Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач Приватне сільськогосподарське підприємство «Майбородівське» 29 червня 2016 року, після чого 03 серпня 2016 року звернувся в суд з уточненим позовом до відповідачів [PERSON], Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га від 24 липня 2015 року, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та [PERSON], про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22 липня 2015 року №421/0/75-15-СГ, виключення з Державного земельного кадастру інформації про власника земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га та відомостей про оренду земельної ділянки, стягнення судових витрат. В обґрунтування позову вказував, що на початку квітня 2016 року ПСП «Майбородівське» здійснювало моніторинг та обробіток земель, які перебувають у їх користуванні. В ході аналізу стану земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], зустріли на сусідній земельній ділянці громадянку [PERSON], яка повідомила, що відповідна земельна ділянка тепер перебуває у її користуванні. На їх невдоволення з приводу того, що це колективна власність, остання не реагувала жодним чином. З метою перевірки відповідної інформації, вони звернулися за правовою допомогою до адвоката, яким були відправлені адвокатські запити відносно встановлення, або ж спростування фактів, які були зазначені [PERSON] Листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 18.04.2016 року №29-16-7777.3-2949/2-16 їх було повідомлено про те, що [PERSON] зверталася з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 26.05.2015 року. Наказом ГУ Держземагенства у Полтавській області від 17.06.2015 року надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 15,0000 га для ведення фермерського господарства в оренду на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населених пунктів. Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.04.2016 року №29-16-7777.6-2975/2-16, повідомлено, що 15.07.2015 року земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 15.07.2015 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленого ФОП [PERSON] В подальшому, наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22.07.2015 року № 421/0/75-15 - СГ, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу за межами населених пунктів на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та передано останній земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 49 років. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22.07.2015 року №421/0/75-15 - СГ, 24.07.2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га для ведення фермерського господарства терміном на 49 років. З відповідним договором оренди від 24.07.2015 року, наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22.07.2015 року №421/0/75-15 - СГ, позивач не погоджується, вважає їх протиправними з огляду на наступне. Передача земельної ділянки в оренду [PERSON] відбулася на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22.07.2015 року №421/0/75-15 - СГ та розробленого ФОП [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 01 червня 2016 року ПСП «Майбородівське» отримало копію розробленого ФОП [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER]. Як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], за наявності інформації про суміжних землекористувачів: Майбородівської сільської ради, ПСП «Майбородівське», останній взагалі не містить підписів суміжних землекористувачів в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Також, акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 08.07.2015 року, повністю суперечить встановленій формі відповідного документу, визначеного Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджений наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18 травня 2010 року. Вважає, що повністю проігноровані вимоги Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджених наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року та статті 198 Земельного кодексу України, в частині здійснення кадастрової зйомки, а саме відсутність такої обов'язкової складової, як погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками (користувачами). Недотримання процедури формування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га, може свідчити про недійсність договору оренди від 24.07.2015 року, укладення якого було пов'язане з затвердженням протиправного проекту землеустрою. Як слідує з Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, яка сформована 03.05.2016 року, земельна ділянка, що була надана в оренду [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22.07.2015 року та договору оренди від 24.07.2016 року, відноситься до державної власності та має кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га. Відповідне право державної власності було зареєстроване 27.07.2015 року за номером запису 10587176. Наявність права державної власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], також підтверджено листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.04.2016 року № 29-16-7777.6-2943/2-16. Земельна ділянка, яка надана в оренду [PERSON], не є державною власністю, оскільки відноситься до колективної власності, відповідно до статті 1, ч.1 статті 7, ч.1,3 статті 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». 27 березня 1997 року Майбородівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області був виданий Колективному сільськогосподарському підприємству «Майбородівське» державний акт на право колективної власності на землю відносно 2645,65 гектарів землі в межах згідно з планом. Розроблена технічна документація по виконанню підготовчих робіт для виготовлення і видачі державного акту на право колективної власності на землю і державного акту на право постійного користування землею КСП «Майбородівське», технічна документація по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Майбородівське» . Згідно розпорядження голови Кременчуцької райдержадміністрації від 14 березня 2000 року №137 КСП «Майбородівське» перереєстроване в ПСП «Майбородівське», що вбачається з архівної довідки від 08.09.2015 року № 04-01/257. Таким чином, станом на сьогодні ПСП «Майбородівське» є правонаступником КСП «Майбородівське». Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування чітко визначені статтею 122 Земельного кодексу України. Оскільки землі колективної власності визначені державним актом на право колективної власності від 27.03.1997 року не були повернуті до земель державної чи комунальної власності і право власності на них підтверджується державним актом на право колективної власності на землю, розпорядження такими землями не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, визначеного статтею 122 Земельного кодексу України, а землі залишаються у колективній власності. Вважають, що не було жодних законних підстав для реєстрації права державної власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER]. До того ж, не було припинене право колективної власності, визначене державним актом на право колективної власності від 27.03.1997 року. В такому разі, відсутні підстави набуття права державної власності визначені Земельним кодексом України. У Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не було правових підстав самостійно визначати земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] державною власністю, видавати наказ від 22.07.2015 року та передавати в оренду земельну ділянку, що знаходиться в колективній власності. До того ж, як вбачається з договору оренди землі від 24 липня 2015 року, зокрема п.5 розділу договору «Об'єкт оренди», нормативно-грошова оцінка земельної ділянки не проведена, що суперечить змісту .ч.1 статті 203, ч.1 статті 215, ч.1 статті 632 ЦК України, ч.1 статті 15 Закону України «Про оренду землі». Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», а також, порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і ч.1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»). Тобто, обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням. Оскільки, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га при укладенні договору оренди від 24 травня 2016 року не проведена, відповідний договір слід визнати недійсним. Тому просить його вимоги до відповідачів задовольнити. Представник позивача ПСП «Майбородівське» по угоді адвокат Близнюк І.В. та представники [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в їх обґрунтування пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON], Пасіка К.Г. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, вважали вимоги ПСП «Майбородівське» необґрунтованими та незаконними, такими, що не підлягають задоволенню, про що також подали письмове заперечення, в якому повідомили суд, що вони не визнають прав позивача на безоплатне та безстрокове користування землями в адміністративних межах Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, наданих [PERSON] в орендне користування, оскільки вони відносяться до земель державної власності та відсутній документ, що підтверджує право користування земельною ділянкою позивачем ПСП «Майбородівське». Крім того, позивач не зазначає на яку саме площу земель він має право згідно Державного акту на право колективної власності від 27.03.1997 року та які його права порушуються, оскільки державний акт на право колективної власності від 27.03.1997 року КСП «Майбородівське» на їх думку втратив чинність після набуття членами КСП та прирівняними до них громадянами права власності на частку (пай) в 1997 році, про що свідчать розпорядження райдержадміністрації, книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), тобто після виготовлення та затвердження технічної документації по паюванню сільськогосподарських угідь в розмірі 2 689,6 га з 1997 року суб'єктами лрава власності на землю стали громадяни, члени КСП «Майбородівське», які отримали право на земельну частку (пай). ПСП «Майбородівське» на їх думку не є суб'єктом права власності на землю, оскільки ними були та є колишні члени КСП «Майбородівське» та держава, як власник земель, що передані до резервного фонду. Позивач також не є правонаступником права постійного користування земельними ділянками, оскільки КСП «Майбородівське» у постійне користування землі державної власності не отримувало. Із документів, наданих позивачем, можливо встановити, що на момент створення позивача, як юридичної особи, вже відбулось розпаювання сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП «Майбородівське» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ-19, виданого 27 березня 1997 року; на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ - 19, виданого 27 березня 1997 року КСП «Майбородівське» у колективну власність передано 27 ділянок площею 2845,65 га; земельна ділянка державної власності, кадастровий номер: [NUMBER] та яка перебуває в орендному користуванні [PERSON], не накладається на земельні ділянки, що зазначені як колективна власність КСП «Майбородівське», що також підтверджується довідкою з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) по Майбородівській сільській раді Кременчуцького району (міститься в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності громадянці [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу за межами населених пунктів Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області; - земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] сформована Державним кадастровим реєстратором відділу Держземагентства у Кременчуцькому районі Полтавської області за номером НВ -5302799812015 від 15.07.2015 року, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної власності, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.05.2016 року, листами Держгеокадастру, Головного управління держгеокадастру у Полтавській області; - доказів скасування або визнання незаконними Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ-19, виданого 27 березня 1997 року (27 ділянок площею 2845,65 га) не надано; - ПСП «Майбородівське» є орендарем земельної ділянки державної власності з кадастровим номером [NUMBER], що межує із земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER], яка орендована [PERSON]; - проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності громадянці [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу за межами населених пунктів Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області містить акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підпис - погодження начальника відділу Держземагентства у Кременчуцькому районі Полтавської області (уповноваженого державою органу, як власника суміжних земельних ділянок), який повеістю відповідає Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Земельною ділянкою державної власності з кадастровим номером [NUMBER] [PERSON] користується на умовах оренди відповідно до договору оренди, що укладений та зареєстрований відповідно до вимог законодавства та містить всі істотні умови, що визначені Законом України «Про оренду землі», що підтверджується: - проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності громадянці [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу за межами населених пунктів Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області; - наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду» №421/6/75- 15-СГ від 22,07.2015 року; - витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 41404318; - договором оренди землі від 24.07,2015 року; - випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Фермерського господарства «Колос - 2016». Також обґрунтовували своє заперечення нормами статей 15,16 Закону України «Про оренду землі» та вважали, що відсутні підстави для визнання правочину недійсним, а наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду» за своєю правовою природою є індивідуальним актом застосування норм права (правозастосовчим актом індивідуальної дії), який за юридичними наслідками відноситься до правоконстатуючих актів, є виконаним в силу самого факту його прийняття, а тому є таким, що вичерпав свою дію одночасно з його прийняттям. Наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду» як адміністративний акт, що вичерпав свою дію, на їх думку не може бути скасований чи змінений. Факт виконання оскаржуваного наказу підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, договором оренди спірної земельної ділянки. Вважають, що вимоги позивача слугують лише формальним приводом для припинення договірних відносин, і що позивач недобросовісно використовує свої права на судовий захист, а тому підстав для задоволення позову не вбачають. Зазначають, що підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України, порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам визначено статтею 123 вказаного Кодексу. Статтею 92 Земельного кодексу України (2001 р.) передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації. Вказана норма не обмежує і не скасовує право постійного користування земельними ділянками, набуте іншими особами в установлених законодавством випадках станом на 01.01.2002 (Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005 у справі №1-17/2005). У вирішенні даного спору слід враховувати, що право постійного користування земельними ділянками посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним. Статтею 5 Земельного кодексу України (1990 року в редакції, чинній на момент реєстрації позивача) передбачено, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. До прийняття такого рішення провадиться передача земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, до відання сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. Площа земель, що передаються у колективну власність, становить різницю між загальною площею земель, що знаходяться у віданні відповідної Ради, і площею земель, які залишаються у державній власності (землі запасу, лісовий фонд, водний фонд, резервний фонд тощо) і у власності громадян. Землі у колективну власність передаються безплатно. Земельні ділянки загального користування садівницьких товариств поділу не підлягають. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. За приписами пункту 3 частини 1 статті 27 Земельного кодексу України (1990 року) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі, зокрема, припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства. Відповідно до статті 60 Земельного кодексу України (1990 року, в редакції чинній на момент створення ПСП «Майбородівське») колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські акціонерні товариства можуть одержувати земельні ділянки у колективну власність, користування, у тому числі в оренду. Землі, передані цим господарствам у колективну власність, поділяються на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання. Радгоспи, інші державні сільськогосподарські підприємства, установи і організації одержують земельні ділянки у постійне користування для сільськогосподарського виробництва. Зазначені підприємства, установи і організації можуть додатково брати в оренду або одержувати у тимчасове користування земельні ділянки. Сільськогосподарським кооперативам, що створюються на базі підрозділів сільськогосподарських підприємств (крім дослідних господарств) і виходять з них, за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у колективну власність земельні ділянки із раніше оброблюваних ними земель. Площа земельних ділянок, що передаються, визначається виходячи з розміру середньої земельної частки, обчисленої у порядку, передбаченому статтею 6 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи та змісту позовної заяви, ПСП «Майбородівське» звертаючись до суду за захистом свого порушеного права, посилався на те, що [PERSON] не визнає прав позивача на безоплатне та безстрокове користування земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться у його фактичному користуванні згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ -19, виданого 27 березня 1997 року, який видано КСП «Майбородівське», шляхом укладення договору оренди земельної ділянки державної власності та її використанням за цільовим призначенням. Позивач не доводить наявність права постійного користування земельними ділянками, а саме земельною ділянкою, яку орендує [PERSON], КСП «Майбородівське» водночас вважає, що він є правонаступником такого права. З огляду на те, що земельна ділянка, якою, за посиланням позивача, він фактично користується, не закріплена за ним на будь-якому з правових титулів, визначених Земельним кодексом України, він наділений виключно правами щодо оформлення права користування земельною ділянкою, у порядку, встановленому Земельним кодексом України, правами щодо погодження передачі у користування іншим особам земельної ділянки фактичний користувач не наділений. У своєму позові позивач не зазначив, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, не обґрунтував позовні вимоги, не навів доводи, на яких ґрунтуються ці вимоги, зокрема, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, тому вважають, що відсутні підстави для його правового захисту та задоволення позовних вимог. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Пасіка К.Г. в обґрунтування заперечення проти позову також були подані додаткові письмові пояснення на а.с.168-176 тому 2. Тому просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог ПСП «Майбородівське» у повному обсязі. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області по довіреності [PERSON], він же представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області, в судовому засіданні заперечував проти позову, вважаючи його необґрунтованим, подав письмове заперечення, в якому зазначив, що при наданні земельної ділянки в оренду [PERSON] здійснювалось формування земельної ділянки (об'єкта цивільного права) із земель запасу державної власності з визначенням цільового призначення об'єкту права. Згідно статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельної ділянки здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації та вважаються сформованими з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» визначено склад проекту землеустрою шоло відведення земельної ділянки, до якого входить акт прийняття-передачі межових знаків на зберігання. Акт прийняття-передачі межових знаків на зберігання від 08.07.2015 року, розробленого фізичною особою-підприємцем [PERSON] в складі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки В оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу за межами населених пунктів Майбородівської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га, відповідає наказу Держкомзему України №376 від 18.05.2010 року «Про затвердження інструкції про встановлення (відновлення: меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками». Даним актом передбачено погодження меж земельної ділянки, яке здійснюється власником або користувачем земельної ділянки. Земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], яка перебуває в користуванні ПСП «Майбородівське» на підставі договору оренди з Кременчуцькою районною державною адміністрацією є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності. Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено розпорядника (власника) земель сільськогосподарського призначення державної власності в особі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Позивач зазначає, що земельна ділянка, яка надана в оренду [PERSON] не є державною власністю, а є колективною власністю відповідно до Державного акту на право колективної власності серії ПЛ-19, виданого 27.03.1997 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Майбородівське» на загальну площу 2 845,65 га. За даними державної статистичної звітності по ф.2-зем на території Майбородівської сільської ради відсутні землі, які перебувають в колективній власності. Члени бувшого КСП «Майбородівське» використали своє право на отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) за рахунок земель колективної власності, які були визначені згідно схеми організації земельних часток ( паїв ) в межах розташованих земель КСП «Майбородівське». Відомості про дані земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру. Не підлягають поділу одночасно без подрібнення на окремі паї, згідно даної схеми, 541,8 га багаторічні насадження. Згідно розробленого проекту, [PERSON] відведено земельну ділянку, яка представлена рільними землями. Даний факт свідчить про те, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] не відноситься до земель, які були запроектовані для громадян, які мають право на земельну частку ( пай ) згідно схеми організації земельних часток (паїв) в межах розташованих земель КСП «Майбородівське» 2000 року. Відсутність перетину земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] з іншими земельними ділянками підтверджується витягом з державного земельного кадастру [NUMBER] від 15.07.2015 року. Доводи позивача що оспорюваний договір оренди землі укладений з порушенням умов законодавства, а саме: без проведення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, на його думку є помилковим з наступних підстав. Відповідно до п. 9 договору оренди землі укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та громадянкою [PERSON] орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки 1 гектара ріллі по області, визначеною за матеріалами нормативно-грошової оцінки земель 1995 року з урахуванням індексації такої оцінки. Таким чином, матеріали нормативно-грошової оцінки сільськогосподарського призначення 1995-1997 років можуть бути застосовані для визначення розміру орендної плати під час укладання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності при реалізації територіальними органами Держгеокадастру повноважень з передачі (надання) в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для сільськогосподарських потреб до моменту набрання чинності рішення про затвердження нормативно-грошової оцінки земельної ділянки проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку землі» з урахуванням ст. 271.1.2 Податкового кодексу України. Згідно статті 271.1.2 Податкового кодексу України базою оподаткування земельним податком є площа земельних ділянок, нормативно-грошову оцінку яких не проведено. Одночасно зазначають, що розмір орендної плати за земельні ділянки сільськогосподарського призначення до моменту набрання чинності рішення про затвердження нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку земель» з урахуванням пункту 271.2 ПКУ, необхідно розрахувати за алгоритмом, визначеним у додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 року №1724 «Про деякі питання оренди земель». У графах 4 та 5 розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена, наведеному у додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 року №1724 , слід вказувати нормативно-грошову оцінку 1 гектара відповідного сільськогосподарського угіддя , визначеними за матеріалами нормативно-грошової оцінки земель 1995-1997 років з урахуванням індексації. Вважає, що оспорюваний договір оренди землі не порушує вимог чинного законодавства в частині встановлення розміру орендної плати, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Представники третьої особи Новознамянської сільської ради [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що спірна земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], яка перебуває в оренді [PERSON], є землею колективної власності та відноситься до розпайованих земель громадян. При прийнятті рішення за вказаним спором покладалися на розсуд суду. Третя особа фізична особа-підприємець [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти позову в частині проекту землеустрою, а в решті позовних вимог покладалася на розсуд суду. Зазначений у матеріалах геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування польовий абрис земельної ділянки, що міститься на а.с.140 тому 1 вона безпосередньо не виконувала, на місце вказаних робіт на територію Майбородівської сільської ради не виїздила. Вислухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Установлено і не заперечується сторонами, що 27 березня 1997 року Майбородівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області Колективному сільськогосподарському підприємству «Майбородівське» був виданий державний акт на право колективної власності на землю площею 2 845,65 гектарів землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання (а.с.25 тому 1). 31 березня 1997 року розпорядженням голови районної державної адміністрації №190 «Про затвердження вартості земельної частки (паю) та її розмірів в умовних кадастрових гектарах по КСП «Майбородівське» було затверджено розмір земельної частки (паю) по КСП «Майбородівське» виходячи з того, що вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними, а саме: земельна частка (паю) землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Майбородівське» складає 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості); вартість земельної частки (паю) становить 21288 гривень (а.с.23 тому 1). Згідно архівної довідки Кременчуцької районної державної адміністрації від 08 вересня 2015 року № 04-01/257 радгосп «Майбородівський» села Майбородівка Кременчуцького району Полтавської області реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Майбородівське» згідно рішення загальних зборів робітників та пенсіонерів радгоспу «Майбородівське» від 08 серпня 1996 року та розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 19 серпня 1996 року №433. Згідно розпорядження голови Кременчуцької райдержадміністрації від 14 березня 2000 року № 137 КСП «Майбородівське» перереєстровано в приватне сільськогосподарське підприємство «Майбородівське» (а.с.29 тому 1). 18 лютого 2000 року на загально-установчих зборах уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства «Майбородівське», що підтверджується Протоколом №7, було ухвалено реорганізувати КСП «Майбородівське» в приватне сільськогосподарське підприємство «Майбородівське», затвердити нову форму господарювання - приватну, схвалити Статут господарства на засадах приватної власності на землю та майно, призначити директором ПСП «Майбородівське» [PERSON] (а.с.76 тому 1). Згідно пунктів 2.1,2.2,6.1 Статуту приватного сільськогосподарського підприємства «Майбородівське», зареєстрованого Кременчуцькою РДА 14 березня 2000 року відповідно до розпорядження №137, підприємство є юридичною особою, створене на базі колективного сільськогосподарського підприємства «Майбородівське» і являється його правонаступником. До земель, які використовуються підприємством, належать: землі, що є у власності та користуванні підприємства; право власності користування цими землями посвідчується відповідними державними актами; підприємство застосовує тимчасове користування і оренду земельних ділянок, в тому числі і тих, що складаються з земельних паїв (часток) колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Майбородівське», інших громадян та юридичних осіб. Умови використання землі, форми і розмір орендної плати та інші умови обумовлюються у відповідному договорі; земельні паї (частки) колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Майбородівське» складають земельний масив, що є спільною частковою власністю громадян до виділення їх в натурі (на місцевості) згідно з положенням, затвердженим загальними зборами (зборами уповноваженими) співвласників (а.с.64-75 тому 1). Рішенням Кременчуцької районної ради Полтавської області тринадцятої сесії двадцять третього скликання від 16 серпня 2000 року «Про затвердження схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП «Майбородівське» було затверджено схему організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП «Майбородівське», якою передбачено: визначені земельні ділянки загальною площею 541,8 га багаторічні насадження, виходячи з напрямку господарської діяльності підприємства поділити одночасно, без подрібнення на окремі паї, організацію території 550 земельних часток (паїв), загальною площею 2147,83 га ріллі, створення мережі польових шляхів площею 16,77 га за рахунок рільних земель. Мережу під'їздних шляхів передбачених схемою для забезпечення під'їздів до земельних ділянок рахувати землями загального користування. Прийняти уточнену загальну площу земельної частки (пай) позначену схемою організації території в розмірі 4,88 кадастрових гектарів вартістю 21 073,3 гривень, з яких ріллі 3,9 га, багаторічних насаджень 0,98 га (а.