Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , зареєстрований 10 листопада 1995 року у Княжолуцькій сільській раді Долинського району, Івано-Франківської області, актовий запис №25; при розірванні шлюбу прізвище їй не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що 10 листопада 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Княжолуцькій сільській раді, Долинського району, Івано-Франківської області, актовий запис №25. За період шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. В результаті чого, в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з жовтня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. За таких, обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу супечить її інтересам, тому просить не застосовувати заходи щодо примирення. Позивачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу настоює. В разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10 листопада 1995 року (а.с.3) свідчить про те, що 10 листопада 1995 року між [PERSON] , [INFO] та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, який зареєстровано виконкомом Княжолуцької сільської ради народних депутатів, актовий запис за №25. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". Від спільного проживання у сторін по справі народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони по справі не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Діти, які народилися у сторін за час спільного проживання в шлюбі, на даний час досягли повноліття. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved