Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просив припинити право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS], поділити в натурі зазначене домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS], площею 0,0668 га. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідачі є співвласниками домоволодіння [ADDRESS]. Оскільки домовитись в позасудовому порядку про поділ домоволодіння сторони не можуть, позивач звернувся для вирішення спору до суду. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі. [PERSON] є власником 17/200 частин домоволодіння №47, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.1991 року та власником 102/400 частин на підставі договору дарування від 26.05.2017 року. [PERSON], згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником 10/100 частин домоволодіння №47. [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2003 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2017 року належать 28/100 частин спірного домоволодіння. [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності від 08.04.2002 року належать 11/100 частин та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.05.2002 року належать 5/100 частин вказаного домоволодіння. Відповідно до висновку про розрахунок часток сторін у вартості домоволодіння від 10.05.2017 року реальні частки будівель та споруд зі складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] якими користується [PERSON] у загальній вартості домоволодіння становить 10/25 частин, якими користується [PERSON] становить 11/100 частин, якими користуються [PERSON] та [PERSON] спільно (сумісно) становить 27/100 частин, якими користується [PERSON] становить 11/50 частин. Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до положень ч.ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з роз'ясненнями наданими в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Судом встановлено, що між співвласниками фактично визначено порядок користування домоволодінням, а спільна часткова власність на домоволодіння порушує права сторін та підлягає припиненню з виділенням сторонам належних їм часток. Крім того, згідно довідки про визначення порядку конкретного користування земельною ділянкою, наданої експертом [PERSON], позивач та відповідачі користуються земельною ділянкою № [ADDRESS] розмір якої у фактично існуючих межах складає 0,1314 га (1314м2). Частина зазначеної земельної ділянки, площею 0,0646 га (646м2) має кадастровий номер [NUMBER] та належить на праві приватної власності [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 13.05.2004. Фактичний порядок користування частиною зазначеної земельної ділянки, площею 0,0668 га (668м2) між позивачем та відповідачами описується наступним чином: [PERSON] користується частиною земельної ділянки № [ADDRESS] фактичною площею 0,0316 га (316 м2); [PERSON] користується частиною земельної ділянки № [ADDRESS] фактичною площею 0,0163 га (163 м2); [PERSON] та [PERSON] спільно (сумісно) користуються частиною земельної ділянки № [ADDRESS] фактичною площею 0,0189 га (189 м2); [PERSON] користується частиною земельної ділянки № [ADDRESS] фактичною площею 0,0646 га (646 м2). При виділенні часток права власності на домоволодіння слід також визначити порядок користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частиною 4 статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п.19 постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Враховуючи те, що відповідачі позовні вимоги визнали у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню. Оскільки вимог щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, тому зазначене питання відповідно до положень ст.11 ЦПК України судом не вирішувалось.

Outcome: approved