Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний в 2000 році, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з матір'ю. На даний час позивачка має можливість влаштувати дитині поїздку на відпочинок за межі України, з метою оздоровлення сина та його культурного розвитку, однак відповідач не дає згоди на виготовлення проїзних документів та на виїзд сина, не мотивуючи причини відмови. Відсутність згоди батька дитини на виїзд сина за кордон порушує права дитини на відпочинок та право вільно залишати територію України. В зв'язку з цим змушена звернутися до суду з позовом в якому просить суд надати їй дозвіл на виготовлення проїзного документа неповнолітньому сину без згоди батька та надати неповнолітньому сину дозвіл на виїзд за межі України без дозволу та супроводу батька у супроводі матері. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити. Пояснила, що відповідач, який тривалий час не цікавиться дитиною, не бере участі у вихованні та утриманні сина, не спілкується з ним, не мотивовано відмовляє у згоді на виїзд сина за кордон, діючи в такий спосіб в супереч інтересам дитини та з порушенням прав неповнолітнього на відпочинок та культурний розвиток. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Представник органу опіки і піклування Босюк Г.М. в судовому засіданні позов підтримала. Представник Відділу громадянства іміграції, реєстрації фізичних осіб Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області в судове засідання нге з»явились, направили суду листа в якому просять прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши позивачку, представника органу опіки і піклування, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний в 2000 році, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з матір'ю. Позивачка проживає та працює в Україні, має бажання влаштувати туристичну поїздку сина на оздоровлення за межі України за власні кошти, однак батько дитини не надає згоди на виготовлення проїзного документа дитини та виїзд неповнолітнього за кордон. Згідно з висновком органу опіки і піклування від 09.10.2014р. № 411/30-03-03, захищаючи право дитини на відпочинок, з метою культурного розвитку, орган опіки і піклування вважає доцільним надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька у супроводі матері. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний із моральний розвиток. Відповідно до ч.І, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.З ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України "оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій - рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд вважає, що вимога позивачки про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина за межі України з туристичною метою грунтується на законі, відповідає інтересам дитини, направлена на виконання батьківського обов"язку щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоров"я, фізичний, духовний та матеріальний розвиток. Відповідач, який не мотивовано відмовляє у згоді на виїзд сина за кордон діє в такий спосіб в супереч інтересам дитини та з порушенням прав неповнолітнього, фактично обмежує встановлене законом право на вільне пересування та вільний вибір місця проживання, хоча відповідно до ст. 33 Конституції України, держава гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. До того ж конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені. Право на свободу пересування, в тому числі і неповнолітніх, передбачено ст. 313 ЦК України. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, суд спрямовує своє рішення на захист інтересів дитини, враховує, що зміст інтересу дитини змінюється з її віком, значною мірою визначається її особистими потребами розвитку. Нехтування ними, здійснення права без урахування таких інтересів може тягнути за собою психологічне травмування дитини. За згодою позивача ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст 224 ЦПК України.

Outcome: approved