Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

позов мотивований тим, що відповідачі проживають у [ADDRESS] та є споживачами послуг опалення та гарячого водопостачання, що надаються позивачем. За надані підприємством послуги відповідачі у повному обсязі не розраховувались, що призвело до виникнення заборгованості. За період з 01.01.2014 року по 01.02.2015 року за послуги опалення та гарячого водопостачання відповідачі заборгували 1989,11 грн. Крім того, за час прострочення платежів відповідачам нараховані інфляційні -186,59 грн. та 3% річних в розмірі 25,89 грн. В судовому засіданні представник позивача Шевчук О.В. позов підтримала за викладених у ньому обставин. Просила стягнути з відповідачів солідарно суму боргу, інфляційні, 3% річних, судові витрати, оскільки на день розгляду справи відповідачі не розрахувались. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Погодилась із сумою боргу, що нарахована позивачем і зобов`язалась розрахуватись найближчим часом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, позов не оспорили. Враховуючи думку представника позивача, відповідача [PERSON], суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстровані [PERSON], 1963 р.н. та [PERSON], 1987 р.н. (а.с. 10). Відповідачі є споживачами послуг, що надаються позивачем. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води укладений 07.05.2012 року між ДП «Теплокомуненерго Маяк» ВАТ «Маяк» та [PERSON] (а.с. 9). Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Житлового кодексу Української РСР та норми ЦК України. Квартира, власниками якої є відповідач у справі, забезпечується послугами централізованого опалення і гарячою водопостачання, які надає КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної і гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутриання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території). Споживаючи послуги, надані ДП «Теплокомуненерго Маяк» ПАТ «Маяк», відповідачі не оплатили надані послуги у встановленому порядку. Відповідно до розрахунку позовних вимог, з яким погодилась в судовому засіданні [PERSON] і який не був оспорений відповідачами [PERSON] та [PERSON], за період з 01.01.2014 року по 01.02.2015 року за послуги опалення та гарячого водопостачання відповідачі заборгували 1989,11 грн. Крім того, за час прострочення платежів нараховані інфляційні -186,59 грн. та 3% річних в розмірі 25,89 грн. Дані суми підлягають стягненню з відповідачів у повному обсязі в солідарному порядку відповідно до вимог ст. 64, 68, ч. 3 ст. 156 ЖК України. Оскільки позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. дана сума підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved