Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач ПАТ "Державний ощадний Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32874,89грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 22 жовтня 2009, року між відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України", яким змінено назву на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», та фізичною особою [PERSON] був укладений договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою № 1642/1. Відповідно до п. 7.1. договору Банк за заявою Відповідача відкрив останньому кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15 000 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії БПК. В період з жовтня 2009 року по квітень 2013 року клієнтом був використаний наданий кредитний ліміт в розмірі 15 000,00 грн. Погашення належним чином боржником не проводилося у зв'язку з чим, станом на 1 квітня 2015 року заборгованість [PERSON] становить 32 874,89 грн. з яких: 14 718,08 грн. - заборгованість основного боргу по кредиту; 11 398,48 грн. - простроченої заборгованості за процентами; 6 758,33 грн. - пеня. Враховуючи вищевикладене, те що Відповідач у добровільному порядку не виконав умов договору та вимог Банку, зважаючи на те, що публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України'" володіє статусом державного банку, у статутному фонді якого, відповідно до Розпорядження Президента України від 20.05.1999р. №106\\99-р. та постанови КМ України від 21.05.1999р. №876, 100% акцій належить Державі, та здійснює розміщення при кредитуванні коштів, залучених від громадян по вкладах, повернення яких гарантується державою, відповідне неповернення боржником коштів спричинить матеріальні збитки і Банку і державі,позивач просив стягнути кредитну заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився з наданої заяви вбачається,що позовні вимоги підтримує та наполягала на їх задоволенні,проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем своєї реєстрації, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає справу у порядку заочного провадження у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 22.10.2009року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1642/1, за яким позивач відкрив останньому кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15 000 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії БПК. Відповідно до п. 2.8 договору БПК видається строком на 1 рік та повертається в банк після закінчення строку дії. При перевипуску кредитна лінія відновлюється. Відповідно до п. 7.2. договору за користування кредитом клієнт зобов'язаний був сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначеному в договорі та додатку №1. Відповідно до п. 7.6. договору погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами здійснюється шляхом списання коштів з картрахунку клієнта. У разі недостатності (відсутності) коштів на картрахунку клієнт зобов'язаний внести кошти безготівковим шляхом або готівкою до каси Банку. Відповідно до п. 7.3 погашення нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється банком щомісячно 25 числа шляхом безготівкового списання коштів з карткового рахунку клієнта. В період з жовтня 2009 року по квітень 2013 року клієнтом був використаний наданий кредитний ліміт в розмірі 15 000,00 грн. Погашення належним чином боржником не проводилося у зв'язку з чим, станом на 1 квітня 2015 року заборгованість [PERSON] становить 32 874,89 грн. з яких: 14 718,08 грн. - заборгованість основного боргу по кредиту; 11 398,48 грн. - простроченої заборгованості за процентами; 6 758,33 грн. - пеня. Позивач свої зобов`язання в частині надання відповідачу кредитних коштів виконав повністю. Отримавши кредитні кошти, відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 1048 ЦК України встановлює, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Виходячи з викладеного та на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 32874,89грн. а також судові витрати.

Outcome: approved