Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом. [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина. До складу спадкового майна увійшли: Ѕ частка житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та частина земельної ділянки кадастровий номер 3210900000:01:008:0110 площею 0, 0709 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на Ѕ частку вищевказаного житлового будинку належало спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області 22 травня 2004 року за реєстровим номером 1-1680. Земельна ділянка з кадастровим номером 3210900000:01:008:0110 площею 0, 0709 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] та спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, а саме [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). 29 листопада 2019 року до майна померлої [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Запісочною О.А. була заведена спадкова справа № 70/2019 згідно поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини. 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Запісочною О.А. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у тому числі з урахуванням Ѕ частки у спадщині, від якої відмовилась на користь [PERSON] рідна сестра - дочка померлої - [PERSON] , про що до державного реєстру було внесено запис за № 353. [PERSON] зазначає, що постановою від 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Запісочною О.А. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на всю частку земельної ділянки кадастровий номер 3210900000:01:008:0110 площею 0, 0709 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна з причин невизначення частки спадкодавця [PERSON] у праві власності на вищевказану земельну ділянку. [PERSON] вважає, що її частка та частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 3210900000:01:008:0110 площею 0, 0709 га є рівними, оскільки іншої домовленості між ними не існувало. У зв`язку з зазначеним, [PERSON] просить визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 3210900000:01:008:0110 площею 0, 0709 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] є рівними, а саме: частка [PERSON] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 3210900000:01:008:0110 площею 0, 0709 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , становить Ѕ (одну другу) її частину; частка померлої [INFO] , [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 3210900000:01:008:0110 площею 0, 0709 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] , становила Ѕ (одну другу) її частину. Визнати за [PERSON] , право власності на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки кадастровий номер 3210900000:01:008:0110 площею 0, 0709 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] , [PERSON] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом за правилами загального позовного провадження. 28 жовтня 2020 року від представника відповідача Ірпінської міської ради Київської області - Мікеш С.А. до Ірпінського міського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що матеріали позовної заяви не відповідають вимогам ст. 175 ЦПК України, також вказують, що зі змісту позовної заяви не зрозуміло, та не обґрунтовано, яким чином саме Ірпінська міська рада порушила права позивача. 03 листопада 2020 року від позивача - [PERSON] до Ірпінського міського суду Київської області надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскільки визнання судом права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися лише у разі, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, вважає заявлений нею позов до Ірпінської міської ради Київської області, як до органу місцевого самоврядування, поданий за місцем відкриття спадщини до належного відповідача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Ірпінської міської ради Київської області - Клименко К.В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Клавдіївською селищною радою Бородянського району 17 лютого 1955 року, батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Клавдіївською селищною радою Бородянського району 22 листопада 1949 року батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 39). Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 46 (а.с.40). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київський області від 02 липня 2019 року (а.с.14). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка з кадастровим номером 3210900000:01:008:0110 площею 0, 0709 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] та спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.22-23). [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак після вивчення поданих ним документів нотаріус 23 липня 2020 року прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю встановлення частки спадкового майна (а.с. 16-18). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 липня 2020 року виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочною О.А., посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1929 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка, [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у тому числі з урахуванням 1/2 (однієї другої) частки у спадщині, від якої відмовилась на її користь дочка померлої [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з Ѕ (однієї другої) частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. 22 травня 2004 року за реєстровим №1-1680, зареєстрованого Ірпінським бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19 листопада 2004 року в книзі: 6-79, номер запису: 1293, реєстраційний номер: 5112821. Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу, виданого Комунальним підприємством Київської обласної Ради «Північне бюро технічної інвентаризації» 28 січня 2020 року, житловий будинок, як об`єкт нерухомого майна, в цілому складається з житлового будинку, позначеного на плані літерою «А» загальною площею 75,8 (сімдесят п`ять цілих і вісім десятих) кв.м., житловою площею 42,6 (сорок дві цілих і шість десятих) кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю-гаража, позначеного на плані літерою «Б»; гаражів, позначених на плані літерами «С». «Ж»; сараю, позначеного на плані літерою «В»; вбиральні, гіозначеної на плані літерою «Г»; погребу, позначеного на плані літерою «Д»; альтанки, позначеної на плані літерою «М»; хвіртки під №2; вигрібних ям, під №3. №4; огорожі піл №.5; воріт з хвірткою під №6; водопровідного колодязя під №7 (а.с. 24). З копії спадкової справи №70 /2019 до майна померлої [PERSON] встановлено, що третя особа - [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочної О.А. з заявою у якій повідомила, що відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері [PERSON] , на користь дочки померлої [PERSON] , після чого 26 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочної О.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] . Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як на обґрунтування позовних вимог у цій справі позивач посилався, зокрема, на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Тому, враховуючи вищевказане позивач звернулася до суду із позовом про визначення частки після смерті спадкодавця та визнання права власності не нерухоме майно. Нормами ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. За правилами ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1, 2 ст. 69 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Згідно із ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за померлою матір`ю [PERSON] крім того, встановлено, що третя особа - [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочної О.А. з заявою у якій повідомила, що відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері [PERSON] , на користь дочки померлої [PERSON] . Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняла спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позов про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved