Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом вказуючи , що 31 грудня 2017 року її було звільнено з посади сестри медичної молодшої Комунального закладу « Центр первинної медико-санітарної допомоги » Новоборівської селищної ради у зв»язку з скороченням штатів. При звільненні відповідачем був проведений розрахунок, не в повному обсязі, а саме не виплачена вихідна допомога в розмірі середньмісячного заробітку, що передбачена ст. 44 КЗпПУ та не проведений повний розрахунок компенсацію за невикористану відпустку. Зазначає, що неповна виплата їй вихідної допомоги при звільненні та комепенсації за невикористану відпустку призвели до тяжких моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків , погіршився стан здоровя, що призвело до скрутного матеріального становища сім"ї, так як інших доходів для життя у неї не має. Позивач просить суд стягнути з комунального закладу «Центр первинної медичної допомоги» Новоборівської селищної ради на її користь недораховану та недоплачену вихідну допомогу при звільненні в загальному розмірі 1605,91 грн. та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 5 000 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що при звільненні їй в повному обсязі не виплатили вихідну допомогу , так їй було виплачено 944 грн., а необхідно було виплатити 1600 грн. , крім того компенсацію за невикористану відпустку виплатили за 30 днів , а необхідно було виплатити за 48 днів відпустки. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що в грудні 2017 року при скороченні працівників з «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Новоборівської селищної ради та виплати розрахункових не вистачало коштів і тому всім працівникам при звільненні в грудні 2017 року виплачена вихідна допомога в розмірі посадового окладу , в послідуючому при надходженні коштів в квітні 2018 року позивачу як і всім працівнивкам проведено доплату і позивачу виплачено 528 грн. Крім того з позивачем проведено повний розрахунок компенсації за невикористані відпустки та надали підтверджуючі документи. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум , що належить йому від підприємства , установи , організації провадиться в день звільнення. Згідно ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 ст.40 КЗпП України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. -2- Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що 01.07.2016 року позивач була прийнята до КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новоборівської селищної ради в порядку переведення на посаду молодшої сестри медичної ( санітарки-прибиральниці) та 31.12.2017 року звільнена з займаної посади за скороченням штатів на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні позивачу в грудні 2017 року було виплачено вихідну допомогу в сумі 944 грн., компенсацію за відпустку в сумі 1571,53 грн. та інші виплати. В послідуючому при надходженні коштів в квітні 2018 року позивачу була доплачена вихідна допомога в сумі 656 грн. Як слідує із матеріалів справи на час переведення позивача до Новоборівського комунального закладу « Центр первинної медико-санітарної допомоги» вона мала невикористану відпустку в кількості 14 днів , за час роботи з 01.07.2016 року по 31.12.2017 року їй було нараховано 31+16= 47 днів відпустки, із яких наказом № 71-К від 01.08.2016 року їй було надано 31 день відпустки і залишок невикористаної відпустки , що становить 16+14 = 30 днів , за які було проведено нарахування відпускних у грудні 2017 року в сумі 1571,53 грн. Вказані обставини підтверджуються довідками від 07.02.2018 року, 28.07.2016 року, розрахунком відпускних за грудень 2017 року, платіжним дорученням № 111 від 16.05.2018 року, розрахунком вихідної допомоги , відомостями нарахування коштів № 75 , наказом № 71-К від 01.08.2016 року. Ознайомившись з наданими представниками відповідачів документами позивач позов в частині стягнення невиплаченої вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку не підтримала та підтримала позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Враховуючи, що представники відповідача надали належні та допустимі докази, що підтверджують повний розрахунок з позивачем по виплаті вихідної допомоги та компенсацію за невикористану відпустку , а тому у задоволенні позову про стягнення вказаних коштів слід відмовити. Крім того стягнення моральної шкоди передбачає порушення законних прав позивача на отримання належної заробітної плати, якщо порушення цих прав призвели до моральних страждань. Судом встановлено, що при звільненні в грудні 2017 року позивачу в повному обсязі не було виплачено вихідну допомогу в сумі 656 грн. , у зв"язку з відсутністю коштів у відповідача , які були виплачені в травні 2018 року. Відповідно до ст. 12. ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивач не довела та не надала доказів в чому полягають її моральні страждання , втрата нормальних життєвих зв"язків та погіршення стану здоров"я в результаті несвоєчасного отримання протягом чотирьох місяців грошових коштів в сумі 656 грн. Враховуючи викладені обставини у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed