Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, покликаючись на те, що згідно кредитного договору № 6076558 від 31.01.2008 року укладеного між банком та [PERSON], згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 380 200,00 грн., а [PERSON]зобов'язалась прийняти кредит, використовувати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відкривши відповідачупозичковий рахунок та надавши обумовлені грошові кошти у повному обсязі. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала договірних зобов'язань та станом на 20.03.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 499 557,82 грн.. Просить позов задовольнити, та стягнути суму заборгованості у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, у якій позов, згідно зменшених вимог, підтримав, просить такий задоволити, разом із тим, просить розгляд справи проводити у його відсутності; проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст.169 , 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи із наступного. Судом встановлено, що .01.2008 року, ЗАТ "Перший український міжнародний банк" правонаступником якого є ПАТ "Перший український міжнародний банк"відповідачу [PERSON], згідно кредитного договору № 6076558, надано кредит на загальну суму 380 200,00 грн., яка прийняла на себе зобов'язання використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредитним договором та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.3.2.1 кредитного договору відповідач зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом Як вбачається із п.п. 3.1.2, 3.1.3 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з залишку заборгованості за кредитом на початок кожного розрахункового періоду згідно графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, проявом всього строку кредитування починаючи з дня укладення договору по день повного погашення зобов'язання за кредитом. Проценти за користування кредитом повинні сплачуватись відповідачем в строки передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Пунктом 5.2. Кредитного договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов'язаний сплатити на вимогу Банку пеню у розмірі подвійної ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Відповідач повинен сплатити на користь Позивача пеню за порушення строків виконання своїх зобов'язань з повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом за період з 21.04.2013р. по 20.03.2014р. Пунктом 5.5. Кредитного договору передбачено, що за кожний випадок порушення Позичальником обов'язків, передбачених п.п.5.4. 5.6. цього договору, Позичальник зобов'язаний на користь Банку сплатити штраф у розмірі 1% (Один відсоток) від суми одержаного кредиту. Згідно з п.5.4. Кредитного договору за кожний випадок порушення Відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договору страхування, передбачених п.4.3.1 Кредитного договору, Відповідач зобов'язаний сплатити на вимогу Позивача на його користь штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту Кредитного договору має бути укладений договір страхування. Всупереч положенням п.4.3.1. кредитного договору, відповідач не поновив діє Договору добровільного страхування майна громадян № 023-иг/10ЛВ від 26.02.2010 року та не надав банку оригінал договору з поновленою дією, а також не надав документи, які б підтвердили сплату страхових платежів в повному обсязі. Таким чином, станом на 20.03.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед Банком становить 499 557,82 грн., з яких:основна сума заборгованості за договором кредиту - 339 311,30 грн.; заборгованості за непогашеними відсотками - 52 888,22 грн.; пеня за порушення строків виконання зобов'язань - 49 888,22 грн.; сума штрафів за порушення зобов'язань згідно п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору - 3 802,00 грн.; сума штрафів за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів - 54 318,00 грн.. Згідно з ч. 1. ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved