Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу та пені за несвоєчасне внесення орендної плати та розірвання договору оренди землі з додатковою угодою. На підставу своїх вимог посилається на те, що він є власником земельної ділянки, площею 2,998 га., кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована в адмінмежах Павлівської сільської ради Тальнівського району. 13.10.2011 р. [PERSON] уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки строком на 5 років. 29.08.2013 року між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корсунське" було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 13.10.2011 року, згідно якої строк дії договору оренди змінено на 49 років. Згідно п. 9 договору оренди від 13.10.2011 р. відповідач повинен виплачувати [PERSON] орендну плату з урахуванням відсотків та коефіцієнтів індексації в розмірах, які складуться на момент розрахунку відповідно до чинного земельного законодавства. Згідно уточнюючих позовних вимог, сума заборгованості, включаючи пеню складає 34924 грн. 78 коп. Позивач звертався до адміністрації підприємства з вимогою сплатити йому орендну плату, однак відповідач не задовольнив його вимог, а тому він змушений звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю та просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що позивач в якості оплати за договірними зобов`язаннями отримав від [PERSON] гроші в сумі 45\~000 грн., про що він написав розписку. За період з 2011 року по 2017 рік [PERSON] мав отримати за договором оренди кошти в сумі 18787 грн. 40 коп. Різниця між отриманою грошовою сумою за розпискою та здійсненим позивачем розрахунком складає 26217 грн. 03 коп., які мають братися до уваги при нарахуванні позивачу на майбутніх орендних платежах взаємозаліком. Також відповідач вважає безпідставною вимогу щодо про сплати пені, оскільки пеня підлягала стягненню б лише в межах 1 року до дня пред`явлення позову. Також відповідач вважає безпідставними вимоги про дострокове розірвання договору оренди, оскільки будь-яких порушень умов договору оренди та ЗУ «Про оренду землі» ним не вчинено. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та вивчивши докази, надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного : \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні, 13.10.2011 року між [PERSON] та ТОВ «Корсунське» було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого [PERSON] надав ТОВ «Корсунське» у строкове платне користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, розміром 3,00 га., яка знаходиться в адмінмежах Корсунської сільської ради строком на 5 років. Згідно п. 9 договору оренди від 13.10.2011 р. відповідач повинен виплачувати [PERSON] орендну плату з урахуванням відсотків та коефіцієнтів індексації в розмірах, які складуться на момент розрахунку відповідно до чинного земельного законодавства П. 10, 11 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації, орендна плата вноситься в строки 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року. 29.08.2013 року між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корсунське" було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 13.10.2011 року, згідно якої строк дії договору оренди змінено на 49 років. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості з уточненими позовними вимогами заборгованість по орендній платі становить 34924 грн. 78 коп., яка складається: 16937 грн. 11 коп. заборгованість по виплаті орендної плати, 17987 грн. 67 коп. пеня за несвоєчасне внесення орендної плати. Одним із основних обов`язків орендаря відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» є своєчасне внесення орендної плати. Цьому положенню кореспондуються і умови п.11 договорів щодо внесення орендної плати не пізніше 31 грудня поточного року. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України \~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1, ч.2 ст. 612 ЦК України \~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач протягом 2011-2016 р. не виплачував позивачу орендну плату згідно умов договору, чим прострочив виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки, а тому суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають і вимоги по про стягнення орендної плати та пені і вимоги по достроковому розірванню договору оренди. Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік (скорочена) до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про порушення свого права або про особу, як його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч.7 ст. 261 ЦК України винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 786 ЦК України та Рішення Конституційного суду України №14-рп/2012 від 03.07.2012 р. перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем. На даний момент земельна ділянка перебуває в користуванні відповідача й повернута відповідачем не була, як наслідок порушення строків позовної давності щодо стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати згідно умов діючого договору оренди землі позивачем не було. Що стосується твердження відповідача про те, що ТОВ «Корсунське» сплатило орендну плату позивачу в сумі 45\~000 грн., то ці твердження спростовуються рішеннями Тальнівського районного суду від 15.11.2016 р. по цивільній справі №704/986/16ц та від 30.10.2017 р. по справі №704/1560/16ц, а також рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 26.12.2017 р. по справі №22-ц/793/2189/17. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі ст.203,207,208,215,627,651,653, 792 ЦК України, Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved