Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Представник позивача ДВНЗ «КНУ» - ректор Ступнік М.І. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ДВНЗ «КНУ» заборгованість за надані освітні послуги в розмірі 799,50 грн., а також нараховані в порядку ст.625 ЦПК України інфляційні втрати - 82,67 грн., 3% річних - 20,04 грн. та пеню в сумі 142,81 грн., в всього 1045,02 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ДВНЗ «КНУ» судовий збір в сумі 1921,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог посилався на те, що 31.08.2018 року між [PERSON] та ДВНЗ «Криворізький національний університет» було укладено договір №1058 про надання освітніх послуг. Відповідно до п.1.1 договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок відповідача здійснити навчання за заочною формою навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», починаючи з 1 курсу 1 семестру. Строк навчання, згідно з п.1.2 договору визначено з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. На підставі п.3.1 вказаного договору, відповідач повинен був своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у терміни, встановлені договором, а саме загальна вартість послуг - 31980,00 грн., вартість послуг за один навчальний рік - 7995,00 грн. Однак, на підставі наказу №1213 від 19.10.2018 року [PERSON] було відраховано з навчального закладу за порушення умов оплати вартості освітніх послуг. Розмір заборгованості [PERSON] за надані йому освітні послуги становить 799,50 грн., яку він не погасив протягом періоду з 01.09.2018 року по 02.07.2019 року. На дотримання порядку досудового врегулювання спору, керівництво ДВНЗ «КНУ» направило на адресу [PERSON] претензію за №12 від 30.01.2019 року на добровільне погашення заборгованості, яку ним проігноровано, у зв`язку з чим з метою стягнення наявної заборгованості та нарахованих на неї збитків згідно ч.2 ст.625 ЦК України в примусовому порядку представник позивача вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача Балахтар К.Г. правом на участь у судовому засіданні не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв`язку з належним повідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд зі згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній письмових доказів. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 27.08.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, призначено справу до розгляду на 29.10.2019 року. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та договором, укладеним між сторонами. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 31.08.2018 року між ДВНЗ «КНУ» в особі першого проректора Вербицького В.І. , що діяв на підставі наказу по університету від 10.05.2017 року №178, як «Виконавцем» та [PERSON] як «Замовником» укладено договір про надання освітніх послуг №1058, відповідно до п.1.1 якого, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити його навчання Одержувачу освітньої послуги для отримання ступеню «бакалавр» за спеціальністю «право», починаючи з 1 курсу 1 семестру, заочної форми навчання (а.с.6). Умовами п.1.2 договору передбачено строк надання освітньої послуги з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, який визначається датою зарахування та відрахування Одержувача освітньої послуги з університету. Згідно п.3.1 вказаного договору, відповідач повинен був своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та порядку, що встановлені цим договором. При цьому, відповідно до п.п.5.1, 5.3 та 5.4 договору, загальна вартість послуг - 31980,00 грн., вартість послуг за один навчальний рік - 7995,00 грн., замовник вносить оплату щомісяця за 10 днів до початку звітного періоду. Згідно з витягом з наказу №972су від 22.08.2018 року, [PERSON] за рішенням приймальної комісії університету зараховано на навчання на платній основі (а.с.8). Разом з цим, як слідує з Витягу з наказу №1213су від 19.10.2018 року, [PERSON] - студента групи ЗПР-18 01.10.2018 року відраховано з ДВНЗ «КНУ» у зв`язку з порушенням умов вартості освітніх послуг (а.с.9). З розрахунку заборгованості слідує, що [PERSON] , починаючи допустив прострочення оплати за надані йому освітні послуги за період з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року у розмірі 799,50 грн. (а.с.10). Задля врегулювання виниклого між сторонами спору щодо погашення наявності заборгованості за надані освітні послуги в добровільному порядку, ДВНЗ «КНУ» за вих. №07-40/3 від 30.01.2019 року на адресу відповідача направлено претензію №12 на суму заборгованості за надання освітніх послуг в загальному розмірі 799,50 грн., яку ним залишено поза увагою (а.с.14, 15). Відповідно до ч.2 ст.903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 6.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором та законом. Оскільки [PERSON] відрахований з ДВНЗ «КНУ» за порушення умов договору, покладені на нього зобов`язання належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на день ухвалення рішення не погашена, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу за договором №1058 від 31.08.2018 року про надання освітні послуг в загальному розмірі 799,50 грн. За положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї матеріальної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У ч.3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, за прострочення виконання зобов`язань законодавством визначена відповідальність боржника, що дає позивачу право на стягнення коштів відповідно до ст.625 ЦК України. Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі укладеного між ними договору з надання освітніх послуг, є грошовими зобов`язаннями. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошові зобов`язання, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання [PERSON] як замовником покладених на нього зобов`язань по оплаті за навчальні послуги, що надавались йому ДВНЗ «КНУ», які в розумінні ст.ст.524,533 ЦК України є грошовими та виникли з договірних відносин, суд приходить до висновку, що до них можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України), що не суперечить положенням Закону України «Про вищу освіту». Зважаючи на доведеність неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті за навчання, дійсність розміру заборгованості в сумі 799,50 грн., суд приходить до висновку про правомірність нарахування на неї позивачем інфляційних втрат у розмірі 82,67 грн. та 3% річних у розмірі 20,04 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 142,81 грн., суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Положеннями статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Виходячи з того, що договором розмір пені не встановлений, як не встановлений і актом цивільного законодавства для цього виду цивільних правовідносин щодо надання освітніх послуг, суд приходить до висновку, що в частині вказаних позовних вимог слід відмовити у зв`язку з пред`явленням їх за відсутності правових підстав. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] на користь ДВНЗ «КНУ» заборгованості за договором про надання освітніх послуг №1058 від 31.08.2018 року в загальному розмірі 902,21 грн., яка включає: 799,50 грн. - сума основного боргу за надані освітні послуги, 82,67 грн. - інфляційні втрати, 20,04 грн. - 3% річних. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ДВНЗ «КНУ» 1652,06 грн. в рахунок часткового відшкодування понесених та документально підтверджених витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог - 86% (а.с.1).

Outcome: partial