Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в особі представника [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, посилаючись на те, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08.08.2008 року з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO], стягнуто аліменти в розмірі по 400 грн., щомісячно, однак вказаних грошей не вистачає на утримання дитини, а відповідач має можливість сплачувати більший розмір аліментів, просила збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати із відповідача аліменти в розмірі по 3000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Провадження у справі було відкрито 28.09.2018 року з призначенням справи до підготовчого судового засідання на 06.11.2018 рік, 06.11.2018 року, справу відкладено з повторним викликом сторін на 15.11.2018 рік., 15.11.2018 року, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 04.12.2018 рік. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, однак її представник [PERSON], в судовому засіданні, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, посилається на зазначені в позові обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак його представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково просив стягувати з [PERSON], аліменти в розмірі по 1014 грн., щомісячно. Розглянувши даний спір, встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сім'ї, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матір'ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дітей, аліментів на її утримання. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 січня для дітей віком від 6 років в сумі 1860 гривні. Дитина відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно має право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке їм зобов'язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Тобто, обов'язок забезпечення дитини встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів, завищеним і не можливим до стягнення із відповідача. Суд вважає, що розмір аліментів повинен складатися із суми в 2000 гривень, і такий розмір аліментів в сукупності із обов'язком матері по утриманню дитини буде забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дитини сторін. Визначену суму аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 06 вересня 2018 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв'язку з тим, що дитина сторін проживає з матір'ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітньої дитини, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов'язки у відповідача відсутні.

Outcome: partial