Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона працює у відділенні медичного забезпечення ГУ МВС України в місті Києві на посаді молодшої медичної сестри. З 1986 року вона разом з синами включена до контрольного списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться ГУ МВС України в місті Києві. 01.05.2008 року житлово-побутова комісія ГУ МВС України в місті Києві прийняла рішення про виділення їй (позивачу) двокімнатної квартири в житловому комплексі за будівельною адресою: [ADDRESS]. Пізніше, 20.05.2008 року між нею (позивачем) та відповідачем ГУ МВС України в місті Києві було укладено договір про надання розподілених жилих приміщень, згідно якого (п.1) відповідач гарантує їй надання двокімнатної квартири в Житловому комплексі по [ADDRESS] після закінчення його будівництва. Пунктом 2 цього договору передбачено, що відповідач ГУ МВС України в місті Києві на підставі зазначеного рішення ЖПК мав вирішити питання стосовно видачі їй ордеру на двокімнатну квартиру в указаному житловому комплексі. В 2012 році житловий комплекс введений в експлуатацію та складається з двох житлових будинків. За повідомленням Дніпровської РДА будинок 1 отримав поштову адресу: [ADDRESS] отримав поштову адресу - [ADDRESS]. У травні 2012 року відповідач ГУ МВС України в місті Києві отримав за актом №?105 у будинку 2 17 трикімнатних та одну двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 82,54 кв.м., житловою - 45,9 кв.м. Оскільки в договорі про надання розподілених жилих приміщень зазначено, що відповідач ГУ МВС України гарантує надання їй (позивачу) двокімнатної квартири та відповідно до вказаного акту, відповідачу ГУ МВС України в місті Києві була передана одна двокімнатна квартира, тому саме на квартиру [NUMBER] вона (позивач) і претендує. З цього приводу вона зверталася до відповідача ГУ МВС України з відповідним листом, на який отримала відповідь від 29.08.2013 року з повідомленням про те, що в спірній квартирі є перевищення житлової площі, враховуючи квартиру по вулиці Майбороди, і тому на даний час вони не можуть вирішити це питання, у них на балансі відсутня необхідна для виділення їй житлова площа відповідно до норм чинного законодавства. З такою позицією вона (позивач) не згодна, так як відповідач ГУ МВС України в місті Києві постійно отримував довідку Ф-3 щодо складу осіб, метражу житла та з інформацією про те, що квартира по вулиці Мануільського в місті Києві (тепер Майбороди) приватизована. Під час приватизації даної квартири були використані житлові чеки. Тобто, враховуючи це та вимоги ст.48 ЖК України, вважає, що висновки відповідача ГУ МВС України є неправомірні. Крім цього, законом передбачена можливість надання житла з перевищенням норм жилої площі, і слід враховувати те, що вона і її сини різної статі і не можуть бути заселені в одну кімнату (ст.50 ЖК України). В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити та зобов'язати відповідача ГУ МВС України в місті Києві надати позивачу на сім'ю з трьох осіб (неї та двох її синів) двокімнатну ізольовану квартиру за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати співвідповідача Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію видати позивачу на сім'ю з трьох осіб (вона [PERSON] та двоє її синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]) ордер на житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] загальною площею 82,54 кв.м., житловою - 45,90 кв.м. Зазначив, що позивач працює у відповідача вже 37 років, ніяких стягнень, претензій до роботи вона не мала. До Шевченківської РДА позивач не зверталася, останніми їх права не порушувалися. Представник відповідача ГУ МВС України в місті Києві в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову. Просили врахувати надані ними письмові заперечення до справи. Зазначила, що ними було зроблено все, щоб надати своїм працівникам, в тому числі і позивачу, належні житлові умови - було знайдено земельну ділянку, збудовано будинок. Позивачу виділена квартира [NUMBER], яка до цього часу не оформлена на неї, так як саме позивач не виконує умови договору. З їх боку ніяких порушень не має, вони виконали все, в тому числі і щодо будівництва квартири саме для позивача. Невиконання позивачем умов договору є їм (відповідачу) невигідним, оскільки дану квартиру вони тримають для позивача, квартира вільна, ніяких рішень про перерозподіл квартири вони не приймали, вимушені самостійно здійснювати за спірну квартиру відповідні оплати. Представник співвідповідача Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні позов не визнав, просиві відмовити в його задоволенні. Зазначив, що ними не було порушено жодних прав позивача. Видача ордерів відбувається у відповідності до Правил надання відомчого житла. Відносно позивача, спірної квартири документи не надавалися, що свідчить про відсутність підстав для видачі ордеру. Просив врахувати надані ними до справи письмові заперечення. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, співвідповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що позивач працює у відповідача ГУ МВС України в місті Києві з серпня 1977 року у відділі медичного забезпечення. 22.09.1986 року на підставі рішення Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації позивача з членами її сім'ї - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зараховано на квартирний облік в загальну чергу, як потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до загального контрольного списку позивач рахувалася другою у відділі медичного забезпечення відповідача на поліпшення житлових умов по загальній черзі. В 2005 році між відповідачем ГУ МВС України та ТОВ "Авантар" було укладено інвестиційний договір про інвестування будівництва житла, за будівельною адресою - [ADDRESS]. 01.05.2008 року відбулося засідання житлово-побутової комісії відповідача ГУ МВС України в місті Києві, де згідно витягу з протоколу цього засідання, було прийняте рішення про "надання двокімнатної квартири згідно черги контрольного списку медичній сестрі ВМЗ [PERSON] (позивачу) на родину з трьох осіб - вона та два сини. Зареєстровані та проживають в однокімнатній приватизованій квартирі [ADDRESS]. На квартирному обліку перебуває з 1986 року в Шевченківській райдержадміністрації м.Києва, в загальній черзі". Встановлено та підтверджено довідкою Ф-3, що станом на час прийняття вказаного рішення позивач та її сини зареєстровані в приватизованій однокімнатній квартирі [ADDRESS], житлова площа 18,54 кв.м., загальна - 34,51 кв.м. Також в даній квартирі з 2008 року була зареєстрована мати позивача [PERSON], [INFO]. 20.05.2008 року було укладено договір про надання розподілених жилих приміщень, згідно умов якого на підставі рішення ЖПК від 01.05.2008 року, відповідач ГУ МВС України в місті Києві гарантує надання позивачу [PERSON] двокімнатної квартири в житловому комплексі після закінчення його будівництва та виконання Замовником та Інвестором зобов'язань за договором від 15.04.2005 року. Після закінчення будівництва у встановленому порядку відповідач ГУ МВС України в місті Києві вирішує питання стосовно видачі позивачу [PERSON] ордеру на двокімнатну квартиру. В суді було встановлено та підтверджено сторонами, що в даному договорі мова іде про житловий комплекс за будівельною адресою - [ADDRESS]. Пунктом 3 даного договору визначено, що позивач [PERSON] та члени її сім'ї (в тому числі і тимчасово відсутні), відносно яких прийнято рішення про надання двокімнатної квартири в Житловому комплексі, перед видачею ордера дають письмове зобов'язання про звільнення займаного ними жилого приміщення у відомчому гуртожитку чи будинку державного житлового фонду (за винятком тих, кому жиле приміщення належить на праві власності) та подати заяву про зняття з реєстрації. Відповідачем ГУ МВС України в місті Києві 30.05.2012 року було підписано акт з Головним управлінням житлового забезпечення про передачу сімнадцяти трикімнатних квартир та однієї двокімнатної квартири за в житловому комплексі за будівельною адресою: [ADDRESS]. Після підписання цього акту стало відомо, що двокімнатна квартира має житлову площу 45,90 кв.м., загальну - 82,54 кв.м. В грудні 2012 року будинок був готовий до експлуатації. Спірна двокімнатна квартира, про яку йшла мова, яка знаходиться в Житловому комплексі по будівельній адресі [ADDRESS], після введення будинку в експлуатацію має адресу - [ADDRESS]. З пояснень сторони відповідача, наданих документів встановлено, що станом на грудень 2012 року в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані позивач, її два сина (це три особи, які перебувають на квартирному обліку) та [PERSON] З довідки Форми 3, отриманої відповідачем, слідує, що вже станом на жовтень 2013 року в указаній квартирі зареєстровано вже три особи (позивач та два її сини), а [PERSON] вже не є зареєстрованою за даною адресою. Як зазначалося вище, квартира [ADDRESS] була приватизована і згідно до свідоцтва про право власності, виданого 15.11.2006 року, власниками даної квартири в рівних частках є позивач та два її сини, тобто - особи, які є складом сім'ї, що перебуває на черзі на поліпшення житлових умов. Відповідно до ст.47 ЖК України норма житлової площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. Жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру який визначається КМУ і Федерацією профспілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. По даній справі встановлено, що позивачем та членами її сім'ї житлові чеки були використані. Враховуючи викладене та розміри житла, що має у власності позивач та члени її сім'ї (квартира по вулиці Майбороди), та враховуючи метраж спірної двокімнатної квартири, який став відомий тільки після введення будинку в експлуатацію в 2012 році, слідує, що при виділенні спірної квартири позивачу буде перевищення встановленого законодавством метражу на 23,49 кв.м. Законодавством визначено, що перевищення метражу можливе, якщо мова іде про однокімнатну квартиру. Викладене свідчить про те, що заперечення відповідача ГУ МВС України в місті Києві є обгрунтованими. Судом враховується і те, що згідно п.5 договору про надання розподілених жилих приміщень від 20.05.2008 року - рішення ЖПК від 01.08.2008 року про надання позивачу двокімнатної квартири в Житловому комплексі можу бути переглянуто до видачі ордеру, якщо виникнуть обставини, які не були раніше відомі та не могли б вплинути на вказане рішення. Враховується і те, що станом на прийняття вказаних рішень відносно позивача в 2008 році в квартирі по вулиці Мануїльського було зареєстровано чотири особи, а станом на 2013 рік - три. Судом враховується і те, що позивач не зверталася до відповідача ГУ МВС України в місті Києві після введення будинку в експлуатацію з приводу виконання обов'язків, визначених п.3 договору про надання розподілених жилих приміщень від 20.05.2008 року. Враховується і те, що відповідач ГУ МВС України в місті Києві будував будинок, враховуючи і спірну квартиру в ньому, і для позивача. Відповідач ГУ МВС України в місті Києві зацікавлене вирішити дане питання, саме в інтересах позивача, для чого необхідним є звернення останньої до них, додаткової перевірки документів, прийняття рішення. Крім цього, прийняття рішення про надання юридичною особою житла своєму працівнику, є компетенцією саме цієї юридичної особи. Позовна вимога до співвідповідача Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов'язання видати позивачу ордер на спірну квартиру є безпідставна, враховуючи викладене вище. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed