Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася в суд з позовом в якому вказала, що згідно рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 21 травня 2020 року по справі № 330/516/20 відповідач [PERSON] зобов`язаний до сплати аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Син [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Незважаючи на наявність рішення відповідач, діючи в законний спосіб, шляхом звернення до відповідних установ, намагається всіляко уникнути від сплати аліментів або зменшити розмір таких платежів. Так відповідач восени 2020 року звернувся до суду з позовом до позивача про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] , рішенням суду від 03 листопада 2020 року було відмовлено в задоволенні позову. В листопаді 2020 року відповідач звернувся до органу опіки та піклування за місцем проживання позивача та сина [PERSON] із заявою, що позивач [PERSON] свої батьківські обов`язки виконує несумлінно, а отримувані аліменти витрачає не за призначенням. Однак обставини, які були викладені в заяві відповідача [PERSON] не підтвердилися, про що свідчить відповідний акт обстеження умов проживання від 26 листопада 2020 року. Зазначене свідчить про небажання відповідача виконувати покладені на нього обов`язки по утриманню сина [PERSON] . Така поведінка відповідача потребує від позивача додавати додаткових зусиль для утримання спільної дитини сторін позову. Як зазначає позивач відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина [PERSON] . В листопаді 2020 року позивач [PERSON] у зв`язку із захворюванням зубів у сина [PERSON] , була вимушена звертатися за медичною допомогою до стоматологічного центру "Металокераміка" , який розташовано в м.Запоріжжі. Таке звернення саме до зазначеного медичного центру було викликане складнощами у перебігу хвороби зубів, неможливістю лікування такої хвороби в умовах районної лікарні (відсутність дитячого стоматолога). Як вбачається із акту про виконання стоматологічних робіт, квитанції оплати зазначених послуг, зазначені стоматологічні роботи були спрямовані лише для проведення лікування зубів дитини, будь-які інші надлишкові роботи не проводилися. Згідно представлених чеку та акту виконаних робіт позивачем для лікування зубів сина [PERSON] було витрачено 6260 грн. Відшкодувати зазначені витрати відповідач не бажає, оскільки він взагалі не спілкується ані із сином, ані із позивачем. \~ \~ \~ \~В зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову суму у розмірі 6260 грн. у якості додаткових витрат на дитину, які були викликані хворобою сина [PERSON] , а саме в зв`язку з лікуванням зубів дитини 24 листопада 2020 року. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити їх в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вимоги заявлені позивачем визнає частково, а саме згодний сплатити 50 % від суми витрат. Зазначає, що позивач не працює і не стоїть на обліку у Центрі зайнятості. Дитині є 4 роки, він відвідує дитячий садок, позивач в змозі працювати, але живе за рахунок аліментів. Відповідач має шлюб, у якому народилася дитина, [INFO] . \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 10 ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 25 жовтня 2016 року (а.с.4). Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області № 2/330/226/2020 від 21 травня 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно ( а.с. 7). Згідно зіст.185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину вразі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, хворобою тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Так, дитина [PERSON] , потребував медичної допомоги, а саме лікування у стоматолога. З метою лікування зубів дитини, позивач звернулася до стоматологічного центру\~"Металокераміка",\~який розташовано\~в м.\~Запоріжжі.\~На оплату вказаних стоматологічних послуг позивачем були понесені витрати у розмірі 6260 грн., що підтверджується копією акта від 14 грудня 2020 року, виданого, ПП Стоматологічний центр «Металокераміка» (а.с. 5). Згідно зі ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, хворобою тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що передбачені ст.\~185\~СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Таким чином, кожен із батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. Оскільки загальна сума понесених [PERSON] додаткових витрат на дитину складає 6260 грн., з відповідача має бути стягнута їх 1/2 частка, а саме 3130 грн. Статтею 180\~СК визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Аналізуючи у сукупності надані докази, враховуючи положення ст.\~180\~СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача одноразово додаткових витрат на стоматологічні послуги. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial