Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд із цим позовом, яким просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкування з сином та визначити способи його участі у вихованні сина - бачити його першу і третю суботу кожного місяця, в день народження сина з 12.00 до 16.00години, у святкові дні за спільною згодою батьків у присутності матері, та зобов'язати відповідачку за два дні до його зустрічі із сином надати йому точну інформацію про місце знаходження дитини, та встановити дні, в які він може забирати дитину до себе додому - кожний перший і третій тиждень місяця з 17.00 години п'ятниці до 19.00години неділі, мотивуючи свої вимоги тим, що він є батьком дитини - сина [PERSON] - [INFO], який постійно живе із матірью - відповідачкою [PERSON], з якою він живе в різних областях ( він у Харківській, а відповідачка в Донецькій області), відповідачка перешкоджає йому вільно спілкуватися із сином, виховувати його, що суперечить інтересам його і дитини. Вподальшому позивач уточнив свої вимоги, просив його вимоги в частині встановлення йому днів забирати до себе додому дитину залишити без розгляду (а.с.40) і ухвалою райсуду від 09.02.2016р. в цій частині вимоги залишені без розгляду (а.с.44). В судовому засіданні позивач і його представник на позовних вимогах наполягають, показали суду, що фактично відповідачка не створює перешкод позивачу спілкуватися з дитиною, але постійно якісь чинить йому перепони у кожному випадку - то вона напередодні кудись поїхала з дитиною, то виїзджала кілька разів на інше місце мешкання і про зміну свого місця мешкання йому не повідомляла, тому вони просять винести рішення суду, яким визначити порядок участі позивача у спілкуванні і вихованні дитини, оскільки позивач може і хоче спілкуватися із сином, а відповідачка не хоче укладати будь-які письмові домовленості щодо цього. Розуміє, що дитина маленька, тому від вимог в частині можливості забирати сина до себе додому відмовився (залишено без розгляду). Відповідач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності з участю її представника, позовні вимоги не визнала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, показав суду, що відповідачка жодного разу не перешкоджала позивачу спілкуватися із сином, лише одного разу вони дійсно домовились про його приїзд, а вони змушені були поїхати. Вважає, що немає спору взагалі, оскільки відповідачка не перешкоджає позивачу, просто він сам не бажає з нею спілкуватися, а дитина даже маленька і тому вони не згодні щод позивач забирав її до себе, згодні лише, щоб він бачився із сином у присутності відповідачки і у неї вдома в будь-який час. Позивач взагалі не надав суду доказів своїх вимог, в опекунску раду не звертався, одразу до суду, а ніякого спору не має, його права ніхто не заперечує і не обмежує. Заацікавлена особа - відділ опіки та піклування Слов'янської міської ради подали суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності і висновок органу опіки та піклування, вякому вважають необхіднім зобов'язати позивачку двічі на місяць у неділю з 14.00 до 16.00години надавати можливість позивачу спілкуватися із сином. Вислухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підставах. Як було встановлено в судовому засіданні, сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, відповідачка [INFO] народила сина [PERSON], батьком якого є позивач (а.с.7), дитина живе із матірью - відповідачкою (що сторони визнали в судовому засіданні), яка не бажає підписувати будь-які документи договірного зобов'язання та розподіляти обов'язки з позивачем щодо дитини. Позивач вказує, що відповідачка перешкоджає йому у праві спілкування з дитиною та його участі у її вихованні, свідки [PERSON], [PERSON] (батьки відповідачки) підтвердили в судовому засіданні, що стосунки у сторін не дружні, вони майже не спілкуються, часто сваряться коли позивач приїзжає до сина, що негативно впливає на дитину, їхня дочка живе з іншим чоловіком, який відноситься до сина як до рідного, і тому вона не хоче зайвий раз бачитися з позивачем. Відповідно до вимог ст.159 СК України якщо той з батьків, з ким прожива дитина (у даному випадку -відповідачка), чинить перешкоду тому з батьків, хто проживає окремо (позивач) у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Позивач просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкування з сином та визначити способи його участі у вихованні сина - бачити його першу і третю суботу кожного місяця, в день народження сина з 12.00 до 16.00години, у святкові дні за спільною згодою батьків у присутності матері, та зобов'язати відповідачку за два дні до його зустрічі із сином надати йому точну інформацію про місце знаходження дитини. Суд, вирішуючи способи участі позивача у вихованні дитини, враховує вимоги ст.ст.3, 27 Конвенції про права дитини від 20.Х1.1989р., Закону України "Про охорону дитинства", ст.7 СК України, відповідно до яких передусім враховуються інтереси дитини. Дитина сторін народилася 09 грудня 2014року і йому лише 1 рік 4 місяці, тобто він ще дуже маленький. Він живе з самого народження в повній родині - з матір'ю і її чоловіком - [PERSON] (вони живуть однією родиною з березня 2014р.), який одразу прийняв дитину відповідачки як власну, і тому спочатку саме він був вказаний в свідоцтві про народження дитини як його батько. Позивач встановив своє батьківство відповідно до рішення Волноваського райсуду від 13.03.2015р. (що не заперечували сторони в судовому засіданні). Сімья - це основний осередок суспільства і природне середовище для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей. Сім'ї мають бути надані необхідні захист і сприяння, а дитині для її повного і гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Дитина сторін живе у повній родині, фактично вважає чоловіка своєї матері своїм батьком. Саме тому суд вважає, що права позивача, який має право спілкуватися із сином, слід обмежити в інтересах дитини (згідно ст.153 СК України). А тому судом береться до уваги висновок органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, відповідно до якого позивач має право двічі на місяць (у першу і третю неділю кожного місяця) у період часу з 14.00 до 16.00години спілкуватися із дитиною за місцем проживання його матері [PERSON] При цьому суд вважає можливим таке спілкування із маленькою дитиною лише у присутності його матері (відповідачки), або за її згодою у присутності будь-якого її родича. Інші позовні вимоги, а саме вимоги бачитися із сином в день народження останнього з 12.00 до 16.00години, у святкові дні за спільною згодою батьків у присутності матері, та зобов'язати відповідачку за два дні до його зустрічі із сином надати йому точну інформацію про місце знаходження дитини - суд вважає необгрунтованими і тому у задоволені цих вимог слід відмовити у зв'язку з їхньою необгрунтованістю. Стягнути судові витрати позивач не просив. На підставі викладеного, ст.ст.7,9,19,35-36,141,157,159 СК України, Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: partial