Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про захист прав споживачів через систему «Електронний суд», в якій просить суд зобов`язати відповідача ТОВ «Харківгаз збут» здійснити йому перерахунок, як побутовому споживачу газу, у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача на підставі даних лічильника природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] , починаючи з жовтня 2018 та визнати неправомірним нарахування заборгованості в сумі 3320 грн. 69 коп., яка нарахована відповідачем за «стандартні умови», розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішення 20.12.2019 позивачем було направлено до відповідача заяву «про досудове врегулювання спору», а саме з вимогою: здійснити йому перерахунок, як побутовому споживачу газу, у частині визначення фактичного об`єму споживання природного газу по об`єкту побутового споживача на підставі даних лічильника природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] , починаючи з жовтня 2018 року. Так, 25.01.2020 на адресу позивача надійшов лист від ТОВ «Харківгаз збут», де позивачу було відмовлено в задоволені вимог та не здійснено перерахунок фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу на підставі даних лічильника природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] . Тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.01.2020 року відкрито провадження за вищезазначеною позовною заявою, розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. 30.01.2020 та 04.02.2020 через систему «Електронний суд» позивачем було надано додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, шо згідно даних з «особистого кабінету» сайту 104.ua, за період з 01.10.2018 по 31.12.2019 за «стандартні умови» відповідачем донараховано йому 189,79 кубічних метрів природного газу до фактично спожитих за даними лічильника, за цінами які діяли у період з 01.10.2018 року по 31.12.2019. 17.02.2020 року представник відповідача Чикаліна Г.В. надала письмовий відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступне: спосіб захисту, обраний позивачем, не передбачений законом чи договором, крім того, задоволення позовних вимог не призведе до захисту права позивача, таке рішення не може бути виконане у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм його виконання. В своєму позові позивач вказує, на те що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» зобов`язаний здійснити позивачу перерахунок, як побутовому споживачу газу, у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача на підставі даних лічильника природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] , починаючи з жовтня 2018 та визнати неправомірним нарахування заборгованості в сумі 3320 грн. 69 коп., яка нарахована відповідачем за «стандартні умови». З 01.07.2015 року господарську діяльність з постачання природного газу на території м.Харкова здійснює ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. 01.07.2015 на виконання Закону України «Про ринок природного газу» статусу гарантованого постачальника природного газу на території м. Харкова та Харківської області (включаючи постачання природного газу населенню) набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»(код ЄДРПОУ 39590621, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59), якому відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1588 від 21.05.2015 видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом терміном дії з 01.07.2015. Водночас, АТ «Харківгаз" з 01.07.2015 на підставі Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09. 04.2015 не є постачальником природного газу населенню міста Харкова, а здійснює лише функції розподілу природного газу на території Харківської області. АТ «Харківгаз» є ліцензіатом з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Обидва підприємства паралельно існують і здійснюють господарську діяльність, однак, виконують різні ліцензійні функції з 01.07.2015 Вказані підприємства є різними та не підпорядкованими один одному. Тобто, на даний час газорозподільча система по якій пересувається газ, знаходиться в управлінні АТ «Харківгаз», а газ, який пересувається по ній, належить ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та продається населенню. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», як ліцензіат з постачання природного газу, виконує функції постачальника природного газу у чіткій відповідності до Правил Постачання природного газу. Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, обов`язок щодо облікування (прилади обліку природного газу та питання зміни режиму користування газом чи донарахування обсягів природного газу) та інших видів розподілу природного газу відноситься до функцій газорозподільного підприємства (АТ«Харківкгаз»). Таким чином, усі відомості про обсяги спожитого природного газу споживачем ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» отримує від Оператора ГРМ (АТ «Харківгаз»). Згідно з Кодексом газорозподільних систем, питання, які стосуються нарахувань об`ємів (за приладами обліку або за нормами споживання) природного газу, відносяться до компетенції АТ «Харківгаз». Відповідно до п.13 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» здійснює нарахування відповідно персоніфікованих даних про фактичний обсяг спожитого природного газу, наданих Оператором ГРМ, тобто АТ «Харківгаз». З 01.07.2015 року Оператором ГРМ щомісячно надаються дані про обсяг спожитого природного газу, на підставі яких Товариством проводяться відповідні нарахування. Норми споживання природного газу встановлюються КМУ та є єдиними для всіх населених пунктів. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»: «Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб`єкти господарювання, що: здійснюють розподіл природного газу на відповідній території» З 01.07.2015 року АТ "Харківгаз" на підставі Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09 04.2015 здійснює функції розподілу природного газу на території м.Харкова. Таким чином, питання, порушене у позовній заяві, щодо приведення об`ємів природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами, відносяться до компетенції АТ «Харківгаз». ТОВ «Харківгаз збут» позбавлений можливості в бухгалтерському та податковому обліках виділяти та корегувати частини обсягів природного газу, які були розподілені АТ «Харківгаз» до об`єкту споживання позивача за адресою: [ADDRESS] . Вважають, що позовні вимоги до відповідача є безпідставними, та такими, що не відносяться до компетенції ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». 04.04.2019 року позивач через «Електронний суд» надав письмову відповідь на відзив, в якому зазначає, що міркування та твердження відповідача щодо незаконності та не обґрунтованості позовних вимог є помилкові, на законі не основані та обставинами справи не підтверджені. Також, зазначив, що він вважає відповідачем по даній справі саме ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», оскільки квитанції з донарахованими кубічними метрами йому надсилає відповідач, а не інша юридична особа. 21.01.2020 представник третьої особи- Антимонопольний комітет України надав письмові пояснення до позовної заяви, в яких зазначив, що Антимонопольним комітетом України було прийнято Рішення № 797-р від 10 грудня 2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу. Відповідно до вказаного Рішення № 797-р, дії групи «Харківгаз» в особі АТ «Харківміськгаз» та ТОВ «Харківгаз збут» визнано зловживанням монопольним становищем на ринку. На вищевказаних суб`єктів було накладено штраф, а також зобов`язання припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції та усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом здійснення перерахунку побутовим споживачам у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача на підставі даних лічильника природного газу, починаючи із жовтня 2018 року. Також зазначив, що зазначене рішення № 797-р АТ «Харківгаз» та ТОВ «Харківгаз збут» отримали 27.12.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або спорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу, обравши передбачений законом або умовами договору спосіб захисту. Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у справі, яка розглядається в порядку цивільного судочинства, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 13 ЦПК України учасник справи, на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, а суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , проживає в будинку [ADDRESS] та є споживачем природного газу. З 01.07.2015 року господарську діяльність з постачання природного газу на території м. Харкова здійснює ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. 01.07.2015 на виконання Закону України «Про ринок природного газу» статусу гарантованого постачальника природного газу на території м. Харкова та Харківської області (включаючи постачання природного газу населенню) набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (код ЄДРПОУ 39590621, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59), якому відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1588 від 21.05.2015 видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом терміном дії з 01.07.2015. Водночас, АТ „Харківгаз" з 01.07.2015 на підставі Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09.04.2015 не є постачальником природного газу населенню міста Харкова, а здійснює лише функції розподілу природного газу на території Харківської області. АТ «Харківгаз» є ліцензіатом з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Вказані підприємства є різними та не підпорядкованими один одному і виконують різні ліцензійні функції. Станом на даний час газорозподільча система по якій пересувається газ знаходиться в управлінні АТ «Харківгаз», а газ, який пересувається по ній належить ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та продається населенню. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», як ліцензіат з постачання природного газу, виконує функції постачальника природного газу у відповідності до Правил Постачання природного газу. Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, обов`язок щодо облікування (прилади обліку природного газу та питання зміни режиму користування газом чи донарахування обсягів природного газу) та інших видів розподілу природного газу відноситься до функцій газорозподільного підприємства (АТ «Харківгаз»). Таким чином, усі відомості про обсяги спожитого природного газу споживачем ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» отримує від Оператора ГРМ (АТ «Харківгаз»). Згідно з Кодексом газорозподільних систем, питання, які стосуються нарахувань об`ємів (за приладами обліку або за нормами споживання) природного газу, відносяться до компетенції АТ «Харківгаз». Відповідно до п.13 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» здійснює нарахування відповідно персоніфікованих даних про фактичний обсяг спожитого природного газу, наданих Оператором ГРМ, тобто АТ «Харківгаз». З 01.07.2015 року Оператором ГРМ щомісячно надаються дані про обсяг спожитого природного газу, на підставі яких Товариством проводяться відповідні нарахування. Норми споживання природного газу встановлюються Кабінетом Міністрів України та є єдиними для всіх населених пунктів. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Відповідно до ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. За таких обставин позовні вимоги заявлені [PERSON] не є належним та ефективним способом захисту цивільних прав, доказів порушення якого позивачем не надано і матеріали справи не містять. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі ч. ч.1, 2 п.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, судові витрати, понесені сторонами, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed