Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання двох неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем укладено 21 листопада 1998 року та зареєстровано у виконкомі Грушівської сільської Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 36. Сімейні відносини між ними на даний час припинені, але шлюб ще не розірвано. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON] , який вже повнолітній, син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться у неї на вихованні та на її повному утриманні. До цього часу відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей у добровільному порядку, однак, зараз він не надає ніякої матеріальної допомоги, а тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач постійного місця роботи немає, а працює за кордоном, де має непогані заробітки. Його дохід має періодичний, нерегулярний, мінливий характер, однак, розмір доходу приховує, він фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей на утриманні немає, а тому він спроможний сплачувати аліменти у визначеній нею сумі. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що діти знаходяться на її утриманні. Вони з відповідачем проживають у одному будинку, діти проживають разом з нею у кімнаті на другому поверсі будинку. Відповідач працює зараз по найму, на утримання дітей коштів не надає, натомість затіває сварки, намагається будь-яким чином її принизити в присутності дітей, створює їй нестерпні умови проживання з тією метою, щоб вона покинула їх спільний будинок. Вона ніде не працює і немає можливості працевлаштуватися, позаяк веде догляд за дітьми, а тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач зловживає спиртними напоями, діти знаходяться на його утриманні, про що можуть підтверджити його старший син [PERSON] , який вже повнолітній та його племінник [PERSON] , а тому просить у позові відмовити. На продовження розгляду справи відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Гримут Т.В. в судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи. Заслухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 1998 року у виконкомомі Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області між сторонами укладено та зареєстровано шлюб за актовим записом № 36 (а. с. 7). Відповідно до свідоцтв про народження дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю значиться позивач у справі [PERSON] , а батьком - відповідач у справі [PERSON] (а. с. 8, 9-10). Свідок [PERSON] , який являється старшим сином сторін, в судовому засіданні показав, що він працює на сезонних роботах і вдома знаходиться кілька місяців у році, йому відомо, що батько купує продукти та утримує дітей, мати також готує дітям їжу. Діти проживають на другому поверсі у кімнаті з матір"ю. У нього з матір"ю склалися неприязні відносини, а з батьком він у дружніх стосунках. Свідок [PERSON] , який являється племінником відповідача, в судовому засіданні показав, що в будинку сторін він проживає з початку цього року, а до цього часу він там не був більше року. Йому відомо, що діти проживають у кімнаті на другому поверсі будинку разом з матір"ю, яка не дозволяє їм ходити до батька. Батько дітей купує їм одяг та продукти харчування. З позивачкою у нього склалися неприязні відносини. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , проживають та перебувають на утриманні у позивачки, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою виконкому Грушівської сільської ради від 14 січня 2020 року за №66 (а.с. 11, 37). Що стосується показів свідків [PERSON] та [PERSON] , які ствердили в судовому засіданні, що неповнолітні діти знаходяться на утриманні у відповідача, то такі суд не бере до уваги, оскільки вказані свідки перебувають у неприязних відносинах з позивачем та такі покази не є належними доказами, які б підтверджували факт проживання неповнолітніх дітей з відповідачем та факт утримання дітей відповідачем. Відповідно до ст. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, стан їх здоров`я. Позивачем доведено необхідність стягнення з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, позаяк відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров"я, а тому спроможний і зобов`язаний відповідно до вимог ч.2 ст.150 СК України надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1600 гривень щомісячно на кожного, починаючи з 03 грудня 2019 року до їх повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial