Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 31 жовтня 2013 року приблизно о 15 годин 30 хвилин водій [PERSON] (відповідач-1) керував автомобілем "АУДІ 100" транзитний реєстраційний номер 04ВН32-56 і рухався по вул. Пехотинська зі сторони вул. Мерецького в напрямку вул. Всебратське-2 в місті [PERSON]. В цей же час у попутному напрямку позаду рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (позивач), який почав виконувати обгін автомобіля «АУДІ-100», для чого виїхав на зустрічну полосу руху. Відповідач-1, не переконавшись, що це буде безпечним, не надавши можливість позивачеві закінчити маневр обгону, змінив напрямок руху автомобіля та почав поворот наліво в напрямку вул. Уланбаторської, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 (б,д) і 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок невиконання яких допустив зіткнення керованим ним автомобілем «АУДІ 100» з автомобілем ВАЗ 2104 під керуванням позивача, який виконував обгін автомобіля «АУДІ 100». Після зіткнення автомобіль ВАЗ 2104 по інерції продовжив рух, виїхав за межі проїжджої частини вул. Піхотинська та скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонного блоку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач був травмований. Відповідно до висновку експерта йому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми; закритої черепно-мозкової травми; перелому кісток склепіння та заснування черепа, забій головного мозку, перелому лівої величної кістки, перелому суглобового відростку нижньої щелепи праворуч, забійні рани обличчя; перелому кісток тазу ліворуч, перелому вертлюгової впадини ліворуч; пігментовані ділянки шкіри спини та лівого колінного суглобу, можливо на місці наявних саден; двобічного парезу відвідного нерву, периферичного неврозу лицевого нерву ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Вироком Центрально-Міського районного суду міста [PERSON] від 21 травня 2014 року [PERSON] (відповідач 1) був визнаний винним та йому призначено покарання за ст.286 ч. 2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] від відбуття покарання був звільнений. На лікування позивача було витрачено 15849 гривень 35 копійок, які позивач просить стягнути з ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», в якій була застрахована відповідальність [PERSON] Крім того, вважає, що діями відповідача [PERSON] йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 100000 гривень та просить стягнути з [PERSON] [PERSON] позов визнав частково, вважає, що заявлений розмір моральної шкоди не відповідає ступені страждань потерпілого та просить стягнути з нього 10000 гривень. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» позов визнало частково, пояснивши, що квитанціями підтверджуються розходи позивача на лікування в сумі 15422 гривні 85 копійок, і в цей частині Товариство позов визнає. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31 жовтня 2013 року приблизно о 15 годин 30 хвилин водій [PERSON] (відповідач-1) керував автомобілем "АУДІ 100" транзитний реєстраційний номер 04ВН32-56 і рухався по вул. Пехотинська зі сторони вул. Мерецького в напрямку вул. Всебратське-2 в місті [PERSON]. В цей же час у попутному напрямку позаду рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (позивач), який почав виконувати обгін автомобіля «АУДІ-100», для чого виїхав на зустрічну полосу руху. Відповідач-1, не переконавшись, що це буде безпечним, не надавши можливість позивачеві закінчити маневр обгону, змінив напрямок руху автомобіля та почав поворот наліво в напрямку вул. Уланбаторської, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 (б,д) і 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок невиконання яких допустив зіткнення керованим ним автомобілем «АУДІ 100» з автомобілем ВАЗ 2104 під керуванням позивача, який виконував обгін автомобіля «АУДІ 100». Після зіткнення автомобіль ВАЗ 2104 по інерції продовжив рух, виїхав за межі проїжджої частини вул. Піхотинська та скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонного блоку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач був травмований. Відповідно до висновку експерта йому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми; закритої черепно-мозкової травми; перелому кісток склепіння та заснування черепа, забій головного мозку, перелому лівої величної кістки, перелому суглобового відростку нижньої щелепи праворуч, забійні рани обличчя; перелому кісток тазу ліворуч, перелому вертлюгової впадини ліворуч; пігментовані ділянки шкіри спини та лівого колінного суглобу, можливо на місці наявних саден; двобічного парезу відвідного нерву, периферичного неврозу лицевого нерву ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Вироком Центрально-Міського районного суду міста [PERSON] від 21 травня 2014 року [PERSON] (відповідач 1) був визнаний винним та йому призначено покарання за ст.286 ч. 2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] від відбуття покарання був звільнений. На лікування позивача було витрачено 15422 гривні 85 копійок, які позивач просить стягнути з ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», в якій була застрахована відповідальність [PERSON]. Вказані обставини визнаються сторонами та підтверджуються вироком Центрально-Міського районного суду міста [PERSON] від 21 травня 2014 року, який оскаржений сторонами не був та набрав законної сили. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Витрати позивача по справі підтверджені документально на суму 15422 гривні 85 копійок і тому підлягають відшкодування за рахунок страхової компанії в цьому розмірі. Суд вважає, що внаслідок винних дій відповідача позивач зазнав моральних страждань, які виразилися в болю, тривалому лікуванні, небезпеці для життя потерпілого, необхідності докладати додаткових зусиль по організації свого життя. В той же час суд вважає, що заявлена сума відшкодування моральної шкоди 100000 гривень надмірна, не відповідає ступеню та характеру страждань позивача, тому позов в цієї частині підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial