Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання сина та стягнення з відповідача аліментів на його утримання, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25.01.2016 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просить визначити місце проживання дитини з нею, посилаючись на те, що має стабільний заробіток, житло, гнучкий графік роботи, що дозволить приділяти сину достатньо часу для його розвитку. Крім вказаного, разом з нею проживають її доньки, сестри [PERSON], [PERSON], якій 14 років, та повнолітня донька [PERSON], які допомагають позивачу з доглядом за [PERSON]. Крім вказаного просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно, посилаючись на те,що не має відомостей про місце роботи відповідача, у зв'язку з чим просить визначити розмір аліментів в твердій грошові сумі. В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від представника третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують щодо заявлених позовних вимог.. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 10 грудня 1994 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, а/з 2214. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.01.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до вимог ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судом встановлено, що позивач має постійне місце роботи, отримує стабільний дохід та має власне житло, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме копією договору купівлі-продажу квартири, копією податкової декларації. Зокрема, встановлено, що [PERSON] тривалий час проживає разом з матір'ю та своїми сестрами. Перешкод батьку у спілкуванні з дитиною матір'ю не чиниться, зокрема доказів зворотного суду не надано. Крім вказаного, відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання сина з позивачем. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України " вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов'язаних із вихованням дітей, обов'язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Згідно з висновком Деснянської РДА в м. Києві, малолітній [PERSON] проживає з матір'ю та старшими сестрами, умови для виховання, розвитку та проживання дитини за місцем проживання матері відповідають вимогам. Деснянська РДА у м. Києві не заперечує щодо визначення місця проживання дитини разом з матір'ю на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини. На підставі вище викладених правових норм, беручи до уваги обставини справи, досліджені судом при її розгляді, зважаючи на вік дитини, умови її життя та життя її батьків, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з матір'ю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім вказаного, згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, а саме: стан здоров"я та матеріальне становище дітей; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, та те, що доказів офіційного працевлаштування відповідача суду не надано, та останній не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання сина в зазначеному позивачем розмірі, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. та користь позивача судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved