Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16 квітня 2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ ПАТ «Криворіжгаз», позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті [PERSON] Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз». В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року, зазначено, що оператор газорозподільної системи - це суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Пунктом 2 гл. 1 Розділу 6 Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498. Згідно п. 4 гл. 3 Розділу 6 Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природнього газу. В п. 7 гл. З Розділу 6 Кодексу ГРМ зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідач є споживачем природного газу за адресою: вул. Кронштадська 33/6, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Квартира за даною адресою устаткована газовою плитою, водонагрівачем проточним газовим, зареєстровано три особи. В підпункті 2 п. 1 гл. 2 Розділу 11 Кодексу ГРМ, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих обємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газопостачання. Відповідно п. 2 ч. 3 Розділу 11 Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий обєм природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. 05 травня 2016 року газопостачання за адресою відповідача було відключено, шляхом перекриття крану на вводі та встановлення пломби за борг у розмірі 582,09 грн. 12 січня 2018 року за адресою відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №2972, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу з ГРМ, а саме: «несанкціоноване відновлення газопостачання, зрив пломби з вхідного крану, газ на газове обладнання надходить". Відповідач підписав зазначений акт про порушення та вказав в ньому, що газом користується, сплачує своєчасно. За адресою: вул. Кронштадська 33/6, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область було здійснено нарахування необлікованого обєму та обсягу природного газу з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача та кількості зареєстрованих осіб за період з 12 липня 2017 року до дня виявлення порушення. Згідно акта про порушення від 12 січня 2018 року відповідачу була нарахована сума заборгованості за період з 12 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року (шість місяців) в розмірі 3 277,97 грн. Так, 05 лютого 2017 року відповідачу було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу від 25 січня 2018 року, однак сплата боргу не здійснена. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість на користь ПАТ «Криворіжгаз» в сумі 3 277,97 та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем проживання останнього, зареєстрованим у встановленому законом порядку, при цьому, будь - яких заяв про розгляд справи в його відсутності, відзиву на позов не надав. На підставі\~наявних у\~справі доказів,\~зі згоди\~представника позивача,\~суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Таким чином, позивач належними і допустимими доказами повинен довести наявність заборгованості, її розмір, та те, що вона підлягає стягненню саме з відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб від 01 березня 2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], а також дві особи (а.с.8). \~ \~ \~ \~Як видно із акту №1902 від 05 травня 2016 року за адресою відповідача в квартирі [ADDRESS] було відключено газопостачання, шляхом перекриття крану на вводі та встановлення пломби за борги у розмірі 582,09 грн (а.с.9). \~ \~ \~ \~12 січня 2018 року за адресою відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №2972, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу з ГРМ, а саме: «несанкціоноване відновлення газопостачання, зрив пломби з вхідного крану, газ на газове обладнання надходить". Відповідач підписав зазначений акт про порушення та вказав в ньому, що газом користується, сплачує своєчасно, що підтверджується відповідним актом (а.с.10). \~ \~ \~ \~Як видно із протоколу №8 від 25 січня 2018 року та реєстрів до нього, 25 січня 2018 року на засіданні комісії по розгляду акту про порушення Кодексу газорозподільних систем було прийнято рішення про задоволення акта про порушення №2972 від 12 січня 2018 року та складено акт - розрахунок не облікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу, вартість якого склала 3 452,77 грн за період 12 липня 2017 року по 12 січня 2018 року (а.с. 11-13). Як видно із рахунку на оплату необлікованого (донарахованого) об"єму та обсягу природного газу і його вартості відповідачу останній направлено 05 лютого 2018 року (а.с.16-18). Відповідно до п.п. 2 п.1 Гл.2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих обємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване відновлення газоспоживання. Пунктом 2 Гл. 3 Кодексу газорозподільних систем встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий обєм природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до розрахунку необлікованого (донарахованого) об"єму та обсягу природного газу, який виконано згідно акта про порушення від 12 січня 2018 року №2972 заборгованість за період з 12 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року (шість місяців) складає 3 277,97 грн (а.с.7). Згідно зі ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, при цьому одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв'язку, суд вважає що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Згідно вимог ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду у вигляді судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 1\~762,00 гривень.

Outcome: approved