Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 561,96 грн. Позовні вимоги мотивуючи тим, що22.08.2016 року у [ADDRESS] трапилось залиття, що стало наслідком халатного відношення до запірної арматури мешканців квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу. Даний факт підтверджується Актом про залиття від 31.08.2016р. Оскільки пошкоджена квартира була застрахована згідно договору добровільного страхування майна №2119/100/011782 від 29.10.2015 року [PERSON] в ПрАТ «СК «Універсальна», зважаючи на зібрані документи, позивач прийняв рішення про визнання даної події страховим випадком та виплатив страхувальнику на підставі страхового акту № 24740/1 страхове відшкодування у розмірі 12 561,96 грн. Посилається на ст.ст. 1166,1191 ЦК України та просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 561,96 грн. Ухвало суду від 07 жовтня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 11 листопада 2019 року на адресу суду представник позивача скерував заяву про розгляд справи без участі представника ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», позовні вимоги підтримує повністю. Окрім того, 11 листопада 2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, проти позову заперечує з наступних мотивів. Позивачем не встановлено факту дня залиття квартири, оскільки такий посилається на акт, який складений 31.08.2016 року і в якому не зазначено, коли саме таке відбулося. Також зазначає, що при складені вище зазначеного акту не була обстежена квартира відповідача. По даній справі не проведено судово-будівельна експертиза на предмет встановлення наслідкового зв`язку та встановлення вартості відновлювальних робіт. 13 листопада 2019 було долучено додатковий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач додатковими підставами для відмови у задоволенні позову зазначає те, що акт залиття квартири від 31.08.2016 року складений працівниками ЛКП «№500» не відповідає встановленим вимогам, він має ознаки підроблення, складений працівниками зацікавленої обслуговуючої компанії, адже саме ЛКП «№500» несе відповідальність за стан водопроводно-каналізаційних мереж будинку від першого колодця і до входів безпосередньо в квартири. Крім того, такий складено без участі заінтересованих уповноважених та компетентних сторін, без огляду квартири [ADDRESS] , в якій, нібито, відбулося залиття, відсутній підпис власника квартири [ADDRESS] , яким спричинено матеріальні збитки, до складу комісії не залучено головного інженера ЛКП «№500» та такий не затверджено керівником ЛКП «№500», а тому даний акт не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, а відповідно не є допустимим доказом у справі. Вважає, що страхове відшкодування страховою компанією здійснено на свій розсуд, за межами дії договору добровільного страхування, а тому позивач немає право вимоги в порядку регресу. Враховуючи наведені у додатковому відзиві аргументи просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги заперечив з аналогічних мотивів. Заслухавши пояснення відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне. Згідно з вимогами ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , дана обставина підтверджується копією договору дарування квартири від 17.01.2006 року (а.с.13-14). Відповідачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2015р. між позивачем та [PERSON] було укладено Договір №2119/100/011782 добровільного страхування майна та відповідальності перед третіми особами. Відповідно до ст.6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення отримали своє закріплення і в ст. 993 ЦК України, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 31.08.2016 представниками ЛКП №500» було складено АКТ, відповідно до якого комісією проведено обстеження квартири [ADDRESS] , при обстежені виявлені сліди залиття у ванній кімнаті, частково у кухні, житловій кімнаті та коридорі. Залиття сталося внаслідок халатного відношення до запірної арматури мешканців квартири [ADDRESS] . Представником страховика в особі Гром В.Ю. 29.08.2016 складено Акт огляду про знищення (пошкодження) будівлі (споруди), у якому зазначено, що оглянуто квартиру [ADDRESS] , та оглядом встановлено, що пошкодження відбулося 22.08.2016р., обставини страхового випадку зазначено - «затоплення сусідами зверху» (а.с.27). Також позивачем до матеріалів позову долучено складений ТОВ «Незалежна експертна компанія» Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого внаслідок дії води майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого розмір такого становить 13687, 99 грн. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування ПАТ «СК «Універсальна» такий становить до виплати 12561,96 грн. дані кошти були перераховані на користь [PERSON] , що підтверджується страховим актом №24740/1 та платіжним дорученням №110298 від 28.09.2016 р. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України, закріплено обов`язок доказування, згідно якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Законодавством закріплено чотири обов`язкових властивостей доказу, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності яких в сукупності, останній може бути врахований судом на підтвердження або спростування тих чи інших обставин справи. Оцінюючи обставини справи на предмет відповідності вищевказаним положенням законодавства, суд виходить з наступного. Відповідно до затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Акт підписується усіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). В акті повинно бути відображено: - дата складання акту (число, місяць, рік); - прізвища, ініціали та посади членів комісії; - прізвища, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; - прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; - характер залиття та його причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.; - завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість); - висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Перелік причин, вказаний у формі акта, не є вичерпним. Акт про залиття повинен складатися у терміновому порядку у день надходження відповідної заявки мешканця (мешканців) квартири, в якій відбулося залиття. Суд вважає, що невідповідність актів ЛКП «№500» про залиття квартири, затвердженій формі, впливає на доказове значення викладеної в таких інформації, як письмових доказах. Зокрема, такий складений без огляду квартири [ADDRESS] , в якій нібито відбулося залиття, відсутній підпис власника квартири [ADDRESS] , яким спричинено матеріальні збитки. Такий не підтверджує вину відповідача у залитті квартири [ADDRESS] та, відповідно, спричинення шкоди. Оскільки такий Акт було складено без попереднього огляду квартири [ADDRESS] , з якої ніби-то і відбулось залиття, а також без залучення при його складенні мешканців квартири [ADDRESS] . Крім того, з даного акту не можливо встановити коли саме відбулося залиття квартири. Також до складу комісії не залучено головного інженера ЛКП «№500» та такий не затверджено керівником ЛКП «№500», а тому даний акт не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, а відповідно не є допустимим доказом у справі. Аналіз Акту про залиття складеного комісією від 31.08.2016 та пояснення сторони відповідача, дані в судовому засіданні, дають підстави суду робити висновок про те, що долучений до матеріалів справи складений ТОВ «Незалежна експертна компанія» Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого внаслідок дії води майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (а.с.29-57) також не може вважатися належним доказом на підтвердження вини відповідача у заподіянні шкоди, оскільки таким лише встановлено розмір заподіяної шкоди, а не її заподіювача та причини завдання шкоди. Крім того, такий звіт здійснено без безпосереднього виходу за адресою заподіяння шкоди, лише на підставі представлених вихідних даних. Зважаючи на вищевказане, з врахуванням принципу диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд вважає, що позивачем не доведено факт залиття квартири [ADDRESS] з вини відповідача [PERSON] , так як належних доказів, які б підтверджували цей факт до матеріалів справи не додано. А тому, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог. Враховуючи вищевикладене в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed