Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача по справі на його користь аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідач є його батьком. В 2011 році його батьки припинили подружні стосунки і розірвали шлюб. Він з молодшим братом [PERSON] [INFO], і матір'ю мешкають разом та знаходяться на її повному утриманні, а батько мешкає окремо та створив нову сім'ю. До досягнення ним повноліття батько добровільно сплачував аліменти на його утримання. Після досягнення ним повноліття батько перестав надавати йому допомогу, хоча він навчається на другому курсі металургійного факультету Дніпродзержинського державного технічного університету, денної форми навчання, на бюджетній основі, з терміном навчання до 30.06.2016 року, та потребує матеріальної підтримки від батька, за якою звертався неодноразово до батька, але той відмовив. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, заперечував проти задоволення позову. Надав суду свої письмові заперечення проти позову, згідно яких вказує, що на його думку в даному випадку відсутній такий юридичний факт, як потреба його сина в матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням, та у нього відсутня можливість надавати сину таку допомогу, оскільки у нього на утриманні знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO] на якого він добровільно перераховує 25 % заробітку. Також у нього на утриманні знаходиться інша жінка з двома дітьми. Зазначає, що позивач навчається на бюджетній основі та не потребує матеріальної допомоги. Вважає, що з часу повноліття його старший син став працездатним та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок самостійного заробітку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по позивач є сином відповідача, що підтверджується копією паспорта позивача, свідоцтвом про народження позивача, актовий запис № 170. Після досягнення повноліття позивач навчається на другому курсі металургійного факультету Дніпродзержинського державного технічного університету, денної форми навчання, на бюджетній основі, з терміном навчання до 30.06.2016 року, що підтверджується довідкою Дніпродзержинського державного технічного університету № 408 від 24.03.2014 року. Відповідач працює газовиком Доменного цеху ПАТ "ДМКД", мешкає іншою сім'єю з співмешканкою [PERSON], разом з ними проживають малолітні діти [PERSON], 2001 року народження, і [PERSON], 2002 року народження, та з 17.01.2013 року здійснює відрахування аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 16,5 % щомісячно, що підтверджується довідкою з місця проживання Семенівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області від 24.03.2014 року № 147, довідкою з місця роботи ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" № 006/015 від 11.03.2014 року, інших стягнень за рішенням суду у відповідача немає. Відповідач на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання добровільно матеріальної допомоги не здійснює, що визнано сторонами по справі в судовому засіданні. Відповідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право звернення до суду про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, у зв'язку з продовженням навчання, як батька, з яким проживає дочка, син, так і самих дочки, сина. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання...

Outcome: approved