Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ДП «Селидіввугілля» про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта Котляревська». Його підземний трудовий стаж роботи складає понад 23 роки. 31 жовтня 2018 року був звільнений за станом здоров`я. В результаті довгого часу праці в шкідливих умовах отримав професійне захворювання у вигляді хронічної поперечно-крижової радикулопатії L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним і больовим синдромами. Асептичний некроз головки правового стегна. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, легкий ступінь (ІІ ст. за класіфікацією [PERSON] і [PERSON] ). 13.12.2018 року висновком МСЕК йому вперше була встановлена втрата професійної працездатності за сукупністю у розмірі 60% та 3 група інвалідності. Пошкодженням здоров`я позивачу завдано тяжкі фізичні та моральні страждання, було змінено його звичний уклад життя, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя та матеріального забезпечення. З наведених підстав він звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 150000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.02.2019 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача ДП «Селидівугілля» ВП «Шахта Котляревська» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, вважає, що фактично на теперішній час в Україні відсутній законодавчий акт, що регулює порядок та розміри відшкодування шкоди, а отже, не визначений на законодавчому рівні механізм компенсації моральної шкоди, пов`язаної з трудовими відносинами. Додані [PERSON] документи жодним чином не доказують наявність у нього моральних(душевних) страждань, а підтверджують саме наявність фізичного захворювання. Виписки, додані до позову, не є достатніми доказами та не відповідають вимогам ст.ст. 77,78,79,81 ЦПК України. Обгрунтування позивачем моральної шкоди в розмірі 150000,00 грн. є неприпустимим та не правомірним. ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV, а саме ст.ст.36,38 передбачено виплату страхових сум в залежності від ступеня втрати професійної працездатності та розміру заробітної плати. Таким чином, позивач намагається перенести обов`язки, які покладені на Фонд соціального страхування та передбачені законом, на відповідача, що є на його думку неприпустимим. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, а також письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що з позовною заявою [PERSON] не згодний. Вважає, що позивач повинний надати докази про моральні переживання в зв`язку з ушкодженням здоров`я, про порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, дані про порушення стосунків з оточуючими людьми, дані про настання інших негативних наслідків. Документи, на які посилається позивач, а саме довідку МСЕК, акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання є документами що підтверджують тільки факт професійного захворювання та встановлення в зв`язку з цим стійкої втрати професійної працездатності, і ніяким чином не можуть бути доказом заподіяння моральної шкоди. Управління вважає, що посилання на ці документи, як на єдину підставу для відшкодування моральної шкоди, є безпідставними. Суд, вивчив матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював в ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта Росія»(нині «Котляревська») з 03.05.2001 року по 31.10.2018 року за професією гірник очисного забою, що підтверджується наданою копією трудової книжки позивача. Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» № 2520 від 19.10.2018 року [PERSON] встановлено діагноз: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним і больовим синдромами. Асептичний некроз головки правового стегна. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, легкий ступінь (ІІ ст. за класіфікацією [PERSON] і [PERSON] ). захворювання професійні, встановлені вперше.\~ Відповідно до\~акту розслідування\~причин виникнення\~хронічного професійного\~захворювання від\~14.11.2018\~року за\~формою П-4,\~було встановлено,\~що професійні\~захворювання [PERSON] \~за діагнозом: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним і больовим синдромами. Асептичний некроз головки правового стегна. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, легкий ступінь (ІІ ст. за класіфікацією [PERSON] і [PERSON] ). захворювання професійні, встановлені вперше в умовах важкої фізичної праці та вимушеної робочої пози в лаві, а також роботи в умовах запиленості повітря робочої зони ГРОЗ у лаві, які перевищували санітарно-гігієнічні нормативи. Підземний стаж 24 роки 7 місяців на ВП «Шахта Котляревська»: у тому числи за професією ГРОЗ 22 роки 11 днів, за професією ГРОЗ 22 роки 11 днів. Професія ГРОЗ відноситься до категорії важкого ступеню важкості: піднімання та перенесення важкостей складало 35 кг на відстань 20 м протягом 30% робочої зміни. Недосконалість технологічних процесів. Еквівалентні рівні шуму на робочому місці ГРОЗ на ВП «Шахта Котляревська» згідно атестації робочих місць складали 94дБА, при ГДР(гранично - допустимому рівні) 80 дБА. Невиконання у повному обсязі заходів по боротьбі з пилом, шумом на дільниці № 4 ВП «Шахта Котляревська». Причина професійного захворювання: недосконалість технологічних процесів з видобутку вугілля; важка фізична праця підйом та перенесення ваги складала від 20 кг до 35 кг на відстань 20 м протягом 30% робочої зміни; перевищення ГДР шуму на робочих місцях на 14 дБА. Як вбачається з повідомлення від 17.10.2018 року форма П-3, клінікою професійних захворювань ДУ «ІМП ім.Ю.І.Кундієва НАМН» поставлений основний діагноз [PERSON] О.В. хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним і больовим синдромами. Асептичний некроз головки правового стегна. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, легкий ступінь (ІІ ст. за класіфікацією [PERSON] і [PERSON] ). захворювання професійні, встановлені вперше. Найменування факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили професійне захворювання: фізичні навантаження, робоча поза, несприятливий мікроклімат, шум. Відповідно до довідки серії 12 ААА № 082535 від 13.12.2018 року, виданої МСЕК, [PERSON] первинно встановлена ІІІ група інвалідності, з встановленням втрати професійної працездатності, яка у сукупності складає 60%. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров"я. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Згідно з вимогами ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування працівникові моральної шкоди покладено на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. При встановлених обставинах, оцінюючи надані в силу ст. 13,81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач отримав хронічне професійне захворювання, у зв`язку з тривалим перебування у трудових відносинах з відповідачем, при наявності шкідливих умов праці, що було встановлено актом розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 14.11.2018 року, що в свою чергу \~заподіює йому моральні страждання, в результаті чого він змушений докладати додаткових зусиль для утримання себе, одержання повноцінного і своєчасного лікування. Втрата працездатності привела до порушення звичайного ритму життя, через \~відсутність можливості реалізації своїх потреб і здібностей у повному обсязі. Внаслідок отриманого хронічного професійного захворювання позивач зіткнувся з труднощами побутового плану. До теперішнього часу він відчуває негативні наслідки професійного захворювання, постійно потребує систематичного лікування та оздоровлення. Зазначені обставини приводять суд до переконання, що \~моральна шкода позивачу дійсно заподіяна. \~З урахуванням конституційної значимості здоров`я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від народження й охороняється державою, суд вважає\~що заявлена\~позивачем вимога\~обґрунтована.\~ Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань внаслідок нещасного випадку, ступень вини відповідача, стан здоров`я позивача, важкість змушених змін у його життєвих і виробничих зв`язках, неможливість їх поновлення, те, що позивач\~постійно відчуває хворобливі відчуття, має потребу в медикаментозному лікуванні. Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 150 000 грн. 00 коп. в порядку відшкодування моральної шкоди, суд не находить можливим, оскільки така грошова сума не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача. З огляду на вищевикладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 18 000 грн. 00 коп. в порядку відшкодування моральної шкоди. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до вимог п.п 2 пункту 1 частини 2 ст.\~4\~Закону «Про\~судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі п. 2\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~прожитковий мінімум для працездатних осіб, станом на 1 січня 2019 року встановлено у розмірі 1921 грн. Отже, за подання до суду позовної заяви з зазначеними вимогами сплаті підлягала сума судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено частково на 12,00 %, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, пропорційно задоволеним вимогам, 12,00 % від 768,40 грн. становить 92,21 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial