Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.02.2012 року між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №126/3467SFPRP7 на суму 6292,19 гривень строком до 03.02.2015 року. В подальшому права вимоги за вищевказаним кредитним договором були відступлені до ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», пізніше до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», а згодом до ТзОВ «Кредекс фінанс». Вказують, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом 06.07.2015 року існує заборгованість в сумі 6976 гривень, а тому просили позов задовольнити. Представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність, що вбачається з поданої ним письмової заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи через оголошення в газеті. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 03.02.2012 року між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №126/3467SFPRP7 згідно якого банк надав останньому грошові кошти в сумі 6292,19 гривень у тимчасове платне користування з цільовим використанням на поточні потреби, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених кредитним договором розмірах і строках. Згідно договору факторингу №1/15-ФКю укладеного 08.05.2015 року, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» відступила ТзОВ «Кредекс фінанс» всі права грошової вимоги за кредитними договорами . З відповіді ТзОВ «ФК «ЄАПБ» №ФК/383 від 04.06.2015 та ПАТ «Платинум банк» №50-04-03/13663 від 08.06.2015 року вбачається, що всі права вимоги, які були відступлені до ТЗОВ «Кредекс фінанс» на підставі договору факторингу №1/15-ФКю укладеного 08.05.2015 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало від ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» на підставі договорів: договору факторингу №2 від 08.10.2012 року укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»; договору факторингу №3 від 15.10.2012 року укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»; договору факторингу №20130618 від 18.06.2013 року укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»; договору факторингу №20121010-Г від 10.10.2012 року укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ПАТ «Платинум банк»; договору факторингу №20121017-Г від 17.10.2012 року укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ПАТ «Платинум банк»; договору факторингу №20130619-г від 19.16.2013 року укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ПАТ «Платинум банк». Зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за його користування відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, як наслідок з розрахунку заборгованості по кредиту виданого банком вбачається, що станом на 06.07.2015 року виникла загальна заборгованість в сумі 6976 гривень, з яких: 5942,20 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 564,70 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 469,10 гривень - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства у встановлений строк. Одним з видів забезпечення зобов'язання, згідно вимог ст.ст. 546, 549-552 ЦК України, є пеня - неустойка що стягується з боржника і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначає банківський кредит як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Ст. 526 ЦК України передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а статтею 525 цього ж кодексу встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його не допускається. Як передбачено, ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. З положень ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми та інше. На підставі ст. ст. 2, 11, 14, 16, 514, 525, 526, 530, 543, 554, 611, 612, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність",

Outcome: approved