Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, який уточнювала, та в якому просить: - Скасувати неправомірно нарахований відповідачем борг по особовому рахунку № [NUMBER] на ім'я [PERSON], за послуги, які фактично не надавалися за період з 01.10.2009 року по теперішній час; - Зобов'язати відповідача припинити в подальшому нарахування за теплопостачання по особовому рахунку № [NUMBER] на ім'я [PERSON]; - Замінити комунальне підприємство Теплопостачання на іншого виконавця/виробника послуг. Свій позов позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] яка була підключена до мережі централізованого опалення яке надавалося відповідачем. 05.10.2009р. в зв'язку з неналежною якістю послуг з теплопостачання, вона виконала роботи з від'єднання вказаної квартири від мережі централізованого опалення і послуги не надаються, тому нарахований борг є неправомірним. Позивач в судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив розгляну справу без його участі, подав письмове заперечення в якому позов не визнав, вважає, що самовільне відключення не допускається, і таке відключення можливе лише за згоди інших співвласників даного багатоквартирного будинку. За таких обставин справу розглянуто за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності судом встановлено наступне. Позивач з 2005 р. є власником квартири [ADDRESS] яка була підключена до мережі централізованого опалення яке надавалося відповідачем, має абонентський рахунок № [NUMBER]. 29.05.2007 року Виконавчий комітет Коростенської міської ради повідомив позивача про те, що постійно діюча міжвідомча комісія з питань відключення споживачів від мереж ЦО відмовила їй відключити її квартиру від мереж ЦО. В період 2008 року відповідач неодноразово листом повідомвляв позивача про необхідність очищення системи теплопостачання її будинку для покращення якості роботи системи ЦО. 29.09.2009 року позивач подала відповідачу письмову заяву з проханням припинити нарахування по тепло забезпеченню її квартири в зв'язку з відключенням її квартири від мережі ЦО. 05.10.2009 року відносно позивача складено протокол про АПП за ст.150 КУпАП за фактом самовільного відключення квартири від системи ЦО, за що на неї було накладено адміністративне стягнення у виді 51 гривні штрафу. Відповідно до повідомлення відповідача, позивачу постійно нараховується плата за теплопостачання і станом на час звернення до суду. Постановою КМУ від 21.07.2005р. N630 затверджено ПРАВИЛА надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, п.24 яких говорить про те, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а п.26 говорить про те, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до ЗУ "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Пунктом 20 правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання. Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та теплопостачання» № 4 від 02.11.2005р., регламентовано процедуру відключення від системи централізованого опалення окремих будинків, а не квартир. Відповідно до ст.5 ЗУ «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Таким чином, [PERSON] з 29.09.2009р. фактично не отримувала послуг з теплопостачання так як її квартира була від'єднана від централізованого опалення, КП Теплозабезпечення не надавало такі послуги та не несло ніяких витрат по опаленню даної квартири. З боку КП Теплозабезпечення не надано заперечень про те, що існує технічна можливість відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання, і це не порушує права інших споживачів в даний час та на протязі всього часу з дня відключення. Відповідно до ст.526 ЦК України -"Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства". Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний щомісяця своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно дор ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст..42 Конституції України, права споживачів захищає держава. Відповідно до ст..19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України. Таким чином судом встановлено, що позивач має право на відключення від систем централізованого опалення, але повного законодавчо встановленого порядку не існує, натомість підзаконні нормативно-правові акти передбачають відключення тільки у сукупності з іншими власниками будинку. Тобто законне право власника підзаконним нормативно-правовим актом пов'язується з бажанням, або не бажанням інших власників на відключення від системи. Враховуючи те, що питання відключення регулюються і Законами України і підзаконними актами, в даному випадку до застосування підлягає саме Закон, так як він має більшу юридичну силу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що КП Теплозабезпечення не довело в судовому засіданні сам факт та час і об'єм надання послуг з теплопостачання, а [PERSON] довела той факт, що вона не отримувала послуги з теплопостачання, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved