Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу №574 від 04.12.2001 року, укладений на Херсонській товарній біржі; визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 43,22 кв.м., житловою площею 28,62 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначено, що згідно договору купівлі-продажу №574 від 04.12.2001 року, він є власником двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був укладений на Херсонській товарній біржі "Універсал", зареєстрований у журналі реєстрації біржових угод 04.12.2001 року за №574. Між ним та продавцями було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу. За придбану квартиру ним було проведено повний розрахунок з продавцями шляхом перерахування грошових коштів на їх поточні рахунки у загальній сумі 11200,00 грн., в свою чергу продавці передали йому ключі від квартири, на протязі всього часу він сплачував комунальні послуги та проводив у квартирі необхідні поточні ремонти. При його звернення з метою державної реєстрації прав власності до відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Херсонської міської ради, йому було надано рішення про відмову у державній реєстрації, посилаючись на невідповідність правовстановлюючих документів, оскільки біржовий договір не був зареєстрований своєчасно в Херсонському БТІ. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2018 року у справі призначено підготовче судове засідання. 21 лютого 2018 року представником Херсонської міської ради подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 квітня 2018 року продовжено строк проведення підготовчого судового засідання у справі, витребувано копію спадкової справи після померлого [PERSON]. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 травня 2018 року продовжено строк проведення підготовчого судового засідання у справі, замінено відповідачі, оголошено перерву. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків. 04 грудня 2001 року на Херсонській товарній біржі "Універсал" за №574 був укладений договір купівлі-продажу квартири, між [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, за яким продавці продали, а покупець придбав квартиру [ADDRESS], за 11200,00 грн. Вказаний договір зареєстровано на товарній біржі в Журналі реєстрації біржових правочинів за №574. Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна дотримані. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що при оформленні договору купівлі-продажу квартири будь-яких порушень закону допущено не було, крім відсутності нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.1 ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Аналогічні положення містила ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР, чинного на час вчинення сторонами спірного правочину: договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. За змістом ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» станом на 18 травня 2001 року договір купівлі-продажу нерухомого майна не підлягав нотаріальному посвідченню. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року за №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню. Отже, однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину. Тобто, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише доказати повне чи часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди. Під час судового розгляду справи не встановлено ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач посилається на те, що він не знав про те, що потрібна реєстрація спірного договору в органах БТІ, що не є підставою для задоволення позовних вимог. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведено факту ухилення іншою стороною договору від нотаріального оформлення угоди та взагалі ці обставини не вказувалися, сторони не позбавлені можливості укласти нотаріально посвідчений договір, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, як необґрунтовані. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до положень ст. 16 ЦК України, позивач має право захистити свої права шляхом оскарження відмови у проведенні реєстраційної дії, якщо він вважає її незаконною та необґрунтованою.

Outcome: dismissed