Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 22.01.2008 року [PERSON] уклав з ЗАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», кредитний договір № 1089-Ф, відповідно до умов якого відповідач отримав у кредит суму 122 291,00 доларів США, та зобов'язався повернути його, сплатити проценти, комісію. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором банк та відповідач уклали іпотечний договір № 1089-Ф/ІП- 1 від 22.01.2008 року, відповідно до якого в іпотеку було передано майнові права, що належать іпотекодавцю, на квартиру [ADDRESS] в місті Києві, право власності на яку у іпотекодавця виникне в майбутньому, після завершення будівництва та реєстрації права власності у встановленому законом порядку. 22.03.2011 року відповідачем було отримано свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру. 28.11.2012 року ЗАТ «СведбанкІнвест», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», згідно з умовамидоговору факторингу № 15 від 28.11.2012 р., відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», свої права грошової вимоги за зобов'язаннями по кредитному договору № 1089-Ф від 22.01.2008 р. та іпотечному договору № 10 Ф/ІП-1 від 22.01.2008 р. У період з 28.11.2012 р. по 12.08.2014 р. жодних платежів від відповідача в рахунок погашення заборгованості не надходило, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 129981,30 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить - 1707824,30 грн. а саме:заборгованість по основній сумі кредиту - 100355,70 доларів США, що в перерахунку складає - 1318573,54 грн.; заборгованість за процентами - 19966,92 доларів США, що в перерахунку складає - 262345,36 грн.;заборгованість за нарахованою комісією - 586,85 доларів США, що в перерахунку складає - 7710,62 грн.; нарахована пеня - 9071,83 доларів США, що в перерахунку складає - 119194,77 грн.; Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, позивач був змушений звернутись до суду з позовомпро звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Крім того, представник позивача 31.10.2014 року звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просив крім звернення стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS], виселити всіх осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній квартирі. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22.01.2008 року [PERSON] уклав з ЗАТ «СведбанкІнвест», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», кредитний договір № 1089-Ф (включаючи всі зміни, додатки, доповнення та додаткові договори до нього). Відповідно до умов договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у сумі 122 291,00 доларів США, а позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту (а.с.5-15).Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1089-Фвід 22.01.2008 року (включаючи всі зміни, додатки, доповнення та додаткові договори до нього), банк та [PERSON] уклали іпотечний договір № 1089-Ф/ІП- 1 від 22.01.2008 року (а.с. 16-18). Відповідно до умов іпотечного договору в іпотеку було передано майнові права, що належать іпотекодавцю, на квартиру [ADDRESS] в місті Києві, що складається з двох кімнат житловою площею:48,91 м2 та кухні, всього загальною площею 95,54 м2, право власності на яку у іпотекодавця виникне в майбутньому, після завершення будівництва та реєстрації права власності у встановленому законом порядку. На підставі Наказу головного управління житлового забезпечення м. Києва від 16 березня 2011 року №314-С/КІ виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) було видано Свідоцтво від 22 березня 2011 року, яке засвідчує право приватної власності [PERSON] на квартиру[ADDRESS]. 28.11.2012 року банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до договору факторингу № 15 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до Відповідача за зобов'язаннями по кредитному договору № 1089-Ф від 22.01.2008 року та Іпотечним договорам № 10 Ф/ІП-1 від 22.01.2008 року (а.с.23-28). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 України, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 12.08.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає - 129981,30 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить - 1707824,30 грн. а саме:заборгованість по основній сумі кредиту - 100355,70 доларів США, що в перерахункускладає - 1318573,54 грн.; заборгованість за процентами - 19966,92 доларів США, що в перерахунку складає - 262345,36 грн.;заборгованість за нарахованою комісією - 586,85 доларів США, що в перерахунку складає - 7710,62 грн.; нарахована пеня - 9071,83 доларів США, що в перерахунку складає - 119194,77 грн. (а.с. 20). Відповідно до п.2.1 іпотечного договору після завершення будівництва та одержання правовстановлюючих документів на добудовану нерухомість добудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки за цим іпотечним договором (а.с. 16). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобов'язання позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Позивач вимоги вказаної статті виконав належним чином, про свідчить копія досудової вимоги. 11 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до ч.1 ст.1 вказаного закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4Закону України "Про заставу"та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Тому враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed