Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідно до договору №б/н від 04.04.2007 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] померла. Позивач зазначає, що спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 18.10.2018 по 18.04.2019. Позивач зазначає, що спадкоємцями, які постійно проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] . На виконання вимог закону позивачем 16.02.2020 року була направлена претензія кредитора до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори. 24.03.2020 року позивачем отримано відповідь Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 04.04.2007 року становить\~ 6\~387,91 грн., яка складається з наступного: 6\~387,91 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 6\~387, 91 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0.00 грн. нарахована комісія. На підставі викладеного позивач просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму заборгованості у розмірі 6\~387,91 грн. Ухвалою від 14.01.2021 справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду клопотання з проханням розглядати дану справу без участі представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11\~ст. 128 ЦПК України\~(судові повістки направлені по зареєстрованому місцю проживання відповідачів рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України), про причини неявки суд не повідомили, не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Частиною 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~роз`яснено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`яку з чим підписала Заяву №б/н від 04.04.2007 року, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник, [PERSON] померла, про підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 жовтня 2018 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним в місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1940. (а.с.35). На час смерті [PERSON] зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не було виконано, в зв`язку з чим станом на день відкриття спадщини перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 6\~387,91 грн. Згідно до ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.\~\~Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. На виконання вимог закону позивачем 16.02.2020 року була направлена претензія кредитора до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори. 24.03.2020 року позивачем отримано відповідь Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Оскільки, [PERSON] померла, то відповідати перед АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст.ст.\~1281,\~1282 ЦК України\~за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32\~Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення\~статті 1282 ЦК\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцем померлої, прийняли після неї спадщину у встановленому законом порядку та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину. Однак, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] та прийняли після померлого спадкодавця спадщину в установленому законом порядку. Крім того, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~вартості спадкового майна, одержаного відповідачами в спадщину після смерті [PERSON] , з урахуванням принципу змагальності сторін, встановлених\~ст. 12 ЦПК України. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду в даній справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що саме на позивача покладається доказування зазначеної обставини. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача та приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на рахунок позивача.

Outcome: dismissed