Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 28 серпня 2008року між [PERSON] та Запорізькою обласною кредитною спілкою „Довіра" в забезпечення своєчасного виконання умов кредитного договору № 10360 від 28.08.2008року, укладеного між відповідачкою і позивачем, було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки за вказаним договором являється житловий будинок [ADDRESS] який належить іпотекодавцю на праві приватної власності. У зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань [PERSON] позивач на підставі договору іпотеки звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису з метою звернення стягнення на предмет іпотеки. 06.09.2010 року [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області вчинено виконавчий напис, згідно якого звернено стягнення на житловий будинок [ADDRESS] для задоволення вимог Позивача у розмірі 227 000,00грн. Вищезазначений виконавчий напис було передано для виконання до відділу державної виконавчої служби в Оріхівському районі Запорізької області. Станом на сьогоднішній день відкрите виконавче провадження та проводяться виконавчі дії щодо підготовки та реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги. 22.07.2014року позивач звернувся до Відповідача з письмовою вимогою про зняття з реєстрації та виселення мешканців, яку відповідач отримав 27.07.2014року, але жодних дій з їхньої сторони вчинено не було. На даний момент, ВДВ Оріхівського РУЮ Запорізької області проводяться передбачені законодавством дії щодо реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів з метою погашення боргу відповідачів. Тому позивач просить зняти з реєстрації та виселити за місцем проживання за адресою: [ADDRESS], [PERSON], виселити за місцем проживання: [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON], стягнути з відповідачів судові витрати (а.с.56). У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, прохає суд їх задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2008 року між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та [PERSON] укладено кредитний договір №10360 на надано кредит у розмірі 100 000 грн.(а.с.3). 28 серпня 2008року між [PERSON] та Запорізькою обласною кредитною спілкою „Довіра" в забезпечення своєчасного виконання умов кредитного договору № 10360 від 28.08.2008року, укладеного між в Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» і [PERSON], було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки за вказаним договором являється житловий будинок [ADDRESS] (а.с.4). Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме мано [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.50). 06.09.2010 року [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області вчинено виконавчий напис, згідно якого звернено стягнення на житловий будинок [ADDRESS] для задоволення вимог позивача у розмірі 2287 000,00 грн. (а.с.7). Згідно положень ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 39 закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Із змісту ч.3 ст. 109 ЖК України та ст. 40 Закону України «Про іпотеку» випливає, що виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя (кредитора) або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як роз'яснення у п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року при розгляді позову іпотекодержателя при виселені мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 житлового кодексу України, статей 39-40 закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку , встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. 22 липня 2014 року відповідачам була надіслана письмова вимога про виселення з житлового будинку зі зняттям з реєстрації протягом місяця з дня її отримання (а.с.9). Відповідно до довідок Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №317 від 06.10.2014 року, №316 від 06.10.2014 року у будинку [ADDRESS] проживає без реєстрації: [PERSON], а також проживає та зареєстрований [PERSON] (а.с.35,36). Отже, відповідачі до теперішнього часу продовжують проживати у спірному будинку, тому позовні вимоги в частині виселення [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Також судом встановлено, що відповідно до довідки Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №317 від 06.10.2014 року, довідки УДМС від 19.09.2014 року [PERSON] зареєстрований за адресою іпотечного майна, а саме: [ADDRESS] (а.с.16, 36). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» знаття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на жиле приміщення або права користування жилим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] може бути здійснено на підставі рішення суду про його виселення, а тому позовна вимога про зняття з реєстрації не підлягає задоволенню. Відповідно до довідок Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 316 від 06.10.2014 року, №295 від 15.12.2014 року у будинку [ADDRESS] разом з батьками без реєстрації проживає малолітній [PERSON], [INFO] (а.с.35,52). Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Пунктом 44 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Отже, судом встановлено відсутність права власності та права користування малолітньої дитини щодо будинку, на який звернуто стягнення, оскільки на час укладення кредитного та іпотечного договорів малолітня дитина за спірною адресою не проживала та не була зареєстрована. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для виселення малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: partial