Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, третя особа: Садівницький масив «Глеваха-3» про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, [ADDRESS]» площею 0,10 га, для ведення садівництва, на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області та житловий будинок, який розташований на земельній ділянці [ADDRESS] площею 0,05 га для ведення садівництва, на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, загальною площею 48 кв.м разом з господарськими будівлями. Рішенням Глевахівської селищної ради від 14.12.2007 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку, для ведення садівництва [ADDRESS] загальною площею 0,10 га. За життя чоловік побудував на вказаній земельній ділянці садовий будинок але за життя не встиг оформити право власності ані на земельну ділянку ані на будиночок. Вважає, що позивач, як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину, але не має можливості оформити це право у встановленому законом порядку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Нотаріусом в усному порядку було відмовлено а тому позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, тому змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, [ADDRESS]» площею 0,10 га для ведення садівництва, на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області та житловий будинок, який розташований на земельній ділянці [ADDRESS] в садового масиву «Глеваха-3» площею 0,10 га для ведення садівництва, на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, загальною площею 48 кв.м разом з господарськими будівлями. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача - Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 01.08.2012 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 9). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого р-ну м. Києва 20 січня 1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали 20 січня 1996 року шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу -[PERSON] (а.с.8) Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець померлого, звернулася до Сьомої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої відкрито спадкову справу № 434/2012. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, зокрема на земельні ділянки, [ADDRESS]» загальною площею 0,10 га для ведення садівництва, на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області та житловий будинок, який розташований на земельній ділянці [ADDRESS] в садового масиву «Глеваха-3» площею 0,05 га для ведення садівництва, на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, загальною площею 48 кв.м разом з господарськими будівлями. Як зазначила в позовній заяві представник позивача [PERSON] - [PERSON], та підтвердила в своїх поясненнях в судовому засіданні, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло майно, в тому числі земельні ділянки [ADDRESS] загальною площею 0,10 га, для ведення садівництва, за адресою: селище Глеваха Васильківського району Київської області за межами населеного пункту. З наявних матеріалів вбачається, що рішенням № 383-17-V Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 14 грудня 2007 року «Про передачу громадянам безкоштовно у власність земельних ділянок для ведення садівництва» вирішено передати громадянам безкоштовно у власність раніше надані земельні ділянки для ведення садівництва що знаходяться в садовому масиві «Глеваха -3» а саме [PERSON] земельні ділянки [ADDRESS] площею 0,10 га. (а.с.10). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки, виготовлення технічної документації на земельні ділянки, визначення меж земельної ділянки в натурі, погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, одержання у встановленому порядку Державного акта на землю, реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавця не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування-права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім»я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо ж видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством України у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів, не здобуто їх і судом, що спірна земельна ділянка, за життя належала померлому [INFO] року [PERSON] на праві власності а тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Щодо визнання права власності на спірний житловий будинок суд приходить до наступного висновку. Згідно довідки № 14/02/15/02 від 14 лютого 2015 року виданої СМ «Глеваха-3» на садовій ділянці [ADDRESS], загальною площею 0,05 га за адресою: с. Глеваха Васильківського району Київської області за межами населеного пункту мається цегляна будівля. (а.с.21) Згідно копії технічного паспорту який виготовлено 02.06.2015 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації» заінвентаризовано садовий будинок [ADDRESS] в СТ «Глеваха-3» в смт. Глеваха, рік побудови 2015 рік (а.с.22-28) Так, відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та з моменту його прийняття до експлуатації і з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову і в цій частині оскільки спадкове майно - нерухоме майно ( садовий будинок), в розумінні ст. ст. 181, 182, ч. 1 ст. 331, ст. ст. 380, 381, 1218 ЦК України не є об'єктом спадкування як нерухоме майно, оскільки в установленому законом порядку будинок не прийнято в експлуатацію й не зареєстровано за спадкодавцем на праві власності як садовий будинок. Крім того видача свідоцтва про право на спадщину згідно ст. 1298 ЦК України проводиться нотаріусом після закінчення шестимісячного строку. Передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини не надає права отримати раніше зазначеного строку свідоцтво про право на спадщину. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Це твердження підтверджується і листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, в якому зазначається, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи відповідна постанова про відмову в оформленні права на спадщину нотаріусом не приймалася, доказів звернення позивача з заявою до нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку та садовий будинок суду не надано як і не надано доказів відмови нотаріуса у видачі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На підставі ст.ст. 15, 16, 1218, 1223 Цивільного кодексу України, ст. 125 Земельного кодексу України, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року та

Outcome: dismissed