Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на садовий будинок № 593-а, що розташований на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, Пряжівський масив, садівницьке товариство "Трудівник", як за спадкоємицею за законом після смерті батька. Сторони в судове засідання не зявились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання представника відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання представника відповідача, належне сповіщення останнього про день та час судового розгляду, та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 5 березня 2000 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.6-7). Після смерті останнього залишилась спадкова маса, яка, зокрема, складається із земельної ділянки площею 0,0614 га, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на землю, та садового будинку №593-а, що знаходяться на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, Пряжівський масив, садівницьке товариство "Трудівник". 27 жовтня 2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку (а.с.11). Остання є єдиною спадкоємицею до майна її померлого батька адже інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились (а.с.8). Постановою нотаріуса від 27 жовтня 2015 року (а.с.13) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне у даній справі нерухоме майно, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший аніж судовий спосіб не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя був фактичним власником спірного у даній справі садового будинку, однак за життя належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, у звязку з чим позивач, в даний час, унеможливлена у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємиці за законом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з даних правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 773,46 гривні, з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved