Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 31 серпня 2019 року по Броварському проспекту в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Ford Focus» д/н [NUMBER] , який належить позивачу та автомобіля марки «Renault» д/н [NUMBER] з напівпричепом «Schmits» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та який належить фізичній особі-підприємцю [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариства «Гарантія», відповідно до полісу № АО/828210. 10 грудня 2019 року постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області провадження у справі про притягнення [PERSON] , який працює водієм фізичної особи-підприємця [PERSON] , відповідача по справі, до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 21 січня 2019 року постановою Чернігівського апеляційного суду постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2019 року залишено без змін. Згідно висновку № 1949 експертного дослідження від 24 лютого 2020 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ford Focus» д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді становить у розмірі 217 075,16 грн., ринкова вартість автомобіля у аварійному стані на дату дослідження становить у розмірі 21456,05 грн. 07 лютого 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхове товариства «Гарантія» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 100 000,00 грн. Отже різниця між ринковою вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, ринковою вартістю транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить у розмірі 95 619,11 грн. (217 075,16 грн. - 21 456,05 грн. - 100 000,00 грн.). У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 95 619,11 грн., моральну шкоду у розмірі 12 000,00 грн., матеріальні збитків, які складаються з витрат на оплату вартості експертного дослідження розміру матеріального збитку у розмірі 3 400,00 грн., витрат на оплату послуг нотаріуса з оформлення довіреності у розмірі 500,00 грн. та витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі у розмірі 1 500,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. 19 травня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 22 липня 2020 року ухвалою суду у задоволенні заяви відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено. 05 серпня 2020 року ухвалою суду заяву позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково: витребувано у Ріпкинської державної податкової інспекції Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області (15000, вул. Святомиколаївська, 83, смт. Ріпки, Чернігівська область): належним чином завірену інформацію щодо реєстрації (відсутність) станом на 31 серпня 2019 року, трудового (цивільно-правового) договору між фізичною особою-підприємцем [PERSON] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер невідомо, паспорт [NUMBER] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; належним чином завірену інформацію щодо реєстрації (відсутність) станом на 31 серпня 2019 року договору оренди автомобіля марки «Renault Premium», державний номерної знак [NUMBER] між фізичною особою-підприємцем [PERSON] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер невідомо, паспорт [NUMBER] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В решті заяви відмовлено. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 31 серпня 2019 року по Броварському проспекту в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Ford Focus» д/н [NUMBER] , який належить позивачу та автомобіля марки «Renault» д/н [NUMBER] з напівпричепом «Schmits» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та який належить фізичній особі-підприємцю [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариства «Гарантія», відповідно до полісу № АО/828210 (а.с. 10, 12-15, 50). 10 грудня 2019 року постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області провадження у справі про притягнення [PERSON] , який працює водієм фізичної особи-підприємця [PERSON] , відповідача по справі, до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 12-15). 21 січня 2019 року постановою Чернігівського апеляційного суду постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2019 року залишено без змін (а.с. 17-18). Згідно висновку № 1949 експертного дослідження від 24 лютого 2020 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ford Focus» д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді становить у розмірі 217 075,16 грн., ринкова вартість автомобіля у аварійному стані на дату дослідження становить у розмірі 21456,05 грн. (а.с. 19-48). Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 95 619,11 грн. Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що пошкоджений автомобіль визнано фактично знищеним, а тому для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити позивачу різницю між ринковою вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, ринковою вартістю транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 95 619,11 грн. (217 075,16 грн. - 21 456,05 грн. - 100 000,00 грн.). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки його цивільно-правова відповідальність застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариства «Гарантія», а тому позивач повинен був спершу звернутися до страхової компанії відповідача. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування. Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2019 року у справі № 755/14522/19 (провадження № 3/743/375/19) провадження у справі про притягнення [PERSON] , який працює водієм фізичної особи-підприємця [PERSON] , відповідача по справі, до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідачем не надано. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариства «Гарантія», яке 07 лютого 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 51). Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, судом встановлено, що 31 серпня 2019 року по Броварському проспекту в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Ford Focus» д/н [NUMBER] , який належить позивачу та автомобіля марки «Renault» д/н [NUMBER] з напівпричепом «Schmits» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить фізичній особі-підприємцю [PERSON] , та який вважається фактично знищеним, що підтверджується матеріалами справи. Отже, з урахуванням різниці між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 217 075,16 грн., ринковою вартістю транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 21456,05 грн. та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 100 000,00 грн., розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить у розмірі 95 619,11 грн. (217 075,16 грн.- 21456,05 грн. -100 000,00 грн.). З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повністю: стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 95 619 (дев`яносто п`ять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 11 коп. Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 12 000 грн. 00 коп. При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди. У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Враховуючи роз`яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. Суд дійшов висновку, що діями відповідача спричинені позивачу моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням та фактичним знищенням транспортного засобу. При визначенні розміру відшкодування,

Outcome: partial