Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 49999,00 грн.; неустойку у розмірі 3% річних за затримку виплати в сумі 521,69 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 2500,00 грн.; судовий збір в сумі 768,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 січня 2014 між позивачем та [PERSON] укладено договір оренди приміщення [NUMBER], відповідно до умов якого позивачем орендовано частину нежитлового приміщення площею 66,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для ведення господарської діяльності, а саме облаштування магазину. Позивач вказував, що з часу укладання договору неодноразово виникають аварії каналізації будинку та як результат - залиття нечистотами орендованого приміщення. Кожного разу після аварій, позивач змушений самостійно власними коштами ремонтувати приміщення, викликати служби, які відкачують нечистоти з приміщення, нести значні збитки (зіпсований товар, втрачена вигода у зв`язку з перервами в роботі магазину, ремонтні роботи та витрати на будівельні матеріали). Після останнього залиття, що відбулось 14.08.2019 року, позивач звернувся до аварійної служби, що обслуговує Солом`янський район м. Києва, де йому повідомили, що аварію ліквідовувати вони не будуть, оскільки будинок не значиться за жодною з комунальних організацій/підприємств даного району, в зв`язку з чим позивач був вимушений усувати наслідки залиття за свій рахунок. У зв`язку з відсутністю інформації про балансоутримувача, 28.08.2019 року позивачем направлено звернення до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА. Відповідно до листа відповіді Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №108/29-736 від 04.09.2019 виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , утримання будинку та прибудинкової території, поточного ремонту спільного майна є ТОВ «БК «Сучасні Муніципальні Технології». Позивач зазначав, що в зв`язку з залиттям йому завдана матеріальна шкода в сумі 49999,00 грн., яка складається з наступного: витрати на викачку нечистот з приміщення в сумі 3500,00 грн., пошкоджений товар в наслідок залиття в сумі 16145,00 грн.; компенсація за втрату робочих днів в сумі 7500,00 грн.; витрати на ремонт приміщення в сумі 22854,00 грн. Позивачем було направлено претензію на адресу відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 49999,00 грн., однак позивач не отримав будь якої відповіді на претензію. Також позивач просив суд стягнути з відповідача неустойку в розмірі 3% річних за затримку виплати за період з серпня 2019 по жовтень 2019 в сумі 521,69 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.10.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01 січня 2014 між позивачем та [PERSON] укладено договір оренди приміщення [NUMBER], відповідно до умов якого позивачем орендовано частину нежитлового приміщення площею 66,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для здійснення господарської діяльності передбаченої статутом орендаря, без використання його в промислових потребах (а.с. 7-14). Орендоване приміщення належить [PERSON] на праві приватної власності. Позивач [PERSON] є фізичною особою підприємцем (ЄДРПОУ [NUMBER] ). В орендованому приміщенні позивачем облаштовано магазин « [INFO] ». Позивач вказував, що після останнього залиття, що відбулось 14.08.2019 року, він звернувся до аварійної служби, що обслуговує Солом`янський район м. Києва, де йому повідомили, що аварію ліквідовувати вони не будуть, оскільки будинок не значиться за жодною з комунальних організацій/підприємств даного району, в зв`язку з чим, позивач був вимушений усувати наслідки залиття за свій рахунок. Зазначав, що 14.08.2019 працівниця магазину позивача була змушена викликати поліцію, у зв`язку з тим, що консьєржі не надавали доступу до технічного приміщення для перекриття вентилів та відмовлялися викликати представника балансоутримувача будинку. Також вказував, що заява до Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві була зареєстрована за № ЄО-61526 та містить повний опис пошкодженого товару та огляд місця події працівниками поліції. Вважає, що ТОВ «БК «Сучасні Муніципальні Технології», як виконавець послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , повинні відшкодувати позивачу майнову шкоду, яку йому завдано внаслідок залиття орендованого ним нежитлового приміщення, яке відбулось 14.08.2019, на що слід зазначити наступне. Згідно ч. ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Вказаний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито. Згідно Додатку №4 та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Верховний Суд України (надалі - ВСУ) розглянувши справу про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) у справі про відшкодування майнової та моральної шкоди в результаті затоплення квартири, своєю постановою від 23.08.2017р. № 6-2125цс16 відмовив у задоволенні заяви про перегляд ухвали ВССУ, зазначивши, що згідно з актом обстеження систем від 18 червня 2015 року на момент обстеження в квартирі № у ванній кімнаті та на кухні витоків та розгерметизації на трубопроводах не виявлено, трубопроводи знаходяться в задовільному стані. Цей акт складений через шість місяців від імовірного затоплення, без участі обслуговуючої організації систем загального користування - Комунального підприємства «Добробут»; не містить відомостей щодо самого затоплення, зокрема дат, причин, наслідки затоплення; акт складено за відсутності самих відповідачів, що позбавляє їх можливості подання доказів на його спростування. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, керувався тим, що позивачі не довели факту залиття їхньої квартири, оскільки належних доказів, які б підтверджували факт залиття їхньої квартири, до матеріалів справи не додано. Зокрема, позивачі не надали комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні відомості про складення уповноваженою особою Акту про залиття нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внаслідок події, яка відбулось 14.08.2019. Позивач стверджує, що після останнього залиття, що відбулось 14.08.2019 року, за фактом не надання доступу консьєржами до технічного приміщення для перекриття вентилів та відмови виклику представника балансоутримувача будинку, працівник магазину позивача здійснювала виклик поліції. Зазначав, що заява до Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві була зареєстрована за №ЄО-61526 та містить повний опис пошкодженого товару та огляд місця події працівниками поліції. Разом з тим, задокументовані відомості про огляд місця події працівниками поліції не є рівнозначними такому документу, як Акт про залиття, оскільки такий документ не відповідає формі та змісту відповідно до положень п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" та Додатку №4 до Положень. Крім того, акт про залиття має бути складений комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира (приміщення), яку було залито, а не працівником поліції, оскільки останній не наділений такими повноваженнями. Також, до суду не було надано будь-яких документальних даних, таких як фото- чи відеозйомка, які б свідчили про факт залиття, в період часу про який вказано позивачем у позові, тобто 14.08.2019. Отже, в зв`язку з тим, що Акт обслуговуючої організації про залиття приміщення не отримано, не можливо встановити конкретну причину та наслідки залиття приміщення. Також, в зв`язку з відсутністю документальних даних, не вбачається можливим встановити дату залиття, а також визначити винуватця. Таким чином, відсутні належні та допустимі докази факту самого залиття. На підтвердження вартості ремонтно-відновлювальних робіт та витрат на матеріали для усунення наслідків залиття, позивачем надано до суду розрахунок директора ТОВ «ІБК Рубін» Савчука В. Ю. №30 від 04.09.2019 (а.с. 20). Відповідно до зазначеного розрахунку, який містить перелік виду робіт та перелік матеріалів, сума витрат на ремонт приміщення становить 22854,00 грн. Разом з тим, з вказаного розрахунку неможливо встановити для ремонту якого саме приміщення підготовлений даний розрахунок, оскільки в ньому відсутня будь-яка інформація відносно адреси приміщення та замовника ремонтних робіт. Крім того, до матеріалів справи не було надано доказів оплати вартості вищезазначених робіт та матеріалів. Враховуючи зазначене, наданий позивачем розрахунок вартості ремонтно-відновлювальних робіт та витрат на матеріали ТОВ «ІБК Рубін» №30 від 04.09.2019, не може бути прийнятий судом в якості доказу завданої позивачу суми матеріальної шкоди, яка була понесена ним для усунення наслідків залиття, оскільки є неналежним доказом. На підтвердження понесених витрат на викачку нечистот з приміщення, позивачем надано суду Акт виконаних робіт прочищення каналізаційних мереж за адресою: [ADDRESS] , під`їзд 2 №14/8-19 від 14.08.2019. Із зазначеного Акту №14/8-19 від 14.08.2019 вбачається, що виконавцем робіт є - ФОП [PERSON] , проведені роботи (надано послуги) вартість яких становить 3500,00 грн. Разом з тим, відповідно до змісту даного акту вбачається, що замовником послуг є [PERSON] (власник приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]) , а не позивач [PERSON] , який користується приміщенням на підставі договору оренди. Таким чином, суд не приймає до уваги наданий позивачем Акт №14/8-19 від 14.08.2019, оскільки він не підтверджує факт понесення позивачем будь-яких витрат на викачку нечистот з приміщення. Позивач стверджував, що внаслідок залиття був пошкоджений товар на суму 16145,00 грн. Також в результаті залиття, магазин був зачинений впродовж 5 днів, тобто позивачем було витрачено час на прибирання, провітрювання приміщення, і як наслідок втрачено 7500,00 грн. прибутку. На підтвердження вказаних обставин, позивачем надано до суду Акт пошкодження товару №01/19 від 14.08.2019. Вбачається, що зазначений Акт складений самим позивачем, а тому, за відсутності будь-яких інших доказів, даний Акт не є належним доказом понесеної позивачем матеріальної шкоди. Щодо компенсації за втрату робочих днів, яку позивач оцінює в 7500,00 грн., в позові не наведено жодних розрахунків та не вказано доводів позивача з чого він виходив визначаючи саме таку суму в якості компенсації. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно листа відповіді Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №108/29-736 від 04.09.2019, виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , утримання будинку та прибудинкової території, поточного ремонту спільного майна є ТОВ «БК «Сучасні Муніципальні Технології». Відповідно до статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач, має право: здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів тощо. При визначенні робіт які відносяться до технічного обслуговування поточного ремонту або капітального слід керуватися Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків споруд, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 №150 та Переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869. Технічне обслуговування жилих будинків, крім іншого, є комплексом робіт, спрямованих на підтримку справності та роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових (загальних, профілактичних) та позапланових оглядів. Відповідно до п. 13 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 виконавець, зокрема, зобов`язаний забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством; утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки. В даному випадку, позивачем не доведено, що саме відповідач - ТОВ «БК «Сучасні Муніципальні Технології» має вживати заходи щодо проведення капітального та поточного ремонту каналізації будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , будь-які договірні відносин між сторонами відсутні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.ч.1,4, 5 ст.319 ЦК України). Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так, шкода завдана залиттям може бути відшкодована власнику майна, в даному випадку власнику приміщення, а не орендарю [PERSON] , тому позивач у розумінні ч. 1 ст. 1191 ЦК України є неналежним позивачем у справі. Оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що позивачем не надано належних та допустимих доказів проведення ремонтних робіт у зв`язку з залиттям приміщення за власні кошти. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд вважає, що при розгляді справи позивачем не доведено, що залиття орендованого ним приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відбулось саме 14.08.2019, та що таке залиття відбулось з вини відповідача. Доказів, які б свідчили про вину відповідача та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою відповідача, матеріали справи не містять. Крім того, позивачем не доведено дійсний розмір завданої шкоди, та позивач не є власником пошкодженого майна (приміщення), що не обумовлює його право на звернення до суду за захистом порушеного права. Доказів пошкодження належного позивачу майна (товару) суду також надано не було. Тому, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди відсутні. Також, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення неустойки у розмірі 3% річних за затримку виплати в сумі 521,69 грн., оскільки дана вимога є похідною від позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення матеріальної шкоди є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає, таким чином, відсутні підстави для задоволення похідної позовної вимоги про стягнення неустойки у розмірі 3% річних за затримку виплати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed