Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває з 25.05.2018 в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У звязку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, шлюб та сімю, позивачка не має бажання надалі проживати з відповідачем та зберігати сімю; фактично вони проживають окремо, позивачка просить суд розірвати шлюб. Судові витрати просить стягнути з відповідача на її користь. Додатково зазначає, що від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] (16.03.2015 р.н.), яка на сьогоднішній день проживає разом з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Через це вона змушена звертатися з позовом про стягнення аліментів. А тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення нею повноліття. Також просить стягнути на її користь понесені судові витрати. У строк, встановлений судом, відповідач [PERSON] за вх. №12842 подав до суду відзив, в якому визнав позов в частині розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів, то просив позов задовольнити частково, а саме: стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 800 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилась. 09.10.2018 подала до суду заяву за вх. №14534, в якій позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує. Зменшує позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] до розміру 1200 грн., щомісячно. Відповідно до даної заяви просить суд розгляд справи провести без її участі. В судове засідання відповідач не зявився. 09.10.2018 подав до суду заяву за вх. №14533, в якій позов визнав з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Зокрема, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає повністю, а частині стягнення на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON] визнає в розмірі 1200 грн., щомісячно. Відповідно до даної заяви просить суд розгляд справи провести без його участі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. При прийнятті рішення суд зважає на заяву позивачки про зменшення позовних вимог від 09.10.2018 за вх. № 14534. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Стаття 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сімя протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення. Виходячи з положень ст. ст. 110,\~112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Щодо решти заявлених позовних вимог. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. \~ \~ \~ \~Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1200 грн. щомісячно, до її повноліття. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що зазначено у статті 182 СК України. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) щодо змагальності сторін, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обовязок з утримання дітей покладений на обох батьків. При цьому приймається до уваги майновий стан сторін. В даному випадку враховується, що обовязок з утримання дітей покладається на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін та враховуватиме краще інтереси дитини. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 та ст. 142 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved