Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою з вимогою до Неньковицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області про зобов`язання вчинити певні дії. У позовній заяві вказала, що є власником житлового будинку по [ADDRESS] (далі будинок, домоволодіння), який успадкувала після смерті матері. Бажаючи скористатись правом безкоштовної приватизації земельної ділянки на якій розташований будинок з господарськими будівлями та спорудами, в межах норми передбаченої Земельним кодексом України (далі ЗК України) загальною площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд звернулась 03 травня 2019 року до сільського голови Неньковицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області [PERSON] з заявою від 03 травня 2019 року (а. с. 17) у якій просила погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для обслуговування домоволодіння, виготовлену на її замовлення фізичною особою підприємцем [PERSON] , котра має всі ліцензійні документи, на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Сільський голова Неньковицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області відмовився винести питання на розгляд сесії сільської ради, а також відмовився підписати акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, встановлених по межі земельної ділянки, як власник та суміжний землекористувач. У зв`язку з наведеним позивачка просить задовольнити її позовні вимоги та зобов`язати сільського голову Неньковицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області вчинити дії щодо встановлення і погодження меж зазначеної земельної ділянки в натурі на місцевості шляхом підписання Акту прийому передачі межових знаків на зберігання, встановлених по межі земельної ділянки та зобов`язати Неньковицьку сільську раду Зарічненського району Рівненської області винести на розгляд сесії її заяву про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] території [ADDRESS] . У судове засідання позивачка з`явилась, позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Додатково пояснила, що двічі зверталась до відповідача із заявою про винесення на сесію Неньковицької сільської ради питання про погодження їй меж земемельної ділянки для обслуговування домоволодіння, проте це питання сільським головою на сесію не виносилось, що позбавляє їй реалізувати право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки для обслуговування домоволодіння. Просила позов задовольнити. Представник позивачки адвокат Яскевич Ф. О. у судовому засіданні пояснив, що оскільки відповідач не виносить на розгляд питання про погодження позивачці умов технічної документації щодо земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, наявні підстави для зобов`язання його вчинити такі дії, тому просив задовольнити позовну заяву. Відповідач Серницька сільська рада Зарічненського району Рівненської області в особі сільського голови подав суду заяву від 11 вересня 2019 року (а. с. 56) про розгляд справи за його відсутності у якій вказав, що позовні вимоги заперечує, проте не зазначив мотивів. Як зазначено у ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши позивачку та її представника, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши письмові докази у справі суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 січня 2018 року (а. с. 12), яка була матір`ю [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 липня 1964 року (а. с. 13). Прізвище позивачки після укладення шлюбу змінено на [PERSON] , згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09 лютого 1968 року (а. с. 13). Позивачка прийняла спадщину після смерті матері та їй було видано 23 січня 2019 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а. с. 15), зокрема на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . З довідки Неньковицької сільської ради Рівненської області (а. с. 29) вбачається, що земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що по [ADDRESS] знаходиться у користуванні [PERSON] 25 січня 2019 року [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] із заявою (а. с. 30) та завданням (а. с. 22) на виконання робіт по розробленню технічної документації на цю земельну ділянку. Актом прийомки передачі межових знаків на зберіганняч, встановлення межі земельної ділянки [PERSON] від 25 січня 2019 року (а. с. 33) було погоджено її межі із суміжними землекористувачами [PERSON] по межі від Г до А, директором Неньковицької ЗОШ [PERSON] по межі від А до Б на схематичному платі земельної ділянки згідно опису меж (а. с. 36). Не погодженими залишились межі від В до Г землі загального користування про що свідчить відсутність підпису Неньковицього сільського голови у Акті погодження від 25 січня 2019 року. [PERSON] , бажаючи використати, право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, подала Неньковицькому сільському голові заяву від 03 травня 2019 року (а. с. 17) про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для обслуговування домоволодіння на яку отримала відповідь від 03 червня 2019 року № 166 (а. с. 18) з якої вбачається, що у виготовленій технічній документації було допущено помилку, невірно зазначено координати земельної ділянки, невірно враховано межі земельної ділянки, яка змістилась на ділянку суміжного землекористувача Неньковицької ЗОШ на 20 метрів. Крім того з відповіді вбачається, що вирішення питань, пов`язаних із погодженням технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі в межах населеного пункту, віднесено до виключної компетенції відповідної селищної ради, а не до компетенції селищного голови. З урахуванням чого питання на розгляд сесії сільської ради не може бути винесено до виправлення помилок у технічній документації. Предметом цього спору є відмова Неньковицької сільської ради, як власника суміжної земельної ділянки, підписати акт встановлення та погодження меж земельної ділянки позивача та винести питання погодження технічної документації на вказану ділянку на розгляд сесії сільської ради ради. Відносини, пов`язані з набуттям громадянами прав на землю та розробленням технічної документації для цього, врегульовані Земельним Кодексом України (далі ЗК України) та Законом України Про землеустрій. Так, відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст.\~198\~ЗК України кадастрова зйомка, як комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, включає в себе, зокрема погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Згідно зі ст. 55 Закону України Про землеустрій встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно пункту 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (далі Інструкції), технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, в тому числі: - пояснювальну записку, яка містить, зокрема відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок; - план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). Згідно ст. ст. 12, 122 Земельного кодексу України та ст. 19 Закону України "Про землеустрій", розпорядження землями територіальних громад відноситься до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно з частиною другою статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідно до частини третьої статті 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно- правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Пунктом 3.12 Інструкції встановлено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Крім вказаних норм п. 3.12 Інструкції, поширеним є складання розробником документації із землеустрою дадатка до такого акта довільної форми, в якому зазначаються причини відсутності підпису того чи іншого власника (користувача) суміжної земельної ділянки. Згідно п. 14 ст. 186 Земельного Кодексу України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності. Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Державне агентство земельних ресурсів України у своєму листі від 26 жовтня 2012 року № 17616/27/К3313-12 роз`яснило, що у разі відмови суміжного землекористувача підписати акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, згідно з ч. 3 ст. 158 ЗК України між сусідніми землекористувачами виникає земельний спір. Такий спір у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, вирішують органи місцевого самоврядування. Порядок розгляду земельного спору врегульовано ст. 159 ЗК України. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом згідно ч. 5 ст. 158 ЗК України. У разі відмови суміжного землекористувача підписати акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання (погодити межі земельної ділянки), з метою вирішення земельного спору, рекомендується звернутися до органу місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки. При цьому, ні Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, ні Закон України "Про землеустрій" ні Земельний Кодекс України не визначають алгоритму дій при відмові суміжних землекористувачів (власників) земельних ділянок від підпису акту. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в особі сільського голови Неньковицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області 03 червня 2019 року за №166 надав відповідь (а. с. 18) на заяву позивачки за підписом сільського голови, зі змісту якої вбачається, що сільський голова, розглянувши одноосібно її заяву, відмовився винести на розгляд сесії питання щодо погодження технічної документації, а також відмовився підписати акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, встановлених по межі земельної ділянки, як власник та суміжний землекористувач, мотивуючи це тим, що при виготовленні технічної документації були допущені помилки та після виготовлення технічної документації межа земельної ділянки змістилася на ділянку Неньковицької ЗОШ на двадцять метрів. Незважаючи на те, що Неньковицький сільський голова відмовився підписувати акт узгодження меж земельної ділянки, він не висловив обгрунтованих претензії щодо меж земельної ділянки, не намагався врегулювати спірні відносини, не звертався до суду щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою чи з іншими позовними вимогами. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що вищезазначене перешкоджає [PERSON] реалізувати процедуру отримання у власність земельної ділянки і тому позовні вимоги про зобов`язання затвердити технічну документацію із землеустрою підлягають до задоволення. Будь-яка особа наділена правом звернутися до суду за захистом як власних прав, так і на захист прав інших осіб у випадках, передбачених законом. Ніхто не може бути примушений до звернення з позовом до суду. Суд може (з урахуванням вимог ст. 19 Конституції України) зобов`язати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування вирішити питання, яке віднесено до компетенції цього органу, якщо рішенням, діями чи бездіяльністю такого органу порушено чи порушуються суб`єктивні права і їх поновлення можливе у такий спосіб. Діями відповідача порушено право позивачки щодо розгляду її питання про погодження технічної документації органом місцевого самоврядування Неньковицькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області щодо внесення на розгляд ради цього питання. Сільський голова одноосібно не наділений повноваженнями на розгляд питання про надання земельних\~ділянок державної\~або комунальної\~власності у\~користування здійснюється\~Верховною Радою\~Автономної Республіки\~Крим,\~Радою міністрів\~Автономної Республіки\~Крим,\~органами виконавчої\~влади або\~органами місцевого\~самоврядування.\~А згідно\~пп.\~34\~п.\~1\~ст 26 ЗК України виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. З огляду на викладене позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved