Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплозабезпечення в сумі 15261,05 гривень та понесених судових витрат, зазначивши, що відповідач проживає в [ADDRESS], в житловому будинку, який приєднано до централізованої системи опалення, теплопостачання якого здійснює позивач, на підставі фактичних договірних відносин. Відповідач відмовляється сплачувати заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання та має заборгованість в розмірі 15261,05 грн., за період з липня 2014 року по травень 2018 року, яку добровільно погашати не бажає. Питання стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання розглядались в наказному порядку, справа №279/5369/17, у видачі судового наказу було відмовлено ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 09.01.2018 року, а тому ці обставини та несплата послуг в подальшому свідчать про наявність спору між сторонами, який має вирішуватись в позовному порядку. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача позов підтримав. Відповідачем відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань не надано. За таких обставин справу розглянуто на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг позивача, оскільки проживає в будинку, приєднаного до мережі теплопостачання. Згідно вимог ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно ст.ст.16,19,26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Статтею 29 вказаного Закону передбачено надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою. З матеріалів справи слідує, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання води сторонами не укладався, однак відповідно до ст.21 вказаного Закону зобов'язання укласти договір на надання житлово-комунальних послуг покладено, як на виконаця, так і споживача. Позивачем було вчинено дії на користь відповідача у виді надання послуг, тому договір про надання послуг вважається фактично укладеним з моменту надання відповідачу таких послуг. Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг не є підставою виконавцю житлово-комунальних послуг не проводити нарахування оплати за послуги. Положеннями ст.19 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Позивач до подачі позову звертався до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, та ухвалою суду від 09.01.2018 року у видачі судового наказу було відмовлено. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.67,68,162 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач ( власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За надані послуги відповідач не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 15261,05 гривень, згідно особового рахунку. Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань є неправомірним. Нараховану позивачем суму заборгованості відповідач не оспорив та не спростував, про застосування строку позовної давності клопотання не заявив. Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати стягуються з відповідача.

Outcome: approved