Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що [INFO] о 17 год. 14 хвил. на інтернет-сайті pro.berdyansk.biz в розділі «Новини» була розміщена стаття під назвою «[INFO]», стаття містила опис справи та до нього було викладене відеоінтерв'ю [PERSON], яке він надав телекомпанії «Юг» тривалістю 59 сек. Відеоінтерв'ю також розміщено в мережі Інтернет, тобто цей матеріал був оприлюднений шляхом вільного викладення в мережі інтернет на інтернет-сайті та його може проглянути необмежене та невизначене коло осіб. На час складання позовної заяви цей матеріал переглянуло більше 3000 осіб. Дослівний зміст вказаного інтерв'ю мовою оригіналу: «Это люди, которые своей клеветой и ложью пытаются привлечь к данной ситуации других людей. В основном у них получается привлечь только тех людей, которые вовлечены в их круг общения. А круг общения у них не широкий, потому что это своеобразная секта, которая сорганизовалась вокруг Николаева, которую он сам сорганизовал со своей женой и они пытаются дестабилизировать ситуацию в Бердянске уже не один год. При этом, скажем так, оскорбляя и клевеща на многих уважаемых людей в городе. В суде господин Николаев ответит за все свои преступления, что он совершил и совершал, что он до этого совершал, мы как бы полтора года его вообще никак не трогали, но я думаю, что придется как бы поднять все документы его злодеяний, в том числе и финансовых и он будет в суде вместе со своей женой отвечать за все свои преступления». Позивач є настоятелем парафії - релігійної громади на честь Святителя Іоанна Максимовича Одеської єпархії Руської Православної Церкви Закордоном у м.Бердянськ, статут якої затверджений розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 11.12.2013р. №578. Позивач вважає, що наведена інформація є неправдивою в цілому і такою, що прямо суперечить фактичним даним щодо діяльності позивача, порушує право на повагу до гідності, честі та ділової репутації, ставить під сумнів набуту суспільну оцінку діловим і професійним якостям при виконанні суспільних обов'язків, їх соціальну оцінку в очах оточуючих, що призводить до істотного погіршення стосунків з людьми, також негативно впливає на діловий імідж, роль у релігійному середовищі, призводить до погіршення соціального клімату у релігійній общині. В результаті вказаних дій відповідачів виникли негативні явища в житті позивача тому, що його прізвище пролунало в негативному світлі, люди стали менше йому довіряти, позивач втратив їх повагу. Звинувачення у створенні секти та скоєнні злочинів викликало у позивача почуття обурення, внаслідок чого порушився сон, апетит, настрій, виникло відчуття пригніченості. Також це призвело до значного погіршення здоров'я дружини позивача - інваліда 2 групи, порушився звичайний уклад життя, нормальні життєві зв'язки. Тому в своєму позові позивач просить визнати вказану інформацію в цілому недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON]; зобов'язати ТОВ «Інформаційна група «Про100» протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, за власний рахунок, спростувати цю недостовірну інформацію шляхом розміщення на інтернет-сайті pro.berdyansk.biz в розділі «Новини», а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позові, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач був настоятелем храму Св.Троїци та позбавлений священного сану за те, що привласнив грошові кошти та майно. Потім став настоятелем іншої релігійної громади, після чого розпочав діяльність, в якій як особисто, так і через своїх парафіян обливає брудом особисто відповідача [PERSON] та інших відомих у Бердянську осіб. Вказаний виступ [PERSON] був реакцією на мітинг, влаштований прибічниками позивача в той же день біля Бердянської міськради, депутатом якої є відповідач. Слова та вирази, які використовував відповідач в своєму інтерв'ю, не містять в собі будь-якої інформації, яка б могла бути визнана достовірною або недостовірною. Слова та вирази, які були використані відповідачем, є оціночними судженнями, оскільки відповідач не є юристом і не знає та не може знати точного значення слова «преступление» та його ознаки. Слово «секта» взагалі не має юридичного визначення свого значення, тому може бути використана в різних значеннях. Моральну шкоду вважає недоведеною, тим більше, що в судовому засіданні позивач заявив, що ніколи раніше не бачив вказаного інтерв'ю [PERSON], тому воно в принципі не могло причинити йому будь-яку шкоду. Просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала, повністю підтримала позицію та пояснення іншого представника - [PERSON], просила в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача - ТОВ «Інформаційна група Про100» - Гришина І.Є. позовні вимоги не визнала та пояснила, що представники засобів масової інформації не несуть відповідальності за дослівне викладення коментарів та пояснень публічної особи, яким є [PERSON] як депутат Бердянської міськради. Крім того, все зазначене в інтерв'ю [PERSON] є оціночними судженнями і не містить в собі будь-яких конкретних фактів. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що [INFO] о 17 год. 14 хвил. на інтернет-сайті pro.berdyansk.biz в розділі «Новини» була розміщена стаття під назвою «[INFO]», стаття містила опис справи та до нього було викладене відеоінтерв'ю [PERSON], яке він надав телекомпанії «Юг» тривалістю 59 сек. Відеоінтерв'ю також розміщено в мережі Інтернет, тобто цей матеріал був оприлюднений шляхом вільного викладення в мережі інтернет на інтернет-сайті. Дослівний зміст вказаного інтерв'ю мовою оригіналу: «Это люди, которые своей клеветой и ложью пытаются привлечь к данной ситуации других людей. В основном у них получается привлечь только тех людей, которые вовлечены в их круг общения. А круг общения у них не широкий, потому что это своеобразная секта, которая сорганизовалась вокруг Николаева, которую он сам сорганизовал со своей женой и они пытаются дестабилизировать ситуацию в Бердянске уже не один год. При этом, скажем так, оскорбляя и клевеща на многих уважаемых людей в городе. В суде господин Николаев ответит за все свои преступления, что он совершил и совершал, что он до этого сделал и совершал, мы как бы полтора года его вообще никак не трогали, но я думаю, что придется как бы поднять все документы его злодеяний, в том числе и финансовых и он будет в суде вместе со своей женой отвечать за все свои преступления». Вказаний факт не заперечувався всіма учасниками розгляду справи і тому додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Оцінюючи в цілому інтерв'ю [PERSON], що є предметом спору, як того просить в своєму позові позивач, суд доходить висновку, що його зміст є сукупністю оціночних суджень і, відповідно, не містить в собі конкретних фактів, які б можна було дослідити на предмет їх достовірності або недостовірності. Так, в першій частині вказаного інтерв'ю взагалі мова йде про «людей» та «інших людей» у множині без визначення їх особистих ознак, що у будь-якому випадку не можна розцінювати як твердження по відношенню до позивача [PERSON] особисто. В оцінці твердження [PERSON] про створення «своеобразной секты» [PERSON] та його дружиною, суд вважає важливим використання саме цієї словосполуки, тобто не «секта», а «своеобразная секта», що, на думку суду, є безсумнівною ознакою оціночного судження. Відповідач [PERSON] не стверджує про створення «секты», а «своеобразной секты». З урахуванням відсутності чіткого визначення поняття «секты», виносячи рішення в межах наданих доказів і не маючи можливості дослідити в повному обсязі історію та обставини створення релігійної організації, керівником якої в м.Бердянську є позивач [PERSON], визначити достовірність або недостовірність цього твердження з урахуванням різних можливих значень вказаного виразу, суд вважає неможливим і таким, що виходить за межі заявлених позовних вимог. Твердження про образи та наклеп по відношенню до поважних людей міста є, на думку суду, безсумнівним оціночним судженням, оскільки це є результатом тривалого конфлікту між сторонами, які вони в судовому засіданні не заперечували. Твердження про скоєння позивачем [PERSON] злочинів, за які він відповість в суді, у будь-якому випадку не можна оцінювати з точки зору їх достовірності або недостовірності, оскільки ця інформація не містить в собі конкретних фактів, оцінка яких повинна бути зроблена в установленому законом порядку і відповідними органами. Суд не може в межах наданих доказів та позовного провадження зробити висновок про те, чи скоїв позивач будь-які злочини і чи відповість він за їх скоєння в суді. Таким чином, суд доходить висновку, що спірна інформація, розповсюджена відповідачами, не може бути визнана недостовірною, оскільки не містить в собі фактів, достовірність яких можна було б перевірити. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Вказану інформацію не можна вважати і такою, що висловлена в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, тому на відповідача не може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду, позовні вимоги і в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed