Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, в якому зазначив, що він є клієнтом ПАТ «Державний ощадний банк». На його ім'я відкритий особовий рахунок № [NUMBER], на який йому надходить пенсія. В 2014 році працівниками відповідача самовільно здійснені банківські операції зі зняття грошових коштів з даного рахунку. З цієї підстави порушено кримінальне провадження щодо працівника банку за ст.191 ч.1 КК України. Загальна сума самовільно знятих коштів складає 33 400 грн., з яких 12 000 грн. було повернено. Залишок неповернутих коштів складає - 21 400,00 грн, яку і просить стягнути з відповідача на його користь, та понесені судові витрати. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на заявлених вимогах наполягають та просять позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, вдруге надав заяву про відкладення слухання справи через зайнятість в іншому процесі. На підставі ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності, оскільки представник відповідача був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання по справі, наведені нім в заяві про відкладення слухання справи обставини, суд вважає необгрунтованими, оскільки відповідачем є юридична особа, яка має юридичний відділ та інтереси якої може представляти будь-який її працівник. Дослідив надані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України є недопустимим відмова від зобов»язання в односторонньому порядку, якщо інше не передбачено договором або законом.. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.1.30 Закону України "Про платіжні системи та переказу коштів в Україні" платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. Відповідно до ст.8 Закону України "Про платіжні системи та переказу коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банк зобов'язаним виконати доручений клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. За порушення строків, встановлених пунктами 8. і та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом. Міжбанківський переказ викопується в строк до трьох операційних днів. Згідно ст.1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред'явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред'явлення ощадної книжки. Згідно зі ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно зі ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1091 ЦК України банк прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахували відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні. Банк має право залучити інший банк (виконуючий банк) для виконання переказу грошових коштів на рахунок визначений у дорученні клієнта. Банк повинен негайно інформувати платника на його вимогу про виконання платіжного доручення, Порядок оформлення та вимоги до змісту повідомлення про виконання банком платіжного доручення встановлюються законом, банківськими правилами або договором між банком і платником. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є клієнтом ПАТ «Державний ощадний банк України», на його ім'я в банку відкритий особовий рахунок № [NUMBER]. а.с.10-15. В 2014 році позивачу стало відомо про самовільне зняття з його працівниками відповідача грошових коштів в сумі 33 400,00 грн., з яких 12 000,00 грн. було йому повернуто. а.с.-16-17 В поверненні решти суми в розмірі 21 400,00 грн. банком позивачу відмовлено. Свою відмову в листі № 247/1522 від 15.07.2015 року відповідач обгрунтував неможливістю проведення слідчих дій по кримінальному провадженню за цим фактом за ст.191 ч.1 КК України, оскільки співробітник банку - [PERSON], щодо якої є підстави вважати її винною у вчиненні вказаного злочину, знаходиться на території, яка не контролюється українською владою. а.с.- 18,19. Згідно ст.1172 ч.1 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Суд вважає, що грошові кошти, які біли самовільно зняті з рахунку позивача співробітниками відповідача є власністю позивача, а не банка. Тобто банк у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Суд вважає вказані дії відповідача неправомірними, оскільки останній не виконав свої зобов`язання за договором банківського вкладу, не повернув вклад за вимогою вкладника, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути суми неповернутого банківського вкладу в розмірі 21 400,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved