Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2008р.. В шлюбі у сторін народилися двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що під час спільного проживання у них із відповідачем постійно виникали суперечки через різні погляди на життя, в зв'язку із чим, останні два роки сторони проживають окремо. На даний час позивачка втратила до відповідача будь які почуття та вважає їх шлюб формальністю. Також зазначає, що відповідач добровільно відмовляється утримувати дітей, він ніде не працює, інших дітей та аліментів нікому не сплачує. Просить суд їх із відповідачем шлюб розірвати, після розлучення бажає залишитися на дошлюбному прізвищі - [PERSON]. Стягнути із відповідача у її користь сплачений судовий збір та стягувати із відповідача у її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1400грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. В запереченні на позовну заяву відповідач зазначив, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, що стосується стягнення із нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1400грн. заперечує, оскільки отримує дохід у вигляді пенсії по інвалідності так як хворіє на цукровий діабет складної форми. Відповідно вважає, що аліменти із нього можуть стягуватися у часті від його доходу, а саме в розмірі 1\\4 всіх видів заробітку. Також зазначає, що є інвалідом ІІ групи загального захворювання, що стверджується відповідною довідкою МСЕК та згідно ЗУ «Про судовий збір» є звільненим від його сплати. Крім цього, у зв'язку із його тривалим перебуванням на стаціонарному лікуванні у Сокальській ЦРЛ просить розгляд справи проводити без його участі. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули, представником позивача надано суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без його та позивачки участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, у наданому суду запереченні просив розгляд справи проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем в частині вимог щодо розірвання їх із позивачкою шлюбу, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб. Відповідно позовна вимога про розірвання шлюбу сторін підлягає до задоволення. Крім цього, як встановлено при розгляді справи, діти сторін син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], проживають з позивачкою. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей, крім спільних з позивачкою, немає, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Із довідки Сокальської ЦРЛ №2688/01-9 від 19.09.2016р., встановлено, що [PERSON] дійсно знаходиться на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 13.09.2016р. по даний час. 15.09.2016р. переніс операцію. Згідно довідки Червоноградської міжрайонної МСЕК серії 10 ААВ №900432 від 05.08.2016р., [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання та йому протипоказана фізична праця. Дата чергового переогляду - 30.12.2016р.. Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER], встановлено, що [PERSON] стоїть на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію по інвалідності. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів працює, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він станом на день розгляду справи не працює, однак має сталий дохід у виді пенсії, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дітям, сплачувати аліменти, які слід стягувати в 1/3 частині від всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує положення ч. 2 ст. 88 ЦПК України, згідно приписів якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В зв»язку з тим, що позивач [PERSON] у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, який також звільнений від сплати судового збору, судові витрати компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Що стосується вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача судового збору за вимогою про розірвання шлюбу, суд в цій частині її вимогу залишає без задоволення. Оскільки відсутні обгрунтування даної вимоги та відсутні докази того, що саме з вини відповідача розпався шлюб і що, позивач була вимушена подати позов про розірвання шлюбу. Крім цього, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, в даному випадку відсутні підстави для вирішення питання про компенсацію позивачу понесених судових витрат за рахунок держави.

Outcome: partial