Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив: звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі Договору дарування квартири від 29 березня 2004 року, шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 15, 17 Іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, код ЄДРПОУ 19358632) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі - продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, код ЄДРПОУ 19358632) щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до Предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Кредитним договором № КF 48367 від 09.04.2008 року в розмірі 24055,50 доларів США (двадцять чотири тисячі п'ятдесят п'ять дол. США 50 центів), що дорівнює 605 038,38 гривень (шістсот п'ять тисяч тридцять вісім гривень 38 копійок), (по курсу НБУ станом на 29.01.2016р, становить: 1$ = 25,151769 грн.); закріпити за Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» права управителя, щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов'язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв'язку, водоканалу інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо - та газопостачанням, телефонним зв'язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством; інші права необхідні для здійснення належного управління майном. В обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що 09 квітня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № KF48367, згідно якого позивач зобов'язався відкрити [PERSON] кредитну лінію в сумі 37 000 доларів США, з кінцевим терміном погашення не пізніше 08 квітня 2023 року під 10,5 % річних. Також, у забезпечення виконання зобов'язань з відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого стала квартира [ADDRESS] У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору та непогашення кредиту, позивач просить у відшкодування заборгованості за кредитом, звернутися стягнення на предмет іпотеки. Представник ПАТ «ВіЕс Банк»у судовому засіданні позов підтримав просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповіщали, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. 09.04.2008 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ВіЕс Банк», який є правонаступником ВАТ «Електрон Банк» укладено кредитний договір за №КF 48367 про відкриття кредитної лінії в сумі 37 000 доларів США строком на п'ять років /а.с.5-7/. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір від 09.04.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1298 /а.с.18-20/ 09 квітня 20108 року, 17 червня 2008 року, 16 липня 2008 року, 22 серпня 2008 року, 24 березня 2009 року до вищевказаного кредитного договору були укладені шість додаткових угод, предметом яких є надання траншів відповідачу [PERSON] за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконав за кредитним договором і у неї перед позивачем станом на 29.01.2016 р. утворилася заборгованість на загальну суму 24 055,50 доларів США, що еквівалентно 605 038 грн. 38 коп. з яких: 19514,79 доларів США - заборгованість по кредиту; 1824,51 доларів США - заборгованість по відсотках. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 33 Закон України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є об'єкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування. Однак, згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» по зверненню стягнення на квартиру [ADDRESS], яка є предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог за основним зобов'язанням не можуть бути задоволені, оскільки житлове приміщення, що є забезпеченням зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, наданим в іноземній валюті використовується, як місце постійного проживання відповідачів та загальна площа житла не перевищує 250 кв. м. Оскільки не підлягає задоволення про звернення стягнення на предмет іпотеки, то не підлягає задоволенню вимога про закріплення за позивачем права управителя, яка є похідною від неї.

Outcome: dismissed