на 15.05.2014 щодо патенту [NUMBER] «[INFO]» (а.с. 71-72 Т. 1), матеріали заявки №s201200780 на видачу патенту України на промисловий зразок (а.с.136-143 Т. 1), які містять зображення виконання плінтусу стельового, і які стали загальнодоступними 25.01.2013 року; виписками з Державного реєстру патентів України на промислові зразки станом на 15.05.2014 щодо патенту [NUMBER] «[INFO]» (а.с. 73-74 Т. 1), матеріали заявки №s201200781 на видачу патенту України на промисловий зразок (а.с.159-166 Т. 1), які містять зображення виконання плінтусу стельового, і які стали загальнодоступними 25.01.2013 року. У висновку №80/14 судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 27.08.2014 року складеного Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності, містяться усі суттєві ознаки промислових зразків за патентами України № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] від 10.08.2012 року та [NUMBER] від 02.04.2012 року позивача, які виготовлялися, рекламувалися та реалізовувалися набагато раніше від дат подання заявок на реєстрації спірних промислових зразків. При обґрунтуванні своїх висновків експерт також послався на конкретні докази, які розкривають новизну промислових зразків і містяться у матеріалах справи. Таким чином, проведеним експертним дослідженням підтверджено, що спірні промислові зразки не є новими, а тому не відповідають умовам патентоспроможності, і, як наслідок, відповідні патенти підлягають визнанню судом недійсними на підставі п.п. "а" п. 1 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», що підтверджує обґрунтованість позовних вимог. Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності висновку, чи доказів пов'язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експерта, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, поясненням сторін і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що реєстрація Державною службою інтелектуальної власності України промислових зразків за патентами України [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]») на ім'я [PERSON] відбулась із порушеннями п. 1 ст. 5, п. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» та ч. 1 ст. 461 ЦК України. Промислові зразки [PERSON] за вищевказаними патентами України не є патентоспроможними, а отже, згідно п. 1 ст. 5, п. 1 ст. 6 Закону не можуть отримати правової охорони та відповідно до ч. 1 ст. 461 ЦК України не є придатним для набуття прав інтелектуальної власності на них, що є підставою для визнання патентів України на промислові зразки [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.01.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]»), [NUMBER] від 25.02.2013 року («[INFO]») на промислові зразки недійсними повністю, як це передбачено п.п. "а" п. 1 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки». Згідно п. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» при визнанні патенту недійсним Державна служба інтелектуальної власності України повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Також в силу п. п. 2.3., 2.4 «Положення про Державний реєстр патентів України на промислові зразки», затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 12 квітня 2001 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2001 року за №378/5569, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання патенту недійсним повністю або частково. Підставою для внесення відомостей до реєстру є рішення судових органів. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. З урахуванням предмету позову при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн. та судовий збір за забезпечення позову у розмірі 121,80 грн. Витрати з проведення судової експертизи складають 15753,83 грн. і є документально підтвердженими (рахунок-фактура № 83 від 03 липня 2014 року, квитанції від 28.08.2014 року про сплату вартості експертизи 15628,80 грн. та фінансових послуг по перерахуванню коштів 125,03 грн.). Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України, відповідно до покладених на неї повноважень, не відслідковує порушення прав власників патентів України на промислові зразки суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 487,20 грн. (судовий збір за подання позовної заяви), 121,80 грн. (судовий збір за подання заяви про забезпечення позову), 15753,83 грн. (витрати на проведення судової експертизи).

Outcome: approved