Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про зобов»язання вчинити дії, в якому зазначила, що [PERSON], який є недієздатним, належить квартира [ADDRESS]. В 2010 році у звязку з аварійним станом, працівниками «ВРЕЖО №1», правонаступниками якого є МКП «ОСНОВНІЄ», були проведені ремонтні роботи по заміні інженерних комунікацій каналізаційної системи під квартирою позивача. При проведенні вказаних робіт не були дотримані правила та умови будівельних норм, що призвело до просідання стін у квартирі, на стелі на стінах зявилися тріщини, двері у всій квартирі перекосило, не закриваються. Також, з під полу йде сморід сирості та плісняви, між стінами та полом завеликі дірки. В серпні 2015 року працівниками МКП «ОСНОВНІЄ» було обстежено квартиру та зафіксовані вказані пошкодження. Керівництво МКП «ОСНОВНІЄ» на її звернення не реагувало. Враховуючи те, що в таких жахливих умовах існування хворої людини неможливе вона за свій рахунок частково провела ремонт. Позивач просила суд зобов»язати Запорізьку міську раду провести ремонтно-будівельні роботи по відновленню належного стану квартири № [ADDRESS]. Під час судового розгляду позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги. Ухвалою суду від 06.03.2017 року в якості співвідповідача у справі залучено міське комунальне підприємство «Основаніє». 15.12.2017 р. набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції. Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 30.01.2018 року прийнята відмова позивача від позовних вимог до Запорізької міської ради. В уточненій позовній заяві в редакції від 05.04.2018 р. посилаючись на ст.ст.1166,1172 ЦК України, просить стягнути з міського комунального підприємства «Основаніє» 26661,36 грн. в рахунок відшкодування вартості спричинених збитків, повязаних з відновленням належного стану квартири [ADDRESS],1400 грн. за проведення будівельно-технічного обстеження, в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. Представник позивача в судовому засіданні наполягає на задоволенні позову, з підстав, зазначених в ньому. Представник відповідача МКП «ОСНОВНІЄ» в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову. Пояснила, що всі пошкодження квартири позивача належать до капітального ремонту житлового будинку та не входять до переліку послуг з утримання житлових будинків та прибудинкових територій, які надавалися до МКП «ОСНОВАНІЄ» мешканцям житлових будинків та не є складовою тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території. В 2016 році робітниками МКП «ОСНОВАНІЄ» були проведені ремонтні роботи в квартирі позивача, вартість яких включена до затвердженого тарифу. Крім того, позивачем не доведено, що пошкодження в квартирі сталися внаслідок дій працівників відповідача.З наданих позивачем письмових документів неможливо встановити чи дійсно ремонтні роботи в квартирі були направлені на відновлення первісного становища. Розмір відшкодування збитків позивачем не обґрунтований. Відповідач вважає, що позивач не надав належних доказів в обґрунтування того, що саме ремонтні роботи по заміні інженерних комунікацій каналізаційної системи під квартирою № 39 в будинку № 2 по вул.Сєдова, які проводились працівниками КП «ВРЕЖО № 1» в 2010 році, стали причиною таких пошкоджень несучих та огороджувальних конструкцій квартири, які склались станом на 2016 рік та спричинили збитки позивачу. Докази в підтвердження моральної шкоди також відсутні. Погіршення технічного стану квартири позивача сталося в тому числі внаслідок несумлінного відношення власника до утримання належного йому майна, та несвоєчасним зверненням тільки наприкінці 2015 р. за ліквідацією наслідків пошкоджень. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.2006 року [PERSON] набув у власність квартиру № [ADDRESS]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.12.2003 року [PERSON] визнано недієздатним. Рішення вступило в законну силу 08.01.2004 року. Рішенням Орджонікідзеського районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2008 [PERSON] призначено опікуном [PERSON]. Рішення набуло законної сили 18.02.2008 року. Відповідно до акту обстеження технічного стану від 30.01.2013 р. складеного комісією ЖЕД -5 при огляді квартири [ADDRESS], у коридорі рівень підлоги сів на 2 см, в санвузлі на 8 см. Влітку 2010 року працівниками ЖЕД-5 виконувалась заміна каналізаційного випуску від стояків до колодязя. В санвузлі квартири була знята підлога, виймався грунт приблизно 2 м. По закінченню робіт необхідно було виконати улаштування опорних стійок, ці роботи не виконані, що призвело до просідання підлоги. Відповідно до акту обстеження технічного стану від 11.08.2015 р., складеного комісією МКП «ОСНОВАНІЄ», в коридорі на стінах виявлені тріщини, в підлозі деформація (просідання); в санвузлі на стінах тріщини, в підлозі часткове розрушення; в кімнаті, кухні на стінах тріщини. Відповідно до акту обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] від 28.01.2016 р., складеного комісією МКП «ОСНОВАНІЄ», робітниками МКП «ОСНОВАНІЄ» будуть виконані ремонтні роботи підлоги в коридорі та у ванній кімнаті після придбання мешканцями квартири матеріалів. Квартира [ADDRESS] потребує ремонту. Мешканцям було рекомендовано придбати будівельний матеріал та виконати ремонт власними силами. 23.02.2016 [PERSON] звернулася до МКП «ОСНОВАНІЄ» із заявою про виконання ремонту квартири [ADDRESS], 14.03.2016 р. МКП «ОСНОВАНІЄ» повідомило [PERSON] про те, що ремонт підлоги в ванній кімнаті та коридорі внесено в план робіт ремонтно-будівельної дільниці на другий квартал та буде виконано при наявності матеріалів. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного обстеження Запорізької торгово-промислової палати № ОС-39 від 12.09.2016 р. несучі, огороджуючі конструкції квартири [ADDRESS] ( стіни, підлога, стеля) знаходяться в незадовільному технічному стані, для подальшої безпечної експлуатації необхідні засоби щодо поновлення експлуатаційної можливості. Описова частина висновку та фототаблиця до неї містить перелік пошкоджень, які співпадають тим обсягом пошкоджень, зазначених в актах обстеження від 30.01.2013 р., 11.08.2015 р. Позивачка самостійно за свої кошти придбала будівельні матеріали для відновлення стану квартири на суму 15 661,36 грн., що підтвердила квитанціями ( а/с 66-83). Згідно з актом № 1 прийому-передачі виконаних робіт, договором на виконання робіт № 190916 від 19.09.2016 року ФОП [PERSON] виконаний ремонт квартири [ADDRESS], вартість виконаних робіт 9000 грн. З показань свідка [PERSON], яка є сусідкою позивача, підтверджується, що квартира № [ADDRESS] знаходиться на 1-му поверсі, під підлогою у квартирі знаходяться інженерні комунікації каналізаційної системи, після аварії працівники ВРЕЖО зняли підлогу в коридорі квартири, вийняли грунт, поклали труби в грунт, а не в канали, після чого просіла земля, порвалися несущі стіни, деформувалася підлога, квартира знаходилася в аварійному стані. Також свідок підтвердила, що близько 2 років по тому, вона була присутня в квартирі позивача, коли слюсарі ремонтували каналізаційні труби, стан квартири був таким, як на фото, які надала позивач до суду. Статтею 24 ЖК Українипередбачено, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють утримання жилого будинку та прибудинкової території. За правилами ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Статтею 21 цього Закону передбачені зобов'язання виконавця, а саме: утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством;своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Відповідно до положень п.п. 1,2,7 п.2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець (в даному випадку МКП «ОСНОВАНІЄ», яке на підставі рішення Запорізької міської ради від 25.07.2012 р. є правонаступником КП «ВРЕЖО №1) зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж. Відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", у разі порушення прав споживача «Виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров'ю або майну споживача, що виникла у зв'язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством». Відповідно ст.1166 ч.1 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ч.2 п.1 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які зробила особа або мусить зробить для відновлення свого порушенного права (реальні збитки). Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявністю її вини. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексуом. З огляду наведеного суд вважає, що саме з вини відповідача МКП «ОСНОВАНІЄ», який не належним чином здійснював контроль за технічним станом інженерного обладнання будинку за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сєдова,2 позивачу завдана майнова шкода, яка пов'язана з необхідністю проведення відновлюваного ремонту належної йому квартири за вищевказаною адресою. Таким чином, з вини відповідача позивачу завдано майнової шкоди на загальну суму 24 661 грн. 37 коп., яку 15 661,36 грн. складає вартість придбаних будівельних матеріалів для відновлювального ремонту квартири, та вартість відновлюваного ремонту квартири у сумі 9000 грн., та яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Позовні вимоги в частині стягнення 2000,01 грн. за монтаж та утеплення відкосів вікон не підтверджуються належними та допустимими доказами, внаслідок чого вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Згідно з п. 3 ч. 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabalesand Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 р., серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 (із змінами та доповненнями) розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. Як випливає з пояснень представника позивача, матеріалів справи та встановлено судом, що по вині відповідача була пошкоджена квартира позивача, створені неможливі умови для життєдіяльності позивача, який тяжко хворіє та є інвалідом 2 групи від загального захворювання, що безперечно призвело до порушення його життєвого устрою, а отже призвело до незручностей, хвилювань, душевних страждань, а отже є підстави для захисту його порушених прав у вигляді відшкодування моральної шкоди. Враховуючи характер завданої шкоди, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань та інших негативних наслідків, завданих позивачу винними діями відповідача, суд визначає суму моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 5 000 грн. Посилання відповідача на те, що позовні вимоги є не доведеними, спростовується наступним. Так, наведений вище акт від 30.01.2013 р. складений уповноваженими особами житлово-комунального підприємства, ніким не оспорений та не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, тому суд вважає, що руйнування квартири позивача сталося саме з вини відповідача МКП «Основаніє» і на нього необхідно покласти обов»язок по відшкодуванню шкоди. З огляду на те, що МКП «Основаніє» є балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться належна позивачу квартира, відповідно до вищезазначеного Закону, законодавець саме на нього покладає обов'язок забезпечувати управління ввіреним йому майном та нести відповідальність за його експлуатацію. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 375 від 28.08.2008 затверджено типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя. Зазначений перелік послуг передбачає надання послуг, обов»язкових для збереження та підтримки будівель в належному стані та виконання санітарних норм, вартість яких включена до затвердженого тарифу, а саме: п. 6 технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло -, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача МКП «Основаніє» у тій частині, що відповідальність має нести саме власник квартири, оскільки це суперечить вищенаведеним вимогам Закону, рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 375 від 28.08.2008 та № 284 від 27.07.2004, а також у тій частині, що працівниками ВРЕЖО були виконані роботи по заміні дощатої підлоги у квартирі позивача, оскільки саме заміна підлоги у квартирі не призвела до відновлення технічного стану квартири. Таким чином, з огляду на вищезазначені правові норми, вина відповідача МКП «Основаніє» є очевидною, так як причиною руйнування квартири позивача було неналежне виконання його обов'язків щодо забезпечення схоронності житлового фонду та своєчасного і якісного обслуговування каналізаційної мережі будинку, які він повинен виконувати на підставі ст.ст. 176, 180, 184 Житлового кодексу України, а тому, саме МКП «Основаніє»повинно відшкодувати спричинену позивачу матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири. При цьому, будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем не надано. Не погоджуючись із вказаним розміром відповідач посилався на те, що ремонтні роботи з усунення пошкоджень, за вартістю не підтверджують саме заміну пошкоджених покриттів (конструктивних елементів тощо).Разом із тим, відповідачем з урахуванням принципу змагальності не спростовано відповідними доказами вищезазначений розмір вартості відновлювального ремонту квартири. Відповідач правом заявити клопотання про проведення будь-якої експертизи, не скористався. Крім того, в силу вимог ст. 106 ЦПК України відповідач мав право подати суду самостійно висновок експерта, що ним зроблено не було. Натомість, позивачем доведено як обсяг пошкоджень, так і необхідність проведення ремонту квартири не лише з урахуванням пошкодженого майна, оскільки є неможливим заміна лише певної ділянки квартири, що була пошкоджена, без втрати зовнішнього вигляду квартири. Згідно зі ст.139 ЦПК України стягненню з відповідача МКП «Основаніє» на користь позивача підлягають витрати на проведення висновку експерта-спеціаліста у розмірі 1400 грн. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь держави підлягають судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial