Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про припинення дії, яка порушує право, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 29.09.2014 року, відкрилася спадщина, до складу якої уввійшла земельна ділянка №40 по вул.Колгоспні в с.Оленівка Фастівського району Київської області. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкового майна їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку так, як 18.07.2008 року постановою державного виконавця Фастівського ВДВС було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. На даний час виконавчих проваджень спадкодавця у виконавчій службі не перебуває. Важає, накладений арешт підлягає скасуванню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, так, як в інший спосіб немає можливості реалізувати своє право. Представник відповідача до суду не зявився, про час слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Так, судом встановлено, що 29 вересня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2014 року Серії І-ОК №318797 (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем першої черги є позивач, як дружина спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 16.06.1998 року Серії І-БК №289946 (а.с.7). Позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка але нотаріусом їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва в звязку з тим, що під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину перевіркою за даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів встановлено, що на вищезазначену земельну ділянку накладено арешт на підставі постанови Фастівської державної виконавчої служби (а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи 07 серпня 2008 року постановою Фастівського міськрайонного управління юстиції відділу ДВС було накладено арешт на земельну ділянку № 40 по вулиці Колгоспній в с.Оленівка Фастівського району Київської області, яка належала [PERSON], на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, в рамках виконавчого провадження №8323411, відкритого на виконання ухвали Фастівського міськрайонного суду від 27.06.2008 року (а.с.8,10). Згідно листа №15-28/2249 від 04.08.2017 року Фастівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального УЮ у Київській області виконавчих проваджень на виконанні у відділі ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції за яким боржником являється позивач або спадкодавець [PERSON] не перебуває (а.с.9). Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить скасувати арешт накладений державним виконавцем. Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на вищезазначене позивач має право на захист свого інтересу щодо вказаної земельної ділянки, як спадкоємець і має право звертатися про усунення перешкод щодо вказаного майна. Стаття 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де вона є боржником або боржником є спадкодавець [PERSON] відсутні, у суду є всі підстави в знятті арешту на земельну ділянку № 40 по вулиці Колгоспній в с.Оленівка Фастівського району Київської області. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved