Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства\~« Херсонобленерго»\~про визнання\~незаконним відключення\~від мережі електропостачання, зобов`язання поновити\~електропостачання та\~стягнення моральної\~шкоди в\~сумі 150\~000\~грн. В обгрунтування позову зазначено: На праві постійного користування позивач володіє квартирою [ADDRESS] , де він зареєстрований і постійно мешкає. Як зазначив позивач, 07.05.2019 року він повернувся до дому і виявив відсутність електричного струму в своїй квартирі. Від сусідів він дізнався, що працівники Генічеського РЕМ АТ «Херсонобленерго» знеструмили його квартиру за несплату спожитої електроенергії. Фактично з вказаного часу енергопостачання квартири позивача було припинено, не зважаючи на те, що він є інвалідом війни 2-ї групи та учасником бойових дій у Афганістані, користується відповідними пільгами по комунальним платежам та оплачував постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно закону та у повному обсязі. Позивач зазначає, що боргу по оплаті послуг електропостачання в нього не було і немає. Проте, електропостачання квартири було припинено. На його неодноразові письмові звернення АТ «Херсонобленерго» не реагує. Відповідач рахує що у позивача є наступна заборгованість: з травня по грудень 2018 р. - 5109,11 грн. з січня по травень 2019 р. - 2791,80 грн. Позивач зазначає, що як інвалід війни 2 групи користується 100% пільгами по сплаті електроенергії. Також, вказав, що не зважаючи на це 05.06.2019 року він сплатив на рахунок енергопостачальної компанії 1000,00 грн., а 18.06.2019 року сплатив 1300,00 грн. на погашення заборгованості за спожиту електроенергію. Але, електропостачання в його квартирі квартирі не поновлено, і струму в квартирі не було більш як 1,5 місяців. У зв`язку з чим [PERSON] не мав змоги користуватися благами цивілізації, а саме електроприладами, у тому числі і холодильником. Позивач вважає, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення, так як не поставляє йому електроенергію та самовільно, незаконно, всупереч ЗУ «Про захист прав споживачів» відключив будинок позивача від електропостачання. Позивач вважає, що діями відповідача порушено його право на отримання послуг енергопостачання, які гарантовано Законом України «Про захист прав споживачів». [PERSON] наголошує на тому, що протиправними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що в результаті цієї події він захворів та з 27.05.2019 року до 31.05.2019 року лікувався у неврологічному відділені Генічеської ЦРЛ та те, що він є інвалід війни 2 групи, і у нього був дуже сильний стрес, підвищився артеріальний тиск (до 180), та цукор у крові, що було зафіксовано бригадою швидкої допомоги, яку він викликав вночі. В результаті чого порушився нормальний хід його життя. Він змушений був звернутися до лікаря невропатолога і пройти курс поновлюваного лікування. Не дивлячись на це відповідач продовжує порушувати права [PERSON] , як споживача, чим завдає душевного білю, переживань та страждань. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 150 000,00 грн. Тому, [PERSON] просить суд визнати дії АТ « Херсонобленерго» по відключенню, як споживача послуг з електропостачання квартири [ADDRESS] від мережі за адресою: [ADDRESS] незаконними. Зобов`язати АТ " Херсонобленерго" поновити електропостачання квартири [ADDRESS] , де зареєстрований та фактично проживає він, [PERSON] . Стягнути з АТ « Херсонобленерго» на користь позивача моральну шкоду в сумі 150000 гривень. До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовну заяву [PERSON] відповідач вважає необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є користувачем електричної енергії в квартирі [ADDRESS] , на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . В своєму позові [PERSON] посилається на те, що він інвалід війни 2 групи і у зв`язку з цим має пільги з оплати за користування електричною енергією. Відповідач не заперечує вказаного факту. Так, відповідно до ст. ст. 7,13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.93 року (із змінами та доповненнями) інваліди війни отримують 100 % пільгу плати за користування електроенергією. Але, згідно підпункту 7 пункту 3 Постанови КМ України № 409 від 06.08.14 р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» громадянам, які відповідно до законодавства мають право на пільги встановлені такі соціальні нормативи користування послугами з електропостачання у житлових приміщеннях (будинках): 70 кВт год на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт год на місяць на кожного іншого члена сім`ї (домогосподарства), але не більш як 190 кВт год на місяць. Позивач хоч і має 100 % пільгу з плати за користування електроенергією, але в межах соціального нормативу, а за споживання понад норму зобов`язаний сплачувати різницю. Як вбачається з відомостей нарахування і оплат за особовим рахунком позивача, споживання останнього виходило за межі соціального нормативу та не оплачувалось у повному обсязі, через що виникла заборгованість перед АТ «Херсонобленерго» у розмірі 5109,11 грн та 2170,80 грн (на час відключення) перед Херсонською обласною енергопостачальною компанією. Відповідно до ст. 58 ч. З п. