Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що 21.10.2012 року близько 17.30 год. по вул. Чапаєва в с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області відповідач керуючи автомобілем [NUMBER], перевищив дозволену швидкість руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху та наїзд на її корову, що призвело до її загибелі. Після ДТП корову було дорізано, а м'ясо забрав відповідач. Після реалізації мяса відповідач повернув їй 5000 грн., але корова на той час коштувала 10000 грн., з чим погоджувався відповідач і надав розписку. На час звернення до суду збитки в сумі 5000 грн. відповідачем не відшкодовано. Крім того їй заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що її чоловік є інвалідом ІІІ групи, не працює, реалізоване молоко від корови для їх сімї було основним матеріальним доходом, так як вона отримує мінімальну заробітну плату. На сьогоднішній день ціна корови зросла і за 10000 грн. вона вже її не придбає. В даний час їй необхідно додати значних зусиль, щоб налагодити свій звичайний ритм життя, так як вони все життя тримали корову, а зараз позбавлені цієї можливості, заподіяну моральну шкоду вона оцінює в сумі 5000 грн. Також вона понесла витрати за надання правової допомоги в сумі 1000 грн. та судові витрати. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просила слухати справу у її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Представник позивачки в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив проводити слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~ Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як установлено 21.11.2012 року на підставі постанови Новоархангельського районного суду Кіровоградської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Дана постанова не була оскаржена відповідачем та набрала законної сили. Зокрема в описовій частині зазначено, що 21.10.2012 року близько 17.30 год. по вул. Чапаєва в с. Торговиця Новоархангельського району відповідач керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак [NUMBER], перевищив дозволену швидкість руху та допустив наїзд на смугу зустрічного руху та наїхав на корову, в результаті чого було пошкоджено транспортний засіб та тварина загинула, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідач в судовому засідання свою вину у скоєному визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до розписки, що мається в матеріалах справи відповідач зобовязувався повернути чоловіку позивачки борг в сумі 5000 грн. в строк до 31.12.2012 року, розписка датована 07.12.2012 р. Тобто відповідач фактично визнав перед сімєю відповідачки, чоловіком з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, борг за загиблу корову. З довідки виданої директором ринку Новоархангельського РСТ, вбачається, що вартість корови (жива вага) станом на 21.10.2012 року становила 10000 грн. Виходячи з приписів частин 1 та 2 ст. 1187 ЦК відповідно до яких джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідач повинен відшкодувати шкоду в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень\~статті 1167 ЦК України\~компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов'язку відшкодувати моральну шкоду. При вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди, слід мати на увазі, що винна у заподіянні цієї шкоди особа може бути звільнена від обов'язку відшкодування тільки за умови, якщо вона доведе відсутність своєї вини (умислу або необережності). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чом у полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено. А тому суд враховуючи психологічні переживання позивачки з приводу втрати тварини та одного із видів заробітку від реалізації молока оцінює заподіяну моральну шкоду в сумі 3000 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір. Крім того відповідно до ст. 84 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 1000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial