Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

Позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з уточненим позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 03 квітня 2007 року між АТ « Ощадбанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №1390-н. Відповідно до договору позивач надав відповідачці кредит в іноземній валюті в сумі 108000 доларів США в строк з 03 квітня 2007 року по 03 квітня 2027 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитом відповідачкою надано у заставу нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою [ADDRESS]. Предмет застави є власністю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03 квітня 2007 року. У зв'язку з невиконанням зобов'язань відповідачкою [PERSON], на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2012 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за іпотечним договором на суму 114881, 52 доларів США та 2229 гривень 22 копійки. 18 червня 2014 року банком на адресу відповідачки була направлена вимога про дострокове повернення суми заборгованості, однак заборгованість на теперішній час не погашена. В результаті чого, банк реалізував заставне майно. Крім того, оскільки коштів від реалізації заставного майна не вистачило для повного погашення заборгованості, а ухвалення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2012 року та ухвали від 16 серпня 2012 року про виправлення описки про звернення стягнення на предмет іпотеки не є підставою для припинення нарахування погашення пені за кредитом, тому утворилась заборгованість за кредитом станом на 21.05.2015 року в сумі 131447, 21 доларів США та 8650 гривень 05 копійок. Дані обставини і стали підставою для звернення з позовною заявою до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Крім того, надала заяву в подальшому розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідачки в судовому засіданні з позовом не погодився, пояснивши, що відповідачка [PERSON] дійсно з позивачем уклала договір про іпотечний кредит від 03 квітня 2007 року, внаслідок чого отримала від позивача кредит у сумі 108000 дол. США, що складає 545400 гривень. Кошти були отримані та використанні на купівлю квартири, тобто за призначенням. Також, в якості забезпечення виконання зобов'язань було укладено іпотечний договір та надано в іпотеку квартиру, яка розташована в [ADDRESS]. Термін дії договору до 03 квітня 2027 року. Виконуючи вимоги договору відповідачка [PERSON] частково сплатила кредит в сумі 35532,35 дол. США, з урахуванням курсу долара США, що складає 256636 гривень. Не маючи смогу в подальшому сплачувати кредит, вона виплати припинила. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань, згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2012 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме вищевказану квартиру. Таким чином, представник відповідачки вважає, що вимоги банку були задоволені в повному обсязі. З іпотечного договору видно, що реалізаційна ціна предмету іпотеки складає 870000 гривень. З урахуванням того, що вартість предмета іпотеки в національній валюті складає 780000 гривень, крім того відповідачка сплатила 35532,35 дол. США, що складає 256636 гривень, таким чином нею сплачений борг в загальній сумі 1036658 гривень 70 копійок, тобто майже вдвічі від суми отриманого кредиту в національній валюті, а саме 545400 гривень. Таким чином, вважає, що відповідачкою умови договору виконані повністю достроково і дії договору про іпотечний договір з 31 липня 2012 року припинилися. Крім того, вважає, що долар не є предметом іпотеки, а нараховані суми надумані, безпідставні та такі, що суперечать чинному законодавству. Таким чином, у задоволенні позову просив відмовити та розглянути справу за його відсутності. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №1390-н, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит в сумі 108000 (сто вісім тисяч) дол. США, що складає 545400 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12.0% річних, строком до 03 квітня 2027 року. На підставі цього договору відповідачка зобов'язалася повернути кредит в сумі 108000 дол. США та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, а у випадку невиконання або не належного виконання взятих на себе зобов'язань, сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені договором. Терміни сплати кредиту та процентів встановлені кредитним договором та графіком погашення кредиту, згідно з якими відповідачка зобов'язалася кожного місяця сплачувати встановлені вказаним графіком суми по погашенню кредиту. З заяви про видачу готівки №626386-001 від 04 квітня 2007 року видно, що відповідачка отримала від позивача кредит в сумі 108000 дол.США, що складає 545400 гривень, дану обставину сторони підтвердили в судовому засіданні. Також, судом встановлено, в забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 03 квітня 2007 року між банком та відповідачкою був укладений іпотечний договір, предметом іпотеки є квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] та має наступні характеристики: загальна площа 44,1 кв.м.; житлова площа 25,4.; кількість житлових кімнат 2; реєстраційний номер в реєстрі правочинів 03.04.2007 року за номером 2007639. Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2012 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 03 квітня 2007 року: а саме, квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості на загальну суму 114881,52 дол. США та 2229 гривень 22 копійок. Також, зазначеним судом було винесено ухвалу про виправлення описки від 16.08.2012 року. Також, з довідки від 27.11.2015 року за №18-12/29264 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» вбачається, що 02 жовтня 2015 року було реалізовано іпотечне майно за кредитним договором №1390-н від 03 квітня 2007 року, а саме: квартира [NUMBER], що знаходиться за вищевказаною адресою за ціною в розмірі 38700 дол. США, що складало в еквіваленті 309329 гривень 10 копійок, відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2012 року та ухвали про виправлення описки Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2012 року. Кошти від реалізації майна направлені на погашення заборгованості за кредитом, а саме: 20240, 65 дол. США на погашення прострочених відсотків; 18459,35 дол. США на погашення простроченого основного боргу. Відповідно ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до п.п. 4.3.1 Кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання. Однак відповідачка не виконувала умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснювала часткове погашення кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом відповідно графіку, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 21 травня 2015 року складає 131447,21 дол. США та 8650 гривень 05 копійок, в тому числі : - прострочений основний борг по кредиту - 72440,65 дол. США, - прострочені проценти за користування кредитом - 25178,09 дол. США, - прострочена комісійна винагорода - 6640 гривень, - пеня за прострочений основний борг по кредиту - 23510,46 дол. США, - пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 7099,68 дол. США, - пеня за прострочену комісію - 2010 гривень 05 копійок, - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 3218,33 дол. США. Згідно платіжного доручення №71048564 від 22.12.2014 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3654 гривні. Відповідно п. 3.4 кредитного договору №1390-н від 03 квітня 2007 року встановлено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, те, що договором про іпотечний кредит №1390-н від 03 квітня 2007 року передбачена сплата процентів в розмірі 12 % за користування кредитом, суд дійшов до висновку, що відсутні правові підстави для покладення обов'язку на відповідачку, яка прострочила виконання грошового зобов'язання за кредитним договором, сплатити 3 % річних від простроченої суми, оскільки зазначеним договором встановлений розмір процентів за користування кредитними коштами. Таким чином, беручи до уваги викладене, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 3218,33 дол. США слід відмовити, оскільки кредитним договором встановлений інший розмір процентів. Крім того, оскільки коштів від реалізації предмета іпотеки не вистачило для погашення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне та враховуючи те, що відповідачка кошти отримала, але своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково та достроково стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 128228,88 дол. США та 8650 гривень 05 копійок. Крім того, суд дійшов до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат в розмірі 3654 гривні. На підставі викладеного ст.. 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial