Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме : домоволодінням [ADDRESS] та виселити відповідача. Позовні вимоги мотивують тим, що домоволодіння [ADDRESS] належить їм по 1/3 частині даного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування. В 2011 році [PERSON] надала згоду на тимчасове проживання [PERSON] та зареєструвала її за адресою [ADDRESS], оскільки для отримання соціальної допомоги потрібна була реєстрація, а власного житла [PERSON] не має. Через виникнення конфліктних ситуацій проживання в будинку стало нестерпним відповідачка постійно влаштовує сварки, бійки, неодноразово викликались працівники міліції. Добровільно залишити будинок не переїжджати в квартиру [ADDRESS] де й зареєстрована відповідачка відмовляється тому вони змушені звернутися в суд за захистом своїх прав. Просять усунути їм перешкоди в користуванні домоволодінням [ADDRESS] та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з домоволодіння [ADDRESS] зобов"язавши їх звільнити приміщення. Представник позивачів подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення спраи залишає на розгляд суду. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Беручи до уваги заяву представника позивачів, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2012 року зареєстрованого в реєстрі за №2-388, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 24.11.2012 року номер витягу [NUMBER], договору дарування від 04.12.2014 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2014 року індексний номер [NUMBER] позивачам належить по 1/3 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.7-8,19). Окрім вищевказаних документів право власності позивачів на домоволодіння також стверджується інформаційною довідкою виданою 11.02.2015 року №333 комунальним підприємством "Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" (а.с.22). Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у ст.317 ЦК України наголошено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тому, відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.157 ЖК України членів сім"ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до відповіді наданої Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області від 10.12.2014 року за №36/27246 судом встановлено порушення з боку [PERSON] правил співжиття, що робить неможливим для сторін проживати спільно в будинку та є підставою для виселення без надання іншого жилого приміщення (а.с.5). Також, суд звертає увагу на те, що згідно інформації наданої Мукачівським міським відділом головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області 16.02.2015 року за №546 в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO] перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою : [ADDRESS] (а.с.24). Вказане свідчить про наявність у відповідача права користування іншим жилим приміщенням. Таким чином, вимоги позивачів є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved