Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 09 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Акцент Банк") та відповідачем було укладено кредитний договір , відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач стверджує, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання перед кредитором, і тому станом на 04 вересня 2013 року за ним наявна заборгованість в розмірі 34 884,88 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився,надіславши до суду заперечення, де просив застосувати строк позовної давності та просив слухати справу за його відсутності.. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 09 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Акцент Банк") та відповідачем було укладено кредитний договір , відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 09 вересня 2013 року заборгованість за кредитним договором від 09 січня 2008 року складає 34 884,88 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 4 493,11 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 704,39 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом - 11550,00 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 1637,38 гривень. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З пункту п. 5.4 кредитного договору випливає, що термін погашення кредиту - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, термін погашення відсотків за кредитом проводиться щомісячно за попередній місяць. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Приймаючи до уваги те, що позивач дізнався про порушення відповідачем його обов'язків перед кредитор за виконання кредитного договору у 02 січня 2009 року, строк позовної давності сплинув у 2012 році, та враховуючи, що відповідач [PERSON] просила застосувати сплив позовної давності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed