Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позові просить суд стягнути на його користь з [PERSON] суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 8212,68 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог стверджує, що 13.04.2012 р. в на автодорозі Знамянка-Лугансь-Ізварино сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля ГАЗ 24, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під його же керуванням та забезпеченого транспортного засобу МАЗ 4370, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ГАЗ 24, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вина відповідача підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2012 року, згідно до якої [PERSON] визнаний винним в порушенні вимог ст. 124 КУпАП На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО» на підставі полісу № АВ/0963593 від 22.10.2011 року. В зв'язку з настанням страхового випадку - шкода внаслідок ДТП - страховою компанією на підставі страхового акту № 4095-24 від 24.10.2012 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8212 грн. 68 коп. (вісім тисяч двісті дванадцять гривень 68 копійок). Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 4095-24 від 24.10.2012 р. Сума збитку підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 06/04/12-С від 23.04.2012 року ТОВ «Крок». Таким чином сума, що підлягає виплаті в порядку регресу, становить 8212,68 грн. Однак добровільно відшкодувати заподіяну матеріалу шкоду відповідач відмовляється. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву про проведення судового засідання за відсутністю представника позивача, підтримала позовні вимоги, викладені в позовній заяви, просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, задовольняє позов повністю. Судом встановлено, що 13.04.2012 р. в на автодорозі Знамянка-Лугансь-Ізварино сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля ГАЗ 24, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під його же керуванням та забезпеченого транспортного засобу МАЗ 4370, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ГАЗ 24, державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2012 р. особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП " Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна ", є водій [PERSON]. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (правонаступником якого виступає Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», надалі - Страховик) і [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0963593 від 22.10.2011 р. (надалі - Поліс), за яким страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: транспортного засобу МАЗ 4370, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 р. (надалі - Закон N 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до звіту № 06/04/12-С від 23.04.2012 року ТОВ «Крок» про оцінку транспортного засобу вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля складає 9855,21 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 8212 грн. 68 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК "ВУСО" у відповідності до статей 25 ЗУ «Про страхування», 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі звернення [PERSON] від 19.04.2012 р., та страхового акту № 4095-24 від 24.10.2012 р. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 13202 від 24.10.2012 р. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.в ч.38.1.1. ст. 38 Закону, страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпунктах 33.1.2 п. 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв'язку з тим, що страхувальник не повідомив страховика про настання страхового випадку до теперішнього часу, після виплати страхового відшкодування на користь [PERSON] у позивача виникло право вимоги до [PERSON], як до страхувальника та як до особи що заподіяла шкоду, про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) в межах виплаченого страхового відшкодування. Як встановлено ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду належних доказів поважності причин письмового неповідомлення страхової компанії про настання страхового випадку. В позовній заяві, позивач прохає суд, стягнути на його користь з відповідача, витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею ї документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved