Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 1 657 589,08 грн. за кредитним договором, укладеним між ТОВ «ОТП Факторинг» та [PERSON], в зв»язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов»язань за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не з»явились, неодноразово викликались , також через оголошення в пресі ( газета «Урядовий кур»єр» від 31.01.2015р. випуск №18). А тому суд вважає можливим розглядати справу за їх відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновків про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 18.06.2007р. між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» ( правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та в подальшому правонаступником є ТОВ «ОТП Факторинг Україна ») укладено кредитний договір на суму 88 877,00 доларів США строком до 18.06.2032р. зі сплатою процентної ставки 4,99%. Даний договір укладався на підставі кредитної заявки позичальника від 18.06.2007р. шляхом перерахування коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку. 19.06.2007р. між сторонами укладено додатковий договір №1, згідно якого були внесені зміни та доповнення до кредитного договору щодо розміру платежу : замість 129,59 + сума нарахованих процентів на дату платежу долар США, змінено на 296,26 + сума нарахованих процентів на дату платежу долар США. ( а.с.21). Банк виконав зобов»язання, надав грошові кошти на підставі кредитного договору. Для забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки № PCL -007/103/2007, за умовами якого іпотекодавці : [PERSON] та її батько [PERSON] надають в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка належить їм на праві власності в рівних долях. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстровано в реєстрі № 2621. Крім того, нотаріусом накладена заборона відчуження квартири до припинення договору. ( а.с. 15-20). Положеннями ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. В зв»язку з порушеннями взятих на себе відповідачем зобов»язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка зазначається позивачем станом на 10.09.2014р. в розмірі 99 449,93 долари США ( що еквівалентно на офіційним курсом НБУ 1285496,85 грн) та пені за прострочення зобов»язання за період з 10.09.2013р. по 10.09.2014р.за 365 днів за умовами п.4.1.1 договору 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки в сумі 362992,24 долари США ( що еквівалентно 4692063,47 грн.) Позивач як іпотеко держатель має право на підставі ч.2, 3 ст.16 ЦК України, ст.ст.36, 37 ЗУ «Про іпотеку» захистити свої майнові права, звернувшись в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки договором іпотеки від 18.06.2007р. сторонами передбачено, що іпотеко держатель може звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що відповідачі порушили взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором та договором іпотеки. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості не є перешкодою для пред»явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за тим самим кредитним договором, якщо на час розгляду спору заборгованість не погашена. Отже, щодо розміру заборгованості суд приймає до уваги рішення Подільського районного суду м.Києва від 05.07.2010року, яке не виконане і заборгованість ще не погашена. Втім, згідно даного рішення суду заборгованість за цим же кредитним договором складала 99310,75 доларів США ( що еквівалентно за курсом НБУ становить 785587,75 грн. ) та 48476,74 грн. пені. Як з»ясовано в судовому засіданні, остання проплата по кредиту відбулась 31.12.2008р., і до подачі даного позову розмір заборгованості по тілу кредиту та відсоткам не змінився, а збільшився період нарахування пені та курс долара США по відношенню до гривні. До даних правовідносин , що склалися між сторонами , необхідно також застосувати Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»,№ 1304-УІІ від 03.06.2014р., відповідно до якого не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України ( позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника /майнового поручителя або є об»єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об»єкта незавершеного будівництва) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку. Даний Закон діє до набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Суд перевіривши наявність іншого майна у відповідачів ( відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 10.05.2015р.) робить висновок, що іншого майна, окрім квартири [ADDRESS] за відповідачами не зареєстровано. Інших доказів про наявність іншого майна у відповідачів суду не надано. Таким чином, мораторій, передбачений зазначеним Законом, необхідно застосувати. Проте, застосування цього Закону має відбуватись на стадії виконання рішення, то враховуючи норми цього Закону, а також

Outcome: approved