Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позиція сторін у справі В березні 2021 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Малий О.С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «БАЗІС АВТО» та просить суд: скасувати обтяження у вигляді застави рухомого майна та виключити записи з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що зареєстровані 01.08.2020 року за № 27989278 реєстратором: приватний нотаріус Малий О.С. Київського міського нотаріального округу, міста Київ, вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: Договір застави, серія та номер: 6030, виданий 30.11.2010, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М.; підстава обтяження: Договір купівлі-продажу майнових прав за договорами іпотеки/застави, серія та номер: 900, виданий 17.07.2020 року, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий О.С.; боржник: ТОВ «БАЗІС АВТО», код: 33386745. Подану позовну заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що 05 вересня 2018 року між ним та [PERSON] , від імені якого на підставі Договору комісії діяло ПП «ДАФ-77» (36680338), був укладений Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5652/18/000718, згідно з яким позивач придбав у власність транспортний засіб марки VOLVO, модель FL 10.320 СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 1996 року випуску, білого кольору, номер кузову (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 09.10.2019 року в ТСЦ 5143 була проведена реєстрація вказаного транспортного засобу на ім`я позивача [PERSON] та видане Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , тип: спеціалізований вантажний-спеціалізований платформа (з краном-маніпулятором) [NUMBER] . 05 вересня 2018 року між позивачем та [PERSON] , в особі ПП «ДАФ-77» (36680338), був укладений другий Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5652/18/000719, згідно з яким позивач придбав у власність транспортний засіб марки LOHR, модель IV-13SP, 1996 року випуску, Червоного кольору, номер кузову (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 22.07.2017 року. 05.09.2018 року в ТСЦ 5143 була проведена реєстрація вказаного транспортного засобу марки LOHR, модель IV-13SP на ім`я позивача [PERSON] та видане Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , тип: загальний причіп загальний ПР АВТОВОЗ, номер кузову (шасі, рама) [NUMBER] . В лютому 2021 року позивач мав намір відчужити належні йому транспортні засоби, проте виявилось, що неможливо зареєструвати перехід права власності на транспортний засіб оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна існує обтяження об`єкта: вантажний сідальний тягач Е, VOLVO FL12, 1996 року випуску, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] . Обтяження зареєстроване 01.08.2020 року приватним нотаріусом Малий О.С. Київського міського нотаріального округу, м. Київ, документ-підстава: Договір застави, серія та номер 6030, виданий 30.11.2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. та Договір купівлі-продажу майнових прав за договорами іпотеки/застави, серії та номер 900, виданий 17.07.2020 року приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С. Також, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна існує обтяження об`єкта: автовоз LOHR IVS 13, 1996 року випуску, номер об`єкта: VGY1VS13P20436653, номер державної реєстрації: [NUMBER] . Позивач наголошує, що 17.07.2020 року були викуплені майнові права ТОВ «БАЗІС АВТО» яке, ймовірно, було власником транспортних засобів ще до [PERSON] . Тобто, з невідомих причин вказані ТЗ були внесені до списку речових прав в той час коли саме за [PERSON] було зареєстроване право власності на вищевказані транспортні засоби. На момент укладання правочину з придбання ТЗ вони були вільні від будь-яких обтяжень. Зазначена інформація в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ретельно перевірялася безпосередньо в момент укладення договору, оскільки наявність обтяжень унеможливила б укладення угоди, зняття та постановку на облік транспортних засобів. Обтяження у вигляді застави на належне позивачу на праві власності рухоме майно зареєстровано в серпні 2020 року, тобто через 2 роки після укладення договорів купівлі-продажу. Боржник за договором застави ТОВ «БАЗІС АВТО» навіть не є особою, в якої позивач придбав транспортні засоби. [PERSON] наголошує на тому, що він є добросовісним набувачем транспортних засобів та купуючи дане рухоме майно був впевнений про відсутність обтяжень щодо даного майна. При постановці на облік транспортних засобів було перевірено і не виявлено будь-яких заборон на їх відчуження, оскільки вони встановлені в 2020 році. У зв`язку із накладенням на ТЗ обтяження, позивач, будучи добросовісним набувачем, позивач не може в повній мірі використовувати своє право власності на майно, оскільки позбавлений права розпоряджатися власністю. Тому, виникає необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна. Процесуальні дії За результатом автоматизованого розподілі судової справи 16.03.2021 року справу було передано до провадження судді Анісімової Н.Д. Ухвалою суду від 18.03.2021 року суддею Анісімовою Н.Д. було заявлено самовідвід від розгляду вказаної справи. На підставі розпорядження № 66 від 23.03.2021 року, у зв`язку з самовідводом судді Анісімової Н.Д., призначений повторний автоматичний розподіл справи. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 року, цивільна справа № 495/1722/21 передана на розгляд судді Боярського О.О. Ухвалою суду від 24.03.2021 року було відкрито провадження по справі та визначено спрощений порядок її розгляду. Залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп». У судове засідання 05.04.2021 року сторони не з`явились. Позивач [PERSON] подав до канцелярії суду заяву з проханням справу розглянути без його участі та повністю задовольнити позову, оскільки він є добросовісним набувачем. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини\~справи Судом встановлено, що 05 вересня 2018 року між позивачем та [PERSON] , від імені якого на підставі Договору комісії діяло ПП «ДАФ-77» (36680338), був укладений Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5652/18/000718, згідно з яким позивач придбав у власність транспортний засіб марки VOLVO,\~модель FL\~10.320\~СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е,\~1996\~року випуску, білого кольору, номер кузову (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 09.10.2019\~року в ТСЦ 5143 була проведена реєстрація вказаного транспортного засобу марки VOLVO на ім`я позивача [PERSON] та видане Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , тип: спеціалізований вантажний-спеціалізований платформа (з краном-маніпулятором) [NUMBER] . Також, 05 вересня 2018 року між позивачем та [PERSON] , в особі ПП «ДАФ-77» (36680338), був укладений другий Договір купівлі-продажу транспортного засобу\~№ 5652/18/000719, згідно з яким позивач придбав у власність транспортний засіб марки LOHR, модель IV-13SP, 1996 року випуску, Червоного кольору, номер кузову (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 22.07.2017 року. 05.09.2018\~року в ТСЦ 5143 була проведена реєстрація вказаного транспортного засобу марки LOHR, модель IV-13SP на ім`я позивача [PERSON] та видане Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , тип: загальний причіп загальний ПР АВТОВОЗ, номер кузову (шасі, рама) [NUMBER] . Таким чином, позивач придбав за відплатним договором два транспортних засобів: евакуатор з краном маніпулятором та причіп. 09 лютого 2021 року від імені [PERSON] та на підставі Договору комісії ПП «ДАФ-77» уклало договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5652/21/002584 яким продає вантажний автомобіль VOLVO FL12, № рами [NUMBER] [PERSON] . Однак, після укладення договору виявилось, що неможливо зареєструвати перехід до [PERSON] права власності на транспортний засіб оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна існує обтяження об`єкта: вантажний сідальний тягач Е, VOLVO FL12, 1996 року випуску, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] . За даними Державного реєстру обтяжень, обтяження транспортного засобу зареєстроване 01.08.2020\~року приватним нотаріусом Малий О.С. Київського міського нотаріального округу, м. Київ, документ-підстава: Договір застави, серія та номер 6030, виданий 30.11.2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. та Договір купівлі-продажу майнових прав за договорами іпотеки/застави, серії та номер 900, виданий 17.07.2020 року приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С. Також, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна існує обтяження об`єкта: автовоз LOHR IVS 13, 1996 року випуску, номер об`єкта: VGY1VS13P20436653, номер державної реєстрації: [NUMBER] . Між тим, за інформацією з Єдиного реєстру боржників від 09.02.2021 року, [PERSON] , [INFO] , не є боржником. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Суд погоджується з наголошеннями позивача, що з невідомих причин вказані ТЗ були внесені до списку речових прав в 2020 року в той час коли саме [PERSON] було зареєстроване право власності на вищевказані транспортні засоби. На момент укладання правочину з придбання ТЗ в 2018 році та в 2019 році вони були вільні від будь-яких обтяжень. Зазначена інформація в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ретельно перевірялася безпосередньо в момент укладення договору, оскільки наявність обтяжень унеможливила б укладення угоди, зняття та постановку на облік транспортних засобів. Обтяження у вигляді застави на належне позивачу на праві власності рухоме майно зареєстровано в серпні 2020 року, тобто майже через рік після укладення другого договору купівлі-продажу та через два роки після першого правочину. Боржник за договором застави ТОВ «БАЗІС АВТО» навіть не є особою, в якої позивач придбав транспортні засоби. Тобто, позивач є добросовісним набувачем вищенаведених транспортних засобів та, купуючи дане рухоме майно, він був впевнений про відсутність обтяжень на майні. При постановці на облік транспортних засобів було перевірено і не виявлено будь-яких заборон на його відчуження. Проте, наявність запису від 2020 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про обтяження транспортного засобу позбавляє позивача на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб розпоряджатися своїм майном, яке ним придбано добросовісно, що є порушенням\~ст. 41 Конституції України. Також, застава є способом забезпечення зобов`язань; в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу»\~та\~стаття 572 ЦК України). Відповідно до\~статті 27 Закону України «Про заставу»\~застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави. Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень\~Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої\~статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом\~статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Системний аналіз наведених норм та зазначені у позовній заяві фактичні обставини, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки він не знав і не міг знати про наявність договору застави. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Відповідно до\~статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі\~статтею 388 ЦК України\~за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Таким чином, оскільки на час відчуження спірного транспортного засобу, боржником та придбанням його позивачем у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його (автомобіля) обтяження, відсутні і підстави для збереження сили застави для [PERSON] , як нового власника майна. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2018 року в справі № 333/6700/15-ц, постанові від 17.10.2019 року по справі № 380/11122/16, постанові від 30.10.2019 року по справі № 683/2694/16-ц, вчасності, касаційний суд звертає увагу на наступне. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~статтею 392 ЦК України. Згідно зі\~статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження"\~у редакції від 21 квітня 1999 року N 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, оскільки вважає, що набув права власності на транспортний засіб, на який було накладено арешт. Відповідно до частини першої статті\~328, частини четвертої статті\~334 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Правове регулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією договорів, предметами яких є транспортні засоби, здійснюється на підставі Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388\~(далі - Порядок N 1388). Пунктом 8 Порядку N 1388 визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Згідно з пунктом 12 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року N 1200\~(далі - Порядок N 1200), оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України). Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС України або Держпродспоживслужбі, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС України видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держпродспоживслужбою - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі (пункт 17 Порядку N 1200). Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами цієї статті позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем за вимогами про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Враховуючи, що відповідно до\~статті 328 ЦК України\~набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~статтею 392 ЦК України. Отже, правильним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим відповідно до\~статті 60\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження" у\~редакції від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV\~відсутні підстави\~для зняття\~з нього\~арешту. Сам\~по собі\~договір купівлі-продажу\~вчинений у\~простій письмовій\~формі,\~без реального\~зняття з\~реєстрації,\~перереєстрації транспортного\~засобу у\~вищезазначеному порядку\~не породжує\~правових наслідків\~у вигляді\~переходу права\~власності від\~продавця до\~покупця. Також правильними є посилання судів на те, що для державної реєстрації транспортних засобів, які перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах державтоінспекції, крім документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Виходячи з протилежного, суд доходить до висновку, що спірні транспортні засоби перейшли у власність [PERSON] в 2018 році та в 2019 році, оскільки така передача була оформлена у встановленому законом порядку з державною реєстрацією права власності та видачу свідоцтва про реєстрацію ТЗ, у зв`язку з чим наявні підстави для зняття з них арешту. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно до ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, очевидним є те, що у зв`язку із накладенням на транспортні засоби обтяження, позивач, будучи добросовісним набувачем, не може в повній мірі використовувати своє право власності на майно, оскільки позбавлений права розпоряджатися власністю. Тому, виникає необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі та зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна.

Outcome: approved