Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що від спільного подружнього життя із відповідачем мають двох малолітніх дітей, яких відповідач як батько матеріально не забезпечує. Аліменти просить стягувати у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного місця роботи. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, подав заяву відповідно до якої позовні вимоги не визнає, оскільки він є офіційно працевлаштований та має постійний заробіток. Як на доказ вказаного посилається на довідку про доходи та договір про працевлаштування. Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Сторони від спільного подружнього життя мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.10.2004 року та свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.03.2009 року відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], матір'ю яких є позивач. Діти перебувають на утриманні позивача, відповідач коштів на утримання дітей не надає, матеріально їх не забезпечує. Відповідно до ст.ст. 180, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку нерегулярного доходу платника аліментів, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів про його працевлаштування та отримання заробітної плати з січня 2013 року по день розгляду справи, суд вважає недоведеними посилання останнього на те, що з нього не підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки він працевлаштований і має постійний заробіток. Як доказ працевлаштування і наявність доходу [PERSON] надав довідку про доходи та Договір про виконання робіт (надання послуг) від 07.11.2011 р.. Згідно довідки про доходи [PERSON], виданої 28.02.2013 року, останній був працевлаштований та отримував заробітну плату (дохід) до січня 2013 року. Як вбачається з Договору про виконання робіт (надання послуг) від 07.11.2011 р. він укладений поміж ТОВ "Фудмережа" та [PERSON] і діяв по 30.11.2012 року, відомості про його продовження відсутні. Дослідивши вищевказані докази, суд вважає, що вони можуть підтвердити працевлаштування та наявність доходу відповідача лише до січня 2013 року. Враховуючи обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який не працевлаштований однак є працездатним, відсутність на його утриманні інших осіб, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімум на одну дитину відповідного віку, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, що є розумним та обґрунтованим. В силу вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позивач відповідно до п.3. ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу, щодо стягнення аліментів, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved