Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати Державну установу "Голопристанська виправна колонія (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня" виконати умови договору купівлі майна №189 від 12.11.2010 року та умови договору купівлі-продажу будівельних матеріалів №193 від 19.11.2010 року шляхом передачі [PERSON]: причалу - фундаментної основи із монолітного залізобетону причальної стінки довжиною 36,53 м., площадки з бетонним покриттям із дорожніх плит в кількості 20 штук площею 73,06 кв. м., цегли в кількості 14200 шт., плит ПКЖ в кількості 7 шт., перемичок залізобетонних в кількості 8 шт., які розташовані на р. Кошовій у м. Херсоні вул. Причальна, 1. Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.11.2010 року між сторонами було укладено договір купівлі майна №189, за яким відповідач зобов'язувався передати позивачу причал - фундаментну основу із монолітного залізобетону причальної стінки довжиною 36,53 м., площадку з бетонним покриттям із дорожніх плит в кількості 20 штук площею 73,06 кв. м., розташовані на р. Кошовій у м. Херсоні вул. Причальна, 1. Вартість майна складає 115000 грн. Відповідно до умов вищенаведеного договору позивачем на користь відповідача було сплачено суму 115000 грн. Також 19.11.2010 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу будівельних матеріалів №193, за яким відповідач зобов'язувався передати позивачу цеглу в кількості 14200 шт., плити ПКЖ в кількості 7 шт., перемички залізобетонні в кількості 8 шт. Вартість майна складає 31720 грн. Відповідно до умов вищенаведеного договору позивачем на користь відповідача 27.12.2010 року було сплачено суму 31720 грн. З моменту укладення вищенаведених договорів купівлі-продажу та розрахунку за ними відповідач чинить перешкоди у користуванні належним позивачу майном, тримає майно на власній території у м. Херсоні вул. Причальна, 1 та не передає його позивачу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що умови договорів виконано, що підтверджено актами приймання-передачі. З'ясувавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає\~задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.11.2010 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу майна №189, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати позивачу причал - фундаментну основу із монолітного залізобетону причальної стінки довжиною 36,53 м, площадку з бетонним покриттям із дорожніх плит в кількості 20-ти штук площею 73,06 кв. м., розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Причальна, 1. Відповідно до п. 1.3. вказаного договору вартість зазначеного майна складає 115000 грн. Крім того, 19.11.2010 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу будівельних матеріалів №193, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати позивачу наступні будівельні матеріали: цегла б/в - 14200 шт., плити ПКЖ - 7 шт., перемички з/б - 8 шт. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору вартість зазначених будівельних матеріалів складає 31720 грн. Згідно копій платіжних доручень від 17.11.2010 року, від 27.12.2010 року та від 28.12.2010 року позивачем перераховано відповідачу 74000 грн. відповідно до договору №189 від 12.11.2010 року. З наданих позивачем копій інших квитанцій не можливо встановити, що перерахування коштів здійснювалось на виконання умов договору №189 від 12.11.2010 року, оскільки в платіжному дорученні від 01.11.2010 року зазначено про перерахування коштів в сумі 2745 грн. за металобрухт згідно рахунку №22 від 21.10.10 р., в платіжному дорученні від 31.12.2010 року не зазначено призначення платежу. Також згідно платіжного доручення від 28.12.2010 року позивачем на виконання умов договору №193 від 19.11.2010 року перераховано відповідачу 31720 грн. Відповідно до актів приймання передачі згідно договору №193 від 19.11.2010 року та згідно договору №189 від 12.11.2010 року, які підписані сторонами, відповідач передав, а позивач прийняв наступні будівельні матеріали: цегла б/в - 14200 шт., плити ПКЖ - 7 шт., перемички з/б - 8 шт., а також фундаментну основу з монолітного газобетону причальної стінки довжиною 36,53 м., дорожні плити в кількості 20-ти штук розташованих за адресою: м. Херсон, вул. Причальна,1. Відповідно до ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів. За змістом ст. ст. 525, 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Окремим видом зобов'язання є договір купівлі-продажу. Згідно зі \~ст. 655 ЦК\~України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні(покупцеві),\~а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити лей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, відповідно до рішення Апеляційного суду Херсонської області від 28.05.2013 року встановлено, що зведені [PERSON] на земельній ділянці Державної установи "Голопристанська виправна колонія (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня" споруди та будівля за своїм правовим визначенням мають статус самочинного будівництва, що підтверджується висновками рішень суду апеляційної інстанції та інформації ХДБТІ. Вказаним рішенням зобов'язано [PERSON] усунути Голопристанській виправній колонії Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області №7 - спеціалізованої туберкульозної лікарні перешкоди в користуванні земельною ділянкою по вул. Причальна, 1 в м. Херсоні площею 0,1248 га шляхом звільнення її від придбаних ним за договором купівлі-продажу від 12.11.2010 року будівельних матеріалів у вигляді фундаментної основи із монолітного залізобетону причальної стінки довжиною 36,53 м та дорожніх плит в кількості 20 штук. Таким чином, судом встановлено і об'єктивно підтверджено, що між сторонами укладено письмові договори купівлі-продажу №189 від 12.11.2010 року та №193 від 19.11.2010 року та фактично виконані всі істотні умови договору відповідачем, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, апеляційним судом у вказаному рішенні встановлено, що майно, придбане позивачем, перебуває у його фактичному володінні. Також позивач самочинно на земельній ділянці збудував ряд приміщень, що порушує права позивача як землекористувача. За наведених обставин позовні вимоги є надуманими та безпідставними.

Outcome: dismissed