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця за розрахунковий період, який, як правило становить календарний місяць, за діючими тарифами (цінами) на підставі фактичних показань приладів обліку (п. п. 4.12, 4.19 Правил роздрібного ринку електричної енергії), що не було виконано позивачем. Невиконання позивачем своїх обов`язків з плати за використану електричну енергію стало підставою припинення її постачання, що передбачено п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу та п.7.5 Правил роздрібного ринку. П. 11.5.2 Кодексу систем розподілу, п.7.5 Правил роздрібного ринку встановлено, що припинення розподілу електричної енергії може здійснюватись, зокрема, у випадках: припинення електроживлення Користувача у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку; несплати та/або неповної оплати послуг з розподілу електричної енергії; у разі несплати споживачем заборгованості за договором про користування електричною енергією, правонаступником за яким є Оператор системи розподілу та заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником. Позивача повідомлено про наявність заборгованості та надано час для її погашення, попереджено, що у противному випадку буде припинено постачання електричної енергії, що підтверджується наданими ним в якості додатків до позовної заяви повідомленням про припинення розподілу та попередженням про відключення електричної енергії. Відповідач вважає, що припинення постачання електричної енергії позивачу законне, так як для цього були підстави, його виконано з додержанням встановлених процедур та належним повідомленням споживача, у зв`язку з чим немає підстав для визнання дій неправомірними та поновлення постачання. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з АТ «Херсонобленерго» відповідач зазначив, що спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.91 р. чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до положень ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Саме таку позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 09.11.16 р. в справі №6-1575цс16, висновки якого мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права. У зв`язку із чим підстав для стягнення з АТ «Херсонобленерго» моральної шкоди немає. Тому, відповідач просить суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. До суду надійшла зустрічна позовна заява Акціонерного\~товариства «\~Херсонобленерго » до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~в сумі\~5109,11\~грн. В обгрунтування зустрічного позову вказано: Первісний позов тісно пов`язаний із зустрічним, оскільки як вказує АТ « Херсонобленерго» [PERSON] має перед АТ «Херсонобленерго» заборгованість за використану електричну енергію в сумі 5109,11 грн., що стало підставою для відключення його помешкання від електропостачання. [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Херсонобленерго» до належного йому об`єкту, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Використання відповідачем електричної енергії підтверджується і тим, що на його ім`я відкрито АТ «Херсонобленерго» особовий рахунок № [NUMBER] по якому споживач повинен розраховуватись на підставі знятих показів засобу обліку електричної енергії та виставлених рахунків, але робить він це не досить сумлінно, тому виникла заборгованість. Таким чином, відповідач є споживачем послуг по користуванню електричною енергією, яку здійснює АТ «Херсонобленерго». Відповідно до п.п.4.12, 4.19 Правил роздрібного ринку електричної енергії плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця; розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць; відповідно до умов договору, розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) на підставі фактичних показань приладів обліку. У споживача [PERSON] виникла заборгованість за використану електричну енергію перед АТ «Херсонобленерго» станом на 31.12.2018 року в сумі 5109,11 грн. Тому, АТ « Херсонобленерго» просив суд прийняти зустрічний позов АТ «Херсонобленерго» до розгляду в одному провадженні з позовом [PERSON] до АТ «Херсонобленерго» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання та зобов`язання поновити електропостачання у квартиру [ADDRESS] (справа № 653/1152/21). Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь АТ «Херсонобленерго» заборгованість за використану електричну енергію в сумі 5109,11 грн та витрати з сплати судового збору в сумі 2270,00 грн на р/р [NUMBER] , ЄДРПОУ 05396638, АТ «Перший інвестиційний банк». Згідно ухвали суду від 02.07.2021 року зустрічна позовна заява Акціонерного\~товариства «\~Херсонобленерго» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~в сумі\~5109,11\~грн. прийнята до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до АТ « Херсонобленерго»\~про визнання\~незаконним відключення\~від мережі електропостачання, зобов`язання поновити\~електропостачання та\~стягнення моральної\~шкоди в\~сумі 150\~000\~грн. До суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] повністю заперечує наявність у нього заборгованості перед АТ « Херсонобленерго». Також, зазначив, що згідно наданих розрахунків станом на 08.06.2021 року його заборгованість складає 2813,82 грн. З цією сумою [PERSON] погоджується та зобов`язався найближчим часом погасити суму заборгованості за раніше спожиту електричну енергію у розмірі 2813,82 грн. В решті частині позовних вимог [PERSON] не погоджується, тому просив суд відмовити позивачу у стягненні з нього боргу у сумі 5109,11 грн. - 2813,82 грн. = 2295,29грн., як суму не підтверджену будь якими доказами. Також, просить суд відмовити у стягненні з нього судових витрат із сплати судового збору в сумі 2270,00 грн., оскільки він як інваліда війни другої групи звільнений від сплати судового збору. На задоволенні первісного позову наполягав в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги первісного позову, з підстав зазначених у позові, тому просив суд його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також, зазначив, що станом на момент розгляду справи в суді він сплатив заборгованість за електропостачання в сумі 2791,80 грн і згідно долученої відомості нарахування та оплати з січня 2019 року по липень 2021 року у нього відсутня будь-яка заборгованість, тому просив суд в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі. Представник АТ « Херсонобленерго» Гула Михайло Олегович в судовому засіданні проти задоволення вимог первісного позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов, тому просив суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Заявлені вимоги зустрічного позову підтримав та пояснив, що заборгованість у сумі 2791, 80 грн, яку сплатив [PERSON] виникла з січня 2019 року перед ТОВ « ХОЕК» а не перед АТ « Херсонобленерго». Заборгованість [PERSON] за період з травня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 5109,11 грн до цього часу не сплачена, тому просив суд зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення [PERSON] та представника АТ « Херсонобленерго», дослідивши письмові докази і оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Щодо первісного позову суд приходить до висновку часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав: Відповідно до\~ч. 3\~ст. 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] і на його ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Між сторонами по справі виникли правовідносини, які станом на час відключення споживача від мережі електропостачання, регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг\~від 14 березня 2018 року №312. За змістом ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1\~ст.714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Як встановлено в судовому засідання [PERSON] є інвалідом війни 2-ї групи. Відповідно до ст. ст. 7,13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.93 року (із змінами та доповненнями) інваліди війни отримують 100 % пільгу плати за користування електроенергією. Згідно підпункту 7 пункту 3 Постанови КМ України № 409 від 06.08.14 р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» громадянам, які відповідно до законодавства мають право на пільги встановлені такі соціальні нормативи користування послугами з електропостачання у житлових приміщеннях (будинках): 70 кВт год на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт год на місяць на кожного іншого члена сім`ї (домогосподарства), але не більш як 190 кВт год на місяць. Позивач хоч і має 100 % пільгу з плати за користування електроенергією, але в межах соціального нормативу, а за споживання понад норму зобов`язаний сплачувати різницю. Як встановлено в судовому засіданні у [PERSON] виникла заборгованість за користування електричною енергієюпонад норму. Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. На адресу [PERSON] було направлено попередження про відключення електричної енергії у зв`язку з виникненням заборгованості перед АТ « Херсонобленерго» за період з травня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 5109,11 грн. В свою чергу, згідно нараду № 325 від 20.05.2019 року на виконання робіт працівникам АТ « Херсонобленерго» ( в особі Генічеського РЕМ) доручено у споживача [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] провести відключення від електропостачання у зв`язку із заборгованістю перед ТОВ « ХОЕК» в сумі 2170, 80 грн. Вказану суму заборгованості [PERSON] визнав і навіть на момент розгляду справи в суді надав докази на погашення заборгованості перед ТОВ « ХОЕК», що підтверджено відомістю нарахування та оплати з січня 2019 року по липень 2021 року, відповідно до якої станом на лютий 2019 року існувала заборгованість в сумі 2170,80 грн., станом на травень 2019 року заборгованість становила 2791, 80 грн. Станом на липень 2021 року [PERSON] сплачена заборгованість в сумі 2791,80 грн. в повному обсязі. Тому, суд приходить до переконання, що відключення будинку позивача від електроенергії відбулось правомірно. Оскільки, позивач вчасно не сплатив наявну в нього заборгованість за спожиту у електричну енергію, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання дій АТ АТ « Херсонобленерго» по відключенню, як споживача послуг з електропостачання квартири [ADDRESS] від мережі за адресою: [ADDRESS] незаконними. Щодо відшкодування моральної шкоди судом встановлено наступне: Згідно з ч.1\~ст.1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом ч.1 та ч.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.\~Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.\~Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 та п.5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки в судовому засіданні не встановлено вини відповідача щодо відключення позивача від електропостачання, отже відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та моральною шкодою, на яку посилається позивач. Тому, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги, щодо відшкодування моральної шкоди. Щодо зобов`язання АТ « Херсонобленерго» поновити енергопостачання в квартирі [ADDRESS] у [PERSON] суд зазначає наступне: Як зазначив представник АТ « Херсонеобленерго» Пригарський В.Т. самостійно, без дозволу АТ « Херсонобленерго» здійснив підключення до мережі електропостачання і на даний час сплачує за користування електричною енергією. Вказаний факт не заперечувався [PERSON] .. Він неодноразово в своїх поясненнях зазначав, що електрична енергія в його квартирі була відсутня близько двох місяців. Той факт, що на даний час він користується електричною енергією він не заперечував. Але, в свою чергу представник АТ « Херсонобленерго» пояснив, що на момент розгляду справи електропостачання в квартирі [PERSON] офіційно не відновлено. В судовому засіданні було встановлено, що відключення він електропостачання квартири [PERSON] було правомірним, оскільки у останнього існувала заборгованістю перед ТОВ « ХОЕК» в сумі 2170, 80 грн., яку станом на день розгляду справи в суді [PERSON] не тільки визнав, а й повністю сплатив. Отже, існують всі підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання АТ " Херсонобленерго" офіційно поновити електропостачання квартири [ADDRESS] , де зареєстрований та фактично проживає [PERSON] . Згідно вимог ч.1, ч.6\~ст.141 ЦПК України\~на сторони по справі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, покладається судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.5 ч.1 п.9 ЗУ « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема: особи з інвалідністю I та II груп. Отже, [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Враховуючи вказані обставини, за позовну\~вимогу про\~поновлення електропостачання сплата судового збору покладається на відповідача. Інша частина компенсується за рахунок держави. Щодо зустрічної позовної заяви судом встановлено наступне: Представник АТ « Херсонобленерго» зазначив, що у [PERSON] перед АТ « Херсонобленерго» існує заборгованість за період з травня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 5109 грн.11 коп. Як доказ на підтвердження вказаної заборгованості надано відомість нарахування і оплат, особовий рахунок [NUMBER] за період з 01.01.2015 року по 08.12.2021 року, де зазначена загальна сума заборгованості в сумі 5109,11 грн.( за весь вказаний період). Згідно вказаного розрахунку за період з травня 2018 року по грудень 2018 року сума до сплати становить 2959,98 грн. Отже, вказаний доказ судом оцінюється критично, оскільки окремого розрахунку з якого вбачається, що заборгованість виникла саме з травня 2018 року по грудень 2018 року як зазначає представник АТ « Херсонобленерго» в сумі 5109,11 грн. до суду не надано. [PERSON] вказану заборгованість заперечує в повному обсязі. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього Кодексу. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже,\~позивачем за\~зустрічним позовом\~не надано\~до суду\~належних доказів\~на підтвердження\~наявної заборгованості\~ [PERSON] \~за електропостачання\~за період\~з травня\~2018\~року по\~грудень 2018\~року в\~сумі 5109,\~11\~грн.\~у зв`язку\~з чим\~суд приходить\~до висновку,\~що відсутні\~підстави для\~задоволення зустрічного\~позову у\~зв`язку з\~їх необгрунтованістю.\~

Outcome: partial