Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в с. Осиково, Бердичівського району, вул. Леніна, 40, видане на ім'я його матері - [PERSON], в 1/2 частині, р. № 4-313, недійсним; визнати за ним право власності на 1/2 житлового будинку, розташованого в с. Осиково, Бердичівського району, вул. Леніна, 40, після померлого 23.04.2004 року його батька - [PERSON]. Мотивуючи тим, що 23 липня 2004 року помер його батько - [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на вказаний вище житловий будинок, який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Вказану спадщину в рівних долях прийняв він і його мати, [PERSON], оскільки на момент смерті батька вони були зареєстровані та проживали у вказаному вище будинку і від прийняття спадщини не відмовлялися. Він проживає там і по даний час. 01 січня 2015 року померла його мати - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вказаного вище житлового будинку, яку вона прийняла після смерті його батька, а свого чоловіка. 19.03.2015 року до Бердичівської держнотконтори ним була подана заява про прийняття спадщини як після смерті батька, так і після смерті матері. Тоді ж він дізнався про те, що 18.04.2005 року Бердичівською держнотконторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на весь житловий будинок, розташований в с. Осиково, Бердичівського району, вул. Леніна, 40, на ім'я його матері - [PERSON], р. № 4-313. 02.09.2015 року Бердичівська державна нотаріальна контора повідомила йому про те, що не може видати свідоцтво про право на спадщину після померлого батька в зв'язку з тим, що мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на весь житловий будинок і запропонувала йому звернутись з відповідним позовом до Бердичівського міськрайонного суду. З наведеного вище вбачається, що видачею свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2005 року на ім'я його матері - [PERSON], було порушено його право на спадкування за законом будинку № 40 по вул. Леніна в с. Осиково, Бердичівського району, що залишився після смерті його батька - [PERSON]. Отже, підлягає визнанню недійсним в його 1/2 частині свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.04.2005 року Бердичівською держнотконторою, р. №4-313. В судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримає в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд спрви в його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. З»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.9). [PERSON] помер 23.07.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина на вказаний вище житловий будинок, який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Бердичівського району та зареєстрованого в Бердичівському МБТІ, що підтверджується довідкою Бердичівського МБТІ(а.с. 14). Після смерті [PERSON] його дружина отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.04.2005 року на житловий будинок, розташований в с. Осиково, Бердичівського району, вул. Леніна, 40(а.с.12). [PERSON] померла 01.01.2015 року (а.с.11). 19.03.2015 року до Бердичівської держнотконтори [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини як після смерті [PERSON] та [PERSON]Г.(а.с. 7, 8). Згідно роз"яснення Бердичівської держнотконтори 18.04.2015 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на весь житловий будинок, розташований в с. Осиково, Бердичівського району, вул. Леніна, 40, на ім'я матері позивача- Молчанової [PERSON], р. № 4-313. 02.09.2015 року Бердичівська державна нотаріальна контора повідомила позивачу про те, що не може видати свідоцтво про право на спадщину після померлого батька в зв'язку з тим, що мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на весь житловий будинок і запропонувано йому звернутись з відповідним позовом до Бердичівського міськрайонного суду(а.с.35). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно зі ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудови.. відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Статтею 1218 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 10, 20 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.08.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування », справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 22.06.2011 року № 703, правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно -це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Таким чином, з наведеного вище вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в с. Осиково, Бердичівського району, вул. Леніна, 40, видане на ім'я його матері - [PERSON], р. № 4-313, повинне бути визнане судом недійсним в його 1/2 частині, оскільки [PERSON] набув право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку відповідно до положень чинного законодавства, а саме: на момент смерті батька був зареєстрований та проживав у вказаному вище будинку і від прийняття спадщини не відмовлявся, та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в с. Осиково, Бердичівського району, вул. Леніна, 40, після смерті батька - [PERSON], який помер 23.07.2004 року, не заборонено законом, а тому його позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Визнання позову відповідачами не порушують прав і інтересів інших осіб. Судові витрати, суд вважає, необхідно покласти на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved