Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначив, що [INFO] року помер його батько, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] [INFO] року та посвідченого Маловільшанською сільською радою за реєстром № 38, земельна ділянка заповідана в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Однак, в силу юридичної необізнаності заповідач та секретар виконкому Маловільшанської сільської ради, яка готувала проект заповіту помилково зазначили у заповіті „земельна частка (пай)" замість виразу „земельна ділянка", хоча на момент його складання земельний пай був виділений в натурі на місцевості та видано державний акт на право приватної власності на землю. Враховуючи викладене, просить суд здійснити тлумачення заповіту, складеного [PERSON] [INFO] року у с. Мала Вільшанка, Обухівського району, Київської області і зареєстрованого в реєстрі за № 38, встановивши дійсну його волю щодо заповідання земельної ділянки площею 2,6419 га, що знаходиться на території Маловільшанської сільської ради Обухівського району, Київської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо позовних вимог. Представник третьої особи Обухівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.1256 ЦК України, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно ж положень ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року секретарем виконавчого комітету Маловільшанської сільської ради Обухівського району, Київської області був посвідчений заповіт, яким [PERSON] заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, а належне спадкодавцеві право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом серії КВ № 0113737 виданого Обухівської райдержадміністрацією 07.05.1997 року, заповідав в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] площею 2,6419 га, який знаходиться на території Маловільшанської сільської ради, Обухівського району Київської області. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 14. В судовому засіданні, [PERSON] зазначив, що в заповіті була допущена помилка особою, яка його складала, і замість виразу „земельна ділянка" останньою було зазначено вираз „земельна частка (пай)", що стало перешкодою для видачі йому нотаріусом свідоцтва про спадщину за заповітом на земельну ділянку в рівних частинах площею 2,6419 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області. Право власності спадкодавця [PERSON] на зазначену земельну ділянку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серія КВ № 094883, виданого йому 02 серпня 2004 року Маловільшанською сільською радою на підставі рішення Обухівської райдержадміністрації від 20 травня 2004 року № 308. Даний державний акт на право приватної власності на землю зазначений в заповіті як документ, що підтверджує право власності. Вказаний заповіт ніким не оспорюється. А тому, суд приходить до висновку про те, що на користь позивача та відповідача була заповідана померлим [INFO] року [PERSON] саме земельна ділянка площею 2,6419 га, що знаходиться на території Маловільшанської сільської ради і вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги про тлумачення заповіту [PERSON] від [INFO] року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 38, яке здійснити наступним чином: до складу спадкового майна [PERSON] відноситься земельна ділянка площею 2,6419 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловільшанської сільської ради. Таким чином позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved