Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому позові вимог з врахуванням заяви (вх. № 4537 від 12.02.2016 року, а.с. 124-125) викладені наступним чином: визнати протиправним і скасувати наказ Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 07.05.2015 року за № 67-К, щодо звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України; поновити [PERSON] на посаді головного бухгалтера Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи»; стягнути з Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на користь [PERSON] 18387,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням податків, обовязкових зборів та платежів, а також компенсацію у вигляді моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON], починаючи з 09.02.1996 року займала посаду головного бухгалтера в Кіровоградському обласному бюро судово-медичної експертизи, котре надалі перейменовано в Комунальний заклад «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи». Керівником відповідача 07.05.2015 року прийнято наказ № 67-к про звільнення позивача з займаної посади на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Оспорюваний наказ позивач вважає незаконним, а тому просить його скасувати, оскільки жодних посилань у вищевказаному наказі, які б вказували на застосування до позивача заходів дисциплінарного чи громадського стягнення немає. Згідно з посадовою інструкцією головного бухгалтера, затвердженої керівником відповідача 05.07.2013 року, крім іншого, до функціональних обовязків [PERSON] входило забезпечення ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись єдиних методологічних засад, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з урахуванням особливостей діяльності підприємства і технології оброблення облікових даних. Вимагати від підрозділів, служб та працівників забезпечення неухильного дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів (п.п. 1, 3 Розділ ІІІ). Позивачу 17.06.2014 року та 01.12.2014 року відповідачем оголошено догани, з якими [PERSON] також не погоджується. При прийнятті рішення про звільнення позивача жодного разу не відібрано будь-яких пояснень від позивача, більш того рішення прийнято без попереднього узгодження з первинною профспілковою організацією комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи». Таким чином, позивач вважає, що відповідач однобічно та упереджено розглянув питання про притягнення її до відповідальності. Крім того, внаслідок прийняття протиправного рішення про звільнення, позивачу завдано непоправної шкоди її приватному життю, здоровю та репутації, що призвело до душевних переживань, погіршення самопочуття. З огляду на вищевказане та з метою належного захисту порушеного немайнового права. [PERSON] вважає, що їй завдано моральних страждань. Позивач та її адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, про що надав суду відповідні письмові заперечення (вх. № 21333 від 23.06.2015 року, а.с. 27-32). Позивач наказ № 53 від 17.06.2014 року «Про оголошення догани» в судовому або іншому порядку не оскаржувала, а тому зазначений наказ є чинним. Також є чинним наказ № 177/1-К від 01.12.2014 року «Про винесення догани» головному бухгалтеру [PERSON]. Відповідно до частини 1 статті 151 Кодексу законів про працю України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Таким чином, на момент видання наказу начальника Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 07.05.2015 року № 67-к «Про звільнення», позивач вважається таким, що має два не знятих дисциплінарних стягнення. Позивач була ознайомлена з наказом про звільнення, але відмовилася поставити свій підпис про ознайомлення з наказом, що підтверджується актом «Про відмову від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення...» від 07.05.2015 року. Таким чином, враховуючи порушення, які стали підставами для видання наказу від 07.05.2015 року № 67-к «Про звільнення», порушення трудової дисципліни позивачем носили систематичний характер, що надавало право відповідачу прийняти рішення про звільнення [PERSON] із займаної посади. Посилання позивача на те, що її звільнення проведено без попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої вона є, не є безпосередньою підставою для визнання наказу від 07.05.2015 року № 67-к «Про звільнення» протиправним. Крім того, Кодексом законів про працю України не передбачено норму щодо погодження звільнення працівника, в зазначеному випадку головного бухгалтера, з органами Державної казначейської служби України. В зв'язку з тим, що позивач звільнена з посади головного бухгалтера Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» при наявності для цього передбачених законом підстав, відповідач вважає, що не підлягають задоволенню також позовні вимоги і в частині стягнення з відповідача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, адвоката позивача та представника відповідача, показання свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. [PERSON] з 09.02.1996 року по 07.05.2015 року працювала на посаді головного бухгалтера у Кіровоградському обласному бюро судово-медичної експертизи, яке 28.05.2012 року перейменовано на Комунальний заклад «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи», про що свідчать записи в трудовій книжці позивача (а.с. 5). Відповідно до пункту 3 Розділу І Посадової інструкції головного бухгалтера (далі Інструкція), затвердженої начальником Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи», з якою позивач ознайомлена 05.07.2013 року, про що свідчить її підпис, головний бухгалтер безпосередньо підпорядковується начальнику Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» (а.с. 7-10). Пунктом 13 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що головний бухгалтер керує працівниками бухгалтерського обліку бюро та розподіляє між ними посадові завдання та обовязки. Головний бухгалтер має право: діяти від імені бухгалтерії Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи», представляти інтереси бюро у взаємовідносинах зі структурними підрозділами (відділами та відділеннями бюро) та іншими організаціями з господарсько-фінансових та інших питань; вимагати та отримувати у керівників структурних підрозділів та фахівців інформацію та документи, необхідні для виконання його посадових обовязків (а.с. 1, 7 Розділу IV). Згідно пункту 1 Розділу V Інструкції головний бухгалтер несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю. Пунктом 1 Розділу VII Інструкції передбачено, що за відсутності головного бухгалтера його обовязки виконує заступник особа, призначена у відповідному порядку, яка набуває відповідних прав і несе відповідальність за неналежне виконання покладених на неї обовязків. Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. За приписами статті 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, зокрема: Кодексом законів про працю України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. В обґрунтування своїх заперчень відповідачем подано до матеріалів справи скаргу працівників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які 16.06.2014 року звернулися до начальника Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» та просили останнього розглянути скаргу щодо встановлення факту недоотримання коштів, котрі мали б бути отримані скаржниками в аванс червня місяця 2014 року. Також запросили надати пояснення щодо виникнення даних обставин та надати відповідь, коли буде можливо отримати недоотримані кошти, а саме: заробітну плату за відпрацьований період з 01 по 15 червня 2014 року (а.с. 46). У звязку з отриманням вищевказаної скарги за наказом № 52 від 16.06.2014 року начальника Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» створено комісію, якій доручено провести службове розслідування щодо виявлення та обґрунтування причин, що спричинили неповну та несвоєчасну виплату нарахувань по заробітній платі працівникам (а.с. 47). За результатами проведення службової перевірки складено акт від 16.06.2014 року (а.с. 48-49), в якому зазначено, що встановлено факт грубого порушення статті 115 Кодексу законів про працю України. У [PERSON] затребовано пояснення, від надання котрих вона не аргументовано відмовилася. Акт надано на розгляд керівнику, щодо прийняття рішення з ціллю усунення та подальшого попередження подібних порушень. Згідно пояснень бухгалтера по заробітній платі [PERSON] від 16.06.2014 року встановлено, що з працівниками, які пішли у відпустку з 16.06.2014 року не був проведений в повному обсязі розрахунок в першій половині червня, так як головний бухгалтер [PERSON] не надала чіткого розяснення на неодноразові звернення бухгалтера по заробітній платі, як розраховувати соціальну пільгу, та індексації в разі відпрацьованого працівником неповного робочого місяця (а.с. 50). Таким чином, головному бухгалтеру Комунального закладу [PERSON] оголошено догану за систематичне ухилення від виконання обовязків, передбачених посадовою інструкцією, про що свідчить наказ начальника Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоровя Кіровоградської обласної державної адміністрації № 53 від 17.06.2014 року (а.с. 11). З даним наказом позивач ознайомлена, на ньому є її підпис. Проте, в матеріалах справи міститься примірник наказу про оголошення догани позивачеві № 53 від 17.06.2014 року, в якому зазначено, що [PERSON] 17.06.2014 року від підпису відмовилась (а.с. 51). Також відповідач посилався акт про відмову позивача від підпису в якому зазначено, що заступником начальника з економічних питань Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» [PERSON] та бухгалтером [PERSON] та бухгалтером [PERSON] складено акт № 1 від 17.06.2014 року в тому, що в їх присутності 17.06.2014 року в.о. інспектора відділу кадрів [PERSON] вручила головному бухгалтеру [PERSON] другий примірник (копію) наказу від 17.06.2014 року № 53 «Про винесення догани». Позивач з наказом ознайомилась, однак від підпису відмовилась, нічим не мотивуючи свою відмову. На запропоноване, попередньо, надання письмових пояснень щодо встановлених порушень вимог законодавства, а саме статті 115 Кодексу законів про працю України та статті 24 Закону України «Про оплату праці» (несвоєчасне проведення розрахунку по заробітній платі з працівниками закладу), та систематичне ухилення від виконання обовязків, передбачених посадовою інструкцією, від головного бухгалтера [PERSON] теж було отримано неаргументовану відмову в усній формі (а.с. 17, 52). Однак вказані в акті обставини позивач заперечувала, а обґрунтованих пояснень з приводу вказаних щодо підпису позивача в наказах під одним номером № 53 від 17.06.2014 року (а.с. 11, 51) розбіжностей представником відповідача суду не надано. Разом з тим, в наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. З огляду на викладене, однією з підстав оголошення догани [PERSON] є систематичне ухилення позивача від виконання обовязків, передбачених посадовою інструкцією, проте які саме посадові обовязки не виконує позивач не зазначено, також не надано належних та допустимих доказів про їх систематичне невиконання, що в свою чергу свідчить про упереджене ставлення керівництва Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» до [PERSON]. Також відповідач, як систематичне неналежне виконання обовязків позивачем посилався на скаргу [PERSON], яка працює в Знамянському відділенні судово-медичної експертизи з 08.03.1987 року і по теперішній час, 25.10.2014 року написала на імя начальника Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» доповідну про те, що її виповнилось 50 років. Звернувшись до Пенсійного фонду для оформлення пенсії виявилось, що з 1999 року по 2008 рік інформації про заробітну плату [PERSON] по Знамянському відділенні судово-медичної експертизи не виявилось. Нарахування пенсії призупинено. В звязку з чим, остання вимагає втручання, щоб встановити причини порушення та покарати винних (а.с. 53). Наказом № 57 від 26.11.2014 року створено комісію для проведення службового розслідування по факту звернення [PERSON] (а.с. 54). За результатами перевірки встановлено, що дійсно пенсійному фонду України системи персоніфікованого обліку по індивідуальній відомості про застраховану особу, [PERSON] був поданий бухгалтерією не вірний ідентифікаційний номер (потрібно № [NUMBER], а назвався № [NUMBER]). Такі дані надавалися по звіту девять років з 1998 року по 2009 рік. А в 2009 році по персоніфікованому обліку індивідуальній відомості про застраховану особу, [PERSON] в пенсійному фонду України стали подавати достовірний код [NUMBER]. А за попередні девять років дані не відкоригували і не скасували, що і призвело до скарги. При перевірці встановлено, що відсутні звіти бухгалтерії, які подавалися в пенсійний фонд по персоніфікованому обліку за 2002, 2003, 2008 роки (довідка № 1983 від 28.11.2014 року Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи», а.с. 56). У звязку з встановленими під час позапланової перевірки та проведеного службового розслідування порушеннями вимог законодавства у сфері загальнообовязкового державного пенсійного страхування головному бухгалтеру Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи», [PERSON] оголошено догану, про що начальником відповідача винесено наказ № 58 від 01.12.2014 року. Підстава винесення догани: припис № 70 від 28.11.2014 року головного спеціаліста Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області; довідка про проведення службового розслідування від 28.11.2014 року (а.с. 14). [PERSON] від підпису про ознайомлення з наказом 02.12.2014 року відмовилась, про що складено акт № 2 від 02.12.2014 року (а.с. 18, 58). Також в матеріалах справи міститься наказ начальника Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» про оголошення догани [PERSON] від 01.12.2014 року аналогічного змісту, проте зареєстрований за № 177/1 (а.с. 13) та № 177/1-К (а.с. 57). Стосовно наявності наказу одного змісту під двома різними номерами, згідно з поясненнями начальника Обласного бюро судово-медичної експертизи, мала місце автоматична помилка, а саме: наказ № 58 від 01.12.2014 року «Про винесення догани» та наказ № 177/1-К від 01.12.2014 року «Про винесення догани» були помилково зареєстровані в.о. інспектора відділу кадрів у двох розділах книги реєстрації наказів (а повинні бути зареєстровані лише в одному), про що в.о. інспектора відділу кадрів попереджено про недопущення у подальшому подібних недоліків у роботі та про належне ведення кадрової роботи (а.с. 15-16). Щодо наказу № 177/1 (а.с. 13) обґрунтовані пояснення відсутні. Всі перелічені вище обставини, із значною кількістю помилок та не визначеним чітко порядком реєстрації документів свідчить про неналежне ведення діловодства в комунальному закладі «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи», яке здійснюється на підставі положень Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242, ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» та на підставі інструкції з діловодства, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 року «Про затвердження інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави, «Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 348 (а.с. 110-111). Позивача звільнено за ненадання інформації за запитом Департаменту охорони здоровя Кіровоградської обласної державної адміністрації. Відповідачеві був направлений лист Департаменту охорони здоровя Кіровоградської обласної державної адміністрації № 21-2538/01.02/1 від 06.05.2015 року, в якому зазначено, що станом на 06.05.2015 року інформація щодо видатків на заробітну плату, чисельності працівників та аналіз використання коштів на енергоносії та комунальні послуги у 2014-2015 роки не була надана. Департамент охорони здоровя обласної державної адміністрації листом від 23.04.2015 року зобовязав відповідача надати таку інформацію до 05.05.2015 року, що в свою чергу спричинило зрив надання вищезазначеної інформації до департаменту фінансів обласної державної адміністрації в установлений термін (а.с. 37). В звязку з чим, начальником Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» 06.05.2015 року видано наказ про проведення службового розслідування відповідно до листа директора департаменту охорони здоровя Кіровоградської ОДА № 21-2538/01.02./1 від 06.05.2015 року щодо неподання у встановлені терміни контрольної інформації з зазначенням видатків на заробітну плату, чисельності працівників та аналізу використання коштів на енергоносії та комунальні послуги у 2014-2015 роках (а.с. 39). З доповідної [PERSON] від 06.05.2015 року вбачається, що головний бухгалтер [PERSON] одержала по елеронній почті 24.04.2015 року лист від 23.04.2015 року № 21-2342/01.02/1 (а.с. 33), на який потрібно було надати інформацію до 05.05.2015 року, щодо видатків на заробітну плату, чисельності працівників та аналіз використання коштів на енергопостачання та комунальні послуги у 2014-2015 роки. Інформація не була подана головним бухгалтером і не поставлено до відома керівника Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» в тім, що вона відмовляється її надавати. Що в свою чергу спричинило зрив надання вище зазначеної інформації до департаменту охорони здоровя Кіровоградської обласної державної адміністрації в установлений термін. На той час [PERSON] знаходилась у плановій відпустці. Головний бухгалтер [PERSON] не зателефонувала [PERSON] і не повідомила про даний контроль. Дана ситуація, на думку [PERSON], обумовлена саме через некомпетентність та ухилення від виконання функціональних обовязків головного бухгалтера (а.с. 38). Згідно висновку в акті про проведення службового розслідування від 06.05.2015 року встановлено факт зриву контрою. У головного бухгалтера [PERSON] затребувано пояснення, від надання котрого вона відмовилася, але при цьому сказала, що цей контроль мала виконувати заступник начальника з економічних питань [PERSON], котра на той час знаходилась у плановій відпустці. Також взято пояснення з бухгалтера [PERSON], яка довела до відома головного бухгалтера [PERSON] щодо надання даного контролю (а.с. 41-42). В звязку з чим, [PERSON] 07.05.2015 року звільнено з посади головного бухгалтера Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі систематичного невиконання функціональних обовязків, попереднє застосування заходів дисциплінарного стягнення у вигляді доган, п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України, про що видано наказ № 67-к (розпорядження) про звільнення (а.с 6, 43). Відмітка про ознайомлення позивача з наказом (розпорядженням) відсутня, про що складено акти № 1 від 07.05.2015 року (а.с. 44) та № 2 від 07.05.2015 року (а.с. 19), які за змістом є ідентичними. Згідно вищевказаних актів, складених заступником начальника з економічних питань Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» [PERSON], бухгалтером [PERSON] в присутності голови профспілки [PERSON] та представника профспілки [PERSON], в їх присутності 07.05.2015 року, в.о. інспектора відділу кадрів [PERSON], вручено головному бухгалтеру [PERSON] наказ про звільнення її з займаної посади за пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України від 07.05.2015 року № 67-К. Також було надано на підпис особисту картку працівника за типовою формою П-2 на імя [PERSON] та запропоновано отримати власну трудову книжку, засвідчивши отримання власним підписом в книзі руху трудових книжок. На що було отримано категоричну відмову. З приводу обставин, які стали підставою для звільнення позивача допитані в судовому засіданні свідки повідомили таке. [PERSON] пояснила, що позивача звільнено за не справляння з посадовими обовязками, зокрема невиконання контролю, який надійшов з Департаменту охорони здоровя. Крім того [PERSON] не знає нормативної бази, якою повинна керуватися в своїй діяльності, не володіє компютером. Щодо обставин невиконання контролю [PERSON] зазначила, що в день надходження листа від Департаменту охорони здоровя по електронній пошті про здійснення контролю вона прийняла його (роздрукувала) та віднесла позивачеві, проте під підпис його останній не давала. Прийняття пошти не входить до повноважень бухгалтера, [PERSON]. Оскільки на той час компютер секретаря не працював, свідок прийняла листа. На вхідних листах повинна стояти резолюція керівника комунального закладу, проте останнього не було на робочому місці, заступник керівника перебував у відпусті, а тому позивач є наступним керівником. Канцелярія на час надходження листа була закрита, оскільки її робочий час триває до 15:00 год., а тому лист Департаменту охорони здоровя не був зареєстрований. Свідок, [PERSON] про лист секретаря та керівника повідомила, однак у позивача про стан виконання листа не цікавилась, оскільки мова в листі йшла про обовязки керівника щодо розпорядження додатковими коштами. У разі відсутності на робочому місці головного бухгалтера контроль складали б інші бухгалтера. Свідок [PERSON], яка є заступником керівника по економічним питанням та здійснює контроль за використанням коштів і планування кошторису на поточний період, в судовому засіданні зазначила, що на час отримання контролю від Департаменту охорони здоровя знаходилась у відпустці. Вийшла з відпустки 06.05.2015 року, коли і дізналась про невиконання контролю. Контроль був обовязковим для виконання та повинен був виконуватися керівником, його заступником та позивачем. Однак зазначений контроль повинні виконувати також і інші бухгалтера. Обовязки на час відпустки [PERSON] на інших осіб не перекладалися. Контроль у разі відсутності заступника керівника виконує головний бухгалтер. Про необхідність виконання контролю керівник до відома поставлений не був до надходження попередження від Департаменту. Наслідком невиконання контролю є невчасна виплата заробітної плати. Свідок була головою комісії по розслідуванні невиконання контролю позивачем. До уваги під час розслідування брався лист Департаменту охорони здоровя, позивач від надання пояснень відмовилась. [PERSON] також підтвердила, що на листі повинна була стояти резолюція керівника. До відома працівників про виконання листів доводить секретар. Обрахунки та нарахування заробітної плати проводить головний бухгалтер, який також готує первинну бухгалтерську документацію по заробітній платі та оплаті комунальних послуг та енергоносіям. Відмінність у посадових обовязках економіст та бухгалтера полягає в тому, що економіст планує бюджет підприємства, а головний бухгалтер його виконує. [PERSON] також надала в судовому засіданні покази, в яких зазначила, що про необхідність виконання контролю дізналася тільки 06.05.2015 року, після надходження від Департаменту попередження. Приймала участь у розслідуванні факту невиконання контролю, проте не памятає обставини того дня, а також документи, які приймалися за результатами проведеного розслідування. Також зазначила, що [PERSON] повідомила їй про відмову [PERSON] робити контроль. [PERSON] Валеріївна в судовому засіданні повідомила, що програма для прийняття кореспонденції по електронній пошті встановлена на її компютері та компютері [PERSON], оскільки техніка в комунальному закладі застаріла і часто ламається. Під час надходження кореспонденції свідок повинна її роздрукувати, віднести до канцелярії для реєстрації, потім віддати керівнику для ознайомлення, а потім, після проставлення резолюції останнім рознести документи по виконавцям. Крім [PERSON], виконавці про отримання документів ніде не розписуються. Розписувати позивача зобовязав керівник, оскільки [PERSON] неодноразова не виконувала покладені на неї завдання аргументуючи тим, що вона їх не отримувала. Контроль Департаменту позивачеві передавала [PERSON], оскільки [PERSON] не мала можливості відкрити електронного листа, в звязку з поломкою компютера. Проте факт передачі [PERSON] контролю відомий свідку лише зі слів [PERSON]. [PERSON] повідомила свідка про те, що лист стосується бухгалтерії, а тому остання подальшим його рухом не цікавилася. Свідок [PERSON], який є головою профспілкового комітету Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» в судовому засіданні пояснив, що згода на звільнення [PERSON] надана комітетом після звільнення позивача. Для прийняття рішення про звільнення необхідна більшість голосів членів профспілкового комітету, до складу якого входять три особи, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вищевказане визначено загальним статутом профспілкової організації працівників охорони здоровя України, яким і керується у своїй діяльності профспілковий комітет Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи». Кількість членів профспілкового комітету визначається від кількості працюючих членів профспілки, яких 91 чоловік. [PERSON] належить до членів профспілкового комітету. Вищестоящим органом профспілкового комітету є обласний комітет профсоюзу Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи», згода якого не повинна надаватися про звільнення працівника, що визначено Законом України «Про профспілку». [PERSON] на засіданні комітету присутня не була, письмових пояснень не надавала, оскільки з пояснень [PERSON] не відповідала на телефонні дзвінки, письмово про засідання не повідомлялася. Під час прийняття рішення (надання згоди на звільнення) особову справу позивача комісія не вивчала, оскільки це нічим не передбачено. Рішення приймалося на підставі винесених доган. Питанням про погашення доган цікавилися. Пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що під час отримання відповідачем листа Департаменту охорони здоровя Кіровоградської обласної державної адміністрації про надання інформації щодо видатків на заробітну плату, чисельності працівників та аналіз використання коштів на енергоносії та комунальні послуги у 2014-2015 роки не була дотримана процедура передання цього листа для виконання позивачеві, що слідує з показань свідків. На листі відсутня резолюція керівника про спрямування вказаного листа для виконання позивачеві, інші обставини щодо передачі цього листа позивачеві не доведені. Частина 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 60 Цивільного процесуального кодексу України покладають на кожну сторону обовязок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Але, відповідачем не доведено належним чином та не спростовано доводи позивача про те, що лист Департаменту охорони здоровя Кіровоградської обласної державної адміністрації про надання інформації їй був переданий для виконання, оскільки докази, надані відповідачем на підтвердження своїх заперечень ґрунтуються на припущеннях. Крім того, згідно підпункту 11 пункту 62 статуту Професійної спілки працівників охорони здоровя України від 2010 року, повноваження профспілкового комітету, профорганізатора первинної організації є надання згоди або відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору з працівником з ініціативи роботодавця у випадках, передбачених законами (а.с. 105-107). На звітно-виборчих зборах профспілки медичних працівників Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи затверджено склад та кількість членів профспілкового комітету та обрано голову первинної профспілкової організації Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи [PERSON], що підтверджується витягом з протоколу від 27.11.2014 року (а.с. 108). Профспілка первинної профспілкової організації Обласного бюро судово-медичної експертизи дала згоду на звільнення головного бухгалтера [PERSON] по частині 3 статті 40 Кодексу законів про працю України. Зазначене підтверджується випискою з протоколу № 3 засідання профспілкового комітету Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 22.06.2015 року (а.с. 45). Отже дозвіл на звільнення надано після звільнення відповідачем [PERSON], що в свою чергу не суперечить положенням частини 9 статті 43 Кодексу законів про працю України, в якій зазначено, що якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті. Аналогічна правова позиція викладена в пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду трудових спорів». Разом з тим, профспілковим комітетом порушено частину 2 статті 43 Кодексу законів про працю України, якою визначено, що подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. [PERSON] не повідомлено належним чином про розгляд профспілковою комісією питання про її звільнення, що також вбачається з показів голови профспілкового комітету [PERSON], який був допитаний в якості свідка та не спростовується жодними доказами, які містяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, Комунальним закладом «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» порушено процедуру отримання згоди профспілкового комітету на звільнення [PERSON], а профспілковим комітетом не дотримано вимоги трудового законодавства при розгляді цього питання. Також, судом встановлено, що за результатами проведеного Комісією Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області з оцінки виконання головним бухгалтером бюджетної установи своїх повноважень зовнішнього оцінювання діяльності головного бухгалтера (спеціаліста, на якого покладено виконання обовязків бухгалтерської служби) [PERSON] визначено наступні показники оцінки, а саме: 1100 балів 100 % від загальної кількості балів. Зазначене підтверджується витягами з протоколів № 1 засідань Комісії від 24.04.2013 року, від 17.04.2014 року та від 28.04.2015 року (а.с. 119, 120, 121). Однак, під час розгляду питання про надання згоди профспілковим комітетом на звільнення позивача (згода надана виключно на підставі наказів про оголошення доган) та прийняття відповідачем рішення про звільнення позивача, заслуги останньої враховані не були. Крім того, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення. Якщо при виборі заходів дисциплінарного стягнення враховуються наслідки порушення, власник повинен бути готовим до того, щоб довести при розгляді трудового спору наявність шкідливих наслідків та їх причинний зв'язок з допущеним працівником порушенням. В звязку з чим, застосування до позивача такого дисциплінарного стягнення, як звільнення є крайнім заходом, при цьому представником відповідача не надано належних та допустимих доказів про настання тяжких наслідків для Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» через несвоєчасне виконання [PERSON] контролю Департаменту охорони здоровя Кіровоградської обласної державної адміністрації. Частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним і скасувати наказ Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 07.05.2015 року за № 67-К, щодо звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та поновлення позивача на посаді є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року в пункті 21 розяснено, що при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії. Згідно довідки про доходи № 162 від 27.01.2016 року, Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» [PERSON] за період з червня 2014 року по травень 2015 року нараховано 36793,44 грн., з яких отримано 29571,51 грн. (а.с. 118). За довідкою № 213 від 11.02.2016 року, Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи», середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 96,60 грн. (а.с. 127). Судом на підставі листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік», листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» та розпорядження № 920-р від 21.11.2013 року визначено, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08.05.2015 року по 16.02.2016 року становить: 197 р.д. х 96,60 = 19030,20 грн. Стаття 141 Кодексу законів про працю України покладає на власника або уповноважений ним орган обов'язок неухильно додержуватись законодавства про працю. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 19030,20 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Щодо моральної шкоди, заявленої позивачем слід зазначити на наступне. У трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його прав, визначено у статті 237-1 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до статті 237-1 Кодексу законів про працю України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Оскільки судом встановлено, що наказ начальника Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» № від 07.05.2015 року за № 67-К є незаконним та підлягає скасуванню, відповідачем при звільнені не додержано законодавства про працю, тобто трудові права позивача порушено, позивач беззаперечно зазнала душевних страждань та приниження її ділової репутації через протиправну поведінку відповідача. Разом з тим, заявлена позивачем сума на відшкодування моральної шкоди є завищеною, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. На підставі пункту 2 та пункт 4 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати від сплати судового збору звільняються. Згідно з частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволення чи відхилення частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial