Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач у липні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.12.2011 р. був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами. Далі позивач зазначає, що 07.03.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за № 11312033000, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 168 000 доларів США на строк до 07.03.2018 р. зі сплатою відсотків в розмірі 13,40 % річних. Також, між Банком та відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 07.03.2008 р. був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого, останні передали в іпотеку позивачу: квартиру [ADDRESS] вартістю 1 133 776,00 грн. 30.01.2009 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода, відповідно до якої були перенесені строки сплати процентів, змінений кінцевий термін повернення кредиту до 07.03.2028 р. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачем [PERSON] договірні зобов'язання не виконуються належним чиним чином, про що останній повідомлявся письмово, шляхом направлення відповідних вимог про погашення існуючої заборгованості, проте, дані порушення не усунуті, заборгованість не погашена. Позивач просить суд в рахунок виконання основного зобов'язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 318 736,06 грн, з яких сума заборгованості по кредиту - 3 411 089,81, відсоткам - 3 202 071,29 грн., пені - 659 265,90 грн., три відсотки річних по кредиту - 9 166,23 грн. та три відсотки річних по процентам - 37 142,84 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] та визнати право власності за ПАТ «Дельта Банк» на вказане вище житлове приміщення, стягнути судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у позові відмовити. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялись судом належним чином (а.с. 186, 199), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останніх на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 р. позивач ПАТ «Дельта Банк» отримало від ПАТ «УкрСиббанк» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі, щодо боржника [PERSON] (а.с. 49-51). Судом встановлено, що 07.03.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за № 11312033000, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 168 000 доларів США на строк до 07.03.2018 р. зі сплатою відсотків в розмірі 13,40 % річних (а.с. 7-14). Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 07.03.2008 р. був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого, останні передали в іпотеку позивачу: квартиру [ADDRESS] вартістю 1 133 776,00 грн. (а.с. 31-33). В судовому засіданні встановлено, що 30.01.2009 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода, відповідно до якої були перенесені строки сплати процентів, змінений кінцевий термін повернення кредиту до 07.03.2028 р. (а.с. 29-30). Встановлено, що позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] перед Банком, яка станом на 01.07.2015 р. складає 7 318 736,06 грн, з яких сума заборгованості по кредиту - 3 411 089,81, відсоткам - 3 202 071,29 грн., пені - 659 265,90 грн., три відсотки річних по кредиту - 9 166,23 грн. та три відсотки річних по процентам - 37 142,84 грн. (а.с. 143-145). Встановлено, що позивач просить суд, в рахунок виконання відповідачем [PERSON] основного зобов'язання щодо плати заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 318 736,06 грн. звернути стягнення на належну спільно відповідачам квартиру [ADDRESS]. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва № 2-3205/2010 від 05.10.2010 р. стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по Договору кредиту № 11312033000 від 07.03.2008 р. на загальну суму 1 551 250,63 грн. (а.с 76-77). Вказане вище рішення, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2011 р. залишено без змін (а.с. 78-79). Встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2013 р. ПАТ «Дельта Банк» відмовлено у задоволенні заяви про заміну кредитора його правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» у справі № 2-3205/2010 (а.с. 84). Також, судом встановлено, що відповідно до відомостей Святошинського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що на виконання у Відділі відсутні виконавчі провадження про стягнення з [PERSON], [PERSON] боргу на користь ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 202-205). Тобто, при наявності судового рішення від 05.10.2010 р., яке набуло чинності щодо стягнення заборгованості, в тому числі, з відповідача [PERSON] за кредитним Договором № 11312033000 від 07.03.2008 р., який є предметом розгляду даного судового провадження, стягувач - ПАТ «УкрСиббанк» та/або його правонаступник ПАТ «Дельта Банк» не звертались з виконавчими листами до виконавчої служби з метою примусового виконання судового рішення та лише через чотири роки ПАТ «Дельта Банк» звертається у липні 2015 р. до суду з вказаним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки щодо невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 11312033000 від 07.03.2008 р., за невиконання умов якого у 2010 р. вже була стягнута заборгованість. При цьому, в судовому засіданні представником позивача не надано належних пояснень та письмових доказів щодо стадії виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва № 2-3205/2010 від 05.10.2010 р. про стягнення заборгованості на загальну суму 1 551 250,63 грн. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Судом встановлено, що відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 р. кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 07.03.2028 р. (а.с. 29). Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач [PERSON] неодноразово повідомлявся щодо утворення значної заборгованості та необхідність її погашення. Проте, в додатках до позовної заяви наявний лише один лист-вимога від 09.07.2015 р., який був направлений на адресу відповідача [PERSON] за чотири дня до підписання позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме 13.07.2015 р., інших письмових повідомлень, за інший період щодо порушення відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Також, суд відмовляючи у позові виходив з наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Дельта-Банк» є новим кредитором у зобов'язанні, що виникло на підставі кредитного договору № 11312033000 від 07.03.2008 р., оскільки 08 грудня 2011 року між останнім та ПАТ „УкрСиббан" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження переходу до нього права вимоги, яке належало ПАТ „УкрСиббанк" надано копію виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року, укладеного ПАТ „Сведбанк" та ПАТ „Дельта Банк". При цьому, вказана копія не містить підписів уповноважених осіб та печаток покупця та продавця, її відповідність оригіналу договору не посвідчена в установленому законом порядку. Крім того, як вбачається з даної виписки, відповідно до п. 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, права вимоги переходять від продавця до покупця з моменту підписання ними акту приймання-передачі прав вимоги. Обов'язок первісного кредитора у зобов'язанні передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, встановлений і ст. 517 ч. 1 ЦК України. Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ПАТ «Дельта Банк» сплатив первісному кредитору ПАТ «УкрСиббанк» за договором від 08 грудня 2011 року купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ціну купівлі, визначену договором, в тому числі за кредитом [PERSON] Суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено, в тому числі, що право вимоги за кредитним договором, що був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Дельта Банк». Враховуючи вищевикладене та дослідивши всі зібрані докази в їх сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог через відсутність їх належного обґрунтування, які всупереч ст. 60 ЦПК України в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно ЗУ «Про заставу», ст. 517 ЦК України та

Outcome: dismissed