Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком її дочки. Відповідач більше десяти років у квартирі не проживає, квартплату та комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, мешкає в іншому місті. Але до цього часу відповідач залишається зареєстрованим у квартирі, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Власником вказаної квартири є позивачка [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 29.01.2005 року. На даний час у спірній квартирі зареєстровано три особи - позивачка [PERSON], її чоловік [PERSON], а також відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3. Згідно із ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що з 2006 року відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає. Той факт, що відповідач не проживає у спірній квартирі підтверджується, крім пояснень сторін, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - актом ЖБК «Арсеналець-30» № 12-А від 23.08.2016 року (а.с.11), актом ЖБК «Арсеналець-30» № 8 від 11.04.2017 року (а.с.39) про непроживання відповідача у спірній квартирі з 2006 року; - показами свідків [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні, які повністю підтвердили факт непроживання відповідача у спірній квартирі більше 10 років. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що він намагався вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою він тривалий час не цікавиться. Відповідно до п. 30 (розділ "Житлове право") Правових позицій Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ наймачу або члену його сім'ї, який був відсутнім без поважних причин понад зазначені у ст. 71 ЖК України строк, суд вправі відмовити з цих підстав у задоволенні позову про виселення, вселення, обмін, поділ жилого приміщення, незалежно від того, чи було пред'явлено зустрічний позов про визнання позивача таким, що втратив право на жиле приміщення. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved