Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що з метою отримання кредиту позивач звернулася до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та 22.06.2011 підписала заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у сумі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконала, у звязку з чим станом на 31.07.2017 року має заборгованість за договором в сумі 16256,30 грн, яка складається з: тіла кредиту 452,01 грн, відсотків за користування кредитом 11453,99 грн, нарахованої пені 3100 грн, штрафу (фіксована частина) 500 грн, штрафу (процентна складова) 750,30 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.\~169, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 30.10.2017 згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 22.06.2011 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до тарифів та умов якого відповідачу наданий кредитний ліміт в сумі 2000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-31). При оформленні кредитної картки позичальник була ознайомлена і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується її підписом на заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» (а.с. 6). Умовами передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн і 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 27). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання виконувала не у повному обсязі, передбачені умовами договору платежі вносила несвоєчасно, тому станом на 31.07.2017 утворилась заборгованість за договором в розмірі 16256,30 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 452,01 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 11453,99 грн, заборгованості за пенею та комісією 3100 грн, штрафу (фіксована частина) 500 грн, штрафу (процентна складова) 750,30 грн, що підтверджено розрахунком позивача (а.с.4-5). Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов'язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого кредиту. З матеріалів справи вбачається, що станом на 31.07.2017 позичальник в порушення умов договору належним чином не виконала свої договірні зобов'язання, у встановлені строки суму кредиту не повернула, на даний час також ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором становить 11906 грн та складається з: заборгованості за кредитом 452,01 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 11453,99 грн, яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені та комісії, а також штрафів, то суд зазначає наступне. З огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з частиною другою статті 551 цього ж кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Дослідивши та вивчивши умови кредитного договору б/н від 22.06.2011, укладеного між сторонами по справі, а також Умови та Правила надання банківських послуг у «ПриватБанку», суд зазначає, що в них не передбачено умов щодо щомісячного нарахування банком пені та комісії у розмірі 30 грн або 100 грн. При цьому суд зазначає, що поняття пені та комісії є різними за своєю правовою природою, а тому вони не можуть нараховуватись одним платежем. Таким чином нарахована позивачем сума пені та комісії у розмірі 3100 грн стягненню з відповідача не підлягає. Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій, то суд зазначає, що банк правомірно використав своє право на їх нарахування, оскільки Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено їх нарахування, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафів є обґрунтованими. Однак з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення пені та комісії в розмірі 3100 грн, тому штраф (процентна складова) буде складати до стягнення 595,3 грн (11906 грн х 5%). Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в наступному розмірі: 452,01 грн - заборгованість по кредиту, 11453,99 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн - штраф (фіксована частина), 595,3 грн\~- штраф (процентна складова). Всього сума до стягнення складає 13001,30 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, які складаються: з судового збору - 1600 грн та витрат повязаних з публікацією оголошення у пресі 420 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1615,54 грн з розрахунку: 13001,30 грн х 2020 грн / 16256,30 грн = 1615,54 грн.

Outcome: partial