Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили визнати недійсним рішення Таращанської міської Ради Київської області № 342-25-VII від 25.04.2017 року "Про надання земельних ділянок громадянам в оренду для ведення городництва" в частині надання дозволу на укладення договору оренди земельної ділянки [PERSON], визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 259 від 04.05.2017 року, укладений між Таращанською міською Радою Київської області та [PERSON] та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що згідно рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області № 65 від 25.12.1992 року йому було надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 1 000 кв.м за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням: для будівництва індивідуального житлового будинку та 25.02.1993 року вказана земельна ділянка була передана на підставі акта про відведення в натурі. 28.08.2013 року земельна ділянка була ним приватизована. При цьому, межі земельної ділянки, виділеної йому згідно Рішення виконавчого комітету Таращанської міської Ради Київської області № 65 від 25.12.1992 року, та земельної ділянки, переданої йому у власність згідно Свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку від 28.08.2013 року, не співпадають. Частина земельної ділянки, виділеної йому у 1992 році в розмірі 0,06 га, яку він використовує для вирощування городніх культур з 1992 року по даний час, залишилась поза межами земельної ділянки, переданої йому у власність, та перебуває у його користуванні. На початку травня 2017 року зі слів [PERSON] йому стало відомо про те, що остання набула право користування вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди, і укладеного з Таращанською міською радою Київської області, за умовами якого їй було передано у тимчасове строкове платне користування із земельного фонду Таращанської міської Ради земельну ділянку, розташовану біля садиби № [ADDRESS], площею 0,06 га для ведення городництва. Договір оренди укладений на підставі рішення Таращанської міської ради Київської області від 25.04.2017 року № 342-25-VII. | З 25.12.1992 року рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області йому було надано спірну земельну ділянку у користування та з моменту отримання її і до 25.04.2017 року, моменту прийняття спірного рішення він користувався нею, а також продовжує користуватись на даний час. Тому вважає, що вказане рішення є незаконним. Представник відповідача Таращанської міської ради Київської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що земельна ділянка площею 0,06 га, яка знаходиться між садибами №2/185 по [ADDRESS], яку, як зазначає позивач, він використовує для вирощування городніх культур з 1992 року, передана йому у власність та перебуває у його користуванні не відповідає дійсності, оскільки Таращанська міська рада Київської області не приймала відповідне рішення про передачу позивачу даної земельної ділянки у власність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав зазначених у відзиві на позов. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області № 65 від 25.12.1992 року позивачу було надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 1000 кв.м за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням: для будівництва індивідуального житлового будинку. 25.02.1993 року вказана земельна ділянка була передана позивачу на підставі акта про відведення в натурі і 28.08.2013 року була ним приватизована. 20.04.2017 року відповідач [PERSON] звернулася до Таращанської міської ради Київської області з письмовою заявою про надання дозволу на укладення договору оренди земельної ділянки для ведення городництва площею 0,06 га біля садиби №2/185 по вул. Борідченка на період розроблення містобудівної документації. Дана заява була розглянута депутатами міської ради на постійній комісії міської ради з питань містобудування, землекористування, охорони довкілля та екологічної безпеки, та за результатами розгляду на сесії прийнято рішення №342-25-УІІ від 25.04.2017 року «Про надання земельних ділянок громадянам в оренду для ведення городництва», яким їй було надано в оренду дану земельну ділянку. 04 травня 2017 року за №259 між відповідачем [PERSON] та Таращанською міською радою Київської області було укладено договір оренди земельної ділянки. Крім того, 4 травня 2017 року позивачем [PERSON] до Таращанської міської ради Київської області було подано письмову заяву з проханням надати дозвіл на укладення договору оренди земельної ділянки площею 0,06 га для ведення городництва. 19 травня 2017 року відповідачка [PERSON] подала письмову заяву в якій надала свої заперечення проти розірвання вже укладеного з нею договору оренди земельної ділянки, оскільки вже була здійснена оплата за оренду земельної ділянки. Дані заяви були розглянуті в постійній комісії з питань містобудування, землекористування, охорони довкілля та екологічної безпеки Таращанської міської ради Київської області, та за результатами розгляду на сесії прийнято рішення №357-26-VII від 23.05.2017 року, яким було вирішено відкласти розгляд заяви [PERSON] та заяви [PERSON] і доручено вказаній вище постійній комісії міської ради повторно вивчити питання з виїздом на місце щодо користування земельною ділянкою між садибами №2/185 по [ADDRESS] площею 0,06 га для ведення городництва. Згодом, 20 червня 2017 року відповідачка [PERSON] звернулась до Таращанської міської ради Київської області з письмовою заявою, в якій просила скасувати договір оренди земельної ділянки №259 від 4 травня 2017 року та вилучити з користування земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану біля садиби [ADDRESS]. 22 червня 2017 року сесією Таращанської міської ради Київської області прийнято рішення №385-27-VII «Про вилучення з користування земельних ділянок», яким скасовано договір оренди земельної ділянки №259 від 4 травня 2017 року та вилучено з користування [PERSON] земельну ділянку для ведення городництва площею 0,06 га біля садиби [ADDRESS] з 01.07.2017 року та зарахувати до земель запасу Таращанської міської ради. Вказані обставини встановлені з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Стаття 2 ч. 1 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативними актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Згідно із ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно із ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Згідно із ст. 17 вказаного Закону об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Частинами 1 та 2 статті 27 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад. Згідно вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). У справі відсутні докази того, що при прийнятті спірного рішення Таращанської міської ради Київської області № 342-25-VII від 25.04.17 року "Про надання земельних ділянок громадянам в оренду для ведення городництва" в частині надання дозволу на укладення договору оренди земельної ділянки [PERSON], що в свою чергу було підставою для укладення договору оренди земельної ділянки № 259 від 04.05.17 року, укладеного між Таращанською міською Радою Київської області та [PERSON], були допущені порушення, які б слугували підставою для визнання рішення недійсним. Позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що він, виходячи з вимог земельного законодавства України, набув законних прав на земельну ділянку, площею 0,06 га, яка розташована між садибами №2/185 по [ADDRESS], тобто має на неї права, які в разі їх порушення, оспорення чи невизнання повинні бути захищені судом. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами відсутній, оскільки рішенням №385-27-VII «Про вилучення з користування земельних ділянок», скасовано договір оренди земельної ділянки №259 від 4 травня 2017 року та вилучено з користування [PERSON] земельну ділянку для ведення городництва площею 0,06 га біля садиби [ADDRESS] з 01.07.2017 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed