Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнувати з відповідача на її користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 4000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 08 листопада 2008 року між [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30.07.2018 року, шлюб розірвано. У шлюбі [INFO] в них народились син - [PERSON] та син - [PERSON] . Діти навчаються у С11І № 3 в 4-му класі, відвідують народний дитячо-юнацький хореографічний ансамбль народного танцю "Полуничка" (3 рази на тиждень), піврічна вартість якого для двох дітей складає 2500 гри.; відвідують двічі на тиждень секцію з плавання, вартість одного заняття для однієї дитини - 50 грн.; займаються приватно англійською мовою двічі на тиждень. Орієнтовно, позивачка витрачає близько 7000 грн. щомісячно на утримання дітей. Дані витрати включають оплату на позашкільне навчання/гуртків, купівля одягу та товарів для навчання, поїздки з синами на конкурси/змагання. Дані витрати не включають витрат на харчування та проживання дітей. [PERSON] офіційно працює лікарем-алергологом в КНП Львівська Перша МКЛ ім. Князя Лева та лікарем-алергологом в приватному медичному кабінеті ФОН «Прокопчук». Після розірвання шлюбу позивачка орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] , де проживає разом із дітьми. Окрім цього, позивачка наголошує, що відповідач з дітьми практично не спілкується, не цікавиться їх життям, не приймає участі у їх вихованні. Відповідач коштів на утримання дітей не надає, матеріально їх не забезпечує У зв`язку із чим позивачка змушена була звернутись до суду із позовом, який просить задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав, просить такий задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не є перешкодою для розгляду справи по суті, а тому справу можливо слухати у його відсутності. 14.02.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому викладені в позові обставини [PERSON] заперечує, та додатково наголошує, що бере участь у фінансовому утриманні дітей, однак доказів що засвідчили б вказані обставини подати не може. Крім того, до свого відзиву відповідач долучив довідку про доходи, згідно якої, його середньомісячна заробітна плата станом на 11.02.2020 року складала 2193грн. як лікаря стоматолога КНП «Жовківська центральна районна лікарня». Відповідачем також подано копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.10.2018 року, згідно якої, станом на 2018 рік, у [PERSON] було фінансове зобов`язання перед ПАТ «Дельта банк». У зв`язку із наведеним у задоволенні позову просить відмовити. 18.02.2020 року позивачкою було подано відповідь на відзив, згідно якого, викладені [PERSON] обставини позивачка заперечила, просила суд такі не враховувати у зв`язку із недоведеністю таких. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: - стан здоров`я та матеріальне становище дітей; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено судом, 08 листопада 2008 року між [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30.07.2018 року розірвано./а.с.8/ У шлюбі [INFO] в них народились син - [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] , вид. [INFO] ) та син - [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] , вид. 07.08.2010 року)./а.с.6-7/ Діти навчаються у СШ № 3 в 4-му класі, відвідують народний дитячо-юнацький хореографічний ансамбль народного танцю "Полуничка" (3 рази на тиждень), піврічна вартість якого для двох дітей складає 2500 гри.; відвідують двічі на тиждень секцію з плавання, вартість одного заняття для однієї дитини - 50 грн.; займаються приватно англійською мовою двічі на тиждень. Як вказує позивачка, орієнтовні витрати на дітей сягають близько 7000 грн. щомісячно, які включають оплату на позашкільне навчання/гуртків, купівля одягу та товарів для навчання, поїздки з синами на конкурси/змагання. Дані витрати не включають витрат на харчування та проживання дітей. Судом також встановлено, що [PERSON] офіційно працює лікарем-алергологом в КНП Львівська Перша МЮІ ім. Князя Лева (м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 25) та лікарем-алергологом в приватному медичному кабінеті ФОН «Прокопчук» (м. Львів, вул. Ярошенка, 14). Після розірвання шлюбу позивачка завласні кошти орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] , де проживає разом із дітьми. Суд не приймає до уваги подані відповідачем докази, а саме копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.10.2018 року, згідно якої, станом на 2018 рік, у [PERSON] було фінансове зобов`язання перед ПАТ «Дельта банк», оскільки така постанова винесена у 2018 році, та сама лише наявність копії такої, не може слугувати підтвердженням наявності у [PERSON] боргових зобов`язань станом на момент розгляду справи, а саме 26.10.2020 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 СК України визначено обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, згідно частини 2 даної статті, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач не подав суду жодних заперечень щодо розміру аліментів або доказів, що він приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Разом з тим, статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано суду документів, які б свідчили про його матеріальний стан, стан здоров`я чи наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Відповідно до вимог ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Із відповідача слід стягувати на користь позивача на утримання дітей аліменти у розмірі 3000,00 гривень, тобто по 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно /виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку/ починаючи з 01.10.2019 року, тобто, з моменту звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку із задоволенням позову із відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в дохід держави.

Outcome: partial