Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12.10.2015 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем було укладено кредитний договір № 200355680. Відповідно до п. 2 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 5378.20грн. Строк користування кредитом встановлено до 12.10.2018 року. Грошові кошти переказані на платіжну картку відповідно до п. 4 договору. Позичальник зобов"язався сплачувати платежі за кредитом щомісяця в терімн до 12 числа кожного місяця відповідно до графіку платежів. Банк в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором надавши кредитні кошти. Відповідач не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредиту в повному обсязі, внаслідок чого у неї виникла заборгованість , яка станом на 20.07.2020року становить 13 811.34 грн., з яких сума залишку за кредитом - 4728.20грн., сума нарахованих процентів - 9083.14грн. 20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 7_ БМ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 200355680 від 12.10.2015р., укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». ТОВ «Діджи Фінанс» вважає, що боржник, який прострочив виконання зобов"язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На думку позивача, боржник зобов"язаний сплатити суму боргу із урахуванням: пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, що складає 547.93грн., інфляційних збитків, що складають 179.55грн.,та 3% річних, що становить 133.31грн., разом 864.46грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 17.11.2020 р. з урахуванням неустойки , складає 14 675.80 грн( 13911.34грн. + 864.46 грн.)., які позивач просить стягнути з позивача. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, заяву про розгляд справи без його участі не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,а саме згідно вимог п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2015року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №200355680 , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5378.20грн. Відповідно до п. 1 Договору, на умовах, викладених у заяві та Умовах надання та обслуговування кредитів, ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] домовилися укласти кредитний договір, в рамках якого: 1.1. відкрити рахунок (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватися виключно в рамках Кредитного договору, 1.2. надати [PERSON] кредит в сумі 5378.20грн. шляхом зарахування суми кредиту на рахунок. Строк користування кредитом встановлено з 12.10.2015р.по 12.10.2018р.. Сукупна вартість кредиту становить 104.7% річних. Згідно з договором №7_ БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінананс» право грошової вимоги за кредитним договором № 200355680 від 12.10.2015р., укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до додатку до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020р. сума заборгованості відповідача за кредитним договором №200355680 від 12.10.2015р., станом на 20.07.2020р. становить 13811.34грн., із яких- 4728.20грн. заборгованість за тілом кредиту та 9083.14грн. заборгованість за процентами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до ТОВ «Діджи Фінананс» перейшли права первісного кредитора ПАТ «Банк Михайлівський» за кредитним договором № 200355680 від 12.10.2015р., укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обгрунтування позовних вимог, позивач надав суду достатньо письмових доказів в частині стягнення з відповідача кредитної заборгованості в загальному розмірі 13811.34 грн., тобто заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитом, яка підлягає стягненню в повному обсязі. Щодо нарахування неустойки, судом встановлено, що позивачем нарахована пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідачем у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 20.07.2020р. по 17.11.2020р., що становить 547.93грн. При нарахуванні пені позивач посилався на норми ст. 550, ч. 2 ст. 551 ЦК України та Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Частиною 2 ст. 551 ЦК України зазначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Таким чином, на думку суду, вимоги Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» не розповсюджується на правовідносини, учасником яких є фізичні особи. Крім того, умовами, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський», договору не визначена відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язання у вигляді пені. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення пені з позичальника не підтверджені письмовими доказами, тому задоволенню не підлягають. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що інфляційні збитки за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року становлять 179.55 грн., відсоткова ставка 3% річних складає 136.98грн., які підлягають стягненню з відповідача . За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором №200355680 від 12.10.2015р.в загальному розмірі 13811.34грн., а також 179.55грн. - інфляційні збитки за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року та 136.98грн. - 3% річних. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 2024 грн.., що відповідає розміру пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: partial