Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка, яку спадкодавець йому заповіла, після її смерті виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, іншим чином ніж шляхом звернення до суду йому спадкових прав не набути, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду телефонограму в якій просить слухати справу без його участі, свої позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, причину неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 11.02.2007 року у віці 76 років, вона була власником Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 123768 від 15 липня 2003 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 137 від 15 травня 2003 року. Також встановлено, що [PERSON] 27.11.2006 року склала заповіт на імя [PERSON], яким заповіла йому все своє майно, серед іншого, спірну земельну ділянку, після своєї смерті. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved