Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, позивачка не має бажання надалі проживати з відповідачем; фактично вони проживають окремо протягом останніх двох років, позивачка просить суд розірвати шлюб. Судові витрати просить стягнути з відповідача на її користь. Додатково зазначає, що від шлюбу мають двоє дітей: повнолітнього сина [PERSON] ([INFO] р.н.), який має інвалідність з дитинства, та малолітнього сина [PERSON] ([INFO] р.н.). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Через це вона змушена звертатися з позовом про стягнення аліментів. А тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 5000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття; та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. 29 серпня 2018 року відповідач подав до суду відзив, в якому визнав позов в частині розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів, то позов просив задоволити частково, а саме, стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 850 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття дитини; та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Позивачка позов підтримала частково. Подала до суду заяву про зменшення позовних вимог у зв'язку з подачею відповідачем довідок про розмір його доходу. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 850 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття; та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 400 грн. щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Згідно до поданої заяви просить справу розглядати без його участі. але за участю його представника - [PERSON] Представник відповідача позов визнав з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог). В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Стаття 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, близько двох років. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Щодо решти заявлених позовних вимог. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON], у твердій грошовій сумі, в розмірі по 850 грн. щомісячно, до його повноліття; та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 400 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що зазначено у статті 182 СК України. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів ЦПК України щодо змагальності сторін, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обов'язок з утримання дітей покладений на обох батьків. При цьому приймається до уваги майновий стан сторін. В даному випадку враховується, що обов'язок з утримання дітей покладається на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін та враховуватиме краще інтереси дитини. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184, 198, 200 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Аліменти на дітей присуджуються від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів на повнолітню дитину має відбуватися не з дня набрання рішенням суду законної сили, а від дня пред'явлення позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 та ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved