Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав, який мотивувала тим, що в її сім`ї проживає [PERSON], [INFO], матір'ю якої в Свідоцтві про народження вказана відповідач у справі, відомості про батька записані відповідно до статті 135 СК України. З народження дитина проживає разом з позивачем, яка виховує і утримує її. Мати дитини більше десяти років участі у вихованні дочки не приймає, не цікавиться станом її здоров'я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею, не проявляє будь-якої материнської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки та не виявляє щодо неї материнського піклування. У зв'язку з цим, позивач просить суд позбавити матір дитини батьківських прав, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 200 гривень до її повноліття. В судовому засіданні позивач пояснила суду, що з народження [PERSON] проживає разом з нею, вона виховує і утримує її. Мати дитини впродовж десяти років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Оскільки відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, позивач просить суд задовольнити позов. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій також вказала, що проти позбавлення її батьківських прав вона не заперечує, позов визнає. Представник органу опіки і піклування Липовецької райдержадміністрації Вінницької області в судовому засіданні вказала на обґрунтованість позовних вимог, а також надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дочки [PERSON], оскільки вона більше десяти років ухилялася від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Допитана в судовому засіданні, в присутності представника органу опіки і піклування, малолітня [PERSON] показала суду, що навчається в Нападівській Загальноосвітній школі І-ІІ ступенів в 6-му класі. Її мати, [PERSON], з якою вона проживає з народження, турбується про неї: відвідує школу в якій вона навчається, допомагає їй у підготовці до шкільних занять, турбується про стан її здоров'я, влаштовує їй свята і відпочинок. Також вона показала, що маму [PERSON] вона бачить дуже рідко, як правило коли остання приїжджає до бабусі, участі у її вихованні вона не приймає. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання призначене на 12.08.2016 року не з'явилися, так як скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних в справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] [PERSON], матір'ю якої в Свідоцтві про народження (а.с. 6) вказана [PERSON], відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Оскільки дитина проживає в сім`ї [PERSON], що підтверджується даними, які вказані в довідках виконкому Нападівської сільської ради (а.с. 9,16), вона має право відповідно до частини 1 статті 165 СК України на звернення до суду з позовом про позбавлення матері дитини батьківських прав. З матеріалів справи (а.с. 8, 10, 13, 14.) суд встановив, що матір дитини впродовж більш як десять років не проявляла ініціативи до спілкування з дочкою, не приймала участі у навчанні дитини (не відвідувала школу, не допомагала у підготовці дитини до школи, не відвідувала шкільні заходи в яких дитина приймала участь), не турбується про стан здоров'я дитини (не цікавиться станом здоров'я дитини, під час хвороби не відвідувала дитину). Питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її малолітньої дочки було предметом розгляду служби в справах дітей Липовецької райдержадміністрації 05.06.2016 року, за наслідками якого було складено висновок (а.с.44), відповідно до якого служба у справах дітей вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її дочки, [PERSON] Зі змісту статті 164 ч.1 п.2 СК України слідує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (пункт 16), особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини викладені нею в позовній заяві та факти того, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, не цікавиться її навчанням, не спілкуються з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Зазначену поведінку відповідача суд розцінює як ухилення від виховання дитини та виконання покладених на неї законодавством обов'язків. З урахуванням встановлених обставин, суд, враховуючи покази дитини, дійшов висновку, що вимога про позбавлення батьківських прав є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Оскільки позивач не є законним представником дитини, вимогу про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини суд вважає необґрунтованою, у зв'язку з цим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч.3 ст. 166 СК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати (ст. 182 ч.1 СК України): стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] ([INFO]), що підтверджується даними, які вказані в Свідоцтві про народження (а.с. 49). Інших обставин, які мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів, не встановлено. З повідомлених Вінницької об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Вінницькій області відомостей суд встановив, що [PERSON] спроможна сплачувати аліменти на утримання дочки. Визначаючись з розміром аліментів, суд враховує, що з 1 травня 2016 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць, згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" становить 1 531 грн. З урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вирішивши спір, суд вирішує розподіл судових витрат у відповідності до статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial