Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.03.2008 року між ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТОВ «КБ «Дельта», та відповідачем було укладено кредитний договір за № 003-09203-030308, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 5646,00 грн. Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору позивач зобов»язується надати відповідачу кредит в сумі 5 646 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах визначених Договором. Відповідно до договору за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти, виходячи зі ставки 30% в рік. А також, за ведення кредитної справи плату в розмірі 0% в місяць. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, розмір якої станом на 20.02.2014 року становить 1634,42 грн. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1634,42 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 354,84 грн.; заборгованість за відсотками - 1279,58 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн. У судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без присутності представника ПАТ «Дельта Банк», проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позову заперечує, оскільки свої обов»язки за договором виконала в повному обсязі, про що надала відповідні платіжні документи та просила застосувати до позовних вимог строки позовної давності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника позивача та відповідачки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.03.2008 року. між ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТОВ «КБ «Дельта», та відповідачем було укладено кредитний договір за № 003-09203-030308, відповідно до п. 1.1 (а.с. 5-7) якого відповідачу було надано кредит у сумі 5646,00 грн на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п. 2.3 даного договору, за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти, виходячи зі ставки 30% в рік. А також, за ведення кредитної справи плату в розмірі 0% в місяць. Позивач свої зобовязання за договором виконав, про свідчить меморіальний ордер №9071069 від 03.03.2008 року (а.с. 16) та рахунок-фактура №360396 від 03.03.2008 року (а.с. 14). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором становить 1634,42 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 354,84 грн.; заборгованість за відсотками - 1279,58 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн. (а.с. 17-18). Проте, відповідно до положень ст. ст. 256, 257, 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Положення ч. 5 ст. 261 ЦК України визначають, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживача" кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору від 03.03.2008 р. банк надав відповідачці кредитні кошти на строк до 02.09.2014 року, включно, на придбання певного майна ( споживчі цілі), звернувся до суду з позовом 06.05.2014 р., тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Відтак, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню за спливом строку позовної давності. Ураховуючи наведене, суд вважає необхідним позивачу в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором № 003-09203-030308 від 03.03.2008 року в загальній сумі 1634,42 грн. відмовити за пропуском строку позовної давності. На підставі наведеного, ст. ст. 11, 15, 16, 256 - 258 , 261, 267, 525, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", з наступними змінами,

Outcome: dismissed