Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог посилається на те, що 03.02.2012 між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (позивач) та відповідачем був укладений кредитний договір №BL_KГ100093766, на підставі якого позивач надав відповідачу грошові кошти (кредит), а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі санкції. Сума кредиту - 19500,00 грн., термін повернення кредиту - 03.02.2015, процентна ставка за договором встановлена на рівні 0,01% річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом становить 3% від суми кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язання ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання, щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.08.2015 становить 31934,95 грн. в тому числі: кредит - 5808,73 грн., відсотки - 0,00 грн., комісія за РО - 0,00 грн., штраф/пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 26126,22 грн. Дану заборгованість позивач просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду клопотання яким позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, справу розглядати за відсутності представника. В судовому засіданні, відповідачка позовні вимоги визнала частково в сумі 5808 грн., позовні вимоги щодо стягнення штрафу/пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 26126,22 грн. не визнала посилаючись на те, що відповідачка на даний час непрацююча, здійснює догляд за дітьми утримуючи дитячий будинок сімейного типу в якому знаходиться п'ятеро неповнолітніх дітей, а тому просить суд знизити розмір штрафу застосувавши положення ст. 551 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази надані по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного: Відповідно до договору банківського обслуговування №BL_KГ100093766 від 03 лютого 2012 року укладеного між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та позичальником: [PERSON] банк надав позичальникові грошові кошти в сумі 19500,00 грн. у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, строком до 03 лютого 2015 року, процентна ставка - 0,01%, комісія за управління кредитом - 3,00 % від суми кредиту, страховий платіж - 3,3% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.2 даного договору, у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3. Загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання зобов'язань за Договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника сплатити банку штраф у розмірі - 25,00% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.3 вищевказаного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання в розмірі 0,50%. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.08.2015 заборгованість відповідача перед позивачем становить 31934,95 грн., в тому числі: кредит - 5808,73 грн., відсотки - 0,00 грн., комісія за РО - 0,00 грн., штраф/пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 26126,22 грн. З пояснень наданих відповідачем в судовому засіданні, вбачається що майновий стан відповідача недостатній щоб забезпечити сплату штрафу/пені в сумі 26126,22 грн., оскільки відповідачка утримує дитячий будинок сімейного типу в якому проживає п'ятеро неповнолітніх дітей позбавлених батьківського піклування, що підтверджено наступними доказами: угодою про організацію дитячого будинку сімейного типу від 23.06.2014; розпорядженням Тальнівської райдержадміністрації від 23.06.2014 №150. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем). Зі ст. ст. 546, 549 ЦК України вбачається що, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Договором можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язань. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що, розмір неустойки нарахований відповідачем за прострочення платежу відповідачем становить 26126,22 грн. і є значно більший від розміру боргового зобов'язання сума якого становить 5808,73 грн., тому суд з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, вважає за доцільне застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, оскільки її розмір значно перевищує розмір збитків. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем отриманого кредиту, приймаючи до уваги заяву відповідача про визнання позовних вимог в частині суми заборгованого платежу розміром 5808,00 грн., суд вважає що позов необхідно задовольнити частково стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором яка складається з: 5808,73 грн. - сума кредиту та 5808,73 грн. - сума штрафу/пеня за несвоєчасне повернення кредиту зменшена відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, разом сума боргу, яка підлягає стягненню становить 11617,46 (5808,73 грн. + 5808,73грн.) грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 546, 549, 551, 1048, 1049, 1050, 1191 ЦК України,

Outcome: partial