Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, в обґрунтування якого зазначив, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 152744095 від 16.01.2019 року, відповідачем [PERSON] оформлено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 1306, посвідченого 31.07.2013 р. Першою Селидівською державною нотаріальною конторою, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 4601396 від 31.07.2013 р., відповідно до якого [PERSON] є приватним власником вищевказаного нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідач використовує земельну ділянку за вищевказаною адресою без правовстановлюючих документів. Рішенням виконавчого комітету Селидівської міської ради № 63/1 від 27.03.2019 затверджено акт комісії про визначення збитків заподіяних відповідачем Селидівській міській раді використанням земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , без укладання договору оренди землі за період з 08.06.2016 до 01.03.2019 в розмірі 42 309 грн. 15 коп. Відповідача повідомлено про затвердження акту про визначення збитків власнику землі та направлено копію акту та рішення виконавчого комітету міської ради від 27.03.2019 р. № 63/1 з метою досудового врегулювання спору. Повідомлення з додатком відповідач отримала 09.04.2019 року, однак будь-яких дій для вирішення спору у досудовому порядку не здійснила. У зв`язку з чим, просять стягнути з відповідача на користь Селидівської міської ради збитки, завдані використанням без правовстановлюючих документів земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 42 309 грн. 15 коп., та судовий збір у розмірі 1921 грн. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20.05.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.05.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та надала до суду заперечення на відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що посилання відповідача у відзиві на положення закону України «Про тимчасові заходи антитерористичної операції» безпідставні. 08.06.2016 року набув законної сили Закон України від 17.5.2016 № 1365- VIII «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким внесені зміни до ст. 4,6 Закону № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та передбачено звільнення суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліком, визначеними ч. 4 ст. 4 Закону № 1669. Відповідно до ч. 4 ст. 4 вищевказаного Закону перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються КМУ, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію. Як вбачається з розпорядження КМУ від 07.11.2014 № 1085-р « Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», зі змінами, м.Селидове не включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, з 08.06.2016 року положення ст. 6 Закону № 1669 на м. Селидове та м. Новогродівка не розповсюджується. Відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність, за участю її представників. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що 14.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким передбачено, що період проведення антитерористичної операції час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 « Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, яка розпочата відповідно до вищевказаного Указу Президента України. Відповідно до ст. 6 Закону № 1365-VIII від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування», передбачено звільнення суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими ч. 4 ст. 4 цього Закону. Крім того, ст. 7 цього Закону передбачено скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном і концесійний платіж за право на створення (будівництво) та/або управління (експлуатацію) державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, розташованим у населених пунктах з переліками, передбаченими ч. 4 ст. 4 цього Закону. Пунктом 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного Закону перебачено, що КМУ затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалося антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 р. № 405/2014, у період із 14.04.2014 р. до її закінчення. Відповідно до Розпорядження КМУ № 1053-р від 30.10.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Новогродівка та м. Селидове Донецької області, де зареєстрована відповідача та знаходиться земельний участок входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Крім того, за наказом Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 р. № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключення). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275 р. затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Новогродівка та Селидове Донецької області. Таким чином, відповідно до розрахунку відповідачем заподіяно збитки за орендну землі без укладання договору оренди за період з 08.06.2016 р. до 01.03.2019 р в розмірі 42\~309,15, тобто у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» бо військової дії на території України не закінчено. Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити в задоволені позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 152744095 від 16.01.2019 року, нерухоме майно (нежитлове приміщення, готель), загальною площею 506,3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, серія номер: 1306, посвідченого 31.07.2013 р., державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори Донецької області Климовою О.В., зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] , розмір частки 1. Рішенням Селидівської міської ради № 63/1 від 27.03.2019 року, затверджено акт про визначення збитків власнику земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Згідно Акту від 14.03.2019 року, комісія по розгляду питань земельного законодавства підрахувала збитки, завдані фактичним використанням земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , шляхом ухилення власника будівлі від укладання договору оренди землі для обслуговування нежитлової будівлі (для комерційних цілей), збитки завдані фактичним використанням земельної ділянки шляхом ухилення власника будівлі від укладання договору оренди землі для обслуговування боксів, адміністративної будівлі та складських приміщень, на загальну суму 42\~309,15 грн. Згідно повідомлення № 02-21 в/н-478 від 29.03.2019 р., виконком Селидівської міської ради повідомив [PERSON] про затвердження акту про визначення збитків власником землі та пропонувалось добровільно відшкодувати завдані збитки міській раді, завдані використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Згідно повідомлення «Укрпошта», [PERSON] 09.04.2019 р. отримала відправлення від Селидівської міської ради. Згідно листа № 135/109-19 від 06.03.2019 року, Міжміське управління у м. Селидове та Новогродівці Головного управління Держгеокадастру у Донецької області, повідомив про вартість 1 м кв. за адресою: [ADDRESS] , складає: 2016 р. 171,02 грн.; 2017 р. 181,28 грн.; 2018 р. -181,28 грн.; 2019 р. 316,35 грн. Відповідно до\~статті 13 Конституції України\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно із\~статтею 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч.ч.1,3\~ст.124 ЗК України\~передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою\~статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому\~статтею 123 цього Кодексу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч.ч.2,6\~ст.123 ЗК України) Статтею 125 ЗК України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В даному випадку вказане зумовлює виникнення у відповідача зобов`язання по оформленню документів, які посвідчують його право на користування земельною ділянкою. Виходячи зі змісту вищевказаних норм чинного законодавства, міська рада, як суб`єкт права на землі комунальної власності, використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам з метою отримання орендної плати. Підставою для сплати орендарем орендної плати є договір оренди, який набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов визначених\~ст. 15 Закону України "Про оренду землі", у тому числі щодо\~орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно зі ст.ст.96,\~206 ЗК України\~використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У відповідності до підпункту\~14.1.147\~пункту\~14.1\~статті\~14 Податкового кодексу України\~(далі\~ПК України) плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно з підпунктом\~14.1.136\~пункту\~14.1\~статті\~14 ПК України\~орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно зі\~ст. 211 ЗК України\~громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Згідно приписів ч.ч. 2,3\~ст. 22 ЦК України\~збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частиною другою\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. «д»\~ст. 156 ЗК України\~власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно ст. 157 ЗК України\~відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 та п. 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового\~\~покриву\~\~та\~\~інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.\~Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням\~\~у\~\~результаті\~\~негативного\~\~впливу,\~\~ спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Згідно розрахунку втрат місцевого бюджету, площа земельної ділянки 689,0 м2 по [ADDRESS] , втрати складають: з січня грудень 2016 р.- 25\~771,22 грн.; з січня грудень 2017 р. 14\~988,24 грн.; з січня грудень 2018 р. 14\~988,24 грн.; з січня лютий 2019 р. 4359,30 грн., загальна сума 42 309 грн. 15 коп. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16\~постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до\~статті 156 ЗК,\~статті 1166 ЦК\~така шкода відшкодовується у повному обсязі. Статтею 287 ПК України\~передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Суд критично відноситься до доводів представника відповідача щодо звільнення [PERSON] від нарахувань збитків за оренду землі без укладання договору оренди за період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» виходячи з наступного. 02.09.2014 року прийнято ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VII від 02.09.2014 року, який набрав чинності 15.10.2014 року. Відповідно до ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № № 1669-VII від 02.09.2014 року під час проведення АТО суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, звільнені від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція»\~затверджено перелік населених пунктів на яких здійснюється антитерористична операція. Відповідно до п.п.21,22 п.1 зазначеного розпорядження\~м. Селидове та м. Новогродівка було віднесено до переліку населених пунктів, в яких здійснюється антитерористична операція. Відповідно до абз.3 п.5\~ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~на зазначений населений пункт розповсюджується дія Закону. З 08.06.2016 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1365- VIIІ від 17.05.2016 року, а саме внесені зміни до ст.ст. 4, 6 Закону, яким закріплено звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону. Статтею 4 ч. 4 даного Закону перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію. Відповідно до\~розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014\~року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»\~зі змінами, місто Селидове та місто Новогродівка виключено з переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, з 08.06.2016 року положення\~ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~на м. Селидове та м. Новогродівка не розповсюджується. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів у сумі 42\~309 грн. 15 коп. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved