Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за втрату частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що з березня 2006 року він працював у ДП «Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок «Еротрон» на посадах, починаючи від техніка до сторожа. 12.12.2013р. звільнився з роботи за власним бажанням. За період з березня 2013р. по грудень 2013р. заробітна плата йому нараховувалась, але не була виплачена. Просить стягнути з відповідача в його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі - 12001,87грн., вихідну допомогу, компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів виплати заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача в його користь 12001,87грн. заборгованості із заробітної плати, 3095,47грн. вихідної допомоги, 981,33 грн. компенсації втрати частини заробітної плати, 5226,78 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач подав на адресу суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, заперечень по суті позовних вимог суду не надав. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивач не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював у ДП«Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок «Еротрон» з 09.03.2006 року по 12.12.2013 року. 28.11.2013року позивач подав заяву відповідачу про розірвання трудового договору згідно з ч.3 ст.38 КЗпП України та виплату йому вихідної допомоги згідно з ст.44 КЗпП України. Згідно наказу №22 від 12.12.2013 р. звільнений за власним бажанням, відповідно до ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Згідно з ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що йому належать, проводиться в день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України,в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з ст.44 КЗпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39 КЗпП України) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Позивачем подано заяву про звільнення з роботи за ч.3 ст.38 КЗпП України у зв»язку з порушенням відповідачем законодавства про працю, а отже позовні вимоги, щодо виплати вихідної допомоги при звільненні за ст.38 КЗпП України у зв»язку з порушенням законодавства про працю є підставними та підлягають до задоволення. Як встановлено судом, при звільненні [PERSON] не виплачено всі належні йому суми, допущено заборгованість. Так, згідно довідки ДП «Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок «Еротрон» від 16.12.2013 року № 05/160 заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 12001,87 грн. Згідно розрахунків, наданих позивачем, вихідна допомога при звільненні становить 3095,47грн., розмір компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати складає 981,33грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.12.2013р. по 15.05.2014р. складає 5226,78грн. На підставі ст.34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати», підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. За таких обставин, з відповідача слід стягнути компенсацію в сумі 981,33 грн., згідно розрахунку наданого позивачем. Згідно з ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відтак, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підставні та підлягають до задоволення в сумі заборгованості по зарплаті в розмірі - 12001,87грн., вихідної допомоги в розмірі - 3095,47 грн., компенсації за втрату частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати у розмірі - 981,33 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі - 5226,78грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в дохід держави 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved