Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач в особі представника адвоката [PERSON] звернувся 23.03.2016 року в суд з позовом до відповідача щодо стягнення з останнього на свою користь заборгованості за договором купівлі-продажу комбайна марки «Джондир 9500», 1996 року випуску, державний номерний знак 18-520ВК, заводський номер №НО9500Х666483 у розмірі 8000,00 дол.США , 3% річних в сумі 603,62 дол.США, що еквівалентно 228 862,30 грн. Підставою цьому зазначав те, що 18.05.2013 року між ним та відповідачем відбулась угода купівлі-продажу спірного комбайна за ціною 29000,00 до.США. у формі письмової розписки. На виконання цієї угоди він передав відповідачу комбайн, документи на нього та державний номерний знак. Той в свою чергу сплатив йому 17 000,00 дол.США, а решту суми у 12 000,00 дол.США обіцяв сплатити у строк до 31.08.2013 року. Однак своє зобовязання відповідач належним чином не виконав і повністю не розрахувався. Тому позивач змушений звернутись в суд з цим позовом. Уточнивши 03.05.2017 року свої позовні вимог, позивач в особі представника адвоката [PERSON] змінив предмет позову і в кінцевому просив суд ухвалити рішення яким витребувати з незаконного володіння [PERSON] та повернути позивачу [PERSON] належний останньому на праві приватної власності зернозбирального комбайну марки «Джондир 9500», 1996 року випуску, державний номерний знак 18-520ВК, заводський номер №НО9500Х666483 та стягнути судові витрати. В ході судового розгляду справи представник позивача на уточненому позові наполягав у повному обсязі. Віповідач [PERSON] [INFO] (ІПН- [NUMBER]) в судові засідання на виклик суду жодного разу не зявлявся, причин неявки суду не повідомляв. Заперечень до позову не представив. Тому за згоди сторони позивача та у звязку із закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи, справу розглянуто у відсутність відповідача в порядку заочного провадження. Вислухавши сторону позивача та дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем сільськогосподарської техніки, здійснюється на підставі\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях\~\~Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельнихі меліоративних машин, сільського-сподарської техніки, інших механізмів (далі\~машин), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~від 08.07.2009 року № 694\~(далі-Порядок). Реєстрація та зняття з обліку машин проводяться державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах (далі - інспекції). (п.2 Порядку). Відповідно до ч.1 п.3 зазначеного Порядку, власники, крім суб'єктів господарювання, визначених у підпункті 5 пункту 8 цього Порядку, зобов'язані зареєструвати в інспекції машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації. Строк реєстрації може бути продовжений інспекцією у разі неможливості власника своєчасно її провести у зв'язку з хворобою, відрядженням чи з інших причин. \~За правилами п. п. 4, 5 Порядку машина реєструється протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи, яка подається державному інспектору у відповідному районі, у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі. На кожну зареєстровану машину видається свідоцтво про реєстрацію машини або талон тимчасового обліку машини (далі - реєстраційний документ). Згідно п.п. 26, 27 Порядку реєстрація або зняття з обліку машин проводяться за умови попередньої сплати їх власниками передбачених\~\~законодавством податків.\~\~Експлуатація машини, не зареєстрованої в інспекції, або без номерного знака "Транзит" забороняється. \~\~Згідно п. 17. Порядку з обліку машина знімається у зв'язку з її відчуженням чи вибракуванням протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи. \~Разом з тим, передача комбайна позивачем відповідачу спірного комбайна на виконання договору купівлі продажу у формі письмової розписки від 18.05.2013 року була здійснена з порушенням зазначеного положення \~Отже, продаж машини, що має ідентифікаційний номер, можливий лише за умов отримання власником комбайну свідоцтва про його реєстрацію в інспекції та з подальшим зняття цього майна з обліку.\~\~\~\~\~\~ \~Оскільки спірний комбайн не був не знятий з обліку, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу від 18.05.2013 року щодо відчеження спірного комбайну суперечить чинному законодавству і є не укладеним. \~Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року, яка висловлена у справі № 6-588цс 15 і згідно положень\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Щодо вимоги позову про витребування комбайна у відповідача з незаконного володіння, суд бере до уваги наступне. В статті 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. В пункті 26 вказаної Постанови Пленуму вказано, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ч. 1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. В частині 3 ст. 397 ЦК України передбачено, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст.. 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Підстави припинення права володіння передбачені в ч. 1 ст. 399 ЦК України, де вказано, що право володіння припиняється у разі: відмови володільця від володіння майном; витребування майна від володільця власником майна або іншою особою; знищення майна, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України, визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Отже, аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що вказані позивачем у позовній заяві підстави повністю підтверджують його право власності на витребуване майно та наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном. У звязку з цим позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по справі згідно уточнених вимог позову у розмірі 640 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved