Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач Національна академія внутрішніх справ звернулась до Липовецького районного суду з позовом до [PERSON]про стягнення з нього 51 479 гривень 81 копійку, пов'язаних з його утриманням за період навчання у Національній академії внутрішніх справ, мотивуючи заяву тим, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22 липня 2005 року № 76 дск [PERSON] з 1 вересня 2005 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 року №1709-р НАВС є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. 29 листопада 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом ГУ МВС України у місті Київі та відповідачем укладено договір № Кв-185 про підготовку фахівця у КНУВС. Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби. Таким чином, навчальним закладом умови договору виконано у повному обсязі. Наказом УМВС України у Вінницькій області від 25 січня 2012 року №17 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто у порушення умов договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідач навчався в КНУВС з 1 вересня 2005 року по 19 червня 2009 року. Вартість витрат пов'язаних з утриманням його у навчальному закладі становить 51 479 грн.81 коп. На сьогодні, грошові кошти від [PERSON] до НАВС не надходили. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнає, пояснює суду, що склались тяжкі сімейні справи і він не міг працювати далі, змушений був звільнитись. Дослідивши усі зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено згідно витягу з наказу № 76 дек від 22 липня 2005 року [PERSON] зарахован на навчання на 1 курс навчально наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції Київського національного університету внутрішніх справ з 1 вересня 2006 року, 29 листопада 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом ГУ МВС України у місті Київі та відповідачем укладено договір № Кв-185 про підготовку фахівця у КНУВС. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.п. 2.3.6. та 3.1 цієї угоди відповідач зобов'язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі. Відповідно до витягу з наказу №467 від 19 червня 2009 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" (7.060101) 321 випускникові навчально наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції Київського національного університету внутрішніх справ у 2009 році та видано диплом спеціаліста. Наказом УМВС України у Вінницькій області від 25 січня 2012 року №17 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Згідно наданим розрахунком фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON], в період навчання з 01 вересня 2005 року по 19 червня 2009 року пов'язані з: грошовим забезпеченням - 46 691,66 грн., продовольчим забезпеченням - 0,00 грн., речовим забезпеченням - 1 359,42 грн., оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 3 428,73 грн., разом 51 479,81 (п'ятдесят одна тисяча чотириста сімдесят дев'ять гривень 81 копійка) гривень. Відповідно до ст. 56 ЗУ "Про вищу освіту" від 17 січня 2002 року за №2984-III який діяв на момент навчання та випуску відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня , працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Згідно п.2.3.6. договору, відповідач зобов'язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов' язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Згідно ст 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. П.3.1. договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Також відповідно до п.3.2. договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС затверджено Постановою КМУ від 01 березня 2007 року № 313. Відповідно до п.2 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з : грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм, оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню також судові витрати, які він поніс.

Outcome: approved