Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовною заявою про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виховання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав. Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з викладених в останньому підстав, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не надала. Разом з тим, в судовому засіданні від 08.09.2020р. проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернуте рекомендоване повідомлення з відміткою «немає вдома», з огляду на що відповідач, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, на первинному обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як дитина, позбавлена батьківського піклування. Підставою надання малолітньому [PERSON] , [INFO] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування стало те, що за рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 року вищевказану дитину, у зв`язку з безпосередньою загрозою для його життя та здоров`я, відібрано від матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення останньої батьківських прав. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька. За рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради від 18.12.2019 року № 535, опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] призначено [PERSON] , [INFO] . 31.07.2019р. Покровським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було укладено договір про здійснення соціального супроводу [PERSON] , метою якого була реалізація першочергового права дитини на зростання та виховання в сім`ї, подолання алкогольної залежності матір`ю, її офіційного працевлаштування, покращення житлово-побутових умов проживання. За інформацією Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 12.03.2020р. № 350, [PERSON] було неодноразово направлено на консультацію до лікаря - нарколога. За інформацією КП «ЦМЛ ПМР ДОР» від 28.02.2020р. [PERSON] з 2001 року знаходиться в реєстрі наркохворих, лікаря-нарколога систематично не відвідує. Лікуватися в умовах наркодиспансера відмовилась, до кабінету лікаря-нарколога не з`являлась, рекомендації лікаря не виконує. Відповідно до пояснень, на\-даних опікуном дитини [PERSON] - [PERSON] мати дитини [PERSON] жодного разу не відвідала свого сина, не цікавилася його розвитком та вихованням, фінансово не допомагала. Крім того, [PERSON] жодного разу не відвідала КЗДО № 22, вихованцем якого є її малолітній син [PERSON] , не цікавилась успішністю та станом його здоров`я, не забезпечувала необхідним навчальним приладдям та сезонним одягом, з адміністрацією закладу не співпрацювала. Вихованням дитини займається [PERSON] , яка регулярно цікавиться його успішністю, забезпечує усім необхідним (інформація управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради від 26.02.2020 р. № 534). За інформацією, наданою Покровським міським відділом державної виконавчої служби від 02.03.2020р. №17.22-34/3/1184, на виконанні відділу перебуває виконавче провадження №61096629 з примусового виконання виконавчого листа № 184/452/19, 2/184/252/19, виданого 29.05.2019р. Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь державного закладу чи особи, яка буде опікуватись малолітнім [PERSON] , на утримання малолітнього [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27.02.2019р. і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, за період з 27.02.2019 р. по 29.02.2020р. жодної сплати аліментів [PERSON] не здійснювалось та станом на 29.02.2020р., заборгованість по сплаті аліментів складає 30 505,55 грн. Також, з метою офіційного працевлаштування, [PERSON] було направлено до Покровської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, однак остання до центу зайнятості не зверталась. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 31.07.2019р., 23.08.2019р., 04.09.2019р., 19.09.2019р., 01.10.2019р., 24.10.2019р. [PERSON] не створила придатних умов для проживання дитини за своєю адресою реєстрації. У зв`язку з систематичним невиконанням [PERSON] умов договору та заходів індивідуального плану, на виконання рішення координаційної ради з питань сі\-мейної та тендерної політики, попередження насильства в сім`ї, протидії торгівлі людьми при виконавчому комітеті Покровської міської ради від 11.03.2020р. (протокол №2) Покровським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було припи\-нено надання соціальної послуги соціального супроводу [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області дійшов висновку, що [PERSON] , [INFO] доцільно позбавити батьківських прав відносної малолітнього [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON] . Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що вона є опікуном [PERSON] . Стверджує, що мати дитини [PERSON] вона бачить вперше, говорить, що їй ніколи не телефонувала і до неї не зверталася. Каже, що дитина була в тяжкому стані, в неї була переламана ніжка та був дуже худий, іграшок в дитини не було. [PERSON] казав, що мати завжди його лишала самого та уходила випивати. Пунктом 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 передбачено, що у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав, служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунуто причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Outcome: approved