Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 19 травня 1993 року є власником квартири [ADDRESS] . У належній їй квартирі з 13 квітня 2011 року, як мешканець зареєстрований відповідач [PERSON] . Однак, з моменту реєстрації відповідач у належній їй квартирі фактично не проживав. Реєстрація відповідача у належній позивачу будинку перешкоджає їй в отриманні різного роду пільг, зокрема, субсидії, оскільки одним із критерієм надання такої є кількість осіб, що проживають в будинку. За таких обставин вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03 травня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні з підставі викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про слухання справи на офіційному веб-поталі Судової Влади України. У встановлений судом строк відзиву на позов не подав. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 19 травня 1993 року є власником квартири [ADDRESS] . Згідно копії домової книги у належній позивачу квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] . Однак, відповідно до акту обстеження Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області від 14 січня 2019 року відповідач [PERSON] у належній позивачу квартирі фактично не проживає. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Виходячи з положень статей\~16,\~391,\~386 ЦК України\~власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. У п.33 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. З зібраних в судовому засіданні доказів, зокрема, акту обстеження вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований, однак фактично не проживає у належній позивачу квартиі, чим чинить власнику перешкоди в користуванні житлом. \~ Статтями 71, 72 ЖК визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] більше року не проживає у належному позивачу будинку, та втратив право користування квартирою [ADDRESS] , тому позов підлягає задоволенню. Наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у відповідності до положень Закону України\~Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні\~є автоматичне зняття відповідача з реєстрації відповідним повноважним органом. Оскільки відповідно до\~ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання проводиться протягом 7 днів на підставі заяви особи або остаточного рішення суду зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши до органу реєстрації судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved