Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позов в, в якому просять визнати незаконним та скасувати рішення адміністрації ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" від 11.09.2006р. в частині видання ордерів на додаткову житлову площу гр. [PERSON] та [PERSON] з урахуванням жилих приміщень, які вони раніше займали. В обґрунтування позовних вимог вказали, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №313 від 24.02.2005 року гуртожитку, в якому вони проживають та який розташований по [ADDRESS], надано статус житлового будинку. На даний час вказане приміщення до комунальної власності не передано, гуртожиток перебуває на балансі ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна», входить до його статутного фонду та є власністю ВАТ. Наказом №10 від 23.02.2006 року по ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» приміщення, які використовувалися як побутові, окрім переходів, було визнано додатковими жилими приміщеннями. Відповідно до протоколу №2 засідання постійної діючої комісії ЗАТ «Житомирський завод хімічного волокна» від 08.06.2006 року кімнатам, що використовувались не за призначенням, в гуртожитку по [ADDRESS] надано статус житлових кімнат. Рішенням адміністрації ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» від 11.09.2006 року відповідачам [PERSON] та [PERSON] були видані ордери на додаткову житлову площу - кімнату, позначену на плані літерою VII загальною площею 37,5 кв.м. Позивачі вважають вказане рішення незаконним, оскільки це приміщення є допоміжним та знаходиться у спільному користуванні всіх мешканців, а тому просять його скасувати. В судове засідання [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно. 04.02.2014 року подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Вказали, що рішення щодо переведення приміщення переходу зі статусу нежилого в жиле Житомирською міською радою не приймалося, а тому рішення адміністрації від 11.09.2006р. підлягає скасуванню. Представник ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» в судому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали та просять в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням виконкому Житомирської міської ради №131 від 24.02.2005 року гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS], враховуючи висновки Житомирського філіалу інституту «НДІ проектреконструкція», міської санітарно-епідеміологічної станції СПДЧ №2, надано статус житлового будинку (а.с. 9 т.1). Разом з тим, на даний час вказане приміщення гуртожитку перебуває на балансі ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна», входить до статутного фонду та є власністю ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна». Позивачі та відповідачі зареєстровані та проживають у названому гуртожитку. Наказом №10 від 23.02.2006 року по ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» приміщення, які використовувались як побутові, було визнано додатковими жилими приміщеннями (а.с. 11 т.1). Відповідно до протоколу №2 засідання постійної діючої комісії ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» від 08.06.2006 року кімнатам, що використовувались не за призначенням, в гуртожитку по [ADDRESS] надано статус житлових кімнат (а.с. 12, 13 т.1). На підставі рішення адміністрації ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» від 11.09.2006 року відповідачам [PERSON] та [PERSON] були видані ордери №410, №416 на додаткову житлову площу з урахуванням жилих приміщень, які вони раніше займали. Профспілкового комітету на даному підприємстві не існує, оскільки він саморозпустився в 1994 році. З наявних в матеріалах справи ордерів №410, 416 вбачається, що вони були видані відповідачам [PERSON] та [PERSON] на кімнати [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, розміром 46,00 кв.м. кожному. В судовому засіданні встановлено, що ордери видавалися з урахуванням площ жилих кімнат, які відповідачі займали, на підстав раніше виданих ордерів, а також з урахуванням площі приміщення переходу позначеного на плані літерою VII, загальною площею 37,5 кв.м. (а.с. 23 т.1). З висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зроблених в ухвалі від 05.06.2013р. за результатами перегляду даної справи в касаційному порядку, вбачається, що чинним законодавством не врегульоване питання зміни призначення нерухомого майна зі статусу нежитлового в житлове. Тому, при вирішенні даного спору слід виходити з аналогії закону. Відповідно до положень ст. ст. 7, 8 Житлового кодексу Української РСР, Положення "Про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання житлових будинків і житлових приміщень непридатними для проживання", затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 26.04.1984 року №189, переведення приміщення з одного статусу в інший можливе на підставі рішення відповідної місцевої ради, яке приймається на підставі пропозиції відомства чи громадської організації, в порядку встановленому місцевою владою, за наявності висновку про те, що вказані приміщення відповідають вимогам, які законодавство встановлює для житлових приміщень. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа виконавчого комітету Житомирської міської ради №18/8578 від 29.10.2013 року, виконавчим комітетом Житомирської міської ради рішення про переведення приміщення переходу на другому поверсі житлового будинку [ADDRESS] у додаткову житлову кімнату не приймалось. Інформація щодо проведення перевірки інспекцією ДАБК вказаного приміщення відсутня. Виконавчим комітетом Житомирської міської ради рішення про реконструкцію житлового будинку [ADDRESS] не приймалось. (а.с. 50 т.2). Оскільки, будь-якого рішення з приводу переведення приміщення переходу, позначеного на плані літерою VII загальною площею 37,5 кв.м., з нежитлового у житлове органом місцевого самоврядування не приймалося, суд вважає, що рішення адміністрації ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» від 11.09.2006 року про видачу відповідачам [PERSON] та [PERSON] ордерів №410, №416 на додаткову житлову площу з урахуванням жилих приміщень, які вони раніше займали, є незаконними та підлягає скасуванню. На думку суду, відсутність самого рішення (його копії) в матеріалах справи, не може бути підставою для відмови в позові. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім того випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позивачами доведено правомірність своїх вимог, які не спростовуються доводами відповідачів. Визнання недійсним наказу від 11.09.2006 року не позбавляє права відповідачів на проживання в раніше наданих ним кімнатах.

Outcome: approved