Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про виселення, посилаючись на те, що відповідно укладеного договору № DOК0GK40000353 від 24.06.2005 року. Відповідно до кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 85900,50 грн. строком до 24.06.2025р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. В забезпечені виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 24.06.2005 р. уклали договір іпотеки № DOК0022, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 56,40 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в розмірі 85900,50 грн. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, своєчасно не надавши банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 24 травня 2013 року рішенням Київського районного суду м.Донецька в задоволені позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року рішення Київського районного суду м.Донецька від 24 травня 2013 року - скасовано, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DOК0GK40000353 від 24.06.2005 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], яка утворилась станом на 14.02.2013 року у розмірі 71811,19 грн.( заборгованість за кредитом 52981 грн.28 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 15464 грн. 57 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом 505,40 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 2859 грн. 94 коп.) звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 56,40 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 24 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 8511, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від свого імені з укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з правом отримання витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час реалізації майна. Договором іпотеки укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотеко держателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотеко держатель не надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, тому вважаємо, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотеко держателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. На підставі вище викладеного позивач просить виселити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення та просить розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № DOК0GK40000353 від 24.06.2005 року (а.с. 4-5). Відповідачу було надано кредит у сумі 85900,50 грн. на строк до 24.06.2025 року (а.с.4-5). 24 червня 2005 р. укладено договір іпотеки № DOК0022, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 56,40 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу(а.с.6-8). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру загальною площею 56,40 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»(а.с.11-13). Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч. 2 і 3 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" законодавець установлює певний порядок дії банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 43 постанови від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Виходячи із аналізу наведених правових норм, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Як свідчать матеріали справи власник зазначеного житлового будинку, відповідач у справі [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 24). З матеріалів справи вбачається, що позивачем 10 грудня 2013 року за № 30.1.0.0/2-712 була підготовлена письмова вимога на ім'я відповідача - [PERSON] про добровільне звільнення житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги (а.с.14) та направлена на її адресу, що підтверджується реєстром письмових відправлень № 5710 від 11 грудня 2013 року (а.с.15). Щодо вимог позивача про виселення інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, що є предметом іпотеки суд відзначає що сторонами у справі є позивач та відповідач. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] тому вимоги про виселення інших осіб є безпідставними. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530 ЦК України в редакції 2003 року, ст.88 ЦПК України,

Outcome: partial