Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.08.2016р. звернулась до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, другої дитини не має, утримань по виконавчим документам з нього не проводиться, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 14.06.2016р. розірвано. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач перебував із позивачкою в зареєстрованому шлюбі, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дитини, згідно ст.180 СК України він зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У ст.150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини, що виникли, регулюються ст.ст.180,182,183 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи викладене, що у суда відсутні дані про наявність на утриманні відповідача інших дітей чи непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення, вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п.3 ч.1 ст.80, ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн.. На підставі ст.ст.180,181,182,183,191 СК України,

Outcome: approved