Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Крути Ніжинського району, вул.Остерська, 46,в порядку спадкування за заповітом після рідної сестри [PERSON], яка померла 19 грудня 2008 року. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач є спадкоємцем до спадщини [PERSON] за її заповітом від 02 грудня 2003 року, прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу, у зв"язку з віднесенням спірного будинку до категорії робітничого двору та відсутності правовстановлюючих документів на нього позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити прийняту спадщину. Відповідно до заяви від 14 вересня 2017 року представник позивача [PERSON] підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 21 серпня 2017 року Крутівський сільській голова [PERSON] просить розглянути справу за відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Згідно довідки відповідача від 17 березня 2017 року станом на 15 квітня 1991 року у буд.46 по вул.Остерська (до перейменування-Радянська), який мав статус робітничого двору, проживала [PERSON]. Відповідно до довідки КП Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації від 11 квітня 2017 року право власності на даний будинок станом на 31 грудня 2012 року не зареєстроване, відомості про самочинне будівництво у даній довідці не зазначені Технічний паспорт від 27 березня 2017 року засвідчує прийняття даного будинку до експлуатації. Відповідно до вимог ст.ст.123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.17 Закону України Про власність від 07 лютого 1991 року N 697-XII майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Дані положення поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону з 15 квітня 1991 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Із врахуванням викладеного [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратила права на даний будинок. [PERSON] померла 19 грудня 2008 року в с.Крути Ніжинського району, позивач [PERSON] є спадкоємцем за її заповітом від 02 грудня 2003 року, прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про її прийняття, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON]. Згідно довідки відповідача від 17 березня 2017 року [PERSON] станом на час своєї смерті зареєстрована і проживала одна в [INFO] (до перейменування Радянська), 46. Докази про інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON], скасування чи визнання недійсним даного заповіту, станом на час розгляду справи відсутні. Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 28 квітня 2017 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний будинок у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За таких обставин спадкодавець [PERSON] не втратила права на вищезазначений будинок, який входить до складу її спадщини, цивільна правоздатність останньої, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент її смерті, відсутність правовстановлюючих документів на будинок перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за заповітом, оформити прийняту спадщину після [PERSON], що є підставою для задоволення позову із врахуванням заявлених вимог. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved