Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує наступним. За рішенням Жовківського районного суду Львівської області (справа № 1308/3296/2012 ) від 26 жовтня 2012 року стягуються із відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] та дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття починаючи з [INFO] року. Зазначає, що такий розмір аліментів є значно меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того, вказує, що такий розмір аліментів на сьогоднішній життєвий рівень є надто малим, а відповідач і такий розмір аліментів сплачує нерегулярно і тому, позивачка змушена звернутися з позовом про зміну розміру аліментів. Зазначила, що відповідач працює неофіційно та спроможний надавати значно більші кошти на утримання дітей, ніж зазначено у рішенні суду. Просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей певного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково зазначила, що вона не працює. Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він не працює, має іншу сім`ю, в якій у нього народилася дитина. Згідний на зміну розміру аліментів, а саме згідний платити по 1000 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено наступне. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26.10.2012 року вирішено позов задоволити, стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] щомісячно по 500 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття починаючи з 01.10.2012 року. З копій свідоцтв про народження дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , вбачається, що позивачка є матір`ю дітей, а відповідач - їхнім батьком. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, згідно якого відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ч.1,2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка у судовому засіданні зазначила, що вона не працює, а також, що розмір аліментів, який визначений рішенням Жовківського районного суду Львівської області 26.10.2012 року є на даний час меншим 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та на теперішній рівень життя є надто малий і недостатній для утримання дітей. Висновки суду про те, що відповідач має можливість виконувати обов`язки по утриманню дітей, як це передбачено чинним законодавством та сплачувати аліменти у більшому розмірі ґрунтуються на матеріалах справи. Відповідач та платник аліментів є здоровим, інвалідності не має, не працює, має іншу сім`ю, у якій у нього народилася дитина, що позивачка не заперечила у судовому засіданні, він є у молодому віці, а також є працездатним, а відтак, може сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. А тому, із врахуванням встановлено під час судового розгляду, враховуючи прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173 гривні, а також те, що відповідач визнає позовні вимоги частково та згідний збільшити розмір аліментів, які стягуються з нього, однак не в тому розмірі, в якому просить позивачка, оскільки він не працює, має на утриманні дитину від іншого шлюбу, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки. З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 26.10.2012 року та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн., але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей певного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved