Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Представник відповідача позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу без його участі. Третя особа - Бессарабська товарна біржа, згідно витягу з ЄДРПОУ ліквідована за рішенням господарського суду. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача; копія договору купівлі - продажу від 17.10.2001р., укладений на Бессарабській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] про продаж житлового будинку [ADDRESS] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; копія рішення Ренійської міської ради від 21.12.2017р. № 398-VІІ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2018р.; копія витягу з ДЗК. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 17.10.2001 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] , зареєстрований на Бессарабській товарній біржі в м. Рені. Згідно даного договору [PERSON] купив, а [PERSON] продав зазначений житловий будинок. [PERSON] помер [INFO] . Внаслідок невизнання дійсності договору купівлі - продажу державною нотаріальної конторою позивач не може розпорядитись належним йому будинком. Після придбання будинку позивач оформив всі лицеві рахунки на своє ім`я, отримав державний акт на земельну ділянку. Для захисту своїх оспорюваних прав позивач звернулась до суду із позовом про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі - продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємо згода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав позивачу майно та документи на нього. Відповідно до законодавства, що діяло на момент придбання житлового будинку, а саме ЗУ "Про товарну біржу", договори купівлі-продажу могли укладатись на біржі. Але при цьому, по-перше, необхідно було дотримання вимог, встановлених статтею 15 цього закону, а саме: "... угода вважається укладеною на біржі: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона представлена ??до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня " Згідно ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на той момент, договір купівлі - продажу житлового будинку, якщо хоча б одна зі сторін є громадянин, повинен бути посвідчений нотаріально. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Однак, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічні норми містить ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. При укладанні договору купівлі - продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, за об`єкт нерухомості були передані гроші, а позивачу був переданий об`єкт нерухомості, яким він фактично володіє та користувався з 17.10.2001 р, крім того формально право власності за ними було закріплено, що підтверджується реєстрацію нерухомого майна в Ренійському БТІ. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає можливим визнати договір купівлі - продажу житлового будинку по [ADDRESS] від 17.10.2001 р., укладений на Бесарабській товарній біржі, дійсним, у зв`язку з чим даний об`єкт нерухомості входить до спадкової маси. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved