Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом в інтересах [PERSON] до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач, будучи батьком малолітнього [PERSON], злісно ухиляється від його утримання і виховання, не проявляє батьківського піклування, не турбується про здоров'я, фізичний, духовний розвиток дитини, матеріально його не підтримує. 20.03.2015 року до Служби у справах дітей Жидачівської РДА звернулась [PERSON], яка повідомила про те, що з нею проживає дитина, яка залишилась без батьківського піклування -[PERSON] 28.02.2015 року її знайома [PERSON] попросила її доглянути за дитиною [PERSON], оскільки їй необхідно оформити документи для отримання соціальної допомоги при народжені дитини в м. Новий Розділ, однак за дитиною не повернулась. Батько дитини - відповідач по справі не визнає себе біологічним батьком дитини, участі в її виховані та утримані не брав, згідний щодо позбавлення його батьківських прав. Виконавчий комітет Новороздільської міської ради 21.04.2015 року враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] прийняв рішення №97 "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON]." На даний час дитина перебуває на обліку служби в справах дітей Жидачівської РДА як дитина, що залишилась без батьківського піклування та знаходиться в Комунальному будинку дитини №1 м.Львова. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] та стягнути з нього аліменти на користь дитини щомісячно, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання даної заяви і до повноліття дитини. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилась, однак надіслала до суду заяву в якій позов підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву в якій позов визнав, не заперечив проти задоволення такого. Третя особа в судове засідання не з»явилась хоч про час та місце розгляду справи була належно повідомлена. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківського обов'язку, вихованням дитини не займається, не цікавиться її розвитком, не підтримує матеріально, а тому наявні сві підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Дослідивши обставини справи щодо вимоги про стягнення аліментів, суд приходить до переконання, що заявлена вимога не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не зазначено на чию саме користь потрібно стягувати аліменти на утримання [PERSON]

Outcome: approved