Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач в особі КП «Водоканал» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення 3984,36 гривень заборгованості за надані послуги з водопостачання. В позові зазначено, що між Комунальним підприємством «Водоканал» та [PERSON] укладено договір про надання послуг питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 4523 від 01.03.2002 року. Відповідно до умов Договору, Договір № 4523 від 01.03.2002 р вважається дійсним до підписання нового. Згідно із п. 1.1. Договору КП «Водоканал» забезпечує подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчиках Абонента - жилий будинок в м. Запоріжжі. Відповідно до п. 2.2.1 Договору Абонент зобовязаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності до умов Договору та чинного законодавства. Розділом 4 Договору встановлено, що основним документом на оплату є акт-рахунок протягом трьох робочих днів з дня виписки акту-рахунку Абонент зобовязаний перерахував на розрахунковий рахунок КП «Водоканал» суму, вказану в акті-рахунку. Якщо Абонент відмовляється підписати акт та акт-рахунок, вони підписуються представником КП «Водоканал», а в акті та в акті рахунку робиться відповідний запис про таку відмову Абонента. Документи пересилаються Абоненту поштою. Оформлений таким чином акт рахунок є обовязковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та водовідведення. У Абонента - відповідача по справі, за період з 23.12.2014 року по 23.01.2015 року виникла заборгованість перед КП «Водоканал» по оплаті послуг з водопостачання у розмірі 192,26 гривень. За період з 23.05.2015 року по 23.06.2015 року виникла заборгованість перед КП «Водоканал» по оплаті послуг з водопостачання у розмірі 3792,10 гривень. А разом ця сума складає 3984,36 грн. КП «Водоканал» відповідно до умов Договору складались акти із розрахунком суми, яка підлягає сплаті за відповідні періоди, а саме: Акт-рахунок № 4523/1 від 23.01.2015 р., за період з 23.12.2014 р. по 23.01.2015 р.; Акт-рахунок № 4523/1 від 23.06.2015 р., за період з 23.05.2015 р. по 23.06.2015 р.; З вказаними актами Абонента було ознайомлено, але від підписання Акту-рахуноку № 4523/1 від 23.01.2015 р., акту-рахуноку № 4523/1 від 23.06.2015 р., абонент відмовився. В період виникнення заборгованості Абоненту за надання послуг з водопостачання нараховано до сплати у період з 23.12.2014 р. по 23.01.2015 р. грошові кошти у розмірі 351,6: грн., за період з 23.05.2015 р. по 23.06.2015 р. грошові кошти у розмірі 3792,10 грн. Абонентом сплачено по заборгованості за період з 23.12.2014 р. по 23.01.2015 р. грошові кошти у розмірі 159,39 грн. за період з 23.05.2015 р. по 23.06.2015 р. не сплачено зовсім. Таким чином, заборгованість Абонента за період часу з 23.12.2014 р. по 23.01.2015 р., становить 192,20 грн., а заборгованість Абонента за період часу з 23.05.2015 р. по 23.06.2015 р., становить 3792,10 грн. Загальна сума боргу складає 3984,36 грн. Відповідно до п. 5.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконана зобовязань у відповідності з чинним законодавством та вказаними в Договорі нормативними документами. В порушення п.2.2.1 р. 2 договору Відповідач оплату не здійснив. Заборгованість відповідача складає 3984,36 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача, наполягаючи на фактах, викладених у позовній заяві просила суд задовольнити вимоги КП «Водоканал» у повному обсязі. Крім того, просила стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1600 гривень. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити позивачу у позові у звязку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Свої заперечення відповідача надав у письмовому відзиву на позов. Суд, беручи до уваги пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає що позовні вимоги не доведені, а тому не підлягають задоволенню, з наступних підстав. За вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. В ході судового розгляду доведено, що відповідач [PERSON] є власником індивідуального жилого будинку, розташованого по вул. Воїнова, 34 в м. Запоріжжі, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.03.2005р., виданим на підставі розпорядження голови Ленінської районної адміністрації № 401р від 21.02.2005р. Будинок введено в експлуатацію у вересні 2002р., що підтверджується актом приймання індивідуального будинку № 2402 від 11.09.2002р. Будівельна адреса будинку на момент прийняття його в експлуатацію значилась вул. Адм. Макарова, 52. В наступному на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 443 від 28.09.1995 року адресу змінено на вул. Воїнова, 34. [PERSON] проживає в будинку з моменту введення його в експлуатацію, тобто з 2002р. З метою забезпечення питною водою його та інших власників індивідуальних будинків по вул. Адм. Макарова (потім - Воїнова), а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] як тимчасова міра між КП Водоканал та [PERSON] було укладено договір на відпуск води за № 4523 терміном дії з 01.03.02р. по 31.12.04р. Договір № 4523 від 01.03.02р. виконувався наступним чином: на підставі показань водоміру, який було встановлено за власні кошти відповідача який обліковував подачу води чотирьом індивідуальним жилим будинкам, служба реалізації КП "Водоканал" видавала акти на послуги про відпуск води, в яких зазначалися період, кількість та вартість спожитої води. Відповідач збирав гроші за спожиту воду з усіх споживачів згідно з їх внутрішніми показами приборів обліку та сплачувати ці кошти на рахунок КП "Водоканал". Згодом прибор обліку відповідача [PERSON] стали отримувати воду вже не чотири, а дев'ять споживачів, що значно ускладнило розрахунки та призвело до конфліктів між ним та іншими споживачами, оскільки рахунки пред'являються тільки йому, воду споживають всі, виникають розбіжності в приборах колективного та індивідуального обліку, а він не може оплачувати споживання води за всіх. З метою виправлення цієї неправомірної ситуації, 06 травня 2015 року [PERSON] змушений був звернутися до суду з позовом до КП Водоканал про розірвання договору № 4523 від 01.03.2002р. як незаконного та зобовязання КП Водоканал укласти з [PERSON] індивідуальний договір по забезпеченню питною водою на будинок по вул. Воїнова, 34. За даним позовом Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було порушено провадження по справі № 331/3275/15-ц. Ухвалою суду від 27 травня 2015 року провадження по даній справі було закрито та розяснено моє право звернутися із зазначеними вимогами до господарського суду. 28.05.2015р. [PERSON] звернувся до КП Водоканал з Повідомленням про припинення договору № 4523 від 01.03.2002р. І тільки після цього КП Водоканал уклав індивідуальний договір про постачання питної води. З тих підстав, що договір № 4523 від 01.03.2002 р., на який посилається позивач в своєму позові як на підставу своїх вимог, є припиненим, суд не бере його до уваги як підставу для стягнення заборгованості. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що абонентом сплачено по заборгованості за період з 23.12.2014р. по 23.01.2015р. кошти у розмірі 159,39 грн., а за період з 23.05.15 по 23.06.15 не сплачено зовсім. Проте це не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки сам позивач надав суду докази (звіти по банківському рахунку), із яких вбачається, що відповідачем 24.02.2015р. за рахунком-фактурою від 23.02.2015р. сплачено 675 грн., а 26.05.2015 р. за рахунком-фактурою від 26.05.2015р. сплачено 320 грн. Тобто, розрахунок боргу, наданий позивачем, не відповідає наданим ним же доказам. Крім того, суд звернув увагу, що акт № 4523/1 за період з 23.12.2014 року по 23.01.2015 року на який посилається позивач як на підставу своїх вимог взагалі не може бути прийнятим до уваги, оскільки вул..Томаковської,52 взагалі не існує. З урахуванням системного аналізу наведених законодавчих приписів, а також: доказів по справі, можна зробити висновок, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з наданих послуг з водопостачання є недоведеними, тому позов вважається не обґрунтований та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed