Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на належну їй земельну частку (пай) розміром 7,53 умовних кадастрових гектарів із земель СЗАПТ ім. Ілліча Путивльського району Сумської області, вартістю 106956 грн. Позивачка є спадкоємцем п'ятої черги за законом, оскільки померла [PERSON] є рідною сестрою баби позивачки - [PERSON]. З приводу надання роз'яснень щодо порядку спадкування права власності на земельну частку (пай), що належала [PERSON], позивачка у червні 2014 року звернулася до Відділу Держземагентства у Путивльському районі Сумської області. У зв'язку з втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0102204, що посвідчував право власності [PERSON] на спірне майно, позивачці Відділом Держземагентства у Путивльському районі Сумської області бло роз'яснено її право на звернення до суду, для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно. У зв'язку з цим, позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 7,53 умовних кадастрових гектарів із земель СЗАПТ ім. Ілліча Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, у якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просила слухати без її участі. Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, як відповідач по справі, позов визнала повністю та просила справу слухати без участі її представника. Третя особа - Козаченська сільська рада Путивльського району Сумської області, в судове засідання свого представника не напрявляла, по час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 328, 1223 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право на спадкування мають особи, визначені у законі. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується фотокопією довідки Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області від 23.05.2012р. № 122, а також копією актового запису про смерть від 30.03.1998р. № 7 (а.с. 13,37). Бабою позивачки є [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження батька позивачки та фотокопією свідоцтва про народження позивачки (а.с.4,8). Як вбачається із фотокопії довідки виконкому Козаченської сільської ради від 26.03.2014р. № 50 баба позивачки - [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (а.с.12). Із фотокопії довідки виконкому Козаченської сільської ради від 23.05.2012р. № 122 вбачається, що [PERSON] постійно мешкала та була зареєстрована на день смерті ([INFO]) за адресою: с. Сімейкине, Путивльського району Сумської області та проживала одиноко. Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався (а.с.13). Із фотокопії сторінок № 20 та № 21 Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською РДА членам СЗАПТ ім. Ілліча вбачається, що [PERSON] отримала сертифікат серії СМ № 0102204 на земельну частку (пай) розміром 7,53 умовних кадастрових гектарів із земель СЗАПТ ім. Ілліча Путивльського району Сумської області (запис № 39 від 16.09.1996р.) (а.с.16). Як вбачається із фотокопії Витягу з технічної документації нормативної грошової оцінки земель від 18.12.2014р. № 2887, виданого Відділом Держземагентства в Путивльському районі Сумської області, [PERSON] дійсно внесена до списку громадян - членів СЗАПТ ім. Ілліча Путивльського району Сумської області і отримала Сертифікат СМ № 0102204 на право на земельну частку (пай), розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ ім. Ілліча. Вказаний сертифікат було втрачено. Станом на 2014р. вартість вказаної частки (паю) становить 106956 грн. (а.с.24). Ухвалою Путивльського районного суду від 29.01.2015р. було відмовлено у прийнятті визнання Путивльською районною державною адміністрацією Сумської області позову, у зв'язку з тим, що таке визнання відповідачем позову суперечить закону і не може бути прийняте судом. Так, згідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] померла [INFO], тобто спадщина відкрилася до 1 січня 2004р. Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на спірне майно, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України вона відноситься до числа п'ятої черги спадкоємців на спадкування за законом після смерті [PERSON] Таким чином, до спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] підлягають застосуванню правила ЦК УРСР, а не ЦК України, на які посилається позивачка у поданій позовній заяві. Померла [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], яка є бабою позивачки [PERSON] Відповідно до положень розділу VII "Спадкове право" ЦК УРСР позивачка [PERSON] не відноситься до числа спадкоємців за законом після смерті [PERSON] Відповіддно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України в силу принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Всупереч вимогам ч. 2 та ч. 3 ст. 60 ЦПК України позивачем не було надано надано суду належних, допустимих, обґрунтованих та переконливих доказів на підтвердження обставин, що входять до предмету доказування, а саме: доказів того, що позивачка відповідно до норм ЦК УРСР відноситься до числа спадкоємців за законом після смерті [PERSON] та вчинила дії, передбачені ст. 549 ЦК УРСР, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, у зв'язку з необґрунтованістю вимог.

Outcome: dismissed