с.41 тому 1). Розпорядженням голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 24 вересня 2010 року «Про надання земельної ділянки в оренду приватному сільськогосподарському підприємству «Майбородівське» на території Майбородівської сільської ради» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів (договору оренди), що посвідчують право на земельну ділянку приватного сільськогосподарського підприємства «Майбородівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів Майбородівської сільської ради. Надано ПСП «Майбородівське» у довгострокову оренду терміном на 15 років земельну ділянку загальною площею 21,24 га (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів Майбородівської сільської ради. Запропоновано ПСП «Майбородівське» посвідчити право на земельну ділянку договором оренди. Рекомендовано відділу Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області і Майбородівській сільській раді внести відповідні зміни до земельно-облікових документів (а.с.200 тому 1). Відділ містобудування та архітектури своїм листом від 28 липня 2010 року повідомив ПСП «Майбородівське», що на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код за УКЦВЗ 2.1), кадастровий номер [NUMBER] площею 12,84 га, на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код за УКЦВЗ 2.1), кадастровий номер [NUMBER] площею 8,40 га, які знаходяться за межами населених пунктів Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області і передбачені, згідно розпорядження голови районної державної адміністрації №468 від 18.06.2010 року, для передачі в оренду терміном на 15 років ПСП «Майбородівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обмеження щодо використання відсутні (а.с.189 тому 1). Вказана орендована позивачем ПСП «Майбородівське» земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] межує з орендованою відповідачем [PERSON] земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER]. Згідно довідки виконавчого комітету Червонознам'янської сільської ради про наявність земельних ділянок від 01 лютого 2016 року ПСП «Майбородівське» станом на 01 січня 2016 року фактично користується земельними ділянками (сільськогосподарськими угіддями) загальною площею 1 522,2800 га (а.с.27 тому 1). 26 травня 2015 року [PERSON] подала заяву до Головного управління Держземагенства у Полтавській області про надання їй дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном 49 років для ведення фермерського господарства, орієнтовною площею 15 га за межами населених пунктів Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с.31 тому 1). Наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 17.06.2015 року надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 15,0000 га для ведення фермерського господарства в оренду на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населених пунктів. Начальника відділу Держземагенства в Кременчуцькому районі зобов'язано здійснити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі (а.с.32 тому 1). Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18 квітня 2016 року було повідомлено ПСП «Майбородівське», що земельна ділянка площею 14,0834 га, з кадастровим номером [NUMBER] розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району і знаходиться в державній власності. Державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі була проведена 15 липня 2015 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробленого ФОП [PERSON] Дата державної реєстрації речового права 27 липня 2015 року (а.с.34 тому 1). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22 липня 2015 року №421/0/75-15-СГ затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу за межами населених пунктів на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та передано громадянці [PERSON] земельну ділянку державної власності, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га ріллі із земель запасу в довгострокову оренду терміном на 49 років на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населених пунктів. Запропоновано у місячний термін укласти договір оренди землі та зареєструвати право користування на земельну ділянку у встановленому законом порядку (а.с.120 тому 1). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22 липня 2015 року №421/0/75-15-СГ та розробленого ФОП [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, між [PERSON] та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області 24 липня 2015 року був укладений договір оренди землі та передана в оренду земельна ділянка державної власності, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району. Строк дії на 49 років. Відділ Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області 15 липня 2015 року провів державну реєстрацію земельної ділянки (а.с.45,46,111,112 тому 1). Згідно договору оренди землі від 24 липня 2015 року Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області передало [PERSON] в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 14,0834 га, у тому числі рілля - 14,0834 га., кадастровий номер [NUMBER], для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району. Договір укладений на 49 років (а.с.113-118 тому 1). 11 травня 2016 року ПСП «Майбородівське» звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 17,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22 червня 2016 року, за інформацією відділу Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області, ділянка на яку претендує ПСП «Майбородівське», відноситься до земель колективної власності згідно державного акту на право колективної власності на землю ПЛ.-1, виданого КСП «Майбородівське» від 27 березня 1997 року за №1. На сьогодні у Головному управлінні відсутні відомості стосовно прийняття відповідного рішення щодо передачі земель колективної власності бувшого КСП до земель державної власності. Головне управління не має повноважень щодо розпорядження землями колективної власності (а.с.201 тому 1). На експлікації земель, що надані колективному сільськогосподарському підприємству «Майбородівське» угіддя землі, що перебуває в оренді [PERSON] позначене цифрою 2, як колективна власність (на плані зазначено суниця та інші насадження) (а.с.202 тому 1). Згідно збірного плану-схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП «Майбородівське» станом на 2000 рік вбачається, що надана в оренду [PERSON] земельна ділянка (на плані позначена умовно у другому прямокутнику зверху та контуром ХІ/14,90 га) віднесена до земель, що підлягають паюванню одночасно без подрібнення в натурі на земельні частки (паї) багаторічні насадження, яка входить до загальної площі землі 541,80 га вказаного призначення. Землі запасу для ведення селянського фермерського господарства, землі селянських фермерських господарств на плані позначені зеленим кольором, відповідно до умовних позначень 6,7 зверху (а.с.235 тому 2). Отже вказана спірна земельна ділянка до земель запасу не віднесена та не є ріллею. Фізична особа-підприємець, сертифікований інженер-землевпорядник, відповідальний за дотримання вимог земельного законодавства, стандартів, норм і правил при виконанні робіт із землеустрою [PERSON] під час розроблення проекту землеустрою використовувала вище наведений збірний план-схему організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП «Майбородівське» станом на 2000 рік (а.с.48-62 тому 1). Згідно наданої відповідачем [PERSON] копії збірного плану-схеми проекту організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП «Майбородівське» від 2004 року спірна земельна ділянка позначена контуром ХІ/14,90 га. Під час розроблення проекту землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] цей проект не використовувався (а.с.236 тому 2). У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] пояснила, що вказаний документ готувався для розпаювання земель під багаторічними насадженнями з виділенням часток (паїв) громадянам. Листом Новознамянської сільської ради Кременчуцького району від 22 грудня 2016 року повідомлено, що земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], яка перебуває у користуванні [PERSON] для ведення фермерського господарства по угіддях: рілля суміщається із земельною ділянкою, яка обліковується в державній статистичній звітності і кількісного обліку земель (форма №6-зем), як землі сільськогосподарського призначення по угіддях: багаторічні насадження (група 7), в тому числі: інші багаторічні насадження (група 10) зазначеної звітності. Вищезазначена земельна ділянка з моменту розпаювання та по даний час обліковується як багаторічні насадження і закріплена за Приватним сільськогосподарським підприємством «Майбородівське» згідно технічної документації по складанню схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП «Майбородівське» Кременчуцького району (місто Полтава, 2000 р.), схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП «Майбородівське» Кременчуцького району (контур ХІ/14,90 га), державної статистичної звітності і кількісного обліку земель (форма №6-зем) з 2000 по 2016 рік (а.с.188 тому 2). З матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу за межами населених пунктів Майбородівської сільської ради Кременчуцького району, зокрема з польового абрису земельної ділянки вбачається, що вказана земельна ділянка позначена як рілля та межує з орендованою ПСП «Майбородівське» земельною ділянкою, з ситуаційного плану також вбачається, що спірна земельна ділянка позначена контуром ХІ/14,90 га, що за відомостями Новознамянської сільської ради вказана земля до ріллі не відноситься, а є землею сільськогосподарського призначення по угіддях: багаторічні насадження (а.с.48-58 тому 1). Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Земельне законодавство базується на принципах: забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення гарантій прав на землю (пункти б, в, г статті 5 Земельного кодексу України). Відповідно до ч.5 статті 84 Земельного кодексу України держава набуває права власності на землю у разі: а) відчуження земельних ділянок у власників з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; б) придбання за договорами купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; в) прийняття спадщини; г) передачі у власність державі земельних ділянок комунальної власності територіальними громадами; ґ) конфіскації земельної ділянки. Згідно частин 1-5 статті 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Згідно частин 2,3 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом. Відповідно до ч. 1,3 статті 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України. Згідно статті 11 вказаного Закону власники земельних ділянок і землекористувачі мають право: самостійно господарювати на землі; власності на посіви і посадки сільськогосподарських культур і насаджень. Власники землі мають право надавати належну їм земельну ділянку або її частину у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, у випадках і в порядку, передбачених земельним законодавством. Згідно пунктів 7,8,16,17 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Сільськогосподарські підприємства, які до введення у дію цього Кодексу уклали з власниками земельних часток (паїв) договори оренди, можуть, за бажанням власників цих часток (паїв), замовити землевпорядній організації виконання землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), видачі їх власникам державних актів на право власності на землю та оплатити виконання таких робіт. Сільськогосподарське підприємство має переважне право на оренду земельних ділянок у таких громадян на строк, що був обумовлений у договорі оренди земельної частки (паю), або, за погодженням сторін, на інший строк. Громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч.2 статті 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1,4 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Згідно статті 198 Земельного кодексу України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Відповідно до ч. 1 статті 29 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов'язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Відповідно до ч. 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Відповідно до п. 1.3 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджених наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року межа земельної ділянки - сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. Відповідно до пп.6 п. 2.8 Інструкції технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). Відповідно до п. 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно пункту «в» ч.1 статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому цим Кодексом, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, встановлених цим Кодексом, розпоряджаються земельними ділянками або приймають рішення про зміну їх цільового призначення. Відповідно до статті 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок, або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. Відповідно до частин 1,2,3,5 статті 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Таким чином, не погодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем ПСП «Майбородівське» позбавляло землевпорядну організацію можливості виготовити [PERSON] технічну документацію з землеустрою та погодити цю документацію щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства з компетентними органами. Відповідних рішень органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про переведення земель колективної власності до земель запасу не приймалося, держава не набула права власності на землю відповідно до визначених ч.5 статті 84 Земельного кодексу України підстав. У підтвердження цих підстав відповідачі не подали відповідних доказів. Твердження відповідача [PERSON] та третьої особи ФОП [PERSON], що передана в оренду [PERSON] земельна ділянка є державною власністю, представника відповідача Головного управління Дергеокадастру у Полтавській області, що при наданні земельної ділянки в оренду [PERSON] здійснювалось формування земельної ділянки (об'єкта цивільного права) із земель запасу державної власності з визначенням цільового призначення об'єкту права є неспроможними, оскільки спростовані наведеними вище доказами та листом на а.с.201 тому 1, де відповідач вказував, що на сьогодні у Головному управлінні відсутні відомості стосовно прийняття відповідного рішення щодо передачі земель колективної власності бувшого КСП «Майбородівське» до земель державної власності. Головне управління не має повноважень щодо розпорядження землями колективної власності. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що визначені у рішенні Кременчуцької райдержадміністрації від 16 серпня 2000 року землі площею 541,8 га є багаторічними насадженнями, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) та майнових паїв. Право державної власності на спірну земельну ділянку, яка перебуває в оренді [PERSON], виникло 27 липня 2015 року на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 22 липня 2015 року. До цього спірна земельна ділянка на його думку мала статус земель запасу не наданих у власність та постійне користування за межами населених пунктів. Обґрунтованих доказів щодо статусу земельної ділянки відповідач не подав. Судом установлено, що спірна земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], є землею власників земельних часток (паїв), які отримали сертифікати та перебуває у їх спільній частковій власності до виділення їх в натурі (на місцевості). Тобто, передана в оренду [PERSON] земельна ділянка не віднесена до земель запасу, відповідно не є державною власністю. Відтак, орган виконавчої влади не мав права розпорядження такими землями, оскільки це питання не належить до його компетенції. Згідно пунктів "г", "д" ч.3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. За змістом п.10 ч.2 статті 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Позовні вимоги ПСП «Майбородівське» та їх обґрунтування з посиланням на встановлені факти та законодавство відповідачем та третіми особами не були спростовані. Оцінивши досліджені у справі докази відповідно до статті 212 ЦПК України та беручи до уваги встановлені факти, суд вважає, що вимоги позивача ПСП «Майбородівське» є законними та обґрунтованими належними доказами. Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, видаючи свій наказ від 22 липня 2015 року №421/0/75-15-СГ про затвердження розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу за межами населених пунктів на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та передання громадянці [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га ріллі із земель запасу, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 49 років на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населених пунктів, діяв протиправно, всупереч актам цивільного законодавства, що порушує цивільні права та інтереси. Відтак, цей наказ підлягає скасуванню. Укладений в наступному між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та [PERSON] договір оренди земельної ділянки від 24 липня 2015 року, кадастровий номер [NUMBER], площею 14,0834 га має бути визнаний судом недійсним, так як цей правочин вчинений на підставі протиправно виданого наказу. Відтак, ця вимога позивача є похідною від вимоги про скасування наказу і підлягає задоволенню судом, так само як і вимоги про виключення з Державного земельного кадастру інформації про власника земельної ділянки площею 14,0834 га, кадастровий номер [NUMBER] та відомостей про оренду земельної ділянки площею 14,0834 га, кадастровий номер [NUMBER]. За таких обставин суд постановляє рішення про задоволення позову ПСП «Майбородівське» в повному обсязі. Відповідно до ч.1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач ПСП «Майбородівське» сплатило судовий збір в сумі 1378 гривень (а.с.1). Враховуючи те, що порушення вимог закону було допущено саме з вини відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, суд присуджує судові витрати тільки з цього відповідача. Тому суд стягує з відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь позивача Приватного сільськогосподарського підприємства «Майбородівське» судові витрати, пов'язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 1378 гривень.

Outcome: approved