Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить суд розірвати шлюб. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2012 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Вони намагались зберегти сім"ю, але марно. Фактично шлюбні відносини припинені у жовтні 2017 року і з вказаного часу спільне господарство не ведуть. На даний час відповідач має нову сім"ю з іншим чоловіком. Вважає примирення неможливим. Позивач до\~суду не\~прибув,\~до позову\~додав заяву,\~якою просить\~розглядати справу\~за його\~відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує,\~просить їх\~задовольнити.Зазначає, що не проживає з дружиною тривалий час та вважає збереження шлюбу неможливим. Відповідач судові виклики за адресою реєстрації не отримує, конверти повернуті поштовим відділенням за закінченням строків зберігання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 04 лютого 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 32. Також встановлено, що в шлюбі у подружжя народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. За положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ч.1 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст.105\~Сімейного кодексу\~України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів\~позову вбачається,\~що подружні\~стосунки між\~сторонами не\~підтримуються з\~жовтня 2017\~року та\~припинені з\~причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден, вважає відновлення сімейних відносин неможливим. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд позбавлений можливості з"ясувати бажання відповідача щодо відновлення свого дошлюбного прізвища, аджже остання до суду не прибула, а тому вважає, що відповідач і надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. У відповідності до положень ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України, у зв"язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved