Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона вела сімейне життя без укладання шлюбу з червня 2004 року до квітня 2005 року. Вона народила дочку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач є її батьком, однак на час реєстрації в органах РАГСу [PERSON] не мав при собі паспорт, тому дитина зареєстрована на її прізвище та ім`я і по батькові Відповідача з його згоди. Потім [PERSON] зник з їхнього життя. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач не допомагає у вихованні та натуральному забезпеченні дитини, але ж батьківство не заперечує. Зараз він не надає їй ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Батьківство Відповідача стосовно дочки [PERSON] підтверджується наступними доказами: записом патронажної сестри поліклініки за місцем народження та проживання дитини, підтвердженням свідків - спільна із нею і [PERSON] співробітниця по ЗАТ "Інтерфейс" [PERSON] , ( [INFO] паспорт [NUMBER] , виданий Оболонським РУ ГУ МВС України 23.05.2006), її матері [PERSON] ( [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Подільским РУ ГУ МВС України в м.Києві 23.05.2002), яка мешкає за адресою [ADDRESS] , та фото з сімейного архіву. У зв`язку з вищевикладеним просить суд встановити, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, починаючи з 29.08.2019 до її повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі та проти задоволення не заперечує. В судове засідання третя особа свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №512. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00012817559 від 28.09.2013 встановлено, що вищевказаний актовий запис №512 вчинено на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 37904317 від 06.03.2019 виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА встановлено, що з 09.06.2005 по теперішній час [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки № 516 від 02.11.2006 встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПСЗН як одинока мати, згідно ст.. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Згідно Довідки про доходи № 5 від 28.08.2019 виданої ПП «Клас» встановлено, що позивач займає посаду заступника головного бухгалтера ПП «Клас» та її заробітна плата у період з 01.02.2019 по 31.07.2019 становить 42 243,75 грн. Також встановлено, що дитина знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач не допомагає у вихованні та натуральному забезпеченні дитини, але батьківство не заперечує. Зараз він не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини. Батьківство Відповідача стосовно дочки [PERSON] підтверджується наступними доказами: записом патронажної сестри поліклініки за місцем народження та проживання дитини, підтвердженням свідків - спільна із нею і [PERSON] співробітниця по ЗАТ "Інтерфейс" [PERSON] , ( [INFO] паспорт [NUMBER] , виданий Оболонським РУ ГУ МВС України 23.05.2006), її матері [PERSON] ( [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Подільским РУ ГУ МВС України в м.Києві 23.05.2002), яка мешкає за адресою [ADDRESS] , та фото з сімейного архіву. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері ч. 1 ст. 135 СК. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Відповідно до ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене та визнання відповідачем позову у повному обсязі, то суд вважає за можливо подану позовну заяву задовольнити. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 125, 126 СК України, п.п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved