Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 вересня 2014 р. він позичив відповідачеві [PERSON] грошові кошти в сумі 35 800 грн, які відповідач повинен був йому повернути до 02.10.2014р. Оскільки в передбачений договором строк відповідач позику не повернув, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму позики 35 800 грн та судові витрати. В судове засідання позивач не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. У відповідності із ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. Якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1 припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ; 2 зміна умов зобов»язання; 3 сплата неустойки; 4 відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом було встановлено, що 26.09.2014 р. року відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 35 800 грн., зобов»язавшись повернути позику до 02.10.2014 р., що було засвідчено розпискою, написаною відповідачем власноруч. В суді було встановлено, що відповідач позику не повернув, сума боргу ним не оспорювалася. Оригінал розписки приєднано до матеріалів справи. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики від 26.09.2014 р в розмірі 35 800 грн. Згідно ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 358 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved