Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 22150,35 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 листопада 2012 року між Акціонерним товариством Комерційний Банк „ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість. Сторони в судове засідання не з`явились та надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі; представник позивача позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги не визнає та просить застосувати строк позовної давності. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 06 листопада 2012 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. З копії статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк", погодженого Національним Банком України 06 вересня 2019 року вбачається, що згідно рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк „Приват Банк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк". У розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача станом на 24 червня 2020 року становить 22150 гривні 35 копійок, в тому числі: 19286 гривень 23 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 0 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 2814 гривень 12 копійок - заборгованість за простроченими відсотками; 0 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України; 50 гривень - заборгованість по пені; 0 гривень - заборгованість по комісії; 0 гривень - заборгованість по судовим штрафам. Перевіряючи законність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на наступне. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками. При цьому, вимоги про стягнення тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник) та заборгованості за нарахованими відсотками позивач не заявляв, зазначивши у позовній заяві, що таких видів заборгованості відповідач перед позивачем не має. Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач посилався на копії анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (надалі - Анкета-заява, а.с. 15) та витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (надалі - Витяг з тарифів, а.с. 16), а також на витяг з Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Витяг з умов, а.с. 17-41). Оскільки надані позивачем Витяг з тарифів та Витяг з Умов не підписані відповідачем, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на Витяг з тарифів, як на обґрунтування своїх вимог в частині обрахування розміру штрафів, є безпідставним, й позовні вимог в цій частині задоволенню не підлягають . Досліджена судом копія Анкети-заяви, яка була підписана відповідачем 06 листопада 2012 року, не містить обов`язку відповідача сплатити заборгованість за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками. З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що позивачем не зазначено норм закону, на підставі яких ним було пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту і простроченими відсотками, та які б слугували достатньою правовою підставою для її задоволення, суд дійшов переконання про безпідставність позовних вимог також і в цій частині. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданих позивачем доказів не вбачається, що фактично отримані відповідачем кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а тому, суд дійшов переконання, що вимога про стягнення з відповідача суми боргу є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Позивач сплатив судовий збір в сумі 2102 гривні, який за правилами статті 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed