Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що в листопада 2013 року дізналася, що від її імені 01.01.2010 року з відповідачем укладено договір оренди земельної частки (паю) розміром 1,8117 га, яка розташована на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області, строком на 10 років. Дана земельна ділянка належить позивачці на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 994463 від 14.10.2006 року. 07.06.2010 року зазначений договір оренди було зареєстровано Волноваським райвідділом земельних ресурсів. Просить суд визнати даний договір недійсним через порушення відповідачем положень ст.ст. 15, 17 Закону України «Про оренду землі» , а саме, суттєвих умов договору в частині передачі земельної ділянки орендарю, оскільки за актом прийому - передачі дану земельну ділянку передано відповідачу 01.01.2010 року , тобто майже за півроку до державної реєстрації договору оренди - 07.06.2010 року, що є підставою для визнання договору недійсним, зобов»язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Лан» повернути земельну ділянку з кадастровим № 1421587200-01-0000706 її власнику - [PERSON] у стані, в якому в ділянка знаходилася 01 січня 2010 року, стягнути на її користь судовий збір. В судове засідання позивачка не з»явилася, була належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у присутності її представника - [PERSON], позовні вимоги підтримала, на їхньому задоволенні наполягала. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на їхньому задоволенні наполягав. Зазначив, що його довірителька договір оренди землі від 01.01.2010 року не підписувала, підпис в усіх документах ( договорі оренди від 01.01.2010 року, акту прийому-передачі землі від 01.01.2010 року, акту встановлення в натурі меж земельної ділянки від 01.01.2010 року) не її, клопотання про призначення почеркознавської експертизи не заявляв. Вважає, оскільки земельну ділянку передано до набрання чинності договором оренди на підставі ще не укладеного договору, то позивачка має право вимагати повернення її власності - спірної земельної ділянки. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що позивачка отримувала в 2010 - 2013 роках орендну плату, тому підстав для задоволення її позову не вбачає. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачці - [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 994463 від 17.10.2006 року належить земельна ділянка площею 1,8117 га, розташована на землях Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області. З оспоренного договору оренди землі без номеру від 01 січня 2010 року вбачається, що [PERSON] передає в оренду ТОВ «Укр-Лан» на 10 років належну їй на праві власності земельну ділянку площею 1,8117 га, розташовану на землях Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області, зі сплатою орендної плати в розмірі 3% річних -797 гривень 36 копійок з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір зареєстровано у Волноваському РД ДРФ ДП «УДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 червня 2010 року за № 0110150000174. З акту прийому-передачі земельної ділянки від 01.01.2010 року (додаток до договору оренди землі № 92 від 28.11.2009 року) вбачається, що сторони по договору оренди від 01.01.2010 року склали цей акт про прийняття орендарем у користування земельної ділянки площею 1,8117 га, розташованої на землях Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області, з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частинами 1-3 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст.14,18, ч.1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі, підлягає державній реєстрації і є укладеним та набирає чинності з моменту такої реєстрації. Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» передбачений порядок укладення договору оренди землі, зокрема, передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її цільового призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) станом на момент державної реєстрації оспорюваного правочину істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, судом встановлено, що в порушення положень ст. 17 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення договору, пункту 15 оскаржуваного договору від 01.01.2010 року, яким передбачено передачу земельної ділянки орендару у дводенний термін після державної реєстрації цього договору за актом прийому-передачі, відповідачем отримано земельну ділянку , належну на праві власності позивачці, до державної реєстрації договору оренди. До того ж, даний акт прийому-передачі від 01.01.2010 року містить різні дані про договір оренди, а саме, за текстом акту є вказівка на договір оренди від 01.01.2010 року, окрім того, в даному документі міститься вказівка, що даний акт є додатком до договору оренди землі № 92 від 28.11.2009 року. Таким чином, суд прийшов до висновку про невідповідність даного акту вимогам чинного законодавства. В той же час, даний акт прийому - передачі за законом є невід»ємною частиною даного договору оренди. Позивачка заперечує свою участь при підписанні договору оренди з відповідачем 01.01.2010 року, а також підписання нею особисто усіх документів ( договір оренди від 01.01.2010 року, акту прийому-передачі землі від 01.01.2010 року, акту встановлення в натурі меж земельної ділянки від 01.01.2010 року), вона не передавала особисто земельну ділянку в користування представнику відповідача, до того ж, як зазначає представник позивачки [PERSON], 01 січня 2010 року - вихідний день, коли усі установи не працюють офіційно. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала того факту, що, дійсно, за актом прийому-передачі ТОВ «Укр-Лан» отримав в користування земельну ділянку позивачки за декілька місяців до державної реєстрації договору оренди землі від 01.01.2010 року. Отже, в даному випадку у разі передчасної передачі майна на виконання юридично ще не укладеного договору право на це майно у набувача не виникає і власник може витребувати його в порядку, встановленому главою 83 ЦК України. До того ж, оскільки договір пройшов державну реєстрацію, є підстави для визнання його недійсним. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим № 1421587200-01-0000706, укладений 01 січня 2010 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр-Лан» в особі директора Губка Світлани Павлівни через порушення порядку передачі земельної ділянки та зобов»язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Лан» повернути земельну ділянку з кадастровим № 1421587200-01-0000706 її власнику - [PERSON] у стані, в якому в ділянка знаходилася 01 січня 2010 року. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір - 229 гривень 40 копійок. На підставі ст.ст.203, 215, 1212-1214 ЦК України, ст. 13-20 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-ХІV,

Outcome: approved