Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування покликаючись на те, що 22 вересня 2012 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові. 08 квітня 2011 року спадкодавець [PERSON] заповіла йому усе своє майно. Він звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса з завою про прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадковій справі документів, які підтверджують реєстрацію права власності за спадкодавцем. Відсутність реєстрації за спадкодавцем відбулась у звязку із тим, що 09 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, на підставі якого 07 травня 2010 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» було зареєстровано право власності на 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23 травня 2012 року було розірвано вищевказаний договір довічного утримання та постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року скасовано рішення державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 07 травня 2010 року про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові. Просить визнати за ним право власності на 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечила, зазначила, що даним позовом не порушуються жодні права Львівської міської ради. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належало 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові. Згідно заповіту від 08 квітня 2011 року [PERSON] на випадок смерті заповіла усе її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і те, яке буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] /а.с. 24/ 22 вересня 2012 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №299345 від 22 вересня 2012 року. /а.с. 25/ У відповідності до договору довічного утримання від 09 квітня 2010 року [PERSON] передала у власність [PERSON] належні їй на праві приватної власності 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові. /а.с. 26/ Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №3/4168 від 07 квітня 2014 року 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові зареєстровано за [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 09 квітня 2010 року. /а.с. 39/ Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23 травня 2012 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року, було розірвано вищевказаний договір довічного утримання та постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року скасовано рішення державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 07 травня 2010 року про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові. /а.с. 30-37, 100-102/ Однак, постановою Другої Львівської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №1341/02-31 від 27 липня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові у звязку із відсутністю документів, які підтверджують реєстрацію права власності за спадкодавцем. /а.с. 114/ Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.\~ У відповідності до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.\~ Згідно до правової позиції, викладеної у п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297\~ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судам потрібно враховувати, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину, вона може звернутися до суду за захистом своїх прав. Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні спадкодавець [PERSON] повинна була набути право власності на 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові 29 листопада 2013 року, однак 22 вересня 2012 року померла, а відтак таке право успадкував [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, яка відкрилась у звязку із смертю [PERSON], а тому за позивачем як спадкоємцем за заповітом слід визнати право власності на 5/8 частин квартири №11 на вул. Вигоди, 60 у м. Львові. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved