Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: ПрАТ СК «Україна», про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.07.2015 між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір страхування №RZ.002870, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. У період дії договору страхування застрахований автомобіль був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачем за заявою страхувальника відшкодовано суму страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 6764,72 грн. на користь [PERSON] Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент здійснення ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Україна» за полісом №АІ/5556873. 12.09.2016 представник позивача направив на адреси ПрАТ СК «Україна» та [PERSON] регресні вимоги з проханням сплатити страхове відшкодування у сумі 6742,72 грн. Проте в добровільному порядку третя особа та відповідач борг не сплатили. Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 6764,72 грн. та судовий збір у сумі 1600 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. 17.07.2015 між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться №RZ.002870, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу «Ніссан» д.н.з. [NUMBER], терміном дії з 28.07.2015 по 27.07.2016 (а.с. 41). 02.10.2015 о 12 год. 55 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Иж 412», д.н.з. [NUMBER], на перехресті пр. Ватутіна - пр. Маяковського в м. Києві, порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР, повертав з крайньої правої смуги ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2015 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с. 63) Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 02.10.2015 за участю автомобіля «Иж 412», д.н.з. [NUMBER], та застрахованого автомобіля [NUMBER]», є водій [PERSON] Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного 11.10.2015 ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], після аварійного пошкодження складає 6764,72 грн. Згідно з платіжним дорученням №38272 від 23.12.2015 позивач сплатив на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 6764,72 грн. (а.с. 62). Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З положень ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, який керував автомобілем «Иж 412», д.н.з. [NUMBER], була застрахована у ПрАТ СК «Україна» на підставі полісу №АІ/5556873 (а.с. 66). За приписами ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що цивільна відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ СК «Україна», то на думку суду питання стягнення цього страхового відшкодування повинно вирішуватися між позивачем та третьою особою, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. З викладеного,

Outcome: dismissed