Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Заболотівська селищна рада про встановлення факту, прийняття спадщини за законом та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, І-ІФ № 029199 виданого на підставі рішення Балинцівської сільської ради народних депутатів від 18 червня 1999 року та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,86 гектарів в межах згідно з планом [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, ІІ-ІФ № 017585 виданого на підставі рішення Балинцівської сільської ради народних депутатів від 18 червня 1999 року та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,84 гектарів в межах згідно з планом [PERSON] . Відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ 12-03, реєстраційний № 368, на підставі рішення Балинцівської Ради народних депутатів від 29.08.1995 р. №23/1 отримано в приватну власність земельну ділянку в розмірі 60,42 умовних кадастрових гектарів (0,8671 га)на території Балинцівської сільської ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості [PERSON] . Земельні ділянки розташовані на території Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано - Франківської області, цільове призначення земель - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] проживали: [PERSON] , 1972 р.н., [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1976 р.н., [PERSON] ,1977 р.н. З дня смерті [PERSON] та [PERSON] в управління спадковим майном вступив син [PERSON] , який веде догляд за спадковим майном. [PERSON] та [PERSON] - батьками позивача. [PERSON] - бабуся по родинній лінії матері. Після смерті бабусі та батьків залишився спадкоємцем позивач та брати, які повністю відмовляються в користь останнього щодо спадкування. В батьківській хаті по [ADDRESS] зареєстрований та постійно проживає позивач зі своєю сім`єю, брати фактично проживають в Київській області. Позивачу приватним нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви та заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] , 1972 р.н., [PERSON] , 1976 р.н, [PERSON] , 1977 р.н., які є рідними братами позивача, відмовляються від своїх часток щодо земельних ділянок в користь [PERSON] .. Інших осіб які б мали відношення до успадкування вказаних земельних ділянок не має. Представник позивача подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, позов просив задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив позов задоволити, справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив позов задоволити, справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив позов задоволити, справу розглядати без його участі. Представник третьої особи Заболотівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає повністю, просив суд справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що вона померла [INFO] , останній на підставі державного акту про право приватної власності на землю ІІІ-ІФ №017585, передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,84 га., що розташована та території Балинцівської сілської ради Снятинського району, Івано-Франківської області. З свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що вона померла [INFO] , останній на підставі сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки ІФ №12-03 реєстраційний № 368 передано у приватну власність земельну ділянку розміром 60.42 га. умовних кадастрових гектарів на території Балинцівської сільської ради Снятинського району в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. З свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що він помер [INFO] , останньому на підставі державного акту про право приватної власності на землю І-ІФ №029199, передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,86 га., що розташована та території Балинцівської сілської ради Снятинського району, Івано-Франківської області. З довідки від 07.02.2020 р. №276, виданої Балинцівською сільською радою, вбачається, що за [PERSON] , яка померла [INFO] зареєстрована земельна частка (пай). [PERSON] не була останнім членом двору. На день смерті [PERSON] , крім неї в даному будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані і проживали: [PERSON] , 1972 р.н. син; [PERSON] , 1974 р.н. син; [PERSON] , 1976 р.н. син; [PERSON] , 1977 р.. син;. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив [PERSON] , який веде догляд за спадковим майном. Заповіт від імені померлої [PERSON] не посвідчувався в Балинцівській сільській раді. З довідки від 07.02.2020 р. №277, виданої Балинцівською сільською радою, вбачається, що за [PERSON] , який помер [INFO] зареєстрована земельна частка (пай). На день смерті [PERSON] крім нього в даному будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані і проживали: [PERSON] , 1934 р.н. - дружина; [PERSON] , 1972 р.н. син; [PERSON] , 1974 р.н. син; [PERSON] , 1976 р.н. син; [PERSON] , 1977 р.. син;. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив син [PERSON] , який веде догляд за спадковим майном. Заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався в Балинцівській сільській раді. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого на [PERSON] , батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . З довідки від 14.07.2020 р. №107/01-16, виданої приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу, слідує, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та заведення спадквої справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З довідки від 14.07.2020 р. №108/01-16, виданої приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу, слідує, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та заведення спадквої справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З довідки від 14.07.2020 р. №109/01-16, виданої приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу, слідує, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та заведення спадквої справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до запису акта про укладення шлюбу №6 від 22.03.1973 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до запису акта про укладення шлюбу №21 від 03.06.1972 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно відновленого запису акта про народження №175 [PERSON] , [INFO] народилася в с. Балинці, Снятинського району Івано-Франківської області. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що після смерті [PERSON] [INFO] відсутня інформація у спадковому реєстрі. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що після смерті [PERSON] [INFO] відсутня інформація у спадковому реєстрі. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що після смерті [PERSON] [INFO] відсутня інформація у спадковому реєстрі. Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених чітким переліком. Згідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту прийняття спадщини після померлих спадкодавців необхідне для прийняття позивачем спадщини за законом після померлих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Таким чином, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивач, який має намір прийняти спадщину, а тому слід визнати за [PERSON] , 1974 р. н., жителем [ADDRESS] право власності на земельну ділянку площею 0,86 га, розташовану на території Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано - Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 18 червня 1999 року, серія І-ІФ № 029199, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 199 від 23.06.1999р., на земельну ділянку площею 0,84 га розташованої на території Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано - Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 18 червня 1999 року, серія ІІІ-ІФ № 017585, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 585 від 23.06.1999р., на земельну ділянку площею 0,8671га (60.42 умовних кадастрових гектарів), розташованої на території Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано - Франківської області наданої в приватну власність, що належала [PERSON] , яка померла [NUMBER] на підставі Сертифікату на праві приватної власності на землю в межах середньої земельної частки від 20 грудня 1995 року, серія ІФ 12- 03,зареєстрованого в Книзі реєстрації Сетрифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 368 від 23.06.1999р., у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved