Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 06 серпня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11692 гривень 27 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між ним і банком договір, що підтверджується її підписом у заяві, і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, та відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов та Правил має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків відповідача в рахунок погашення кредитної заборгованості. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 01 липня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 30181 гривня 82 копійки, з яких 10375 гривень 67 копійок - заборгованість за кредитом, 3550 гривень 49 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8715 гривень 42 копійки - заборгованість за пенею та комісією, а також нарахований відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди Умов штраф в сумі 7540 гривень 24 копійки, від сплати яких відповідач ухиляється, у звязку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.52), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.39), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи по наявних у справі доказах. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, яка мається в матеріалах справи (а.с.69), в судове засідання 24 листопада 2016 року не з'явився, причини неявки суду не повідомив, надавши до суду докази часткового погашення заборгованості (а.с.61-62, 65-66). Крім того, відповідачем до суду 04 листопада 2016 року було подано заяву про відкладення розгляду справи для мирного врегулювання спору та надано квитанції, щодо часткового погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 15920 гривень, які прохав долучити до матеріалів справи та врахувати при ухваленні рішення судом (а.с.62). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі ст. 224 ЦПК України у звязку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України та відповідно до ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (а.с.35-36), як позикодавцем та відповідачем [PERSON] як позичальником 03 січня 2007 року був укладений кредитний договір без номеру про надання останньому строкового кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1789 гривень на строк 12 місяців з 03 січня 2007 року по 03 січня 2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,42\~% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами наданих банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.7), а підписання відповідачем тексту Договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. 06 серпня 2012 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" як позикодавцем та відповідачем [PERSON] як позичальником було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.6), відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11692 гривні 27 копійок, строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833% на місяць (10% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31 серпня 2013 року, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві, і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.8-32). Відповідно до умов зазначеного договору позивач передав відповідачу грошові кошти, а останній згідно з п.2.1 Генеральної угоди зобовязався погашати заборгованість з 1 по 25 число кожного місяця в сумі 1028 гривень 67 копійок, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших платежів згідно з Умовами та правилами. Крім цього, у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобовязань більше ніж 32 дні, сплати банку згідно та п.2.2 Генеральної угоди штраф в розмірі 10082 гривні 60 копійок (а.с.6). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст. ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобовязання та порушив умови кредитного договору, в звязку з чим станом на 01 липня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 30181 гривня 82 копійки, з яких 10375 гривень 67 копійок - заборгованість за кредитом, 3550 гривень 49 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8715 гривень 42 копійки - заборгованість за пенею та комісією, а також нарахований відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди Умов штраф в сумі 7540 гривень 24 копійки (а.с.5), а вказане свідчить про те, що у відповідача виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки та комісія, а також пеня та штраф за порушення умов договору. Суд враховує надані відповідачем квитанції про часткову сплату заборгованості на загальну суму 15920 гривень, у звязку з чим сума заборгованості за укладеною Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 06 серпня 2012 року складає 14 261 гривня 82 копійки, яка підлягає стягненню з відповідача, а суд позбавлений можливості самостійно здійснити розрахунок як основної заборгованості, так і заборгованості про процентам, за пенею та штрафам. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у відповідності до ст.ст.\~611,\~615 ЦК України\~є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у зв'язку із частковим задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial