Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивачкою подано до суду позов до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Вимоги мотивуються тим, що в порядку спадкування за законом від фізичної особи, яка померла, переходять права на земельну ділянку площею 7,58 га. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, настоює на позовних вимогах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 7,58 га. В судове засідання представник відповідача - Димитровської сільської ради не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечує проти позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, так як є спадкоємець, малолітня дитина, [PERSON]. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб [INFO] року (актовий запис про укладення шлюбу за №06 від [INFO] року Димитровської сільської ради). [PERSON] помер [INFO] року (актовий запис про смерть №27 від 10 червня 2007 року Димитровської сільської ради). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно - на земельну ділянку площею 7,58 га, розташованої на території Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. Згідно спадкової справи державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори, [PERSON] 10 грудня 2007 року подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті чоловіка [PERSON] В заяві зазначено, що у [PERSON] та [PERSON] є малолітній син [PERSON]. [PERSON] та малолітній [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом на спадщину в рівних частках (ст.1261 ЦК), яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, а відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] померла [INFO] року (актовий запис про смерть №46 від 10 квітня 2014 року Димитровської сільської ради). У актовому записі про народження [PERSON] в графі батьки записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [PERSON] за переходом права на прийняття спадщини, є спадкоємцем на частку спадкового майна за законом дочки [PERSON] відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, так як якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). [PERSON] та малолітній [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом на спадщину (ст.1261 ЦК), яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, так як спадкоємець за законом [PERSON] померла після відкриття спадщини і не встигла її прийняти, право на прийняття належної їй частки спадщини переходить до її спадкоємців. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за №283/8882. Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат", видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Пунктами 2,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] та малолітній [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом на спадщину в рівних частках (ст.1261 ЦК), яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] та малолітній [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом на спадщину в рівних частках (ст.1261 ЦК), яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, так як спадкоємець за законом [PERSON] померла після відкриття спадщини і не встигла її прийняти, право на прийняття належної їй частки спадщини, переходить до її спадкоємців. Нотаріус,

Outcome: partial