Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. 22 грудня 2008 року між ПАТ "Плюс Банк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0341/Н11/95/0065673 від 22.12.2008 року, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10664,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,9895 % річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів з кінцевим терміном повернення 22.06.2010 року. Станом на 10.12.2013 року заборгованість Позичальника за кредитним договором складає 36970,58 грн., з яких: прострочений борг - 8152,33 грн., прострочені відсотки - 11227,25 грн., строкові відсотки - 110,51 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 386,42 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 15204,07 грн., віндикаційні витрати - 1890,00 грн. які позивач просить стягнути з відповідача. Також, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 369,71 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у відповідності до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконувати свої обов'язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом, у відповідності до ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконання в цей строк (дату). З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2008 року між ПАТ "Плюс Банк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0341/Н11/95/0065673, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10664,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,9895 % річних з кінцевим терміном повернення 22.06.2010 року. Згідно п. 4 Договору позичальник зобов'язаний сплачувати кредит та проценти у вигляді ануїтетних платежів на рахунок банку в термінах та в сумах, визначених у графіку щомісячних платежів, що є додатком № 1 до договору (а.с. 4-10). В судовому засіданні встановлено, що Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в сумі 10664,55 грн. Станом на 10.12.2013 року заборгованість Позичальника за кредитним договором складає 36970,58 грн., з яких: прострочений борг - 8152,33 грн., прострочені відсотки - 11227,25 грн., строкові відсотки - 110,51 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 386,42 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 15204,07 грн., віндикаційні витрати - 1890,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 72, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved