Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач у листопада 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні й у виконанні батьківських обов`язків та реалізації батьківських прав шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , перші півтора місяці після народження [PERSON] він проживав разом з відповідачем по справі [PERSON] однією сім`єю у м. Кривий Ріг, однак в листопаді 2017 року позивачу довелося переїхати до м. Дніпро через необхідність заробляти гроші для забезпечення нормального рівня життя доньки та її матері. Позивач зазначає, що не зважаючи на те що він працював в іншому місті, позивач систематично, кожні вихідні приїжджав до м. Кривого Рогу для того щоб відвідати [PERSON] та її мати. 01.08.2018 року [PERSON] разом з [PERSON] приїхали жити до позивача по справі у м. Дніпро, однак відповідач по справі систематично влаштовувала сварки з приводу того, що позивач заробляє не так багато грошей як їй потрібно. Позивач в свою чергу, був незадоволений тим, що Відповідач не підтримує належний рівень порядку та чистоти у квартирі. Позивач зазначає, що 23.08.2018 року прийшовши додому після роботи, він не застав там своєї дитини разом з матір`ю, з того дня та протягом тривалого часу Позивач телефонував Відповідачу для того, щоб дізнатися, куди вони поділись разом з донькою, але жодного разу на його дзвінки не було відповіді, згодом Позивач дізнався, що [PERSON] разом з своєю матір`ю перебувають у м. Кривий Ріг. 17.09.2018 року Позивач прибув до м. Кривого Рогу для того, щоб знайти та побачити свою доньку [PERSON] , прямуючи по парку він помітив [PERSON] х донькою разом з бабусею дитини, він підійшов до них, однак Відповідач одразу почали штовхати, лаяти та бити його, погрожувати там, що викличе поліцію, якщо він не відійде від неї та їх доньки. З того моменту Позивач систематично писав Відповідача та бабусі дитини у різних меседжерах з проханням дозволити йому бачитись та спілкуватись з донькою, але у відповідь отримував повідомлення образливого характеру, з яких було зрозуміло, що дитину я не побачу. Позивач зазначає, що у лютому місяці він звернувся до Служби у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради з заявою про встановленні йому способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] . 20.02.2019 року за результатами розгляду вказаної заяви виконавчий комітет Металургійної районної у місті Кривому Розі ради виніс рішення, у якому був встановлений спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітньою [PERSON] , [INFO] наступним чином: по дві години другої половини дня кожної суботи та першої половини дня кожної неділі за домовленістю між батьками. [PERSON] зобов`язано не перешкоджати [PERSON] спілкуватися та брати участь у вихованні дитини за визначеним порядком, роз`яснено, що у випадку порушення даного рішення кожен із батьків має право звернутись до суду. Позивач зазначає, що Відповідачем рішення виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради постійно порушувалося, у зв`язку з чим він звертався з відповідними заяви до Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Після чисельних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд винести рішення, яким встановити дні та години зустрічей з його донькою [PERSON] , [INFO] , а саме: щотижня з 09:00 до 20:00 години у суботу та з 09:00 до 20:00 години у неділю за місцем проживання (перебування) дитини шляхом можливості спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вільному спілкуванні з його донькою, [PERSON] , [INFO] , а також у її вихованні у зазначений проміжок часу. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Ступак С.В. для розгляду справи. (а.с.120) Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В. від 13 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідач у судові засідання призначені судом на 12 лютого 2020 року, 16 березня 2020 року, 07 травня 2020 року, 16 червня 2020 року, 12 серпня 2020 року, 22 вересня 2020 року, 19 листопада 2020 року та 11 грудня 2020 року не з`являлася, про дату, час і місце проведення судових засідань повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими конвертами разом з рекомендованими повідомленнями повернутим до суду з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання» (а.с. 132-136, 141-142, 145-146, 166-167, 196-197),\~про причини\~поважності неявки\~суд не\~сповістила,\~відзив на\~позовну заяву\~не надала.Відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.213) 22 вересня 2020 року від Позивача по справі надійшла заява про зміну предмету позову, в якій [PERSON] просив суд прийняти до розгляду позовні вимоги в такій редакції: Винести рішення, яким встановити дні та години зустрічей [PERSON] з його донькою, [PERSON] , [INFO] , а саме: один раз в два тижні з 15:00 години п`ятниці до 09:00 години суботи з ночівлею за місцем проживання (перебування) батька дитини, [PERSON] , без присутності матері дитини, [PERSON] , з подальшим поверненням дитини до місця її постійного проживання, а також щотижня з 13:00 до 20:00 години у суботу та з 09:00 до 20:00 години у неділю за місцем проживання (перебування) дитини шляхом можливості спілкування з дитиною та брати участь у її вихованні. Винести рішення, яким дозволити [PERSON] щорічно в літній період року виїздити з дитиною, [PERSON] , [INFO] , на відпочинок як в межах України, так і за кордон строком на 14 календарних днів. Винести рішення, яким зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вільному спілкуванні з його донькою, [PERSON] , [INFO] , а також у її вихованні у зазначений проміжок часу. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2020 року заяву [PERSON] про зміну предмету позову задоволено та подальший розгляд справи вирішено проводити відповідно до заяви про зміну предмету позову від 22 вересня 2020 року. (а.с.216) В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовні заяві зі змінами. Представник третьої особи Служба у\~справах дітей\~виконавчого комітету\~Металургійної районної\~у місті\~Кривому Розі\~ради Козачук Л.В. в судове засіданні підтримала позов та не заперечувала проти його задоволення. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст.280\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що Металургійним районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 26 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис № 284, батьками дитини вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 26.09.2017 року. (а.с.12). Через відсутність порозуміння з питання участі у вихованні доньки та обмеження прав на зустрічі і особисте спілкування з дитиною службою у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, розглянуто заяву [PERSON] про встановлення йому способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] , за результатом розгляду якого, рішенням Металургійної районної у місті ради № 34 від 20.02.2019 року визначено спосіб участі батька [PERSON] , у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та вирішено наступне, відповідно до п. 1 вказаного рішення встановлено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: по дві години другої половини дня кожної суботи та першої половини дня кожної неділі за домовленістю між батьками. Відповідно до п.2 вказаного рішення зобов`язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] спілкуватися та брати участь у вихованні дитини за визначеним порядком. Згідно п. 3 вказаного рішення у випадку порушення даного рішення кожен з батьків має право звернутися до суду. (а.с.75) З матеріалів справи встановлено, що Відповідач по справі [PERSON] в порушення Рішення № 34 від 20.02.2019 року виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради здійснювала перешкоди [PERSON] в спілкуванні з малолітньою [PERSON] , що підтверджується поясненнями наданими [PERSON] адресованими начальнику Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до яких 07.07.2019 року [PERSON] прибув за адресою [ADDRESS] , з метою поспілкуватися з своєю малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , однак мати дитини [PERSON] двері квартири не відчинила, на телефонні дзвінки не відповідала. (а.с.77) При вирішенні спору, суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.8 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153\~СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За таких обставин, суд застосовує положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), за яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до частин 5, 6 ст.\~19\~СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що мати дитини створює йому перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою, що є для неї необхідним, не виконує рішення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визначення способу участі у вихованні та встановлення місця та часу спілкування батька з малолітньою донькою, що судом приймається як порушення прав дитини на спілкування з батьком та права батька на рівні з матір`ю права на спілкування та участь у житті дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, відношення сторін спору один до одного, їх спільних побажань з приводу визначення графіку, віку дитини, яка є малолітньою та незалежно від наявності високої емоційної залежності від матері, потребує турботи в рівній мірі як матері, так і батька, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині зобов`язання [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , є законними та такими, що підлягають задоволенню. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Надаючи оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, які переважають за інтереси батьків, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дитини, враховуючи вік, стать, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини, право на спілкування зі своєю донькою та право на її виховання. Враховуючи наведене, суд в цілому погоджується з рішеннями виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради №34 від 20.02.2019 року, яким визнано право батька та дитини на спілкування, з огляду на можливе тривале спілкування батька з дитиною, доцільним буде встановлення спілкування доньки з батьком за місцем мешкання дитини у вихідні дні. У відповідності до абз.2 ч.2 ст.159 СК України в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Враховуючи вік дитини, стосунки батька з матір`ю, те, що позивач виховував доньку з моменту народження, але не бачився з нею з 2018 року, суд вважає достатнім встановлення особистого спілкування батька з донькою в період перших трьох побачень за присутності матері, що буде достатнім для налагодження відносин та відповідатиме інтересам дитини. Щодо вимог позивача про надання дозволу щорічно в літній період часу виїздити з дитиною на відпочинок як в межах України, так і за кордон строком на 14 календарних днів, суд зазначає, що в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки малолітня [PERSON] станом на час розгляду справи у суді досягла лише трьох річного віку, а тому на думку суду відпочинок тривалість 14 календарних днів в межах України без присутності матері, може негативно вплинути на малолітню. Щодо відпочинку за межами України, суд бере до уваги, що порядок та підстави виїзду дитини за кордон без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків регулюється частиною 5 статті 157 Сімейного кодексу України та пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою КМУ №57 від 27.01.95р.Згідно абз.2 п.5 ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк до одного місяця та більше з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей. З урахуванням наведеного та для забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дитини, її режим дня, стан здоров`я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дитини, звичайного ритму життя дитини та такий, що буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а порядок участі батька у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , необхідно встановити таким чином: особисте спілкування у першу та третю суботу з 13:00 години до 20:00 години, у другу та четверту неділю з 10:00 години до 20:00 години щомісячно, з урахуванням стану здоров`я дитини, за місцем мешкання дитини або у громадських місцях відпочинку без присутності матері [PERSON] , крім перших трьох побачень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Інші позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з нормами чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни обставини, пов`язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст.158\~СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст.159\~СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial