Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачем 08.07.2016 року подано до суду відповідний позов, в обґрунтування якого зазначено, що відповідач у справі є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] виїхав з міста Харкова у жовтні 2013 року, доньку з пологового будинку не забирав, та до теперішнього часу не телефонував, не відвідував її. Відповідач проживає окремо, не надає ніякої допомоги на утримання дитини, [PERSON] проживає разом з позивачем, яка несе усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню доньку. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Місце роботи відповідача на даний час невідомо. Аліменти за рішенням суду відповідач не сплачує, та має заборгованість по сплаті аліментів за період з 17.03.2014 року по 31.03.2016 року у розмірі 17 138,70 грн. Оскільки відповідач протягом тривалого часу не виконує своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у житті дитини, не піклується про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зовсім не звертає уваги на існування своєї доньки, просила суд позбавити його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та змінити прізвище доньки з «[PERSON]» на «[PERSON]». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав, посилалась на обставини викладені в позові. Зазанчала, що вона була знайома з відповідачем, з серпня 2013 року вони почали проживати спільно у неї вдома. В квітні 2013 рокуодружились, продовжували проживати у неї. Її колишній чоловік працював на Турбоатомі, на ХТЗ, але в літку 2013 року залишився без роботи, почав вживати алкогольні напої, внаслідок чого змінилось ставлення до неї, вінг був агресивним. В той час вона була вже вагітна, але продовжувала працювати, оскільки не було доходу. Наприкінці жовтня вона повернулась додому, але відповідача не було, не було також його речей. Вона намагалась зателефонувати йому, його батькам, але він не мав наміру з нею спілкуватись. [INFO] у неї народилась донька. З пологового будинку її забирали батьки та її знайомі. З того часу чоловіка вона не бачила, адресу свого проживання та номер мобільного телефону вона не змінювала, будь-яких перешкод у спілкуванні із донькою ані колишньому чоловіку, ані його рідним вона не чинила. Батько дитину навіть не бачив, де він перебуває їй не відомо. Просила позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він не приймає участі у утриманні дитини та її вихованні. Також просила змінити прізвище дитини з "[PERSON]" на "[PERSON]". Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавав. Третя особа, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з'явилась, але її представник Кураш І.Л. звернулась до суду з заявою, в якій позов підтримала, просила розглянути справу за їх відсутності. Суд, з урахуванням думки позивача, виходячи з інтересів дитини, вважає за можливе провести розгляд справи заочно. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. У відповідності зі ст.8 Конвенції про права дитини спілкування з дітьми може залежати від віку, стану здоров'я дитини, поводження батьків і інших істотних обставин. У випадку перешкоди в такім спілкуванні батьки можуть звернутися в органи опіки й піклування або суд. Судом встановлено, що сторони у справі, є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №129, вчинений Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 04.03.2014 року /а.с.6/. Батьки дитини перебували у шлюбі з 26.04.2013 року, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.03.2015 року./а.с.4/ Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15.07.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] та на її утримання як дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку./а.с.5/ [PERSON] за даними адресно-довідкового підрозділу ГУДМСУ в Харківській області від 27.05.2016 року та від 13.07.2016 року на території Харківської області не має зареєстрованого місця проживання./а.с.10, 14/ Відповідно до копії паспорту відповідача та копії картки персонального обліку, заповненої [PERSON] при вступі на роботу до ПАТ «ХТЗ ім. С. Орджонікідзе», місце його проживання зареєстровано в [ADDRESS], у зв'язку з чим судом направлено запит до Управління ДМСУ у Луганській області для встановлення місця реєстрації відповідача. Згідно до інформації Управління ДМСУ у Луганській області, здійснити перевірку та надати відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані за наявними обліками УДМС стосовно [PERSON] про реєстрацію місця проживання/перебування та інші персональні дані не є можливим, у зв'язку з тим, що зазначені територіальні підрозділи знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 23.08.2016 року, складеного спеціалістами Служби у справах дітей, за адресою [ADDRESS], проживає позивач [PERSON], її донька [PERSON], син [PERSON], та батько позивача [PERSON]./а.с.24/ Як вбачається з інформації наданої головним лікарем дитячої поліклініки № 16 Калюжної О.О., дитина [PERSON] знаходиться під наглядом фахівців КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 16», та відвідує лікарів у супроводі матері, догляд за дитиною під час її хвороби здійснює мати [PERSON] та інформація щодо звернення [PERSON] до лікарів поліклініки стосовно стану здоров'я [PERSON] в закладі відсутня. /а.с.25/ Крім того, відповідно до довідки-розрахунку від 13.09.2016 року, заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів на утримання їх сумісної дитини [PERSON] за період з 17.03.2014 року по 01.09.2016 року складає 23587,00 грн., та з наданого розрахунку вбачається, що за зазначений період відповідач аліменти не сплачував. /а.с.33/ Аліменти на утримання [PERSON] до досягнення [PERSON] трьохрічного віку відповідачем за вищезазначений період теж не сплачувались./а.с.35/ Позивач по справі [PERSON], з якою проживає та перебуває на її утриманні малолітня донька [PERSON], працює на посаді тренера-викладача в УОА Комінтернівського району ХМР, та отримує заробітну плату в середньому 3850,00 грн. на місяць./а.с.26/ Відповідно до ст.7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захис Тобто, приймаючи відповідне рішення суд повинен враховувати інтереси усіх учасників сімейних відносин, діяти на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, а також що дитині мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, визнано, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. В ході розгляду справи було допитано свідка [PERSON], яка суду поянсила, що вона є сусідкою позивача у справі. Знала й відповідача. Вона дуже за них раділа, у них були такі добрі стосунки, вони обидва чекали народження дитини, тим більше, очікували дівчінку. Влітку відповідач змінився, почав вживати алкоголь, грубо розмовляв з позивачкою, це було в її пристуності. Коли вона дізналась про народження дитина, особисто дзвонила відповідачу, приблизно 26-27 грудня 2013 року, привітати, повідомляла в якому пологовому будинку позивачка, але він ї сказав, що це не його проблеми, а виключно проблеми позивачки. Після цього вона з ним не розмовляла та його не бачила, батьків відповідача бачила лише на весіллі. Питаннями утримання доньки та її вихованням займається виключно позивач та її батьки. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є матір'ю позивачки, батьків відповідача знала, спілкувалась по телефону з матір'ю відповідача, коли він поїхав, але ніхто не знав де він знаходиться, а пізніше, взагалі мобільні телефони були недоступні. Батько дитину не бачив, дитина народилась в грудні, вона та друзі її доньки забирали її з пологового будинку. Донька не змінювала ні містце мешкання, ні номер мобільного телефону, перешкод в спілкуванні з донькою вона відповідачу не чинила. Також зазначила, що утриманням дитини та її вихованням займається донька, вона допомагає, гуляє із дитиною. Зазначала, що були стягнуті аліменти на утримання позивачки та дитини, але жодних коштів від відповідача не надходило, є велика заборгованість. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Виконавчого Комітету Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] № 492 від 06.09.2016 року було визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та таким що відповідає інтересам дитини /а.с.22/ Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком органу опіки, оскільки він є обґрунтованим та прийнятий після ретельного дослідження всіх обставин справи. В ході розгляду справи було встановлено, що батько дійсно не займається вихованням та утриманням дитини з її народження, самоусунувся від участі в її житті, протягом 3 років допомоги на утримання не надає, дитину не бачив, перешкод з боку позивача в реалізації прав відповідача не вчиняється. Тому суд вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача. Також, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень. Відповідно до вимог ч.1, 3 статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною 1,3, 5 ст. 148 СК України передбачено випадки зміни прізвища дитини, а саме у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років, у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. В даному випадку спору про прізвище дитини між сторонами немає. Позивач посилається на те, що донька була записана на прізвище батька - відповідача у справі, а вона має інше прізвище, згоди на зміну прізвища відповвдач не надав. Тому, підстав для задоволення вимог позивача в цій частині суд не вбачає. В той же час, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав, в тому числі щодо втрати відповідачем особистих немайнових права щодо дитини та звільнення від обов'язків щодо її виховання. Тому позивач після набрання відповідним рішенням законної сили буде мати право звернутись до органів реєстарції актів цивільного стану із заявою про зміну прізвища дитини без згоди батька.

Outcome: partial