Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору №4627055007107013 від 03.11.2006 та укладеної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 06.07.2012 року у розмірі 67435,22 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору №4627055007107013 від 03.11.2006 року укладеної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 06.07.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 22233,18 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, у звязку із чим виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 67435,22 грн., з яких: 17242,02 грн. заборгованість за кредитом; 597,51 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 44729,93 грн. пеня; 4865,76 грн. штраф відповідно до п. 1.6.4 Додаткової угоди. Ухвалою судді від 22.05.2018 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" в позовній заяві зазначено про розгляд справи без участі представника позивача та про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За вказаних обставин суд, враховуючи те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, ухвалив відповідно ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №4627055007107013 від 03.11.2006 року, укладеної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 06.07.2012 ( далі - Додаткової угоди №1 ) року [PERSON] отримав кредит у розмірі 22233,18 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.8,9) Відповідно до п.1.3 Додаткової угоди №1 до договору про надання Банківських послуг, дата остаточного погашення заборгованості за Договором 30.06.2015 року. Згідно п.п. 1.4, 1.5, Додаткової угоди № 1 щомісячний платіж складає 806,57 грн. З моменту підписання сторонами цієї Угоди, за умови належного виконання позичальником своїх зобовязань по сплаті платежів позичальник за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 18,00 % річних при цьому всі комісії та винагороди за Договором не нараховуються. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Згідно п.п. 1.6.3 Додаткової угоди № 1 починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. При цьому відсотки та комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються. Однак, зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У звязку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 13.02.2018 року утворилась заборгованість у розмірі сумі 67435,22 грн., з яких: 17242,02 грн. заборгованість за кредитом; 597,51 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 44729,93 грн. пеня; 4865,76 грн. штраф відповідно до п. 1.6.4 Додаткової угоди. (а.с.6-7). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06.11.2014 року справа №176/519/14-ц, провадження №2/176/588/14 у справі за позовом Публічного акціонерного\~товариства [PERSON]\~банк ПриватБанк\~до [PERSON]\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором №4627055007107013 від 03.11.2006 року та Додатковою угодою від 06.07.2012 року у розмірі 28618,82 грн. станом на 29.01.2014 року, що складається з: заборгованості за кредитом 17621,01 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 493,84 грн.; пеня 8664,98 грн., а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1338,99 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обовязки відповідно до договору. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України у справі № 6-157цс16. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк" : - за відсотками за користування кредитними коштами за кредитним договором №4627055007107013 від 03.11.2006 року та Додатковою угодою від 06.07.2012 року, які нараховані за період, що не врахований вказаним вище заочним рішенням від 06.11.2014 року та в межах наданого позивачем розрахунку, а саме з 01.02.2014 року по 13.02.2018 року та складає 103,67 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором №4627055007107013 від 03.11.2006 року та Додатковою угодою від 06.07.2012 року, яка нарахована за період, що не врахований вказаним вище заочним рішенням від 06.11.2014 року та в межах наданого позивачем розрахунку, а саме з 01.02.2014 року по 13.02.2018 року та складає 36\~064,95 грн. (44729,93грн. - 8664,98 грн.) При вирішенні питання щодо інших вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, за відсотками за користування кредитом, та штрафу відповідно до п. 1.6.4 Додаткової угоди станом на 29.01.2014 року суд виходить з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Так, як штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, та їх одночасне застосування за одне й те саме порушення тягне за собою подвійну відповідальність, суд вважає, що в частині позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу відповідно до п. 1.6.4 Додаткової угоди у розмірі 4865,76 грн. слід відмовити. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю\~ухвалою закриває\~провадження у\~справі,\~якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Оскільки досліджене вище заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06.11.2014 року ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, зокрема, вказаним рішенням вже стягнуто заборгованість за кредитним договором №4627055007107013 від 03.11.2006 року та Додатковою угодою від 06.07.2012 року, яка складається з тіла кредиту в розмірі 17242,02 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом, нарахованих до 29.01.2014 року в розмірі 493,84 грн., а також пеня в розмірі 8664,98 грн. і цей же кредитний договір та додаткова угода є підставою даного позову, то провадження у справі в частині зазначених вимог необхідно закрити. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №4627055007107013 від 03.11.2006 року та Додатковою угодою від 06.07.2012 року в розмірі 36\~168 грн. 62 коп., з яких: 103,67 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.02.2014 року по 13.02.2018 року; 36064,95 грн. пеня за період з 01.02.2014 року по 13.02.2018 року. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (а.с.2) На підставі викладеного,

Outcome: partial