Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04.03.2008 року ЗАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 70000417. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 19,142.91 доларів США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на . підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже ЗАТ «Альфа-Банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві, кредит у сумі 19,142.91 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.07.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 5 934,34 дол. США, що за курсом НБУ на 05.07.2013 року складає -47 433,18 грн., за відсотками - 835,12 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 6 675,11 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості та розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 05.07.2013 року розмір неустойки становить: пеня - 1 512,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 12 087,09 грн. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, ПАТ «Альфа-Банк» як клієнто-орієнтовний Банк, користуючись своїми процесуальними правами, дбаючи про виконання Відповідачем своїх зобов'язань зменшує суму нарахованої неустойки до 11% (одинадцяти відсотків), що відображено в прохальній частині позовної заяви. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору Відповідачу була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Згідно п.1 ч.2 ст.П Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в сумі 55 437,87 грн., а саме: за кредитом - 47 433,18 грн.; по відсотках - 6 675,11 грн.; пеня - 1 329,58 грн., а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 554,38 грн. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що після укладення кредитного договору від 04.03.2008 р. ним було сплачено першочерговий внесок у сумі 30 000 грн., вартість предмету застави була оцінена у сумі 125 705 грн. Протягом дії договору він дотримувався фінансової дисципліни, своєчасно та належним чином виконував свої зобов'язання. 27.02.2012 р. до нього приїхали представники банку з вимогою передати транспортний засіб та потребували надати довіреність. При цьому йому не було надано ніяких роз'яснень чому у нього відбирається автомобіль. Він був вимушений передати банку автомобіль та написати довіреність. У квітні 2012 р. він дізнався, що автомобіль був проданий за 76 620 грн. Вважає, що позивачем було грубо порушено встановлену процедуру звернення стягнення на предмет застави, незаконно був проданий автомобіль третій особі. Йому взагалі не було надіслане письмове повідомлення про порушення умов договору. Банком не було зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна - відомості про звернення стягнення про предмет застави і обтяження на предмет застави взагалі не було зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо вказаного транспортного засобу. Вважає, що у зв'язку з істотним порушенням умов договору банком йому нанесена матеріальна шкода у вигляді незаконного позбавлення його власного транспортного засобу, за який він сплатив власні кошти у розмірі 129 006 грн., тобто фактично банк позбавив його того на що він розраховував при укладенні цього кредитного договору. Просить стягнути на його користь 99006,29 грн., кошти які особисто були виплачені банку за автомобіль та 30 000 грн. сплачений першочерговий внесок, а також судовий збір 1290,06 грн., також просить розірвати з 27.02.2012 р. кредитний договір №700004175, укладений 04.03.2008 р., між ним та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк». В судовому засіданні представник позивача Бічан М.А. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з зустрічним позовом не згодна, посилаючись на те, що [PERSON] не дотримувався графіку платежів за кредитним договором, допускав порушення строків та сум сплати щомісячних платежів у зв'язку з чим виникла заборгованість, правильність нарахування якої представник відповідача не оспорює. Доводи [PERSON] щодо примусу зі сторони представників банку про надання їм довіреності на продаж автомобіля безпідставні та спростовуються доказами, наданими до справи, а саме: копією розписки [PERSON] від 27.02.2012 р., відповідно до якої він зобов'язався зберігати за своєю адресою автомобіль до його реалізації, крім того ним не оспорювався правочин щодо реалізації транспортного засобу. Також вважає, що банком не була порушена процедура звернення стягнення на предмет застави, оскільки автомобіль був проданий на підставі довіреності від імені [PERSON] і у спірних правовідносинах не мало місце звернення стягнення на предмет застави, а відбулася саме - реалізація позичальником заставного майна за попередньою згодою банку з ціллю погашення заборгованості за кредитним договором, що не суперечить ані умов договору, ані вимогам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (9). Представник відповідача позов не визнав, наполягає на зустрічному позові. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягає задоволенню, зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. В суді встановлено: Згідно кредитного договору № 70000417 (а.с.5) 04.03.2008 року ЗАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до умов якого позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 19,142.91 доларів США. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с.19). Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві, кредит у сумі 19,142.91 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача (а.а.15-16). У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.07.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 5 934,34 доларів США, що за курсом НБУ на 05.07.2013 року складає -47 433,18 грн., за відсотками - 835,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 6 675,11 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості та розрахунком заборгованості (а.с.13-14). У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 05.07.2013 року розмір неустойки становить: пеня - 1 512,21 доларів. СІЛА, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 12 087,09 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] дійсно порушив умови кредитного договору, правильність розрахунку заборгованості представником відповідача не оспорюється, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, сплачений позивачем судовий збір в сумі 554,38 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову [PERSON], суд виходить з наступного: позивач дійсно неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно сплачував щомісячні платежі за договором у зв'язку з чим виникла заборгованість. З ціллю погашення заборгованості за кредитним договором [PERSON] 27.02.2012 р. була видана довіреність, якою він уповноважив представників ПАТ «Альфа-Банк» продати від його імені належне йому майно, а саме: автомобіль марки SKODA модель OCTAVIA TOUR, 2008 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та утримані від реалізації кошти спрямувати на задоволення вимог ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до кредитного договору №700004175 від 04.03.2008 р. Доказів того, що вказана довіреність була видана під психічним тиском і що він незаконно був позбавлений транспортного засобу, [PERSON] не надано. Більш того, за умовами договору транспортний засіб знаходився у володінні [PERSON] і навіть після надання розписки на реалізацію автомобіля і до його продажу автомобіль знаходився на зберіганні у [PERSON]. На думку суду є слушними твердження представника ПАТ «Альфа-Банк» про те, що у спірних правовідносинах не мало місце звернення стягнення на предмет застави, а відбулася реалізація позичальником заставного майна за попередньою змовою банком з ціллю погашення за кредитним договором, що не суперечить умовам договору.

Outcome: approved