Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що відповідач звернулася до позивача із метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 25.02.2009, згідно якої отримала кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею заява від 25.02.2009 разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору та продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 24.07.2019 має заборгованість у розмірі 12927,54 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредита - 1632,08 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредита - 1634,00 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 грн.; нарахованої пені за прострочення зобов`язання - 8569,67 грн.; нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 0,00 грн.; штрафів - 500 грн. (фіксована складова) та 591,79 грн. (процентна складова). Посилаючись на норми ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 12927,54 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову в сумі 1921,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а.с.40). Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково в частині тіла кредиту в іншій частині позов не визнає (а.с.62). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що 25.02.2009 [PERSON] із метою отримання банківських послуг звернулася до позивача, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву б/н від 25.02.2009 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.15) та Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за змістом якої були визначені наступні умови надання кредитних коштів: тип кредитної лінії відновлювальний; пільговий період до 55 днів; базова відсоткова ставка 2,5% в грн. в місяць (30% на рік); розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця наступним за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається пеня (1) + пеня (2) = базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше; штраф при порушенні строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, більш чим на 120 днів 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.16). Таким чином, між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із Заяви та Довідки умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 25.02.2009 року. Сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов`язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов`язання, тощо. До кредитного договору позивачем додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в "Приватбанку" (а.с. 17-31). Згідно наданого позивачем розрахунку [PERSON] має заборгованість у розмірі 12927,54 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредита - 1632,08 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредита - 1634,00 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 грн.; нарахованої пені за прострочення зобов`язання - 8569,67 грн.; нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 0,00 грн.; штрафів - 500 грн. (фіксована складова) та 591,79 грн. (процентна складова) (а.с.9-14). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Під час укладення кредитного договору сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, кінцевий термін повернення кредиту, який відповідає строку дії картки. За ухвалою суду від 25.09.2019 (а.с.45), позивачем було надано виписку по кредитній картці [PERSON] у період з 26.02.2019 по 01.10.2019 та інформацію про усі видані [PERSON] кредитні картки, термін їх дії (а.с.51-59). Як убачається із довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК", [PERSON] видавалися такі кредитні картки: -№ [NUMBER] із датою відкриття 26.02.2019, терміном дії до 12/11; -№ [NUMBER] із датою відкриття 17.03.2011, терміном дії до 04/15; -№ [NUMBER] із датою відкриття 12.01.2012, терміном дії до 10/15; -№ [NUMBER] із датою відкриття 06.09.2015, терміном дії до 09/19; -№ [NUMBER] із датою відкриття 02.11.2015, терміном дії до 09/20 (а.с.59 на зворотному боці). Отже, за кредитним договором від 25.02.2009 кредитна картка перезапускалася неодноразово та є діючою на час звернення позивача до суду позовом та на час розгляду справи. Із розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача убачається, що відповідач користувалася кредитними коштами вносила кошти на погашення заборгованості, знімала готівку та інше (а.с.9-14, 53-59). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за кредитом не погашена. Суд вважає, що факт порушення відповідачем, взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати кредиту у розмірі 3266,08 грн. (1632,08 грн. тіло кредиту + 1634,00 грн. прострочене тілом кредиту)позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення із відповідача пені за прострочення зобов`язання - 8569,67 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 0,00 грн., а також штрафів 500,00 грн. (фіксована частина), 591,79 (процентна складова) суд виходить із наступного. Згідно з довідкою про умови кредитування пеня нараховується за прострочення зобов`язань, яка розраховується як пеня (1) + пеня (2) = базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше. При цьому указаною довідкою одночасно передбачено, що відповідач сплачує штраф при порушенні строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, більш чим на 120 днів 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 16). Позивачем у складі заборгованості нараховано 8569,67 грн. пені. При цьому позивачем також одночасно нараховано 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 591,79 грн. - штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). Суд з урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу в розмірі 663 грн. 30 коп., який складається з фіксованої частини - 500 грн та процентної складової - 163 грн 30 коп. - 5 % від суми заборгованості за кредитом визнаних судом (3266,08 грн.), а вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені у сумі 8569,67 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав. Таким чином, ураховуючи вищенаведене, позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням із відповідача заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту на загальну суму 3266,08 грн. та штрафів у сумі 663 грн. 30 коп., з відмовою у іншій частині заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 3929,38 грн., тобто на 30,39 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 583,79 грн. (1921,00 грн. х 30,39 %) судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial