Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» В.Дашко звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.06.2016 в розмірі 24002,92 грн станом на 25.02.2021, яка складається з наступного: 18940,87 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 5062,05 грн - заборгованість за простроченими відсотками. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг кредитування, підписавши відповідну Заяву б/н від 03.06.2016. Шляхом підписання вказаної анкети-заяви відповідач погодився з «Умовами та правилами банківських послуг», «Тарифами», які разом з підписаною анкетою-заявою, складають Договір про надання банківських послуг та відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, є договором приєднання. Крім того, як вказує позивач, укладений Договір про надання банківських послуг є змішаним договором та поєднує в собі ознаки договору банківського рахунку (ст..1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України), в зв`язку з чим, якщо банк здійснює платежі з рахунку клієнта, на якому відсутні грошові кошти, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму. Позивач (Банк) відкрив відповідачеві картковий рахунок із встановленим початковим лімітом 0,00 грн, в подальшому збільшивши його до 21384,74 грн. Відповідач в процесі користування картковим рахунком своєчасно не розраховувався за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Посилаючись на «Умови та правила», позивач вказує, що відповідач, окрім наданого тіла кредиту, зобов`язаний сплатити також проценти від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна Голд», а тому просив суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість за тілом кредиту, відсотками та судовий збір, сплачений за подання позову. 24 березня 2021 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. 22 квітня 2021 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області судове засідання клопотання відповідача про відкладення судового засідання задоволено. Копію ухвали про відкриття провадження по справі, позовної заяви з доданими до неї документами та судову повістку на адресу фактичного мешкання відповідача: [ADDRESS] та на електрону пошту [INFO] . 03 червня 2021 року учасники справи у судове засідання не з`явилися. В судове засідання представник позивача В.Дашко не з`явився, в позовній заяві просив судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавала. Відповідно до ч.3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладене, а також на підставі ч.2 статті 191 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Повноваження позивача щодо надання банківських послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу та виписці з ЄДРПОУ 14.06.2018, Банківській ліцензії № 22 від 05.10.2011, витягу з нової редакції Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженому постановою КМУ від 05.06.2019 № 594 (а.с.59-64). 03.06.2016 відповідач [PERSON] звернулася до позивача за наданням послуг з обслуговування платіжних карток, підписавши відповідну «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку», згідно якої відповідачеві (позичальнику) було оформлено кредитну картку «Універсальна» за умовами «55 днів пільгового періоду» зі встановленою відсотковою ставкою 3,0% на місяць на залишок заборгованості (а.с.16). Умови користування платіжною карткою, розмір, порядок і строк погашення заборгованості та розмір штрафних санкцій містяться в Паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем [PERSON] 20.06.2018, в Умовах і Правилах надання банківських послуг у Приватбанку, Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с.17-18, 19-56). На виконання взятих на себе зобов`язань, позивач 20.06.2018 відкрив відповідачеві картковий рахунок та випустив платіжну картку № [NUMBER] , строком дії до квітня 2022 року (а.с.15). Як вбачається з Довідки про зміну умов кредитування, розрахунку та Виписки по картковому рахунку, наданих позивачем, відповідачу [PERSON] з 15.11.2018 встановлено кредитний ліміт в розмірі 25000,00 гривень, 15.03.2019 кредитний ліміт зменшено до 23300,00 гривень, з подальшим зменшенням 29.09.2019, 18.03.2020, 31.03.2020, 14.04.2020, 27.04.2020, 08.05.2020, 19.05.2020 - до 21384,74, а 01.06.2020 кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень (а.с.14). При цьому на момент збільшення кредитного ліміту 15.11.2018 відповідач здійснював платіжні операції зі зняття та внесення грошових коштів, що свідчить про узгодження сторонами розміру збільшеного ліміту та інших умов Договору. Згідно зазначеної виписки, відповідач свої зобов`язання з погашення заборгованості за кредитом виконував не в повному обсязі та несвоєчасно, внаслідок чого станом на 25.02.2021 утворилася заборгованість в сумі 24002,92 грн (а.с.10-11). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.06.2016, наданого за період з 20.06.2018 по 31.08.2019, заборгованість у відповідача [PERSON] за вказаний період становить 24735,41 грн з яких: 23573,27 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1162,14 грн - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с.8-9). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.06.2016, наданого за період з 01.09.2019 по 25.02.2021, заборгованість у відповідача [PERSON] за вказаний період становить 24002,92 грн з яких: 18940,87 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 5062,05 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.10-11). Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного судочинства, крім іншого, є свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відносини у сфері банківського кредитування регулюються, крім іншого, Законом України «Про банки і банківську діяльність», «Про захист прав споживачів», нормами цивільного законодавства, тощо. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1-2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини, за якими позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши позичальнику в користування кредитні кошти та обслуговуючи платіжну картку й картковий рахунок, тоді як відповідач свої зобов`язання з погашення кредиту виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого допущено порушення умов Договору. Відповідачем, в свою чергу, не надано будь-яких доказів на спростування доводів позовної заяви та розрахунку заборгованості за кредитом. Отже враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.06.2016 підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості станом на 25.02.2021 у розмірі 24002 (двадцять чотири тисячі дві) грн 92 коп. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved