Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, [PERSON], треті особи на стороні позивача [PERSON] міська рада, Управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області, по якому просить: - Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в м. Кіровограді по вул. Семена Палія 15/ 23, яка належить їй на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 579943. - Визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в м. Кіровограді по вул. Семена Палія 15/23. - Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0,1000 га, яку передано для ведення особистого селянського господарства, виданий на ім'я [PERSON]. - Скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яку передано для ведення особистого селянського господарства, виданого на ім'я [PERSON]. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в м. Кіровограді по вул. Семена Палія 15/23 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.06.2000 року № 1705 Кіровоградського міського нотаріального округу. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка). Її право власності посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 579943. Кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:05:042:0029. При цьому в грудні 2014 року вона дізналася, що її земельну ділянку мають намір придбати, хоча вона не мала наміру продавати належну земельну ділянку. Так, з'ясувалося, що згідно рішення [PERSON] сільської ради [PERSON] надано у приватну власність цю ж саму земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га. Кадастровий номер земельної ділянки 3522585800:02:000:5356. Земельна ділянка, передана у власність [PERSON], не була вилучена у попередніх землевласників та землекористувачів, тобто у неї. При розробці проекту земельної ділянки для передачі у власність, її виміри та визначення меж взагалі не проводились та не погоджувались. Таким чином, у [PERSON] сільської ради були відсутні підстави для прийняття відповідного рішення та видачі державного акту на вказану земельну ділянку [PERSON]. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2015 р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] районну державну адміністрацію (а.с.66). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2015 р. замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] (а.с.67). Під час розгляду справи позивач доповнила свої позовні вимоги, згідно яких просить: визнати незаконним і скасувати Розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 09.07.2008 року № 474-р «Про дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність». Визнати незаконними і скасувати Розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 29.04.2010 року № 316-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акта визначення збитків та передачу земельних ділянок у власність» (а.с 104-106). Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаються на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідач [PERSON] сільської ради заперечив проти задоволення позовних вимог. Надав заперечення згідно яких зазначив, що позивач помилково стверджує, що з'ясувалося, що згідно рішення [PERSON] сільської Кіровоградського району Кіровоградської області [PERSON] надано у приватну власність цю ж саму земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки 3522585800:02:000:5356. Так як відповідно до Рішення №117 від 19 грудня 2007 року «Про погодження на надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» п'ятнадцята сесія [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області п'ятого скликання вирішила: надати погодження та порушити перед [PERSON] РДА про надання земельних ділянок площею 0,10 га для особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради громадянам. Після чого [PERSON] РДА надала відповідний дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердила проект та надала у власність відповідні земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене [PERSON] сільська рада не може відповідати за дії [PERSON] РДА. А також земельні ділянки що надавались у власність знаходяться на території [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що було встановлено після розпаювання КСП «Кіровоградський», це вказує на той факт, що відповідні земельні ділянки знаходяться за межами населених пунктів с. Обознівка, с. Катеринівка, а розпорядником земель с/г призначення за межами населених пунктів - є Управління Держземагентства Кіровоградської області. Під час приватизації вищевказаних земельних ділянок розпорядником земель с/г призначення була [PERSON] РДА. Також позивач звертає увагу на ту обставину, що рішення [PERSON] сільської ради щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в м. Кіровограді по вул. Семена Палія 15/23 є незаконним та підлягає скасуванню. [PERSON], як вже вказувалось [PERSON] сільська рада не видавала відповідного рішення, так як вирішення даного питання не входило до компетенції [PERSON] сільської ради (а.с.51-53). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, просила відмовити. Зазначила, що отримала та оформила земельну ділянку відповідно до норм діючого законодавства. Представник співвідповідача [PERSON] районної державної адміністрації заперечив проти задоволення позовних вимог. Надав заперечення згідно яких зазначив, що розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 09.07.2008 № 474-р «Про дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» та від 29.04.2010 № 316-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акта визначення збитків та передачу земельних ділянок у власність» були прийняті головою районної державної адміністрації у відповідності до ст. ст. 13, 21 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», ст. 17, п. 3 ст. 22, ст. ст. 33, 118, 122, 156, 157, 186 ЗКУ (в редакції на момент прийняття розпоряджень), згідно з якими районні державні адміністрації розпоряджаються землями державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. Оскаржуваними розпорядженнями надавався дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, затверджувався проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність громадянам для призначення у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, акт визначення збитків та передавались у власність земельні ділянки. Відповідно до ст. 118 ЗКУ (станом на момент прийняття розпорядження) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної державної адміністрації за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Районна державна адміністрація розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою до відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. [PERSON] звернулась до райдержадміністрації з необхідними документами і їй було надано дозвіл на розроблення документації, після чого вона її виготовила, погодила у встановленому законом порядку з усіма необхідними службами та подала на затвердження до районної державної адміністрації, яка в свою чергу, видала оскаржуване розпорядження. Позивач не надав документів, які свідчили б про те, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах міста Кіровограда і розпорядником її є міська рада, а також документ, що підтверджує категорію земель, так як в державному акті, виданому на ім'я позивача, визначено цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (тобто землі житлової та громадської забудови, які можуть знаходитись лише в межах населеного пункту згідно зі ст. 38 ЗКУ), а в державному акті, виданому на ім'я [PERSON] цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (землі сільськогосподарського призначення). В зв'язку з тим, що в структурі райдержадміністрації відсутній структурний підрозділ з питань земельних ресурсів, розробником оскаржуваного проекту розпорядження було управління Держкомзему у Кіровоградському районі (реорганізоване на даний час в управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області), до повноважень якого згідно з Положенням про управління належало методичне забезпечення районної державної адміністрації з питань регулювання земельних відносин. Тобто, саме управління було розробником оскаржуваних розпоряджень та відповідає за технічне забезпечення його розроблення, так як у райдержадміністрації відсутні технічні можливості щодо визначення категорій земель та розташування їх в межах чи за межами населених пунктів. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Кіровоградського району [PERSON] розроблявся з виїздом на місце проектною організацією, що має ліцензію на проведення землевпорядних робіт, погоджувався з усіма необхідними службами у визначеному законодавством порядку (а.с.88-90). Представник третьої особи Управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області в судовому засіданні зазначила, що з 1 січня 2013 року, повноваження територіальних органів Держземагентства стосовно проведення державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, та скасування державної реєстрації в цій частині, припинено. Тобто, в силу вимог 19 Конституції України, Управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області не має повноважень та правових підстав для виконання рішення про скасування запису в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю щодо набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку (а.с.133-136). Представник третьої особи [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представників відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.06.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1705, [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку розташовану на території м. Кіровограда [PERSON] міської ради по вул. Палія за № 15/23, площею 1000 кв.м. в межах згідно з планом (а.с. 8). [PERSON] земельна ділянка 0,100 га. розташована на території м. Кіровограда [PERSON] міської ради по вул. Палія 15/23 належала згідно державного акта на право приватної власності на землю серія КР 00008579 виданого на підставі рішення сесії [PERSON] міської Ради народних депутатів від 17.09.1999 р. № 340. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8308 (а.с. 7). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 579943 кадастровий номер 3510100000:05:042:0029 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.06.2000 року № 1705 Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області є власником земельної ділянки площею 0,1000 га. Земельна ділянка розташована м. Кіровоград, вул. Семена Палія 15/23. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:05:042:0029 (а.с. 5). Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за № 43 від 4 травня 1999 року (з наступними редакціями) затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі у п.2.1 якої зазначено, що роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Відповідно до п.1.12. Інструкції складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Згідно п. 1.14. довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. За п. 1.15. розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації на підставі технічного завдання, яке видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України. У п.1.16. було передбачено, що технічна документація зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання в користування або передачу у власність земельної ділянки; заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта; технічне завдання на складання державного акта; висновок державного органу земельних ресурсів про права третіх осіб на використання земельної ділянки; висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки; абрис зйомки земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки з прив'язкою до пунктів геодезичної мережі; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем. Згідно п. 2.3. Інструкції межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами і закріплюються довгостроковими межовими знаками, а у п. 2.4. зазначено, що перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою їх до пунктів державної геодезичної мережі і закріпленням довгостроковими межовими знаками. В матеріалах справи наявна технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] виконана приватним підприємством «І-Експерт-Сервіс», згідно якої всі документи, а саме технічне завдання № 1322/10/09-Е від 30.07.2010 р. про розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (а.с. 6), висновок управління держкомзему у м. Кіровограді Кіровоградської області (а.с. 12), матеріали польових вимірів (а.с. 13-16), акт про погодження в натурі меж земельної ділянки (а.с. 17), акт про здачу межових знаків на зберігання (а.с. 10) виготовлялись для оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] загальною площею 0,1000 га: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в м. Кіровоград, вул. Семена Палія, 15/23. Згідно акту від 30.07.2010 року про здачу межових знаків на зберігання земельна ділянка знаходиться на території [PERSON] міської ради, за адресою: м. Кіровоград, вул. Семена Палія 15/23 та відведена у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.10). Згідно розпорядження № 474-р голови [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09.07.2008 р. про дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] на земельну ділянку сільського господарського призначення загальною площею 0.10 га ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.92 див. на звороті). Згідно розпорядження № 316-р голови [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області від 29.04.2010 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акта визначення збитків та передачу земельних ділянок у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення громадянам в кількості 26 чоловік у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, [PERSON] сільська рада. Передано у власність громадянам земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 26058 кв.м., у тому числі: 26058 кв.м. ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, згідно з додатком (а.с.91). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 151334 виданого [PERSON] на підставі розпорядження голови від 29.04.2010 року № 316-р [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області є власником земельної ділянки площею 0.1000 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована Кіровоградська область, Кіровоградський район, [PERSON] сільська рада. За межами населеного пункту. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер земельної ділянки 3522585800:02:00065356 (а.с. 219). Згідно із ст.41 Конституції України право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Позивач [PERSON] набула права власності на земельну ділянку згідно положень Земельного кодексу України № 561-XII від 18.12.1990 року, який втратив чинність з 01.01.2002 р. Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЗК 1990 р. громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну. Відповідно до ст. 18 Земельного кодексу України придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності. При цьому згідно з ч.3 ст.17 цього Кодексу передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Статтею 22 ЗК України в ред. 1990 р. було закріплено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. При цьому, як було визначено у ст.23 Земельного кодексу України, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно положень ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Право власності та право постійного користування земельною ділянкою посвідчується Державними актами. Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Згідно вимог ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно відомостей Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області від 08.09.2015 р. земельна ділянка площею 0.10 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 579943 кадастровий номер 3510100000:05:042:0029 на публічній кадастровій карті накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 3522585800:02:000:5356 (площа співпадає на 93.1579%). Наведене свідчить про те, що частина земельної ділянки [PERSON] приватизована відповідачем, і на одну і ту ж земельну ділянку видано два державні акти. Відповідно до ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним, що [PERSON] районна державна адміністрація Кіровоградської області при прийнятті оскаржуваного розпорядження № 316-р від 29.04.2010 року в частині передачі відповідачу [PERSON] земельної ділянки площею 1000 кв.м. у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області порушила вимоги ч.ч.1,5 ст.116, ч.1 121 ЗК України, які передбачають набуття за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах наданих повноважень, права власності громадянами земельними ділянками із земель державної і комунальної власності. При цьому частина 5 цієї статті, яка вже була чинною на час видачі відповідачу державного акту, застерігає, що земельні ділянки, які перебувають у власності або в користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 65 Земельного Кодексу 1990 p. визначено, що до земель сільського населеного пункту належать усі землі, що знаходяться в межах, установлених для цього пункту в порядку землеустрою. Землі сільського населеного пункту перебувають у віданні сільської Ради (нар. деп.). Межі сільських населених пунктів встановлюються і змінюються районною, міською в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою (нар. деп.). Відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 26, п. 26 ч. 1 ст. 43 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення про визначення меж сіл і селищ приймаються міськими і обласними радами виключно на пленарних засіданнях як "рішення з питань адміністративно-територіального устрою". У такому самому порядку приймаються рішення про направлення подань районних та відповідних сільських, селищних рад про визначення меж. Межі населеного пункту вважаються встановленими, а органи місцевого самоврядування набувають права розпоряджатися земельними ділянками, які відповідно до розроблених проектів щодо встановлення меж відповідної сільської, селищної, міської ради включаються до їх територій, після встановлення (винесення) меж території населеного пункту в натуру (на місцевість), закріплення меж території межовими знаками та внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру. Відповідно ст. 63 Земельного Кодексу України в ред. 1990 року, чинного на час видачі державного акту до земель міста належать усі землі в межах міста. Межа міста - зовнішня межа земель міста, що відокремлює їх від земель іншого призначення і визначається проектом планіровки та забудови міста або техніко-економічним обґрунтуванням розвитку міста. Межа міста встановлюється і змінюється в порядку, що визначається Верховною Радою України. Включення земельних ділянок до межі міста не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викуп) відповідно до ст. 31 цього Кодексу. За змістом п. 25 Положення про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 12 березня 1981 року, для розгляду питань адміністративно-територіального устрою виконавчий комітет обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів при встановленні і зміні меж міст подає в Президію Верховної Ради Української РСР: а) подання з обґрунтуванням доцільності пропозицій, що вносяться; б) довідку про територію міста, кількість населення в існуючих і нових межах, площі земель, що передаються, і призначення цих земель в межах міста, а також економічну характеристику населеного пункту, що включається в межі міста або виключається з них; в) схематичну карту з пропонованими змінами. Згідно ст. 65 Земельного Кодексу України в ред. 1990 року до земель сільського населеного пункту належать усі землі, що знаходяться в межах, установлених для цього пункту в порядку землеустрою. Землі сільського населеного пункту перебувають у віданні сільської Ради народних депутатів. Межі сільських населених пунктів встановлюються і змінюються районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів. За змістом п. 4 Положення про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 12 березня 1981 року, утворення і ліквідація сільрад, встановлення і перенесення їх адміністративних центрів, встановлення і зміна меж сільрад проводяться виконавчим комітетом обласної Ради народних депутатів за поданням виконавчих комітетів відповідних районних, міських (міст обласного підпорядкування) Рад народних депутатів. Під час розгляду справи встановлено, що на теперішній час не встановлено ні межі м. Кіровограда, ні межі с. Обознівка. Докази того, що на час передачі спірної земельної ділянки попередньому власнику [PERSON] вона була розташована не на території м. Кіровограда [PERSON] міської ради, а на території [PERSON] сільської ради відсутні, тому [PERSON] міською радою народних депутатів правомірно було прийнято рішення про передачу земельної ділянки по вул. Палія 15/23 в м. Кіровограді Погасій [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За вказаного суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання та скасування Розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 09.07.2008 року № 474-р «Про дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» та Розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 29.04.2010 року № 316-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акта визначення збитків та передачу земельних ділянок у власність» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки матеріалами справи підтверджується те, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий особі на які вона не має законодавчовстановленого права і порушує права дійсного власника, суд поновлює Конституційно встановлене право власності позивача шляхом визнання недійсним державного акта на право приватної власності Серія ЯЛ № 151334 на земельну ділянку площею 0,1000 га, виданого на ім»я [PERSON]. Вимога позивача про скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яку передано для ведення особистого селянського господарства, виданого на ім'я [PERSON], не підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи не містять доказів відповідної відмови Державного реєстру прав, а тому суд вважає дану позовну вимогу передчасною. Вимога позивача про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в м. Кіровограді по вул. Семена Палія 15/23, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 579943 не підлягає задоволенню, оскільки із наданих в судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що земельна ділянка не вибувала з її володіння і на даний час вона продовжує нею користуватися. Щодо визнання незаконним та скасування рішення [PERSON] сільської ради щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в м. Кіровограді по вул. Семена Палія 15/23 суд зазначає, що [PERSON] сільською радою жодних рішень про передачу у власність [PERSON] спірної земельної ділянки не приймалось, тому вимога задоволенню не підлягає. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial