Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, вподальшому уточненою, у який просить: усунути перешкоди у здійсненні права користування [PERSON] житловим будинком, що знаходиться за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, провулок Шкільний, 33, визнавши [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, провулок Шкільний, 33, зобовязати районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області зняти [PERSON], [INFO], з реєстрації з належного на праві приватної власності [PERSON] житлового будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, провулок Шкільний, 33. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Позивачка вказує на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, провулок Шкільний, 33.За цією ж адресою зареєстрована [PERSON]. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ відповідачка участі не приймає, чим завдає позивачці матеріальні зюитки. Аонад чотири роки відповідачка не проживає за місцем реєстрації. В судове засідання сторони не зявились. Від позивачки надійшла заява, у який вона просить розглядати справу за її відсутністю, вказавши, що позовні вимоги підтримує, проить їх задовольнити, у разі неявки відповідачки просить ухвалити заочне рішення. Від 3-ї особи на адресу суду надійшла заява, у який міститься прохання про розгляд справи без участі представника міграційної служюи, вказавши, що з рішенням суду будуть згодні. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Судові повістки поверталися до суду з позначкою поштового відділення «за зазначеною адресою не проживає» . Відповідно до ч. 5 ст 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому порядк, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене 2 їм належним чином, тому суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам \~ст. 224 ЦПК України. Заслухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, судом встановлені наступня факти та відповідні ним правовідносини. Прийнявши до уваги письмові заяви сторні, дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно виписки з паспортної книги Курилівської сільської ради від 14.12.2015 р. , [PERSON], [INFO], у розділі «відмітка про реєстрацію» вказано : с. Курилівка, пров. Шкільний, 33, 23.11.2011 р.» (а.с.5). Як вказано в оригіналі довідки від від 14.12.2015 р. № 1962, наданої Курилівським сільським головою [PERSON], [PERSON], мешканець села Курилівка, пров. Шкільний, 33, дійсно зареєстрована за зазначеною адресою, з 23.11.2011р. по теперешній час. [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 1.07.2014 р. на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, провулок Шкільний, 33 (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію . права власності власником житлового будинку за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, провулок Шкільний, 33, є [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.10). [PERSON] з 23.11.2011 р. зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с 18). Як зазначене в акті про факт проживання (непроживання) громадянина за місцем його реєстрації від 22.03.2016 р. , затвердженого заступником Курилівського сільського голови [PERSON], мешканець [PERSON] на теперішній час не проживає за адресою: [INFO] . виїхала на постійне місце проживання у [INFO] Белгородської обл.(а.45). Згідно письмової відповіді № 85/6658 від 28.03.2016 р. начальника Купянського ВП ГУНП України в Харківській обл. [PERSON] на запит адвоката [PERSON] до Купянського ВП ГУНП України в Харківській обл. згідно з ІПС «Армор» заяв та повідомлень від [PERSON] не надходило ( а.с.46). Відповідно акту про факт проживання (непроживання) громадянина за місцем його реєстрації від 13.04.2016 р., затвердженого Курилівським сільським головою [PERSON], [PERSON] за адресою: Купянський район, село Курилівка, провулок Шкільний, 33 не проживає з листопада 2011 року (а.с.57). Як зазначене у довідці, наданій Курилівським сільським головою [PERSON], 14.04.2016 р. [PERSON], [INFO], согласно акта депутата Курилівської сільської ради [PERSON] від 13.04.2016 р не проживає з з листопада 2011 року за адресою: Купянський район, село Курилівка, провулок Шкільний, 33(а.с.58). Копію довідки від 14.12.2015 р. № 1962, наданої Курилівським сільським головою [PERSON], [PERSON], мешканець села Курилівка, пров. Шкільний, 33, дійсно зареєстрована за зазначеною адресою, з 23.11.2011 р., але не проживає (а.с.4) суд не приймає , яка доказ, оскільки вона протирічить оригіналу.. 3 Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка за вищезазначеною адресою реєстрації не проживає, тобто не виявляючи інтересу до житла, з питання порушення його прав до органів внутрішніх справ не звертався . Будь-яких відомостей, яки б спростовували ці відомості, суду не надані. Крім того, даних щодо домовленості про збереження за відповідачкою житлової площі за період її непроживання\~\~суду\~ також \~не надано. У відповідності до ст.ст.\~11,60 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. 4 Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Таким чином, аналізючи вищевказані норми закону, які регламентують процедуру позбавлення права користування жилим приміщенням, суд вважає, що законодавством передбачений певний порядок, який захищає право власників жилих приміщень шляхом предявлення вимог про усунення відповідних перешкод, у даному випадку, у користуванні власністю, тобто жилим приміщенням- квартирою. \~\~\~\~\~ Згідно ст.\~7,11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. У суда не викликає сумніву те, що реєстрація відповідача у належній позивачу на праві власності квартирі створює позивачу перешкоди у здійсненні ним права власності. При таких обставинах, виходячи зі змісту всіх вказаних вище норм закону, суд дійшов висновку, про задоволення позову в повному обсязі. .

Outcome: approved