Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеної Генеральної угоди № б/н від 23.03.2016 року відповідачка отримала кредит у розмірі 21918,25 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складають між нею та банком кредитний договір. При укладені даного кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, що виникла в клієнта зважаючи на невиконані зобов'язання перед банком. Незважаючи на це, відповідачка умови договору не виконувала, у зв`язку з чим станом на 17.06.2018 року утворилась заборгованість в сумі 17234,26 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 11563,41 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 1521,94 грн., заборгованості по пені та комісії в сумі 2775,18 грн. та штрафу в розмірі 1373,73 грн. у відповідності до п. 2.2 Генеральної угоди. У зв`язку з цим просять стягнути з відповідачки заборгованість за даним кредитним договором в сумі 17234,26 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Сторони в судове засідання не викликалися. Вивчивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, між сторонами було укладено Генеральну угоду № б/н від 23.03.2016 року, згідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 21918,25 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складають між нею та банком кредитний договір. Під час укладення вказаного кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, що виникла в клієнта зважаючи на невиконані зобов'язання перед банком. Однак відповідачкою умови договору не виконувалися, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 17234,26 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. А, згідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання перед відповідачкою, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі. Відповідачка ж в порушення умов договору та вимог ст., ст. 526, 1054 ЦК України, як вже зазначалося вище, кредит не повернула і проценти за його користування не сплатила, у зв`язку з чим настають правові наслідки, встановлені договором. Крім того, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків платежів по грошовому зобов'язанню, передбаченому цією угодою, більш ніж на 31 день, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 1373,73 грн. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором, укладеним в формі Генеральної угоди, в сумі 17234,26 грн., куди входить заборгованість по кредиту в сумі 11563,41 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 1521,94 грн., заборгованість по комісії та пеня в сумі 2775,18 грн., а також штраф в розмірі 1373,73 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком. Крім того суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 17620,00 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved