Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , в якому, просить стягнути з останнього суму боргу в розмірі 16290,00 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 1603,17 грн, 3 % річних у розмірі 476,34 грн, та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва № 1041 від 29.07.1996р. «Про будівництво напівпідземних гаражів - автостоянок на 35,36,37 ділянках в 13-му мікрорайоні житлового масиву «Біличі», ПрАТ СП «Партнер» виконувало роботи з будівництва напівпідземних гаражів в 13 мікрорайоні на житловому [ADDRESS]. Між Головним управлінням капітального будівництва КМДА ( «Замовник») та СП "Партнер» (Інвестор-підрядчик) був укладений відповідний інвестиційний підрядний договір № 4 від 20.05.1997 року. 31.08.1999р Замовник (УКБ КМДА) відповідно до умов даного інвестиційного підрядного договору передав на баланс інвестору-підряднику (Позивачу) напівпідземні гаражі на 58 машиномісць на дільниці [ADDRESS] , що підтверджується довідкою АВІЗО № 9.Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації від 22.06.1999 року № 846 «Про прийняття в експлуатацію об`єктів комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва», затвердженийакт державної приймальної комісії від 29.05.1999 року проприйняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 58 машиномісць на дільниці [ADDRESS], яким їх експлуатацію покладено на позивача. Рішенням Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 року вказана земельна ділянка була відведена Позивачу для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів на 58 автомобілів.Розпорядженням Святошинської районної державної адміністрації у м. Києві від 9.06.2005 року № 911 напівпідземним гаражам СП «Партнер» на 58 машиномісць присвоєно поштову адресу [ADDRESS]. [PERSON] став власником гаражного боксу [NUMBER] , який знаходиться на земельній ділянці відведеній Позивачу для експлуатації та обслуговування за адресою : [ADDRESS] на підставі договору дарування від 23.11.2016 року. Відповідач регулярно споживає надані послуги, що свідчить про фактично існуючі договірні зобов`язання. Але [PERSON] грубо порушує чинне законодавство, категорично відмовляється укладати письмовий договір з ПрАТ СП «Партнер» як з обслуговуючою організацією, сплачувати за отримані послуги Що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 10.04.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 02.05.2019 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, за яким останній заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав його необгрунтованості. Також подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 04.07.2019 року у задоволені клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відмовлено. 22.05.2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, за якою позивач на вимогах позову наполягав. Судом встановлено таке. Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва № 1041 від 29.07.1996р. «Про будівництво напівпідземних гаражів - автостоянок на 35,36,37 ділянках в 13-му мікрорайоні житлового масиву «Біличі», ПрАТ СП «Партнер» виконувало роботи з будівництва напівпідземних гаражів в 13 мікрорайоні на житловому [ADDRESS] Між Головним управлінням капітального будівництва КМДА ( «Замовник») та СП "Партнер» (Інвестор-підрядчик) був укладений відповідний інвестиційний підрядний договір № 4 від 20.05.1997 року. 31.08.1999р Замовник (УКБ КМДА) відповідно до умов даного інвестиційного підрядного договору передав на баланс інвестору-підряднику (Позивачу) напівпідземні гаражі на 58 машиномісць на дільниці [ADDRESS] , що підтверджується довідкою АВІЗО № 9. Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації від 22.06.1999 року № 846 «Про прийняття в експлуатацію об`єктів комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва», затвердженийакт державної приймальної комісії від 29.05.1999 року проприйняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 58 машиномісць на дільниці [ADDRESS], яким їх експлуатацію покладено на позивача. Рішенням Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 року вказана земельна ділянка була відведена Позивачу для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів на 58 автомобілів. Розпорядженням Святошинської районної державної адміністрації у м. Києві від 9.06.2005 року № 911 напівпідземним гаражам СП «Партнер» на 58 машиномісць присвоєно поштову адресу [ADDRESS]. [PERSON] став власником гаражного боксу [NUMBER] , який знаходиться на земельній ділянці відведеній Позивачу для експлуатації та обслуговування за адресою : [ADDRESS] на підставі договору дарування від 23.11.2016 року. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. ПрАТ СП «Партнер» у своїй діяльності керується «Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках», затверджених постановою КМ України 22.01.1996 року, які регламентують організацію та порядок надання послуг щодо зберігання усіх типів автотранспортних засобів, які належать громадянам, і поширюються на всі автостоянки (крім гаражних кооперативів), що охороняються, незалежно від форм власності, які є суб`єктами підприємницької діяльності, чи належать цим суб`єктам. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч. 1 ст. 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Договір зберігання транспортних засобів вважається укладеним з моменту передання майна на зберігання, що свідчить про його реальний характер. Між тим, загальні положення про зберігання передбачають обов`язок професійного зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому (ч.2 ст. 936 ЦК). Тобто, зазначена норма передбачає можливість укладення договору зберігання за конструкцією консенсуального і цілком поширюється на спеціальні види зберігання, а отже - і на договір зберігання транспортних засобів. Судом встановлено, що належний відповідачу гаражний [ADDRESS] , обслуговується ПрАТ СП «Партнер» для зберігання та охорони майна. При цьому, встановлено, що відповідач [PERSON] постійно користується послугами позивача з моменту передання відповідачем майна на зберігання ПрАТ СП «Партнер», між сторонами існували зобов`язання реального характеру по договору зберігання транспортних засобів. У відповідності із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. До витрат, які здійснює ПрАТ СП "Партнер" відносяться витрати на електроенергію, вивіз сміття, електрообладнання, ремонтно-будівельні роботи, обов`язкові платежі та податки. За таких обставин, суд знаходить права позивача порушеними, і вважає за необхідне на відновлнення таких прав стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором та нараховану пеню на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 624, 629, 901, 903, 936, 977, 978 ЦК України. Підлягають задоволенню і вимоги позову про стягнення інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Отже, позов може бути задоволено повністю. За такого рішення, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у виді судового збору в сумі 1921 рн., відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved