Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Посилаючись на те, що 23.02.2018 о 14:40 в м. Львів, на перехресті вул. Липинського та вул. Вербова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля марки Renault, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , автомобіля марки Seat, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля марки Peugeot, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - ТзОВ " Ілта Львів"), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки Peugeot, реєстраційний номер [NUMBER] , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] ивільно-правова відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Потерпіла особа власник транспортного засобу марки «Peugeot» реєстраційний номер [NUMBER] , звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Розмір регламентної виплати склав 57 173,50 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 993424 від 20.09.2018 року. Таким чином до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації у повному обсязі регламентної виплати - матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «Peugeot» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок порожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.02.2018 року о 14:40 в м. Львів, на перехресті вул, Липинського і вул. Вербова. У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача, шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 57 173,5 грн., а також сплачені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що наданий позивачем висновок № 127 від 16.04.2018, сам по собі не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки із вказаного документу не вбачається, що перелік робіт які потрібно виконати та перелік запчастин є взаємопов`язані з ДТП, яке мало місце 23.02.2018, оскільки в тексті вказаного висновку в 5 абзаці в пункті 1.2 зазначено: 16.03.2018 року методом зовнішнього органолептичного експертного обстеження представленого аварійно пошкодженого автомобіля в зборі по місцю його огляду виявлені пошкодження його складових, які, виходячи з припущень, що до ДТП таких пошкоджень не було, виходячи з усних пояснень під час проведення огляду представника власника КТЗ (колісного транспортного засобу) а також, виходячи з зазначених ним даних про характер та обставини пошкодження автомобіля та зон розташувань його основних пошкоджень-деформацій, приймаються такими, які відносяться до отриманих внаслідок пошкодження. Як виходить із тексту даний висновок ґрунтується на усних поясненнях представника власника автомобіля «Пежо» 301, та припущеннях, що дані пошкодження були завданні в момент ДТП. У Висновку № 127 вказано, що огляд автомобіля проводився 16 березня 2018 року тобто за 21 день від моменту ДТП, яка відбулася 23 лютого 2018 року, з чого можна зробити висновок що данні пошкодження могли бути отримані не внаслідок ДТП, а в наслідок подальшої експлуатації транспортного засобу. Також не наведено жодного доказу, що пошкодження не було отримані до моменту ДТП. Також він не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з`явився у судове засідання, подав відзив на позов, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник позивача подав відповідь на відзив в якому зазначив, що пошкодження вказані у висновку № 127 від 16.04.2018 року експертом Галамай ЯЛ. відповідають пошкодженням, які вказані в довідці № 3018059520782147 про ДТП та в схемі ДТП. Вказаний висновок є належним та достовірним доказом у справі і виконаний на замовлення ТОВ «Ілта Львів». Також, у разі якщо страхова сума не перераховується безпосередньо потерпілому, а спрямовується на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкту чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2018 по справі № 607/6630/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме: він 23.02.2018 року о 14 год. 40 хв. керуючи транспортним засобом марки Renault Scenic номерний знак [NUMBER] в м. Львів на перехресті вулиць Липського та Вербова не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки Seat, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , який внаслідок інерційного руху здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Peugeot 301 номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, своїми діями він порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки Renault Scenic номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована і відсутня інформація щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро України. ТзОВ «Ілта Львів» було власником транспортного засобу марки Peugeot 301 номерний знак [NUMBER] , що підтверджується дилерським договором №2015/21P від 01 січня 2015, та актом прийняття - передачі транспортного засобу та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (йог філією) та уповноваженим дилером від 02.10.2017. ТзОВ «Ілта Львів» звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України ПАТ СК «Євроінс Україна» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку від 28 лютого 2018 року та із заявою на виплату страхового відшкодування від 05 червня 2018 року. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між винними діями відповідача під час керування транспортним засобом марки Renault Scenic номерний знак [NUMBER] та отриманням транспортним засобом марки Peugeot 301 номерний знак [NUMBER] , механічних пошкоджень наявний причинний зв`язок. Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї саттті). Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу марки Peugeot 301 номерний знак [NUMBER] , на замовлення ТзОВ «Ілта Львів» був проведений огляд транспортного засобу та складений висновок №127 експертного авто товарознавчого дослідження від 16.04.2018, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Пежо 301 без номерний, від виявлених на момент огляду 16.03.2018 його пошкоджень внаслідок ДТП, з врахуванням ПДВ, становить 57 173,50 грн. Посилання відповідача, що вищевказаний висновок експерта є не належним та допустимим доказом, оскільки в даному випадку має бути звіт про оцінку вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу, суд не приймає до уваги, оскільки висновок експерта, зроблений судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію та спеціалізацію, відповідно до Закону України «Про судову експертизу», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, і є належним доказом відповідно до статті 76, 77 ЦПК України. Також суд не вбачає підстав для проведення рецензування висновку експерта відповідно до статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оскільки вказаний закон передбачає проведення рецензування звіту про оцінку майна, а не висновку експерта. Посилання відповідача, що перелік ремонтних робіт та пошкоджень автомобіля могли бути отриманні не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а внаслідок подальшої експлуатації, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не подано доказів, які б вказували на отримання автомобілем пошкоджень не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За заявою потерпілої особи, та виконуючи вимоги закону, позивач на підставі наказу №8850 від 19.09.2018, виплатив ТзОВ «Ілта Львів» суму страхового відшкодування у розмірі 57 173,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 993424 від 20.09.2018. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Судом встановлено, що саме з вини відповідача, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю марки Peugeot 301 номерний знак [NUMBER] , заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 57 173,50 грн., яку позивач відшкодував. Заперечення відповідача щодо виплати страхового відшкодування з урахування податку на додатну вартість, суд не приймає до уваги, оскільки виплата страхового відшкодування було здійснено ТзОВ «Ілта Львів», яке має статус платника податку та здійснює технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення в порядку регресу з відповідача в користь позивача сплачене страхове відшкодування у розмірі 57 173,50 грн. Щодо розстрочки виконання рішення суду суд зазначає наступне. Відповідно до статті 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Оцінивши наведені представником відповідача доводи, які ускладнюють виконання рішення суду, а саме: важке матеріальне становище відповідача, відсутність постійного заробітку, те що він здійснює догляд за непрацездатною [PERSON] , яка є інвалідом з дитинства 1 групи, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення суду. Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., згідно платіжного доручення № 9799295 від 14 серпня 2020 року, виданого АТ «Укрексімбанк». На підставі наведеного,

Outcome: approved