Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Вишнівської сільської ради Рогатинського району про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], який помер [INFO] в с.Вишнів Рогатинського району Івано-Франківської області. У процесі слухання справи уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] - ? частину житлового будинку загальною площею 80,5 м2, житловою площею 47 м2, ? частину стайні загальною площею 21 м2, ? частину стодоли загальною площею 32,6 м2 в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], який помер [INFO] та на ? частину домоволодіння [ADDRESS] - ? частину житлового будинку загальною площею 80,5 м2, житловою площею 47 м2, ? частину стайні загальною площею 21 м2, ? частину стодоли загальною площею 32,6 м2 в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У позовній заяві зазначено, що внаслідок смерті [PERSON], який помер [INFO] відкрилася спадщина за заповітом, складеним [PERSON] на користь позивача та [PERSON] у рівних долях. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини був неповнолітньою особою, [PERSON] теж прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала разом з ним у домоволодінні [ADDRESS], однак документально спадкові права не оформила. За життя [PERSON] склала заповідальне розпорядження відповідно до якого майно, яке їй належить згідно заповіту від 03 червня 1992 року, зробленого [PERSON] заповіла позивачу [PERSON]. До складу спадщини входять житловий і господарські будівлі за [ADDRESS]. Оформити у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказані домоволодіння, як спадкоємець за заповітами не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння. Просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги довірителя [PERSON] підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що позивач прийняв спадщину за заповітами. У даний час виготовив технічний паспорт на домоволодіння. Оформити спадкові права у нотаріальній конторі можливості немає через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння. Просила позов задовольнити. Сільський голова Вишнівської сільської ради позов визнав повністю, не заперечував щодо задоволення позову, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заповіту, посвідченого 03 червня 1992 року у виконавчому комітеті Вишнівської сільської ради секретарем виконавчого комітету Вишнівської сільської ради Вдовичан Н.Б. [PERSON] все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповів в рівних долях [PERSON] і [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с.Вишнів Рогатинського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 10 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Відповідно до довідки №378, виданої 21 грудня 2015 року виконавчим комітетом Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, останнім місцем проживання [PERSON], який помер [INFO] було с.Вишнів Рогатинського району Івано-Франківської області. На день смерті [PERSON] проживав з [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав. Відповідно до заповіту, посвідченого 05 жовтня 1993 року секретарем виконавчого комітету Вишнівської сільської ради Вдовичин Н.Б., [PERSON] за життя зробила таке заповітне розпорядження - майно, яке їй належить згідно заповіту від 03 червня 1992 року, зробленого [PERSON] , заповідла [PERSON], жителю м.Бурштина. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 22 серпня 2005 року Вишнівською сільською радою рогатинського району Івано-Франківської області. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] вбачається, що інвентаризаційна вартість будівель становить 68 521 грн. Відповідно до довідки №37, виданої 09 листопада 2015 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності домоволодіння [ADDRESS] не проводилася. Згідно технічного паспорта, виданого ТзОВ «Західбудексперт» 27 листопада 2015 року, до складу домоволодіння входять - житловий будинок загальною площею 80,5 м2, житловою площею 47,0 м2, літня кухня загальною площею 34,0 м2, стайня загальною площею 21,0 м2, стодола загальною площею 32,6 м2. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Клід О.Я. 27 січня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами [PERSON], [PERSON]. на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння. Стаття 1 протоколу до Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод" 1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ст.548 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин щодо спадкування після смерті [PERSON], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. За приписами ст. ст.59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. За [PERSON], [INFO], уродженцем та жителем м.Бурштина Галицького району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] слід визнати право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] - ? частину житлового будинку загальною площею 80,5 м2, житловою площею 47 м2, ? частину стайні загальною площею 21 м2, ? частину стодоли загальною площею 32,6 м2 в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], який помер [INFO] та на ? частину домоволодіння [ADDRESS] - ? частину житлового будинку загальною площею 80,5 м2, житловою площею 47 м2, ? частину стайні загальною площею 21 м2, ? частину стодоли загальною площею 32,6 м2 в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved