Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Бершадської міської ради про визнання права власності з тих підстав, що як стверджує 24.05.2013 року між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0196 га, яка розташована по [ADDRESS] До кінця 2013 року на купленій нею земельній ділянці вона збудувала будівлю магазину, загальною площею 134,9 кв.м без отримання відповідного на те дозволу. Оскільки під час проведення будівельних робіт нею неухильно дотримувались будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми, що підтверджується висновком ТОВ "Приват-БТІ", просить визнати за нею право власності на будівлю магазину, розташовану по [ADDRESS] Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідача Бершадської міської ради Красиленко І.В. в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов визнає. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0196 га, розташованої по [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Бершадського РНО Вінницької області, зареєстрованим в реєстрі за № 464, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідкою виконавчого комітету Бершадської міської ради № 108 від 29.01.2016 року. В 2013 році позивачка [PERSON] на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці збудувала будівлю магазину, загальною площею 134,9 кв.м без отримання відповідного на те дозволу. Відповідно до оцінювального акту про будинок та оцінювального акту про господарські будівлі та споруди, розташовані по [ADDRESS] виданих ТОВ "Приват-БТІ", кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 003285, стан конструктивних елементів добрий. Відповідно до частини третьої статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на належній їй на праві власності земельній ділянці. Відповідно до ст. 331 ч.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. З вищевикладеного вбачається, що позивачка не може в адміністративному порядку вирішити питання про визнання за нею права власності на будівлю магазину по [ADDRESS] оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, враховуючи те, що самочинно збудована нежитлова громадська будівля магазину на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача, не порушує права інших осіб, будівля відповідає вимогам будівельних норм та правил, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та визнання за нею права власності на нежитлову громадську будівлю магазину по [ADDRESS] На підставі викладеного ст.ст. 331, 376 ЦК України,

Outcome: approved