Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області, Виконавчого комітету [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області, [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішень [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області від 22.09.2016 року та від 22.10.2015 року. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що він протягом останніх 15 років користується земельною ділянкою орієнтовною площею 0,1300 та за адресою м. Дубляни, вул. Шухевича, яка знаходиться навпроти його індивідуального житлового будинку та платить податок за користування землею площею 0,1300 га, що підтверджується постановою Жовківського районного суду Львівської області від 03.07.2015 року, актом-згодою сусідів від 20.06.2015 року, довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку осіб та землекористування за № 982 від 14.07.2015 року та квитанціями про плату земельного податку. Стверджує, що згідно рішення [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області від 07.05.2015 року за № 37 йому надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1300 га за адресою м. Дубляни, вул. Шухевича. Як наслідок [PERSON] звернувся у землевпорядну організацію ТОВ «ОРДО ПЛЮС», якою було проведено обстеження та виконано обміри її меж. На підставі одержаних в ході обстеження даних було складено схему розмежування земельної ділянки із зазначенням меж земельної ділянки по вул. Шухевича, та відображенням ділянок суміжних по відношенню до неї землевласників (землекористувачів). Задля погодження встановлених меж земельної ділянки [PERSON] землевпорядною організацією розроблено акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки у м. Дубляни на вул. Шухевича у пяти примірниках. Згідно даних актів [PERSON] було погоджено існуючі межі земельної ділянки із землевласниками (землекористувачами) по лініях: Г - А - вул. Шухевича, 7 ([PERSON]); Однак, непогодженими залишились межі земельної ділянки [PERSON] по лініях: А - Б - землі загального користування - [PERSON] міська рада; Б - В - із землевласниками (землекористувачами) земельної ділянки по вул. Шухевича, 3 у м. Дубляни у Жовківському районі Львівської області - [PERSON]; В - Г - землі загального користування - [PERSON] міська рада. Окрім того, заявляє, що 15.04.2016 року суміжним землекористувачам направлялось повідомлення про те, що 16 травня 2016 року о 9 год 30 хв. на території земельної ділянки по вулиці Шухевича у місті Дубляни Жовківського району Львівської області в присутності уповноваженого представника [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області буде відбуватися погодження меж земельної ділянки по вул. Шухевича у місті Дубляни, Жовківського району Львівської області із суміжними землекористувачами (землевласниками), згідно схеми розмежування земельної ділянки. 17.05.2016 року направлялось повідомлення аналогічного змісту і повідомлялось, що розгляд даного питання відбудеться 31 травня 2016 року о 9 год 30 хв. Незважаючи на те, що повідомлення про погодження меж [PERSON] із суміжними землекористувачами було отримано суміжними землекористувачами, [PERSON] та [PERSON] міська рада без поважних причин не зявились, що унеможливлює підписання вище вказаного акту. За неодноразовими зверненнями до [PERSON] щодо погодження існуючих меж земельної ділянки по вул. Шухевича у м. Дубляни, стверджує, що останній від їх погодження відмовляється. Як наслідок, представником [PERSON] направлено заяву про розгляд земельного спору щодо меж земельної ділянки до [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області. Проте станом на дату подання заяви у [PERSON] міській раді не було створено комісії по розгляду земельних спорів, про що одразу подано заяву представником [PERSON] Як наслідок, 22.09.2016 року на одинадцятій сесії сьомого демократичного скликання [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області, прийнято рішення про створення комісії з вирішення земельних спорів. Заявляє, що на вище вказаній сесії міської ради також затверджено схему розподілу земельних ділянок в урочищі «торфи», яка суперечить рішенню [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області від 07.05.2015 року за №37, яким [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1300 га за адресою м. Дубляни, вул. Шухевича. Суперечність полягає у тому, що за оскаржуваною схемою [PERSON] передбачається передання в порядку приватизації земельну ділянку площею 0,07 га. Відповідно дана схема грубо порушує права позивача так як суперечить рішенню № 37 та не відповідає фактичним розмірам земельної ділянки, якою користується [PERSON] протягом більш ніж 15 років. Дана схема вже була предметом розгляду на сесії [PERSON] міської ради, проте дане питання було зняте з голосування з огляду на відсутність погодження щодо неї голови та членів земельної комісії. Важливим фактором є те, що на момент винесення на розгляд сесії 22.09.2016 року питання погодження схеми розподілу земельних ділянок, така схема попередньо не розглядалась земельною комісією та не була затверджена жодним членом такої комісії. Стверджує, що окрім цього, в листі міського голови [PERSON] міської ради [PERSON] від 18.03.2016 року за вих. № 223 вказано, що гр. [PERSON] було надано земельну ділянку орієнтовною площею 0,13 га, з них 0,07 га - в першому ряді навпроти його будинковолодіння, 0,06 га - в другому ряді. Проте у вище зазначеному рішенні №37 нічого не сказано про поділ земельної ділянки на частини площами 0,07 га та 0,06 га відповідно. Також зазначає, що згідно плану відведення земельної ділянки для передачі у власність гр. [PERSON] за адресою: м. Дубляни, вул. Шухевича зазначені земельні ділянки площами 0,07 га та 0,06 га розташовані через землю загального користування, а саме дорогу, тобто вони є окремими земельними ділянками. Вважає, що надання земельних ділянок площами 0,07 га та 0,06 га одним рішенням [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області було б незаконним, оскільки це є дві різні ділянки, а законом чітко передбачено, що безоплатно у власність земельна ділянка передається лише один раз. Вище вказаний лист від 18.03.2016 року за вих. № 223 ще раз, на його думку, підтверджує незаконність дій як голови так і депутатів [PERSON] міської ради, які завідомо порушують право [PERSON] на приватизацію земельної ділянки у межах наданої йому площі. Дана схема обмежує право подання документів - проекту землеустрою на затвердження до міської ради з огляду на суперечність рішення №37 від 07.05.2015 року та рішення про затвердження семи розподілу земельних ділянок, яке прийняте на одинадцятій сесії сьомого демократичного скликання [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області Вважає, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Отже, на його думку, прийняте рішення сесією [PERSON] міської ради 22.09.2016 року, яким затверджено вище вказану схему, є протиправним та суперечить раніше прийнятому рішенню №37 про дозвіл [PERSON] виготовляти проект землеустрою на землю площею 0,13 га, що є порушенням вище вказаних норм законодавства України. Стверджує, що аналізуючи оскаржуване рішення та затверджену ним схему, вбачається поверхневе дослідження питання розподілу земельних ділянок перед голосуванням, що призвело до прийняття необгрунтованого рішення, яке не відповідає дійсним обставинам справи та порушує принцип рівності перед законом. Окрім цього, згідно затвердженої схеми стало відомо, що відносно [PERSON] прийнято рішення про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,07 га за адресою м.Дубляни, вул. Шухевича. Проте [PERSON] не мав у користуванні земельної ділянки по вул. Шухевича у м.Дублянах площею 0,07 га протягом останніх 10 років, що підтвердив [PERSON] попередній власник незавершеного будівництва по вул. Шухевича, 3 у м. Дублянах, яке придбав [PERSON] [PERSON] декілька років назад, його сусід [PERSON] відступив йому 0,04 га земельної ділянки навпроти будинковолодіння [PERSON] Натомість згідно схеми розподілу, затвердженої 22.09.2016 року [PERSON] надається земельна ділянка, якою позивач користувався більш ніж 10 років та оплачував земельний податок. Відповідно рішення про надання дозвілу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,07 га за адресою м. Дубляни, вул. Шухевича [PERSON] також суперечить попередньо прийнятому рішенні № 37 [PERSON] міської ради та підлягає до скасування з огляду на його неправомірність та порушення ним прав позивача. А тому просить визнати протиправними та скасувати рішення одинадцятої сесії сьомого демократичного скликання [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області від 22.09.2016 року в частині затвердження схеми розподілу земельних ділянок в урочищі «торфи» та рішення пятдесят девятої сесії шостого демократичного скликання [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області №30 від 22.10.2015 року про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ; ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,07 га в урочищі «на торфах» в першому ряді поряд з вул. Шухевича в м.Дубляни Крачковському [PERSON]. В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом вимоги викладені у первісній позовній заяві підтримали в повному обсязі з підстав викладених у ній, письмових поясненнях та дебатах. Просять первісний позов задоволити в повному об»ємі. Щодо зустрічного позову заперечили з підстав викладених у відзиві за зустрічну позовну заяву, просять в такій відмовити. Представники відповідача за зустрічним позовом [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області та представник Виконавчого комітету [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області в судовому засіданні проти первісних позовних вимог позивача заперечили повністю. Зустрічний позов визнали. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову та з приводу мотивів його заявлення заперечили, вважають такий безпідставним. Просять у первісному позові відмовити в повному обсязі. Разом з тим просять повністю задоволити зустрічний позов з підстав наведених у ньому. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд приходить до наступних висновків. 15 грудня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого\~Цивільний процесуальний кодекс України\~викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу XIII\~Перехідних положень ЦПК України\~зміни до цього\~Кодексу\~вводяться в дію з урахуванням таких особливостей : справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією\~ЦПК України. Ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних та фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування вирішуються в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області із заявою про надання йому дозволу на виготовлення проекту замлеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієтовною площею 0, 1300 га за адресою: м. Дубляни, вул. Шухевича. Його заяву рішенням [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області від 07.05.2015 року було задоволено. Однак таке рішення 15.05.2015 року було зупинено розпорядженням голови [PERSON] міської ради № 02-04/23. Дане розпорядження було оскаржено в судовому порядку позивачем [PERSON] та судом було вирішено про визнання незаконними та протиправними дій [PERSON] міського голови [PERSON] та розпорядження № 02-04/23 від 14.05.2015 року було скасовано. У відповідності до ч. 1, 3, 4 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ЗК України, провадиться один раз по кожному виду використання. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено ст. 118 Земельного кодексу України. У відповідності\~до ч.\~6\~ст.\~118\~ Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). \~ \~ \~ \~ Окрім цього судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської у відповідності до вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України. Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України сільська, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. З наведених вище правових норм вбачається, що у компетенцію виконавчого комітету [PERSON] міської ради жодним чином не входить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, ці питання є компетенцією виключно міської ради, а тому суд не вбачає підстав, яким чином виконавчим комітетом [PERSON] міської ради порушувалось право позивача. З матеріалів справи, а саме копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 25.01.2017 року, вбачається, що під час розгляду справи вивчались ряд документів наданих позивачем [PERSON], зокрема листи [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області від 24.01.2017 року № 65, 68 відповідно до яких рішення сесій [PERSON] міської ради та рішення виконкому [PERSON] міської ради про надання в тимчасове користування земельних ділянок в урощичі «Торфи» навпроти будинковолодінь по вулицях Шухевича-Турчака в м. Дубляни за період з 1995 року-2002 роки в міській раді відсутні. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що наведеними фактами спростовуються доводи позивача про те, що він вже протягом останніх 15 років належним чином користується земельною ділянкою орієнтовною площею 0, 1300 га та за адресою м. Дубляни, вул. Шухевича, яка знаходиться навпроти його індивідуального житлового будинку, тобто і відбувалося користування даною земельною ділянкою, то таке було самовільним, не погодженим із [PERSON] міською радою. Разом з тим суд приймає до уваги і те, що під час розгляду справи № 444/1420/17 згадані листи [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області від 24.01.2017 року № 65, 68 ним до позовної заяви не додаються. Ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин. З копії рішення [PERSON] міської ради № 30 від 22.10.2015 року, вбачається, що розглянувши заяву та додані документи [PERSON] вирішено йому надати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,07 га в урочищі «на торфах» в першому ряді, поряд з вул. Шухевича в м. Дубляни. Слід зазначити, що вирішення даного питання є саме в компетенції міської ради. Відповідно до частини 8 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗКУ. Ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно- правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗКУ, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідного органу із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. Необхідно зазначити, що на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою діє принцип мовчазної згоди, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, тобто не надано дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки без такого дозволу. Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, в постанові від 10 грудня 2013 року по справі № 21-358а13. Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. г ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. \~ \~ \~ \~Однак судом встановлено, що позивач не є ні власником, ні належним користувачем земельної ділянки. Разом з тим судом встановлено, що жодних правовстановлюючих документів на право власності чи право користування на спірну земельну ділянку у позивача немає. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що позивачем в позовній заяві тільки стверджується, що він користується земельною ділянкою навпроти свого індивідуального житлового будинку, однак жодним чином не згадується про те, що таке користування ним узаконене, факт узаконення, а саме надання земельної ділянки в порядку передбаченому Земельним кодексом України на час її надання чи державної реєстрації права власності чи користування не знайшов свого підтвердження і в судових засіданнях. Разом з тим суд вважає за необхідним також вказати, що як чинне земельне законодавство України так і судова практика не містять поняття - фактичне користування землею. Таким чином суд приходить до висновку, що саме [PERSON] міська рада Жовківського району як власник земель є їх розпорядником, а оскаржувані позивачем рішення прийняті [PERSON] міською радою в межах компетенції та в межах вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки відповідно до закону питання регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Відповідно до правил ст.\~89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.\~264\~ч.\~1\~ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А від так, суд вважає, що позивачем за первісним позовом не представлено суду належні та допустимі докази щодо не правомірності рішень [PERSON] міської ради Жовківського району. З наведених обставин суд вважає, що у задоволенні первісних позовних вимог [PERSON] слід відмовити за недоведеністю. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні первісних позовних вимог [PERSON]. Що стосується позовних вимог відповідача за перевісним позовом позивача за зустрічним позовом [PERSON], то судом встановлено наступне. Позивач за\~зустрічним позовом\~[PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовоною заявою, в якій просить скасувати рішення [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області від 07.05.2015 року "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОПГ орієнтовною площею 0,13 га за адресою: м. Дубляни, вул. Шухевича, [PERSON]." Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що проживає в [INFO]. Даний житловий будинок купив і попередній власник повідомив, що через дорогу навпроти земельних ділянок м.Дубляни, вул.Шухевича, є городи які поділено кожному власнику присадиби по ширині його земельної ділянки і якщо бажає то теж би міг користуватися такою земельною ділянкою. Зазначає, що добудовував житловий будинок і згодом почав використовувати частину земельної ділянки, що навпроти присадибної ділянки м.Дубляни, вул.Шухевича,3, площею приблизно 300кв.м., якою користується і зараз. Крім цього зазначає, що коли в 2015 році почув, що [PERSON] міська рада буде надавати ці земельні ділянки громадянам, що живуть навпроти 23.04.2015року звернувся з відповідною заявою до голови [PERSON] міської ради з проханням надати цю земельну ділянка навпроти будинку. Проте згодом стало відомо, що 07.05.2015року [PERSON] міська рада приймає рішення №37 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОПГ орієнтовною площею, 0.1300га за адресом: м.Дубляни, вул.Шухевича, [PERSON]». Вказує, що голова [PERSON] міської ради пояснив. що рішення від 07.05.2015року [PERSON] міської ради №7 стосується орієнтовної площі і вона буде уточнена після виготовлення схеми розподілу даних земельних ділянок, так як на час прийняття такого рішення ніхто не обмірював цих земельних ділянок, а площу взяли із заяви [PERSON], а позивачу за зустрічним позовом письмово відповіли, що [PERSON] міська рада Жовківського району Львівської області повідомляє, що його заяву Вх.К.8-3/317. «про земельну ділянку за адресом м.Дубляни, вул.Шухевича, навпроти буд.№3» розглянула постійна депутатська комісія [PERSON] міської ради з питань землекористування та екології, та постановила, що у зв'язку із наявним земельним спором між Вами та сусідом, розглянути повторно вищевказане питання на депутатській комісії. Про день та час засідання комісії мені буде додатково повідомлено. Крім цього вказує, що 13.10.2015року повторно написав заяву в якій просив пояснити чи була розглянута подана заява від 23.04.2015року і яке рішення було прийняте і чому не запросили на розгляд даного питання. На цю заяву 22.10.2015року [PERSON] міською радою було прийнято рішення №30 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСГ орієнтовною площею 0.07га в урочищі «на торфах» в першому ряді поряд з вул.Шухевича, вул. м.Дубляни, [PERSON]». Крім цього вказує, що [PERSON] вважає, що дане рішення порушує його право в частині площі, так як вважає, що він право користуватися земельною ділянкою навпроти своєї присадиби і навпроти його присадиби. Стверджує, що надання гр. [PERSON] орієнтовну площу 0.1300 га за рахунок земельної ділянки навпроти його присадиби звужує саме його права і надає неоправдану перевагу [PERSON], та вважає, що дана земля повинна бути розподілена між ними в рівних частинах. Судом встановлено,\~та вбачається\~з матеріалів\~справи,\~що позивач за\~зустрічним позовом\~[PERSON] проживає в [INFO]. Даний житловий будинок купив і попередній власник повідомив його, що через дорогу навпроти земельних ділянок м.Дубляни, вул.Шухевича, є городи які поділено кожному власнику присадиби по ширині його земельної ділянки і якщо бажає то теж би міг користуватися такою земельною ділянкою. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] добудовував житловий будинок і згодом почав використовувати частину земельної ділянки, що навпроти присадибної ділянки м.Дубляни, вул.Шухевича,3, площею приблизно 300 кв.м., якою користується і зараз. Однак,\~відповідно до\~ст.\~12\~Земельного кодексу\~України,\~до повноважень\~сільських,\~селищних,\~міських рад\~у галузі\~земельних відносин\~на території\~сіл,\~селищ,\~міст належить: а)\~розпорядження землями\~територіальних громад; б)\~передача земельних\~ділянок комунальної\~власності у\~власність громадян\~та юридичних\~осіб відповідно\~до цього\~Кодексу; в)\~надання земельних\~ділянок у\~користування із\~земель комунальної\~власності відповідно\~до цього\~Кодексу; г)\~вилучення земельних\~ділянок із\~земель комунальної\~власності відповідно\~до цього\~Кодексу; ґ)\~викуп земельних\~ділянок для\~суспільних потреб\~відповідних територіальних\~громад сіл,\~селищ,\~міст; д)\~організація землеустрою; е)\~координація діяльності\~місцевих органів\~земельних ресурсів; є)\~здійснення контролю\~за використанням\~та охороною\~земель комунальної\~власності,\~додержанням земельного\~та екологічного\~законодавства; ж)\~обмеження,\~тимчасова заборона\~(зупинення)\~використання земель\~громадянами і\~юридичними особами\~у разі\~порушення ними\~вимог земельного\~законодавства; з)\~підготовка висновків\~щодо вилучення\~(викупу)\~та надання\~земельних ділянок\~відповідно до\~цього Кодексу; и)\~встановлення та\~зміна меж\~районів у\~містах з\~районним поділом; і)\~інформування населення\~щодо вилучення\~(викупу),\~надання земельних\~ділянок; ї)\~внесення пропозицій\~до районної\~ради щодо\~встановлення і\~зміни меж\~сіл,\~селищ,\~міст; й)\~вирішення земельних\~спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Таким чином суд приходить до висновку, що саме [PERSON] міська рада Жовківського району як власник земель є їх розпорядником, а оскаржувані позивачем рішення прийняті [PERSON] міською радою в межах компетенції та в межах вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки відповідно до закону питання регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Згідно статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно частин 6-11 статті 118 Земельного кодексу України громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної ради. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ст. 24 цього Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Суд приходить до висновку, що погоджуючи раніше визначені межі по поданій заяві [PERSON] земельної ділянки посадові особи [PERSON] міської ради повинні були б врахувати, що спірна ділянка знаходиться поряд із будинколодінням [PERSON], а відтак останній має право на приватизацію даної ділянки. Однак цього зроблено не було та всупереч вимогам ЗК України та З.У «Про місцеве самоврядування» [PERSON] міська рада Жовківського району прийняла оскаржуване рішення. А відтак, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що [PERSON] міська рада приймаючи рішення від 07.05.2015 року "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОПГ орієнтовною площею 0,13 га за адерсом м. Дубляни, вул. Шухевича, [PERSON]", діяла не на підставі, всупереч наданих їй повноважень, та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються,\~зокрема у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача за зустрічним позовом слід стягнути в користь позивача за зустрічним позовом судовий збір, який той сплатив при подачі зустрічного позову до суду.

Outcome: approved