Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], звернулися до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а саме: про визнання права власності за [PERSON] на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], а також визнання права власності за [PERSON] на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд немає відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у нього доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], його дружині [PERSON] та їх синові [PERSON] дійсно належала квартира на праві спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 12 грудня 2012 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради та довідкою КП «Міське агентство з приватизації житла» № 871-П від 26 грудня 2012 року, копії яких додаються до справи. Але позивачі не встигли оформити державну реєстрацію прав на нерухоме майно. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 7536. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на підставі вищенаведеного 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: : [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №4393. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на підставі вищенаведеного 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. На підставі вищенаведеної норми права [PERSON], як чоловік померлої [PERSON], став єдиними спадкоємцем першої черги за законом, оскільки її син [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь свого батька у встановленому законом порядку. Інших спадкоємців першої черги у покійної на час її смерті не було. Заповіт спадкодавець також не складала. Це підтверджується з копій матеріалів спадкової справи за №6/2014, яка надійшла з Сьомої одеської державної нотаріальної контори. Також, після смерті [PERSON], згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем став його син, [PERSON], оскільки батько померлого, [PERSON], та дружина померлого, [PERSON], відмовились від прийняття спадщини на користь сина померлого, що підтверджується з копій матеріалів спадкової справи за №610/2014, яка надійшла з Сьомої одеської державної нотаріальної контори. Родинні відносини між спадкоємцями та спадкодавцями підтверджуються копіями свідоцтв про їх народження та копіями свідоцтв про укладення шлюбу. Дослідивши належним чином завірені копії спадкових справ за №6/2014 зареєстровану у спадковому реєстрі згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 36289629 від 10.01.2014 року, та за № 610/2014 зареєстровану у спадковому реєстрі згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 38669731 від 18.10.2014 року, які надійшли з Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, суд встановив, що у встановленому законом порядку позивачі звернулись в органи нотаріату з відповідною заявою про прийняття спадщини. В той же час [PERSON] згідно справи за №6/2014, у відповідності з вимогами ст.1273 ЦК України відмовився від прийняття спадщини на користь батька, про що надав відповідну заяву у Сьому Одеську державну нотаріальну контору. Також, згідно спадкової справи за №610/2014 у відповідності з вимогами ст. 1273 ЦК України відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь його неповнолітнього сина [PERSON], про що надали відповідні заяви до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори. Листом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 15 січня 2014 року, [PERSON], у спадковій справі за № 6/2014, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю державної реєстрації належного спадкодавцю нерухомого майна. Постановою Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 02 грудня 2014 року, [PERSON], як законному представнику неповнолітнього сина [PERSON], у спадковій справі за №610/2014, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю державної реєстрації належного спадкодавцю нерухомого майна. Однак, той факт, що право власності на спадкове майно не було належним чином зареєстроване не може бути підставою для відмови в позові. Відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, вибачається, що право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації. Крім того, суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). А в п. 6 цього ж Пленуму прописано, що «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна». При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Таким чином, на думку суду, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved