Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить звільнити з-під арешту, накладеного постановою Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 08.06.2015 року про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження - автомобіль Chrysler 300C, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2011 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 28.10.2005 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі» було укладено договір про надання кредитних коштів на придбання автомобіля Chrysler 300C, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 35 000 доларів США. [PERSON] придбав автомобіль та зареєстрував його на своє ім'я. З метою забезпечення виконання зобов'язання між відповідачем [PERSON] та ПАТ "ВіЕйБі Банк" 31 жовтня 2005 року укладено договір застави спірного транспортного засобу № 3570. В зв'язку з невиконанням своїх обов'язків у [PERSON] склалася заборгованість перед банком у розмірі 113317,43 грн. 18.04.2008 року між позивачкою та ВАТ «ВіЕйБі» було укладено договір переведення боргу за договором про надання кредиту на придбання автомобіля з відповідача [PERSON] на позивача у загальній сумі 29187,49 доларів США. Позивачка прийняла на себе зобов'язання погасити частину боргу у сумі 13000 доларів США у строк до 18.04.2008 року та погашати залишок заборгованості і виконувати грошові зобов'язання за умовами Кредитного договору № 132 від 28.10.2005 року на протязі строку його дії, в зв'язку з чим зобов'язання первісного боржника [PERSON] та ПАТ "ВіЕйБі Банк", що випливають з Кредитного договору № 132 від 28 жовтня 2005 року припинені. 12.05.2008 року між позивачкою та ПАТ «ВіЕйБі» укладено мирову угоду, згідно умов якої, позивачка зобов'язалася погасити існуючу перед банком заборгованість за кредитним договором у сумі 15580,02 доларів США у строк до 10.01.2009 року, згідно встановленого графіка. Дзержинський районний суд м. Харкова своєю ухвалою від 15.08.2008 року затвердив укладену мирову угоду. Також, позивачка зазначає, що грошові зобов'язання перед банком були виконані в повному обсязі, в зв'язку з чим заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2011 року за позивачкою було визнано право власності на спірний автомобіль Chrysler 300C, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказане рішення оскаржено не було та набрало законної сили. На даний час вказаний спірний автомобіль належить позивачу та вона його власник, а відповідач не має ні якого відношення до вказаного майна. В процесі користування, володіння та розпорядження зазначеним автомобілем позивачу, 25.06.2015 року, стало відомо, що постановою державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 08.06.2015 року на нього накладений арешт та оголошено заборону на його відчуження. В зв'язку з чим, позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить його задовольнити. У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки не відомі. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Легка І.В., яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з*явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - Фесун О.М., яка діє на підставі довіреності, позов визнала, та не заперечувала проти його задоволення. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2011 р. за [PERSON] визнано право власності на автомобіль Chrysler модель 300C, рік випуску 2005, чорного кольору, кузов № [NUMBER], тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER]. Так як згідно довідки ПАТ «ВіЕйБі», станом на 27.10.2011 року [PERSON] зобов»язання за кредитним договором № 132 від 28.10.2005 року, договору про переведення боргу від 18.04.2008 року та мирової угоди від 12.05.2008 року були виконанні в повному обсязі. Автомобіль було звільнено з-під арешту. Дане рішення не було оскаржене та набрало законної сили.(а.с.8,9,39) Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 липня 2008 року позов ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № М-371-06-ФО в сумі 113317,43 грн. Дане рішення не було оскаржене та набрало законної сили. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист, а в подальшому відкрито виконавче провадження постановою від 16.04.2013 року .(а.с.10,11,49). На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова по цивільній справі № 2-521/2008 року, та на його виконання, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08 червня 2015 року, державним виконавцем Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції накладено арешт на майно боржника також було оголошено розшук майна, зокрема на спірний автомобіль Chrysler модель 300C, рік випуску 2005, чорного кольору, кузов № [NUMBER], тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], який згідно даними УДАІ зареєстрований за відповідачем [PERSON] (а.с.14,17) Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв'язку з вказаними обставинами, суд вважає можливим зняти арешт з майна, а власник майна відповідно ст. 319, 321 ЦК України в праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Суд з аналізу вищезазначених документів, вважає беззаперечно встановленим, що автомобіль Chrysler модель 300C, рік випуску 2005, чорного кольору, кузов № [NUMBER], тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності. Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, так як накладення арешту на майно, яке належить позивачу по справі обмежує здійснення позивачкою права власності на належне їй майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved