Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на користь позивача кошти в сумі 20 000 грн., які відповідач незаконно отримала за житловий будинок в селі Вільшана, вул. Озерна, 27, Недригайлівського району Сумської області, а також 3 відсотки річних в сумі 2 065 грн., пені в сумі 22 636 грн. 72 коп., втрати від інфляції в сумі 20 374 грн. 42 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позов підтримали. Представник позивача пояснив, що у позивача був син [PERSON], який 21 липня 2016 року помер. За життя, перебуваючи в шлюбі з [PERSON] (третя особа по справі), [PERSON] домовився з відповідачем [PERSON] про придбання житлового будинку в с. Вільшана по вул. Озерна, 27 та передав їй за будинок 20 000 грн. власних коштів. Остання пообіцяла пізніше нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу з [PERSON] Після смерті сина позивач, як спадкоємець першої черги, вважаючи, що даний будинок є власністю його сина, прийшов до вказаного будинку забрати синові речі, де від знайомого відповідачки [PERSON] зясував, що нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу цього будинку та земельних ділянок не укладався і [PERSON] знову продає даний будинок. За таких обставин позивач вважає, що відповідач незаконно набула 20 000 грн., які належали його сину, а тому просить суд стягнути з відповідача дані кошти, а також 3% річних, пеню, втрати від інфляції, а всього 65 076,14 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнала у повному обсязі. Пояснила, що успадкувала будинок по вул. Озерна, 27 в с. Вільшана та разом з матір'ю прийняла рішення про його продаж. 20 серпня 2013 року до неї прийшли [PERSON] та [PERSON], яких вона знала як подружжя, що мають спільну дитину. [PERSON] домовилися з нею про продаж будинку за 30 000 грн., 20 000 грн. з яких вона отримала того ж дня у себе вдома в присутності свідків, про що видала розписку на ім'я [PERSON], а 10 000 грн. [PERSON] повинні були внести під час укладення договору купівлі-продажу у нотаріуса, після того як [PERSON] оформить документи на будинок. Після таких домовленостей, вона віддала [PERSON] ключі від будинку та інших будівель і вони переїхали проживати за вищезазначеною адресою. В подальшому їй стало відомо, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, і [PERSON] переїхала на інше місце проживання, а [PERSON] залишився проживати в будинку, в якому проживав до самої смерті. Ніяких претензій [PERSON] з приводу повернення грошей чи належного оформлення договору купівлі продажу їй не висловлював. В жовтні-листопаді 2016 року вона закінчила оформляти документи на будинок та запропонувала [PERSON], нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок, доплативши раніше обумовлені 10 000 грн., за рахунок яких мали бути також сплачені витрати на оформлення договору. Оскільки [PERSON] надала їй такі кошти, вона оформила довіреність на імя [PERSON], який від її імені уклав договір купівлі-продажу будинку з [PERSON] Відповідач також вважала, що оскільки [PERSON] була дружиною [PERSON] та матірю його дитини, то вона була належним набувачем за договором. [PERSON], як третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та її представник [PERSON] позов [PERSON] не визнали в повному обсязі. [PERSON] пояснила, що перебувала в шлюбі з [PERSON], у шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO]. Спочатку подружжя проживало з батьками [PERSON], а потім вони з чоловіком вирішили за спільні кошти придбати будинок для постійного проживання. Дізнавшись,що [PERSON] продає будинок в с. Вільшана по вул. Озерна, 27 вони з чоловіком вирішили його придбати. 20 серпня 2013 року прийшли до [PERSON] додому, де в присутності свідків передали останній 20 000 грн. коштів, набутих у шлюбі за цей будинок, а [PERSON] видала розписку на імя її чоловіка [PERSON] Також сторони домовилися, що після оформлення [PERSON] документів на будинок, вони доплатять [PERSON] ще 10 000 грн. та після цього сторони укладуть та нотаріально посвідчать договір купівлі- продажу будинку та земельних ділянок. [PERSON] передала подружжю ключі від будинку і вони стали там проживати. В подальшому подружнє життя не склалося через зловживати спиртним [PERSON], тому [PERSON] розірвала шлюб з ним. В придбаному спільно будинку залишився проживати [PERSON] та проживав там до самої смерті. Після його смерті в листопаді 2016 року [PERSON] запропонувала їй нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок, оскільки закінчила оформляти документи на будинок та землю. [PERSON] доплатила обумовлену суму 10 000 грн., після чого між ними був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, де вона була покупцем. Після посвідчення договору вона зареєструвала своє право власності на спірний будинок за собою. Після розірвання шлюбу вона з [PERSON] набуте у шлюбі майно не ділили, все набуте в шлюбі майно залишилось у будинку 27 по вул. Озерна в с. Вільшана. Після смерті [PERSON], [PERSON] та його дружина [PERSON] забрали собі все майно, яке вони з чоловіком придбали в шлюбі: побутову техніку, меблі, інші речі та навіть зняли огорожу, хвіртку і ворота з цього домогосподарства. Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АГ №467961 [PERSON] народився 05 березня 1971 року в с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області, його батьками записані: батько - [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 7). З копії свідоцтва про шлюб серії І-БП № 050767 вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб 17 жовтня 2009 року з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Шелест» (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.115), вона народилася 18 липня 2011 року у селі Вільшана Недригайлівського району Сумської області, її батьками записані: батько - [PERSON], мати [PERSON]. Перебуваючи в шлюбі [PERSON] працював та отримував заробітну плату, про що свідчить довідка ТОВ "Дружба-Нова"(а.с.11) , [PERSON] отримувала допомогу по догляду за дитиною, про що свідчать довідки Недригайлівського управління праці та соціального захисту населення (а.с.57-68). Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 03 квітня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 жовтня 2009 року розірваний, прізвище сторін після розірвання шлюбу залишено без змін (а.с. 10). Також судом з пояснень сторін встановлено, що після розірвання шлюбу поділ майна подружжя ні в добровільному порядку, ні в судовому не проводився. 21 липня 2016 року [PERSON] помер у смт Степанівка Сумського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №265981 (а.с. 14). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 16.12.2016 року №1674 [PERSON], [INFO], до дня смерті 21 липня 2016 року був зареєстрований за адресою: [INFO]. На момент смерті за даною адресою з ним була зареєстрована дочка [PERSON], 18 липня 2011 року народженя. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради не посвідчувався (а.с. 15). З копії витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с. 55), встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 21 липня 2016 року, заведено спадкову справу 02.12.2016 року приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріальног округу [PERSON] (а.с. 55). З інформації приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 99), вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 21 липня 2016 року, нею, за заявою про прийняття спадщини [PERSON] (батька спадкодавця) 02 грудня 2016 року відкрито спадкову справу за №181/2016. 12 грудня 2016 року надійшла ще одна заява про прийняття спадщини від [PERSON] (матері спадкодавця). Також спадкоємцем першої черги, крім [PERSON] та [PERSON], є малолітня донька спадкодавця [PERSON], [INFO], яка фактично прийняла спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], в т.ч. малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, спадкоємців, цивільна дієздатність яких обмежена, а також повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, непрацездатної вдови немає (зі слів спадкоємців). Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У судовому засіданні досліджено розписку (а.с.12) з якої вбачається, що 20 серпня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] 20 000 грн. за проданий нею будинок та письмовий документ, найменований як акт підтвердження від 20.08.2013., в якому сусіди [PERSON] підтверджують факт передачі [PERSON] коштів у сумі 20 000 грн. [PERSON] за проданий будинок. Також в присутності цих свідків [PERSON] пообіцяв віддати [PERSON] решту суми 10 000 грн. після переоформлення документів (а.с.13). Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] (а.с. 106-107), [PERSON], від імені якої діє [PERSON] (продавець) передає у власність, а [PERSON] (покупець) приймає у власність житловий будинок, з надвірними, господарчими та побутовими будівлями, що знаходяться за адресою: Сумська область, Недригайлівський район, село Вільшана, вулиця Озерна (колишня Чапаєва), будинок 27 (двадцять сім), який розташований на приватизованій земельній ділянці наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0792 (нуль цілих сімсот дев'яносто дві десятитисячних) га, кадастровий номер: 5923584400:04:000:0050, яка відчужується за договором купівлі - продажу, посвідченим 23.12.2016 року приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], одночасно з укладанням цього договору, а покупець оплачує ціну обумовлену в п. З цього Договору. На вказаній земельній ділянці знаходяться: літ. «А-1» - житловий будинок, дерево обкладене цеглою, житловою площею 26,9 кв.м., загальною площею 59,9 кв.м., літ. «Б» - кухня, - цегла; літ. «В» - сарай, цегла; літ. «Г» - вбиральня, цегла; літ. «Д» - погрібник, цегла; літ. «п/г» - погріб, цегла; літ. «Е» - навіс, цегла, дощаті; №1-№2 - огорожа, металева, металопрофіль. Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON], (а.с. 109-110) [PERSON], від імені якої діє [PERSON] (продавець) передає у власність, а [PERSON] (покупець) приймає у власність земельну ділянку площею 0,0792 га, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Сумська область, Недригайлівський район, село Вільшана, вулиця Озерна (колишня Чапаєва), під номером 27 (двадцять сім), а покупець оплачує ціну обумовлену в п. 5 цього Договору. Земельна ділянка площею 0,0792 га відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови - 02.01, за земельними угіддями - прибудинкова територія.и Кадастровий номер земельної ділянки: 5923584400:04:000:0050. Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON], (а.с. 112-113) [PERSON], від імені якої діє [PERSON] (продавець) передає у власність, а [PERSON] (покупець) приймає у власність земельну ділянку площею 0,2326 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Сумська область, Недригайлівський район, село Вільшана, вулиця Озерна (колишня Чапаєва), під номером 27 (двадцять сім), а покупець оплачує ціну обумовлену в п. 5 цього Договору. Земельна ділянка площею 0,02326 га відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення - 01.03, за земельними угіддями рілля. Кадастровий номер земельної ділянки: 5923584400:04:000:0051. Право власності [PERSON] на придбане нерухоме майно зареєстровано в установленому законом порядку, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.108,111,114). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є матір'ю покійного [PERSON] та дружиною позивача за даним позовом. ЇЇ син одружився з [PERSON]О, у шлюбі народилася дитина. В 2015 році [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвали. Так як її невістка [PERSON]О була з дуже бідної сім'ї, ніякого майна у неї не було. Свідок та позивач фактично утримували сімю свого сина, придбавали для них одяг, побутову техніку, продукти. Спочатку подружжя проживало разом з ними, а потім син вирішив придбати будинок у [PERSON] та передав їй за нього 20 000 грн., які сам заробив, працюючи в ТОВ "Дружба-Нова". Після його смерті свідок з чоловіком з'ясували, що договір купівлі-продажу будинку укладений та нотаріально посвідчений не був. Вона звернулася до [PERSON], матері [PERSON], для належного оформлення договору купівлі-продажу спірного будинку, однак [PERSON] нічого їй не сказала. А в подальшому вона дізналася, що будинок придбала [PERSON] на своє ім'я. Вважає, що будинок та все майно, яке було в будинку належить їй та її чоловіку, як спадкоємцям після смерті сина. Тому вона з чоловіком все майно, яке могли, з будинку вивезли, та також зняли металеві ворота і огорожу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є матір'ю [PERSON] Дочка отримала у спадщину житловий будинок в с. Вільшана вул. Озерна, 27. Оскільки дочка свідка, відповідач по справі, проживає в м. Харкові, свідок займалася питанням продажу будинку дочки. Свідок подала оголошення в газету про продаж будинку. Після цього до них додому прийшли [PERSON] та [PERSON] та домовились про продаж будинку за 30 000 грн. [PERSON] та [PERSON] передали в присутності свідків 20 000 грн. її дочці [PERSON], а вона віддала ключі від будинку та дозволила їм проживати в цьому будинку. Після таких домовленостей свідок неодноразово нагадувала [PERSON] про необхідність доплатити кошти, однак останній ніяких дій не вчиняв. Також до свідка зверталася [PERSON], мати покійного [PERSON] з приводу укладення договору купівлі-продажу будинку, свідок запропонувала їм доплатити 10 000 грн. та оформити договір, однак [PERSON] грошей не сплатила. Свідок та її дочка продаючи будинок [PERSON] вважали, що вона мала право на нього, оскільки перебувала у шлюбі з [PERSON]В, та має від нього дитину, онуку позивачів. У грудні 2016 року [PERSON] після смерті [PERSON] повідомила, що має 10 000 грн. та бажає укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. Даний договір був укладений та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] на ім'я [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є далеким родичем [PERSON] та підтримує з нею дружні стосунки. Оскільки [PERSON] проживає в м. Харкові, то вона видала доручення на ім'я свідка на вчинення дій потрібних для укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку і земельних ділянок в с. Вільшан, вул. Озерна, 27. Він від її імені уклав договори купівлі-продажу цього будинку та земельних ділянок за цією ж адресою. Покупцем за договором була [PERSON], яка передала 10000 грн. раніше обумовлених коштів за будинок. У нього, як у представника сумнівів у тому, що [PERSON] могла придбати будинок на своє ім'я не виникало, оскільки він раніше знав і її покійного чоловіка та знав, що у них є спільна дитина. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК) України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Оскільки судом не здобуто доказів, що передані [PERSON] [PERSON] 20 000 грн. є особистими коштами [PERSON], суд приходить до переконання, що ці кошти були спільним майном подружжя, які набуті ними в шлюбі. Загальні підстави для виникнення зобов'язань у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. З змістом ст. 202, 204 ЦПК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З пояснень сторін, третьої особи, показів свідків та досліджених в судовому засідання доказів судом встановлено, що передача [PERSON] коштів в сумі 20 000 грн. відповідачу [PERSON] була здійснена з метою укладення в майбутньому договору купівлі-продажу будинку та земельних ділянок між [PERSON] та подружжям [PERSON]. Тобто між відповідачем [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] виникли договірні відносини. Той факт, що після смерті [PERSON]В договір був укладений з [PERSON] не може свідчити про безпідставність набуття [PERSON] коштів від [PERSON], оскільки їх передача відбулася в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення виникнення між учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України Таким чином, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава, на якій особа набула майно в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Зазначене відповідає практиці Верховного суду України , зокрема правовим позиціям у справі № 6-88цс13, №6-122 цс14, № 6-100 цс15. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed