overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 02 вересня 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося, за час перебування у шлюбі їх стосунки поступово погіршувалися. В них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З січня 2014 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Між ними досягнуто згоди про місце проживання дитини. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, їх сім'я існує формально, тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка у судове засідання не з*явилася. Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі довіреності в інтересах позивачки подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд спраи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 вересня 1999 року у Міняйлівській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 9 (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 02 грудня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з чоловіком не склалося. Відповідач не працював, жив за рахунок позивачки, тому у лютому 2016 року припинили шлюбні відносини. На цей час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу неможливо, тому позивачка просила шлюб між ними розірвати, стягнути з відповідача на свою користь витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Чемерис". Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, на примирення не погодилась. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не подав. На підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодекса України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання позивачки про залишення її прізвища без змін підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Чемерис". На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 02 травня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося. З лютого 2014 року подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки їх сім'я існує формально, тому просила шлюб розірвати, визначити місце проживання малолітнього сина разом з нею. 08 липня 2014 року, за клопотанням відповідача судом надано сторонам строк для примирення у три місяці. У даному судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги, просила задовольнити позов в частині розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище - "[PERSON]", відмовилася від підтримання позову в іншій частині. Позивачка пояснила суду, що у наданий строк для примирення вони з чоловіком не примирилися, їх стосунки погіршилися, тому збереження сім'ї є неможливим. Відповідач у дане судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 травня 2009 року у Плахтіївській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 8 (а.с. 4). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки відновити своє дошлюбне прізвищем, суд вважає за необхідне змінити їй прізвище на "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 03 листопада 1978 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. З відповідачем сімейне життя не склалося. Протягом останніх років подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки їх сім'я існує формально. На її прохання розірвати шлюб у відділі ДРАЦС відповідач відмовляється, тому просила суд шлюб між ними розірвати. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свій позов підтримала, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін - "[PERSON]". Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, не повідомив суд про поважні причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 листопада 1978 року у Комуністичній сільській раді Радянського району Тюменської області, актовий запис № 21 (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 05 грудня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося, в них різні характери, різні погляди на сімейне життя. На теперішній час подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки їх сім'я існує формально, тому просила шлюб розірвати. Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін - "[PERSON]". Не заперечувала проти ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення, оскільки примирення між ними та збереження сім'ї є неможливим, просив ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 грудня 2007 року у Зорянській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 73 (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 05 листопада 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Ярославській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у них є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що їх сім'я фактично розпалася, вони втратили почуття любові один до одного, та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл сумісно нажитого майна немає. Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй призвіще «[PERSON]». Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до суду не з'явився, позов визнав, що підтвнрджено протоколом судового засідання Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2014 року. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 06 вересня 2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON] В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося, в них різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На цей час шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, їх сім'я існує формально, тому просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, відмовився від отримання судової повістки та поштового конверту, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 вересня 2008 року у Плахтіївській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 15 (а.с.7). Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 06 грудня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Авангардівської селищної ради Овідіопольського району, Одеської області, актовий запис № 135. З початку їх спільного життя вони жили нормально, але потім виявилося, що у них різні погляди на сімейне життя, через, що в сім'ї почали виникати сварки та скандали. Все це призвело до того, що їх подальше спільне життя стало нестерпним і їх шлюбні відносини фактично припинилися. Позивачка неодноразово пропонувала відповідачеві розірвати шлюб у відділі ДРАЦС, але відповідач відмовився добровільно розірвати шлюб, тому вона змушена звернутися до суду. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливо, тому просила шлюб розірвати. Справа слухалась неодноразово. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи через газету "Одеські вісті" від 04 вересня 2014 року № 95, до суду не з'явився, не повідомив суд про причину неявки, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачці залиши дошлюбне прізвище - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 06 листопада 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільних дітей немає. З відповідачем сімейне життя не склалося. На теперішній час подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, їх сім'я існує формально. На її прохання розірвати шлюб у відділі ДРАЦС відповідач відмовляється, тому просила шлюб між ними розірвати. У дане судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, місце та час розгляду справи через оголошення у пресі, у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про поважні причини неявки. За клопотанням позивачки, на підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 78 (а.с. 4). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити її прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved