Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати протиправними дії державного виконавця ДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона Осінньої Н.Ю. та такими, що не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції від 21.04.1999 року); скасувати арешт та розшук рухомого майна, а саме: автомобіля CITROEN JUMPER, державний номерний знак [NUMBER], синього кольору, 2000 року випуску, номер шасі [NUMBER], який належить йому на праві власності, накладений постановою державного виконавця ДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона Осінньої Н.Ю. від 20.01.2008 року (виконавчий лист №2-575 від 11.09.2006 року виданого Комсомольським районним судом м. Херсона) про арешт майна боржника та забороною оголошення його відчуження; зняти арешт з рухомого майна, а саме: автомобіля CITROEN JUMPER, державний номерний знак [NUMBER], синього кольору, 2000 року випуску, номер шасі [NUMBER], який належить йому на праві власності. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі. В зв'язку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль CITROEN JUMPER, державний номерний знак [NUMBER], синього кольору, 2000 року випуску, синього кольору належить на праві власності позивачеві [PERSON]. Згідно листа Комсомольського РВ ДВС м. Херсона №13950 від 15.07.2016 року, станом на 01.07.2016 року за даними бази Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що за виконавчим листом №2-575 виданого 11.09.2006 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з [PERSON] відкриті виконавчі провадження відсутні, у зв'язку з тим, що на момент відкриття такого провадження в 2008 році не вівся електронний державний реєстр виконавчих проваджень. Акт знищення виконавчих проваджень було втрачено у зв'язку з неодноразовим переїздом до іншого приміщення підрозділу ДВС. Відомостей про боржника, відкриття, закриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника, державний виконавець не має підстав для задоволення вимог [PERSON], щодо зняття арешту на рухоме майно, яке належить йому на праві власності. Відповідно до листа Територіального сервісного центру №31/21/41-557 від 07.06.2016 року, згідно з автоматизованим обліком ТСЦ №6541 РСЦ МВС в Херсонській області на автомобіль CITROEN JUMPER, державний номерний знак [NUMBER], синього кольору, 2000 року випуску, синього кольору накладено арешт згідно постанови державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ від 01.02.2008 року на підставі виконавчого листа №2-575 виданого 11.09.2008 року Комсомольським районним судом м. Херсона. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності передбачений ст. 317 ЦК України, де зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з роз'ясненнями наданими в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про виключення майна з опису. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Тобто підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути право власності на описане майно або право володіння ним. Роз'ясненнями, викладеними у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року№ 2677-VI) (далі Закон про виконавче провадження). Враховуючи вищевикладене, та те, що позивач є власником транспортного засобу, суд вважає, що позовні вимоги в частині зняття арешту з автомобіля підлягають задоволенню, в іншій частині відсутні підстави для задоволення позову про визнання дій протиправними та скасування арешту та розшуку майна.

Outcome: partial