Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 8060/01 від 18.03.2011 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою банк відкрив відповідачу вказану кредитну лінію в сумі 3000 грн. Відповідно до умов договору відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та тарифів за послуги банку. Для користування картрахунком банк оформив і видав клієнту платіжну картку. Згідно п.1.1.1 додаткового договору № 8060/3 від 28.01.2013 року відповідачу був відкритий рахунок [NUMBER] в гривнях та згідно договору № 8060/04 банк встановив кредитну лінію в сумі 17000 грн. Зобов'язання щодо повернення кредитних коштів відповідач не виконав, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 31331,11 грн. та судові витрати -1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити в повному обсязі, оскільки взяте відповідачем зобов»язання по поверненню кредитних коштів не виконано. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Згідно вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168. Як встановлено в судовому засіданні, 18.03.2011 року відповідач уклав договір з ВАТ «Ощадбанк» (перейменованого в Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»), відповідно до умов якого (п.1.1) відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та тарифів за послуги банку (арк.с.4). Для користування картрахунком банк оформив і видав клієнту платіжну картку (п.1.3). Згідно п.1.1.1 додаткового договору № 8060/3 від 28.01.2013 року відповідачу був відкритий рахунок [NUMBER] в гривнях (арк.с.9). Згідно договору № 8060/04 банк встановив кредитну лінію в сумі 17000 грн., що підтверджується заявкою - анкетою від 18.05.2013 року (арк. с.11). Строк дії кредитної лінії встановлений на період дії БПК та на період, що необхідний для завершення розрахунків згідно з цим договором (п.1.1.4., арк.с.7). За користування кредитом клієнт зобов»язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти). Процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 10,5 % річних та сплачується щомісячно, процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом становить 24 проценти річних (підпункт 1.1.4 зарплатного договору). Відповідач використав ліміт кредиту шляхом отримання коштів з картрахунку. Відповідач, який був співробітником та клієнтом банку, з місця роботи звільнився в грудні 2014 року, про що вбачається з довідки від 22.11.2016 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. В звязку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 09.08.2016 року має заборгованість - 31331,11 грн., що складається: - 24986,95 грн. заборгованість за кредитом; - 3198,26 грн. заборгованості по процентам - інфляційного збільшення заборгованості - 2264,80 грн., три проценти річних 881,10 грн. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не надав доказів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов»язання за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач істотно порушив вимоги ст.ст. 526, 527,530,1054, 1055 ЦК України, умови договору, не погашав суму кредиту та нараховані відсотки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, то сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача, а саме: 24986,95 грн. заборгованість за кредитом; 3198,26 грн. заборгованості по процентам. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що починаючи з 26.02.2015 року відповідач прострочив виконання зобов'язань за вищевказаними договорами. Розрахунок суми інфляційних втрат та 3 процентів річних, нарахований позивачем, перевірено судом. Су дійшов висновку про задоволення в цій частині позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача інфляційне збільшення заборгованості в сумі 2264,80 грн., три проценти річних в сумі 881,10 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved