Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "Фінансова ініціатива" в особі Львівського відділення №8, про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди. [PERSON] подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині стягнення з відповідача моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між ним та відповідачем 16.08.2013 року укладено договір банківського вкладу №218317 строком на один рік та датою повернення 21.08.2014 року. На виконання вказаного договору позивачем було надано відповідачу суму вкладу в розмірі 3235 доларів США. Не зважаючи на те, що строк укладеного договору банківського вкладу закінчився 21.08.2014 року, однак суму вкладу йому так і не було повернуто, а на письмову заяву про повернення коштів відповідач не реагує. Просить суд стягнути з відповідача суму банківського вкладу за договором №218317 в розмірі 3235 доларів США, 355,85 доларів США відсотків та 3 відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в частині стягнення суми вкладу, відсотків та 3% за прострочення грошового зобов'язання, в решті позовних вимог просить суд залишити без розгляду, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] (вкладником) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" (банк), 16.08.2013 року укладено договір банківського вкладу №218317 (а.с.6) з датою повернення вкладу 21.08.2014 року та процентною ставкою в розмірі 11%. У відповідності до вимог ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частинами 1 та 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Уклавши вищенаведений договір банківського вкладу, Банк взяв на себе зобов'язання сплатити проценти за збереження вкладу та повернути вкладнику розміщену в Банку суму разом з нарахованими процентами в порядку та строки, обумовлені договором, зокрема, по закінченню строку дії вкладу. Підписи сторін під договором свідчать про досягнення сторонами згоди за усіма його умовами. Досліджені судом докази свідчать про те, що відповідач в односторонньому порядку порушив зобов'язання, що випливають з його умов, а саме: не виконав належним чином зобов'язання за договорами банківського вкладу та у визначений договорами строк вклад та відсотки за його зберігання вкладнику не повернув. Невиконання грошового зобов'язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання є стягнення сум відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобов'язання за договором банківського вкладу №218317 від 16 серпня 2013 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Outcome: approved