Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, уточнивши вимоги якої просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. При цьому, просить зобов'язати Жовтоводський МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти вказану особу із реєстраційного обліку за даною адресою. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником житлової квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі 21 травня 2009 року, вона зареєструвала відповідача, з яким перебувала у фактичних подружніх стосунках. Проте, у грудні 2012 року [PERSON] забрав із вказаного приміщення свої речі та переїхав на інше місце проживання, не повідомивши позивачу адреси. При цьому, ключ від квартири, належної [PERSON] відповідач не повернув, залишивши його у себе. Із вказаного часу [PERSON] в даній квартирі не проживає і добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. За таких обставин, усі належні комунальні платежі позивач вимушена сплачувати самостійно і позбавлена можливості оформити субсидію. До того ж, реєстрація [PERSON] перешкоджає їй здійснювати у повній мірі права щодо розпорядження та користування своїм майном. За викладених обставин [PERSON] вимушена звернутися із даним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням про виклик до суду, розміщенним у газеті "Вісті Придніпров'я". Причина неявки [PERSON] суду не відома. Вислухавши пояснення позивача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1165628, копії договору дарування від 24 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2173, позивач є власником в цілому квартири [ADDRESS] (а.с. 6,7). Копія особового рахунку [NUMBER] ЖРЄД № 5 свідчать про те, що у квартирі [ADDRESS], поміж інших зареєстрований [PERSON] з 21 травня 2009 року (а.с. 9). Із складеного 11 грудня 2013 року акту та заяви, засвідченою ЖРЄД № 5, вбачається, що відповідач у вказаній вище квартирі не проживає з кінця 2011 року, його особисті речі відсутні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад один рік. Враховуючи викладене вище, те що відповідач перебував у фактичних подружніх відносинах із позивачем, зареєстрований у квартирі, що належить останній, однак не проживає понад рік у даному приміщенні, при цьому при відсутності угоди про безоплатне користування жилим приміщенням оплати за її користування не проводить, те що наявність реєстрації відповідача чинить власнику домоволодіння перешкоди у розпорядженні та користуванні ним, суд вважає за доцільне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування належною [PERSON] на праві приватної власності квартирою. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. За таких обставин, вимога позивача, щодо зобов'язання Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку є передчасною і не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial