Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач не спілкується з сином, не займається його вихованням та утриманням, а також веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та підтримала позовні вимоги (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належаним чином про час та місце слухання справи (а.с. 17,25). Також надано до суду нотаріально посвідчену заяву від відповідача про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності (а.с. 27). Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримав даний висновок та позовні вимоги (а.с. 28,29) Прокурор, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 25 травня 2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 30,31), так як батько не піклується про сина, ухиляється від його виховання та утримання. Відповідно до Постанови №3 від 30 березня 2007 року Пленуму ВСУ «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виховання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складу виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Так, відповідач зобов'язаний у відповідності до закону і нормами людської поведінки та моралі виховувати, матеріально утримувати і піклуватися про свого сина, але він тривалий час не цікавиться життям своєї дитини, матеріально не утримує, не бачиться з сином. Такі дії відповідача свідчать, про байдуже ставлення до виховання сина. За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини та подальшого забезпечення їй належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої дитини. Суд вважає за доцільне змінити прізвище дитини зі "[PERSON]" на "[PERSON]" (прізвище матері), враховуючи бажання матері та відсутність заперечень сторін.

Outcome: approved