Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до Комунального підприємства „Міська житлово-технічна інспекція Нікопольської міської ради та просить суд визнати невидачу їй акту про спричинення сусідами шкоди її квартирі та ненадання інформації неправомірними діями, зобовязати відповідача належно виконати оплачену нею послугу щодо складання акту наслідків затоплення її квартири, надати інформацію на її інформаційний запит від 28.05.2017 року. Також просить суд стягнути на її користь з відповідача завдану неправомірними діями моральну шкоду в розмірі 3000 грн. (а.с. 1-2) В обґрунтування позову послалась на те, що її сусідка постійно затоплює і тому квартиру слід було ремонтувати. В січні 2017 року вона звернулась до Комунального підприємства „Міська житлово-технічна інспекція Нікопольської міської ради для отримання послуги зі складання акту затоплення її квартири. 16.01.2017 року вона оплатила послугу в розмірі 56 грн. 36 коп., однак до сьогоднішнього дня оформлений належним чином акт вона не отримала. Вона звернулась із інформаційним запитом до відповідача та попросила надати відповідь з якої причини акт не підписується [PERSON], а також з ким та про що він говорив з сусідами, коли обстежував її квартиру. Відповіді на її звернення вона так і не отримала до сьогоднішнього дня, а тому вона вимушена була звернутись з цим позовом до суду. Вона людина похилого віку, хворіє, є інвалідом по серцево-судинним захворюванням, однак повинна була докладати фізичних зусиль , переживати нервові потрясіння через походи до чиновників, що не дало жодного результату. Неповага до людей похилого віку та хворих вважає аморальністю працівників відповідача або здирництвом хабара, у звязку з чим вона зазнала моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі (а.с. 19). Заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило. Заперечень проти позову відповідач не надав. Зі згоди позивача справу заслухано відповідно до статті 224 ЦПК України заочно. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Законом України „Про захист прав споживачів передбачено, що цей [PERSON] регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Статтею 1 Закону України „Про захист прав споживачів передбачено, що виконавець - суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги;... 7) договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ); ...13) належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем; ...17) послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; ... 22) споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; Статтею 1 1 Закону України „Про захист прав споживачів визначено, що цей [PERSON] регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Статтею 22 Закону України „Про захист прав споживачів передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у січні 2017 року звернулась до відповідача для надання послуги зі складання акту про наслідки неодноразового затоплення сусідами її квартири та оплатила за надання послуги 56.36 грн. (а.с. 30) КП „Міська житлово-технічна інспекція Нікопольської міської ради зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та здійснює види діяльності : інші спеціалізовані будівельні роботи, комплексне обслуговування обєктів, інша діяльність із прибирання будинків і промислових обєктів, інші види діяльності із прибирання, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; управління нерухомим майном за винагороду на основі контракту, діяльність у сфері архітектури, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, технічні випробування та дослідження, збереження безпечних відходів, інша діяльність щодо поводження з відходами (а.с. 11-13) Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача відповідач 18.01.2017 року склав акт на замовлення [PERSON] (а.с.33), однак як вбачається зі змісту акту відповідачем не було відображено подія, що трапилась; наслідки події (перелік майна, що постраждало в результаті залиття, із зазначенням видів та об`ємів пошкоджень); причини залиття, висновки , рекомендації та хто заподіяв шкоду. [PERSON] заявила відповідачу про наявність недоліків у виконаній роботі, внаслідок чого відповідачем було виконано інші обстеження та складені акти (а.с. 31,32, 34, 35), однак як вбачається з наданих позивачем в судовому засіданні копій в актах відсутні дата та місце складання, місце, де трапилося залиття (повна адреса). Стаття 10 Закону України „Про захист прав споживачів визначає, що „ 3. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;... Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання),... 8. Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Враховуючи вище встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо зобовязання відповідача належним чином скласти акт затоплення кухні та підсобних приміщень квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про ненадання інформації на її запит відповідно до закону України „Про доступ до публічної інформації суд зазначає, що цей [PERSON] визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес. Як вбачається зі змісту інформаційного запиту [PERSON] вона просила надати інформацію щодо причин не підписання акту затоплення [PERSON], хоча як вбачається з наданих копій актів [PERSON] акти підписав, та повідомити прізвища сусідів з якими спілкувався [PERSON] працівник відповідача.(а.с.6) Статтею 1 закону України „Про доступ до публічної інформації передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Стаття 2 закону України „Про доступ до публічної інформації визначає, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. [PERSON] не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Таким чином, враховуючи що запитувана позивачем інформація не є публічною інформацією в розумінні Закону України „Про доступ до публічної інформації, а відносини, що виникли між позивачем та відповідачем виникли у сфері звернень громадян та захисту прав споживачів, які регулюються спеціальним законом, то відповідно до статті 11 ЦПК України вимоги позивача [PERSON] про визнання дій відповідача неправомірним щодо ненадання відповіді на інформаційний запит та зобовязання надати інформацію відповідно до Закону України „Про доступ до публічної інформації задоволенню не підлягають. Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити таке. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. N 5, від 27 лютого 2009 р. N 1) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону N 1023-XII (в редакції до внесення змін Законом від 19 травня 2011 р. N 3390-VI "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції") було розділено підстави відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Так, у разі заподіяння споживачу шкоди (збитків) дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, він мав право лише на відшкодування майнової шкоди (збитків). А в разі заподіяння шкоди небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією споживач мав право на відшкодування як майнової, так і моральної (немайнової) шкоди у випадках, передбачених законодавством. Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону N 1023-XII споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У ст. 1 Закону N 3390-VI поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до ст. 711 ЦК (в редакції Закону N 3390-VI) шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82 ЦК. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів, що відповідач своїми діями під час виконання послуги зі складання акту затоплення квартири позивачу завдав шкоду майну споживача або шкоду завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Таким чином, суд дійшов до висновку, що в задоволенні вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. на користь держави.

Outcome: partial