Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь на власне утримання аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу) у зв»язку з тим , що вона з 05.12.2012 року є інвалідом 2-ї групи та з 05.09.1998 року по 17.01.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та пояснив , що позивач стала інвалідом 2-ї групи за час проживання у шлюбі з відповідачем , тому має право на матеріальну допомогу від нього пожиттєво. [PERSON] отримує державну допомогу у розмірі 949 грн. Декілька разів на рік проходить стаціонарне лікування , постійно вживає ліки, значну частину коштів витрачає на зазначене , залишку їй недостатньо для проживання. У цьому році позивач отримала довідку для отримання санаторно-курортної путівки , що також потребує коштів. За станом здоров»я вона не може працювати , їй протипоказана важка фізична праця та психоемоційні навантаження. Відповідач є працездатним , тому може надавати допомогу дружині. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що не має коштів , щоб надавати колишній дружині допомогу. Має на утримання їх сина [PERSON] ,[INFO] Є приватним підприємцем ( реалізує хімічні препарати) , робота сезонна , отримує невеликий дохід. Проживають з сином за рахунок коштів його матері (пенсія , орендна плата за паї). Потребує лікування у зв»язку з хворобою сколіоз та випаданням хребців , але не може собі цього дозволити у зв»язку з браком коштів. Важку фізичну роботу виконувати не може , на іншу його не беруть, так як не має вищої освіти. Крім того , позивач подала до суду позов про поділ будинку , де вони з сином проживають. Суд , заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи , вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 05.09.1998 року по 17.01.2013 року (а.с. 5-6). Позивач , відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №511463 від 17.01.2013 року (а.с.11) , є інвалідом 2-ї групи з 05.12.2012 року до 01.01.2015 року у зв»язку з загальним захворюванням , їй протипоказана важка фізична праця , психоемоційні навантаження. Згідно епікризів (а.с.12-17) позивач протягом 2010 -2013 років періодично знаходилася на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні , Олександрівській центральній районній лікарні з приводу артеріальної гіпертензії не уточненого ґенезу , гіпертензивного серця , гіпертонічної хвороби ІІІ ст.,хронічної енцефалопатії гіпертонічного ґенезу , вестибулопатичного і церебростенічного синдрому , ангіопатії сітчаток обох очей ; рекомендовано постійний прийом гіптензивних препаратів . Позивачу видано довідку для отримання санаторно-курортної путівки у 2014 році (а.с.18). Згідно довідки управління соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації (а.с.19) [PERSON] отримує допомогу по інвалідності у розмірі 949 грн. щомісячно. Відповідач є приватним підприємцем , дохід від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року відсутній відповідно до довідки Знам»янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області (а.с.38). Згідно довідок Староосотської сільської ради (а.с. 39-41) відповідач проживає з сином [PERSON] , [INFO], який перебуває на його утримання , паїв та підсобного господарства на території сільської ради не має. Згідно довідки Олександрівської ЦРЛ (а.с.42) [PERSON] має хворобу остеохондроз поперекового відділу хребта та міжхребетних дисків , люмбалгію ; потребує періодичного амбулаторного, стаціонарного , санаторного лікування. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до сімейних правовідносин - прав та обов»язків подружжя по утриманню і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Згідно ч.ч.2-4 ст.75 СК України - право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.2 ст.76 СК України - після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 р. N 966-XIV). Суму прожиткового мінімуму на 2014 рік на одну особу в розрахунку на місяць встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 р. N 719 -VIІ. Для осіб, які втратили працездатність, прожитковий мінімум становить з 01.01 по 01.07. - 949 грн. Враховуючи викладене , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні було встановлено , що позивач стала непрацездатною у період перебування у шлюбі з відповідачем. Отримує державну допомогу по інвалідності у розмірі прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць щодо осіб, які втратили працездатність, тому вона відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 СК України не належить до осіб, які мають право на утримання. Доводи представника позивача , що у зв»язку з періодичним амбулаторним та стаціонарним лікування вона витрачає майже всі кошти на медикаменти , а тому державної допомоги їй недостатньо, суд не може взяти до уваги , оскільки законодавець чітко встановив , що право на утримання виникає лише у разі , якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують прожиткового мінімуму, встановленого законом. Однією з необхідних умов отримання дружиною аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Відповідач має на утриманні їх н/л дитину , має нерегулярний мінливий заробіток .Хворіє на хворобу остеохондроз поперекового відділу хребта та міжхребетних дисків , люмбалгію ; потребує періодичного амбулаторного, стаціонарного , санаторного лікування. За даних обставин суд приходить до висновку , що він неспроможний надавати матеріальну допомогу своїй колишній дружині, оскільки їм з сином недостатньо коштів для власного існування. А тому , у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України - оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, позивач звільнена від сплати судового збору у зв»язку з інвалідністю 2 -ї групи , судовий збір необхідно покласти за рахунок держави.

Outcome: dismissed