Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Путильське лісове господарство» Чернівецького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України про відшкодування моральної шкоди. В позові зазначає, що вона є дружиною [PERSON] , який працював розкряжувальником деревини IV розряду на ДП «Путильське лісове господарство». 04 червня [INFO] року її чоловік [PERSON] та [PERSON] загинули під час валки дерев на території ділянки суцільної санітарної рубки, в кварталі № 31, виділ 2, урочищі «Мінти» Путильського району Чернівецької області. 31 серпня 2015 року у зв`язку із смертями їхніх чоловіків нею та [PERSON] подано до Путильського районного суду Чернівецької області позов до Державного підприємства «Путильське лісове господарство» Чернівецького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України «Про зобов`язання нарахування та виплати матеріальну допомогу». Рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 07.10.2015 року їхній позов задоволено та вирішено стягнути з з Державного підприємства "Путильське лісове господарство" Чернівецького обласного управління лісового господарства Державного агентства лісових ресурсів України на її користь передбачену колективним договором одноразову допомогу. Позивач в позові зазначає, що не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. В подальшому не погоджуючись із рішенням апеляційного суду 05 січня 2016 року відповідачем подано касаційну скаргу. Тільки 07 вересня 2017 року, тобто через 2 роки від початку розгляду судової справи про зобов`язання нарахування та виплати одноразову допомогу, виплачено всю суму згідно рішення суду. Однак цінність грошових коштів з липня 2015 року та вересні 2017 року є різної та практично знецінилися вдвічі. Вказує, що через те, що відповідач всіляко затягував розгляд справи та виплати передбаченої допомоги вона не мала змоги виготовити для чоловіка відповідного пам`ятника. Вважає, що відповідач ДП «Путильський лісгосп» своїми діями всіляко намагався відтягнути час виплати коштів одноразової допомоги не дивлячи на норми викладені в колективному договорі. У зв`язку із переліченими неправомірними діями зі сторони відповідача вона зазнала значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Заподіяної моральну шкоду вона визначає у сумі 100000 гривень, просить суд стягнути дану суму з відповідача. Представник відповідача в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд позов задовольнити.\~ Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав пояснення аналогічні відзиву на позов, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Право на судовий захист являється конституційним правом, закріпленим ст..55 Конституції, яка визначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Рішенням Конституційного Суду України № 11 -рп/2007 р. від 11.12.2007 р. роз`яснено норми ч.1 ст.51 і п.8 ст.129 Конституції України : «Реалізація права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина». Як встановлено судом рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 07.10.2015 року позовні вимоги задоволено, стягнути з Державного підприємства "Путильське лісове господарство" Чернівецького обласного управління лісового господарства Державного агентства лісових ресурсів України на користь [PERSON] , п`ятирічний заробіток потерпілого [PERSON] , що становить 311565 гривень 60коп. /а.с.19-21/. За результатом повторного апеляційного розгляду, апеляційний суд Чернівецької області від 09 червня 2016 року, рішення Путильського районного суду Чернівецької області в частині розподілу судових витрат змінив. В решті рішення залишено в силі /а.с.35-37/. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.07.2017 року, рішення апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.2016 року залишено без змін /а.с.40-42/. Згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією, законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Стаття 14 вказаного Закону передбачає, що учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України (згідно ред. до 03.10.2017 року) Стаття 7, цого Закону передбачає, що кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Для забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справ у розумні строки, встановлені законом, в Україні діють суди першої, апеляційної, касаційної інстанцій. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції. У ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 13.03.1995р. з подальшим змінами, роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed