Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У зазначеному будинку, з його дозволу, зареєстровані відповідачі: донька [PERSON] разом з чоловіком [PERSON], та їх діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто його онуки. На початку листопада 2014 року донька разом з чоловіком та дітьми переїхала з вказаної квартири до своєї матері в смт. Ольгинка Волноваського району Донецької області. На даний час вони у вказаній квартирі не проживають, хоча перешкод в користуванні квартирою ніхто не чинив. У зв'язку з цим позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки їх реєстрація в квартирі перешкоджає йому розпорядится своїм майном. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та повідомила, що інші відповідачі виїхали на постійне місце проживання до Росії, на підтвердження до заяви додала довідки про роботу відповідачів [PERSON], [PERSON],[PERSON] на підприємствах у Росії та про навчання неповнолітньої [PERSON] у школі м.Тольятті. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2002 року позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). З довідки, виданої Новотроїцькою селищною радою Волноваського району Донецької області, встановлено, що позивач та його донька, [PERSON], її чоловік [PERSON], його онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] ( а.с. 8). З акту матеріально-побутового обстеження від 28.07.2016 року вбачається, що відповідачі не проживають у вищевказаній квартирі з 01.11.2014 року (а.с.9). До суду надані довідки, належним чином не завірені, що [PERSON] працює в дитячому садку помічником вихователя в м. Тольятті з 08.04.2015 року, [PERSON] працює в ТОВ «Альтера» в м. Тольятті на посаді вантажника з 01.06.2015 року. [PERSON] працює електромонтером в акціонерному товаристві «Авіастар-СП» в м. Ульянівськ з 07.11.2014 року. [PERSON], 2008 року народження, навчається у муніціпальному бюджетному закладі "Школа №21" міського округу Тольятті у другому- Д класі. Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно з ч.1, 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі з 2014 року не проживають у зазначеній квартирі. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідачів більше одного року в квартирі [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в квартирі вони не мають, а тому позов є обгрунтованим і його слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved