Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності серії І-ХС № 030557 від 15.05.2000 року належить земельна ділянка згідно вже існуючих та встановлених на місцевості меж за адресою м.Берислав вул.Калініна, 75. Її сусідкою є [PERSON], із якою у [PERSON] виникли неприязні стосунки. Позивач була змушена була встановити непрозору огорожу. Після того, як позивач збудувала в межах своєї ділянки блок-сарай, [PERSON] перенесла межовий знак з лінії встановленого розподілу земельних ділянок у глиб земельної ділянки [PERSON], відвела дощові стоки під стіну, в результаті чого почав підтікати підвал позивача. Крім того, [PERSON] частково знищила металеву огорожу, яка є її власністю, та відмовилася її відновити. Також, вона пошкоджує паркан [PERSON], утворює залив водою з водогону залізобетонних стовпів паркану позивача, внаслідок чого він похилився, шифер побито, дошки поламано. [PERSON] проігнорувала рекомендації виконавчого комітету Бериславської міської ради від 11.07.2014 року. У 2015 році [PERSON] без відповідних дозволів на необлаштованій вигрібній ямі встановила вбиральню (туалет) та літній душ, стік від якого і напрямок атмосферних опадів влаштовано так, що створює незручності у користуванні позивачем своєю земельною ділянкою, затоплює фундамент сараю, проникає до підвалу, внаслідок чого зявилася тріщина. За заявою [PERSON], комісією міськради було запропоновано відповідачу перенести вбиральню на відповідну відстань. При замірі земельної ділянки було встановлено, що довжина ділянки [PERSON] перевищена на 0,4 м за рахунок ділянки позивача. [PERSON] перенесла огорожу і лінію розподілу у глиб земельної ділянки другого сусіда Авраменка. На вимоги виправити вказані порушення не реагує. Діями відповідача позивачу [PERSON] спричинена моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормально користуватися ним, порушенні звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. В звязку з чим позивач просила суд зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у здійсненні права безперешкодного користування і володіння приватною власністю - земельною ділянкою і надвірною спорудою-господарчим блоком, що знаходиться за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область; зобов'язати [PERSON] у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом віднесення самочинно збудованої надвірної вбиральні (туалет) а також літнього душа на визначену нормами відстань; зобов'язати [PERSON] у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою і господарськими забудовами за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом знищення необлаштованої вигрібної каналізаційної ями, яка знаходяться впритул біля господарчого блоку позивача; зобов'язати [PERSON] у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом відновлення твердої загорожі і здійснення заходів по запобіганню зсуву ґрунту з її ділянки і унеможливлення відведення водних стоків на приватну земельну ділянку позивача; зобов'язати [PERSON] у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом видалення у точки «А» опису меж з приватної земельної ділянки позивача частини свого паркану; зобов'язати [PERSON] дотримуватись загальноприйнятих добросусідських і цивільно-суспільних відносин; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію у відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в даній справі (виготовлення ксерокопій і фотографій), а саме - 45 грн.; судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача. До початку розгляду судом справи по суті, позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої позивач, в порядку ст.ст.11, 14, 41, 68 Конституції України, 108, 152 ЗК України, ст.ст.22, 23, 317, 319, 321, 376, 1167 ЦК України просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у здійсненні права безперешкодного користування і володіння приватною власністю - земельною ділянкою і надвірною спорудою-господарчим блоком, що знаходиться за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область; зобов'язати [PERSON] на виконання рішення виконкому у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом віднесення самочинно збудованої надвірної вбиральні (туалет) а також літнього душа на визначену нормами відстань; зобов'язати [PERSON] на виконання рішення виконкому у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою і господарськими забудовами за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом знищення необлаштованої вигрібної каналізаційної ями, яка знаходяться впритул біля господарчого блоку позивача; зобов'язати [PERSON] на виконання рішення виконкому у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом відновлення твердої загорожі і здійснення заходів по запобіганню зсуву ґрунту з її ділянки і унеможливлення відведення водних стоків на приватну земельну ділянку позивача; зобов'язати [PERSON] на виконання рішення виконкому у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом видалення у точки «А» опису меж з приватної земельної ділянки позивача частини свого паркану; зобов'язати [PERSON] дотримуватись загальноприйнятих добросусідських і цивільно-суспільних відносин; стягнути з [PERSON] на користь позивача компенсацію у відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати в даній справі (виготовлення ксерокопій і фотографій), а саме - 50 грн.; судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на [PERSON] Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Позивач в останнє судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що із 1991 року між його матірю [PERSON], ним та [PERSON] виникли неприязні стосунки, між ними часто виникають скандали. Остання постійно звертається до відповідних державних органів із скаргами. У 2015 році він побачив на сусідній земельній ділянці людей, які встановлювали туалет та просив їх зупинитися, оскільки відстань між даною спорудою та його земельною ділянкою була замалою. Після того, як туалет було встановлено, [PERSON] звернулася до Бериславської міської ради, комісією було встановлено порушення норм ДБН, [PERSON] було зобовязано усунути ці порушення, але вона не реагує. Через встановлення даної споруди на необлаштованій вигрібній ямі та неправильне розташування водних стоків, на земельну ділянку позивача проникають атмосферні опади, зсувається грунт, вода потрапляє до його господарчого блоку, затоплює фундамент сараю та проникає до підвалу, внаслідок чого на стіні сараю зявилася тріщина. Крім того, відповідач захопила частину земельної ділянки по вул.Калініна, 75 в м.Бериславі шляхом перенесення огорожі вглиб зазначеної земельної ділянки. Також зазначив, що [PERSON] не зверталася до розробників документації із землеустрою, як було рекомендовано у листі Бериславської міської ради № 97 від 06.05.2015 року. Межі земельної ділянки по вул.Калініна, 75 в м.Бериславі були визначені при виготовленні документів на приватизацію даної земельної ділянки, після видачі державного акту на землю, тобто з 2000 року відповідність меж земельної ділянки внатурі межам, зазначеним в державному акті не перевірялася. Оскільки листи Бериславської міської ради, в яких [PERSON] зобовязано усунути викладені вище порушення, останньою не виконано, позивач була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що між сторонами по справі дійсно виникли неприязні стосунки, але ніяких перешкод у користуванні земельною ділянкою [PERSON] позивачу не чинить. Туалет та літній душ встановлені у відповідності до норм ДБН. Літнім душем відповідач взагалі не користується. Вина [PERSON] у затоплення підвалу та спричиненні моральної шкоди нічим не підтверджена. Вважає, що позивачем, в порушення ст.60 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження фактів, викладених в позові. В звязку з чим, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити через його необґрунтованість. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] неодноразово зверталася до Бериславської міської ради із заявами про вжиття заходів до її сусідки [PERSON] щодо неправомірності перенесення туалету та відновлення межі між земельними ділянками. При надходженні заяв [PERSON], в порядку Закону України «Про місцеве самоврядування», була здійснена перевірка зазначених нею фактів, на підставі якої винесено листи виконавчого комітету Бериславської міської ради № 320 від 17.07.2014 року, № 97 від 06.05.2015 року, № 187 від 26.06.2015 року, які носять рекомендаційний характер, оскільки перевірка правомірності будівництва не входить до компетенції міської ради. До її компетенції також не входить подання позовів з таких приводів. Зі свого боку Бериславська міська рада зробила всі необхідні дії по вказаним зверненням. Вирішення таких спорів відбувається між користувачами земельних ділянок в суді. При вирішенні даного спору представник Бериславської міської ради поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та наступні правовідносини. [PERSON], позивач по справі, є власницею земельної ділянки за адресою м.Берислав вул.Калініна, 75, що підтверджується державним актом на право приватної власності серії І-ХС № 030557 від 15.05.2000 року (а.с.5). Користувачем суміжної земельної ділянки за адресою м.Берислав вул.Крупська, 34 є [PERSON], відповідач по справі, що не заперечувалося сторонами по справі, внаслідок чого в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню в судовому засіданні. Зазначені земельні ділянки є суміжними. З наданих суду представником позивача фотокарток вбачається, що між земельними ділянками є паркан з шиферу та металевої сітки, видна тріщина на будівлі. З наданих суду представником відповідача фотокарток вбачається, що між зазначеними земельними ділянками є паркан з металевої сітки та шиферу, на деякій відстані від якого знаходиться вбиральня та літній душ. Листом виконавчого комітету Бериславської міської ради № 320 від 17.07.2014 року було рекомендовано землекористувачам земельних ділянок по вул. Калініна, 75, вул. Крупська, 34, вул. Крупська, 36 привести в належний стан межові споруди; землекористувачу по вул. Калініна, 75, гр. [PERSON] встановити підпірну стінку в місті перепаду земельних ділянок, з метою запобігання зсуву ґрунту та стікання атмосферних опадів; землекористувачам земельних ділянок по вул. Калініна, 75, вул. Крупська, 34, вул. Крупська, 36 обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) (а.с.11). Листом виконавчого комітету Бериславської міської ради № 97 від 06.05.2015 року рекомендовано [PERSON] перенести вбиральню на відстань не менше необхідного протипожежного розриву, зазначеного згідно табл. 1 додатку 3.1 ДБН 360-92 з влаштуванням водонепроникної вигрібної ями; [PERSON] звернутися до розробників документації із землеустрою, які володіють необхідним технічним технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядникам, відповідальними за якість робіт із землеустрою (а.с.4). З листа виконавчого комітету Бериславської міської ради № 187 від 26.06.2015 року вбачається, що рекомендації міської ради щодо перенесення вбиральні не виконані, [PERSON] повторно рекомендовано перенести надвірну вбиральню на відстань не менше необхідного протипожежного розриву, зазначеного згідно табл. 1 додатку 3.1 ДБН 360-92 з влаштуванням водонепроникної вигрібної ями (а.с.8). Відповідно довідки ДП "Центр державного земельного кадастру" №03-15 від 20.07.2015 року, встановлено, що довжини лінії земельної ділянки по вул.Крупської, 34 в м.Бериславі, згідно генплану складає 28,75 м, фактично ця лінія має довжину 29,15 м. Має місце перевищення довжини лінії на 0,4 м в бік земельної ділянки [PERSON] (а.с.34). Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні пояснив, що є дільничним Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області та проводив перевірку заяви [PERSON] щодо вжиття заходів до [PERSON] В ході перевірки ним було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують неприязні відносини. Оскільки підстав для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не було, перевірку було закінчено. Заяв [PERSON] щодо вжиття заходів до [PERSON] до Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області не надходило. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вирішуючи питання про наявність порушень прав позивача з боку відповідача, спричинених внаслідок зведення [PERSON] на необлаштованій вигрібній ямі надвірної вбиральні (туалету) та літнього душу, суд виходить з наступного. Згiдно положень ст.4 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способу захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК Укаїни. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором. У відповідності до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 4 статті 376 ЦК України визначено, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч.4\~ст.373 ЦК України,\~власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до ч.2\~ст. 152 ЗК України,\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі\~ст.391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач та її представник в судовому засіданні зазначали, що у зв'язку із зведенням [PERSON] на необлаштованій вигрібній ямі надвірної вбиральні (туалету) та літнього душу, з порушенням встановлених норм та правил, неправильного водовідведення та направлення стоків, розташованим на земельній ділянці по вул.Калініна, 75 в м.Бериславі господарчим блоком стало незручно користуватися, він прийшов до незадовільного стану, затоплюється фундамент сараю, волога проникає до підвалу. Судом встановлено, що в обґрунтування зазначеного, позивач посилається на\~\~листи виконавчого комітету Бериславської міської ради № 320 від 17.07.2014 року, № 97 від 06.05.2015 року, № 187 від 26.06.2015 року, у яких зазначено, що [PERSON] рекомендовано встановити підпірну стінку в місті перепаду земельних ділянок, з метою запобігання зсуву ґрунту та стікання атмосферних опадів, [PERSON] рекомендовано перенести вбиральню на відстань не менше необхідного протипожежного розриву, зазначеного згідно табл. 1 додатку 3.1 ДБН 360-92 з влаштуванням водонепроникної вигрібної ями. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В ч.2 ст.59 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ч.1 ст.143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Судом, в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України, було розяснено сторонам їх право на вчинення процесуальних дій та про наслідки їх не вчинення, а саме на право заявити клопотання про призначення по справі судово-технічної експертизи для визначення, чи дійсно існують перешкоди у користуванні [PERSON] земельною ділянкою по вул.Калініна, 75 в м.Бериславі, невідповідності збудованої [PERSON] надвірної вбиральні та літнього душу діючим будівельним нормам та інших зазначених позивачем обставин, для встановлення яких необхідні спеціальні знання. Сторони, не вчинили процесуальних дій, що пов'язані із клопотанням у проведенні експертизи. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем та її представником до суду не надано належних та допустимих доказів, за яких можливо передбачити порушення права користування та володіння належною їй земельною ділянкою, а також спорудою господарчим блоком, по вул.Калініна, 75 в м.Бериславі з боку [PERSON], оскільки листи виконавчого комітету Бериславської міської ради № 320 від 17.07.2014 року, № 97 від 06.05.2015 року, № 187 від 26.06.2015 року несуть рекомендаційний характер та не є належним доказами обставин, викладених у позові, а з досліджених в судовому засіданні фотокарток встановити такі обставини не вбачається можливим. Суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що в порядку ст.11 Конституції України, [PERSON] зобовязана була при зведенні надвірної вбиральні дотриматися норм ДБН, чого нею не зроблено, та що додатковому доказуванню це не підлягає, оскільки факт порушення відповідачем вказаних норм не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, при цьому судом, на виконання ч.4 ст.10 ЦПК України, було розяснено представнику позивача вимоги ст.ст.10, 59, 60, 143, 146 ЦПК України. Суд вважає, що для подібних висновків необхідні спеціальні знання у галузі землеустрою та будівництва, якими суд не володіє, а отже у даному випадку, необхідним є проведення експертного дослідження. Оскільки позивач та її представник, в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження даних позовних вимог, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову в цій частині, а саме щодо зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою [PERSON], шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити їй перешкод у здійсненні права безперешкодного користування і володіння приватною власністю - земельною ділянкою і надвірною спорудою-господарчим блоком, що знаходиться за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область; зобов'язання [PERSON] на виконання рішення виконкому у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом віднесення самочинно збудованої надвірної вбиральні (туалет) а також літнього душа на визначену нормами відстань; зобов'язання [PERSON] на виконання рішення виконкому у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою і господарськими забудовами за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом знищення необлаштованої вигрібної каналізаційної ями, яка знаходяться впритул біля господарчого блоку позивача; зобов'язання [PERSON] на виконання рішення виконкому у 10-денний термін усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав Бериславський район Херсонська область шляхом відновлення твердої загорожі і здійснення заходів по запобіганню зсуву ґрунту з її ділянки і унеможливлення відведення водних стоків на приватну земельну ділянку позивача слід відмовити. Вирішуючи питання про наявність порушень прав позивача з боку відповідача, спричинених внаслідок перенесення [PERSON] межового знаку вглиб земельної ділянки [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно зі\~ст. 158 ЗК України, виключно судами вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше зробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК України\~документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).\~\~ Статтею 107 ЗК України\~визначено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. З аналізу зазначених вище обставин та наведених норм, вбачається, що позивач вважає порушенням своїх прав перевищення довжини лінії земельній ділянці по вул.Крупської, 34 в м.Бериславі, про що йдеться у довідці ДП "Центр державного земельного кадастру" №03-15 від 20.07.2015 року. В порядку ч.4 ст.10 ЦПК України, представнику позивача по справі було розяснено право заявити клопотання про призначення судово-технічної експертизи для визначення належності розмірів належної [PERSON] земельної ділянки державному акту, однак він цим правом не скористалися. Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів невідповідності меж земельної ділянки по вул.Калініна, 75 в м.Бериславі внатурі - межам, зазначеним у плані до державного акту на право приватної власності серії І-ХС № 030557 від 15.05.2000 року, зважаючи на відсутність звернення позивача до розробників документації із землеустрою для встановлення її меж внатурі з встановленням межових знаків, враховуючи, що для подібних висновків необхідні спеціальні знання у галузі землеустрою, якими суд не володіє, а отже у даному випадку, необхідним є проведення експертного дослідження, суд не вбачає порушення прав позивача з боку відповідача, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині зобов'язання усунути перешкоди в користуванні приватною земельною ділянкою за адресою вул.Калініна, 75 м.Берислав шляхом видалення у точки «А» опису меж з приватної земельної ділянки позивача частини свого паркану, вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо зобов'язання відповідача дотримуватись загальноприйнятих добросусідських і цивільно-суспільних відносин, суд виходить з того, що в розумінні ст.4 ЦПК України та ст.16 ЦК України, суд не може задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено, в звязку з чим вважає, що зазначені вимоги також не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки в ході розгляду даної справи, не встановлено безпосереднього та дійсного спричинення діями відповідача шкоди правам, інтересам та свободам позивача, які б підтверджувались належними, допустимими та беззаперечними доказами, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог [PERSON] про стягнення з відповідача моральної шкоди. Встановлення судом в ході розгляду справи факту існування неприязних стосунків між сторонами, не є підставою для відшкодування моральної шкоди. Інших доказів спричинення такої шкоди, позивачем та її представником не надано. Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та земельного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу диспозитивності, неприпустимості порушення прав жодної із сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову [PERSON], в звязку з чим вважає, що задоволенню він не підлягає. В порядку ст.88 ЦПК України, вимога позивача про стягнення з [PERSON] судових витрат також не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed