Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду та в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині кожному про що 24 жовтня 2000 року видано свідоцтво про право власності на жилий будинок, на підставі рішення Корницької сільської ради від 23 жовтня 2000 року № 78. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Вказує, що в управління спадковим майном в порядку ст. 1268 ЦК України вступила дружина померлого [PERSON] та вона, позивач, Однак свідоцтва про право на спадщину не отримали. [INFO] померла її мати, [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . Зазначений будинок (літер А) загальною площею 137,30 кв.м., житловою площею 96,20 кв.м., що підтверджується технічним паспортом. Площа житлового будинку змінилася так як в 2000 році [PERSON] та [PERSON] здійснили прибудову до житлового будинку, побудували гаражі та стайню. Зазначає, що спадкоємцем першої черги за законом на спадщину є вона, дочка померлої, оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадкове майно, що підтверджується довідкою Корницької сільської ради від 10 березня 2020 року № 135. Син померлої, відповідач [PERSON] у встановлений законом термін заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подав, тому вважається таким, що спадщину не прийняв. З метою оформлення спадщини після смерті батьків вона звернулася до приватного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів вбачається, що здійснено прибудову до житлового будинку без дозвільної документації, а також, що відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння, тому згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій їй нотаріусом рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спірне спадкове нерухоме майно. Оскільки померлим було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, однак таке свідоцтво втрачено вона, позивач, подала оголошення в газету «ЗР-Інформ», де опубліковано повідомлення про те, щоб вважати недійсним втрачене свідоцтво на право власності від 24 жовтня 2000 року на житловий будинок в [ADDRESS] , виданого на ім я [PERSON] та [PERSON] . Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок (літера А) загальною площею - 137,30 кв.м., житловою площею - 96,2 кв.м., літню кухню ( літера Б), стодолу (літера В), літня кухня (літера Д), навіси (літера К,Е,Л), вбиральню (літера Ж), гаражі ( літера Є,М), криницю №1, кол. інж. мер. № 11 , огорожу № 5-10, замощення І-ІV, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову просила задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині, про що їм 24 жовтня 2000 року видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення Корницької сільської ради від 23 жовтня 2000 року № 78, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 59277 від 28.07.2017 ОКП Коломийське МБТІ (а.с.19). [INFO] помер батько позивача [PERSON] про що в Книзі реєстрації смертей 11 лютого 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 5.(а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на Ѕ частину житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дочка, позивач [PERSON] , оскільки на день смерті проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою . Позивач подала до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорець В.М. 08 вересня 2017 року заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину, а дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від спадщини на користь дочки вонаж позивач [PERSON] , подавши 24 травня 2011 року приватному нотаріусу Григорець В.М. заяву про відмову від спадщини(а.с. 40-58). [INFO] померла мати позивача [PERSON] про що 11 січня 2019 року складено відповідний актовий запис за № 1 (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на 1/2 ч. спірного домоволодіння в [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом на спадщину є позивач, дочка спадкодавиці [PERSON] , оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадкове майно, що підтверджується довідкою Корницької сільської ради від 10 березня 2020 року № 135.(а.с.18) Син спадкодавиці відповідач [PERSON] у встановлений законом термін заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подав, тому вважається таким що спадщину не прийняв. Заповітів спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не залишали. Вищенаведене підтверджується копіями спадкових справ (а.с.59-74) З метою оформлення спадщини після смерті батьків позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак згідно постанов про відмови у вчиненні нотаріальної дії від 09 вересня 2017 року та 12 травня 2020 року позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності оскільки згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів вбачається що здійснено прибудову до житлового будинку без дозвільної документації та, крім того, відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння. (а.с.21,22) Оскільки спадкодавцям було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, якого втрачено, позивач подала оголошення в газету «ЗР-Інформ», де було опубліковано повідомлення, щоб вважати недійсним втрачене свідоцтво на право власності на житловий будинок від 24 жовтня 2000 року в [ADDRESS] , виданого на ім я [PERSON] та [PERSON] .(а.с.26-27) Зазначений будинок (літер А) загальною площею 137,30 кв.м., житловою площею 96,20 кв.м., що підтверджується технічним паспортом. (а.с.12-15) Площа житлового будинку змінилася так як в 2000 році спадкодавці [PERSON] та [PERSON] здійснили прибудову до житлового будинку, побудували гаражі та стайню, що зазначено у вищевказаній виписці Коломийського МБТІ . Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця. Зазначена вимога закону дотримана, оскільки як видно з довідки виконкому Корницької сільської ради Коломийського району № 133 від 10 березня 2020 року вбачається, що за житловим будинком в [ADDRESS] числяться земельні ділянки: земельна ділянка № 1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,03 га та земельнаі ділянка № 2 для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га(а.с.16). Спадкодавці [PERSON] та [PERSON] здійснили самочинно прибудову до житлового будинку, побудували гаражі та стайню. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3,5 ст. 376 ЦК є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України. Відповідно до ст. 375 ПК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно технічного звіту виготовленого СПД [PERSON] про проведення обстеження та визначення технічного стану основних несучих будівельних і огороджувальних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] на відповідність вимогам будівельних норм і правил, за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта: житловий будинок (літ. А) та господарські будівлі [ADDRESS] площею загальною - 137,30 кв.м., житловою - 96,20 кв.м., допоміжною - 33,50 кв.м. та площа літніх приміщень - 7,60 кв.м. і господарські будівлі: стайня (літера З) - 26,90 кв.м., навіс ( літера К) - 13,90 кв.м., навіс ( літера Л) - 17,85 кв.м., гараж ( літера Є) - 23,50 кв.м. та гараж ( літера М) - 24,10 кв.м. встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.(а.с.24-31) В грудні 2019 року [PERSON] як спадкоємець, звернулася в управління ДАБІ в Івано-Франківській області із заявою про прийняття в експлуатацію житлового будинку. Згідно листа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 03 квітня 2020 року , для узаконення проведеної добудови необхідно подати до органу Державного архітектурно-будівельного контролю засвідчену в установленому порядку копію документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт.(а.с.23) Однак здати в експлуатацію по спрощеному порядку позивач не взмозі по причині відсутності правовстановлюючого документу на землю, а приватизувати землю позивач зможе лише після узаконення будинку. За таких підстав, коли експертом встановлено, що самочинно збудований житловий будинок , гаражі та стайня відповідають діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам України, що надає можливість використання даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, вимога про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок та господарські будівлі є законною і обґрунтованою. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно висновку ТОВ Віконт -Консалтинг про вартість майна від 14 травня 2020 року , оціночна вартість житлового будинку (А) з належними до нього господарськими спорудами : літня кухня (Б) , стодола (В) , літня кухня (Д) , навіс (Е) , гараж (Є), убиральня (Ж), стайня (З), навіс (К), навіс (Л) гараж (М) замощення І-ІV,криниця №1, огорожа № 5-10, кол . інж. мер . № 11, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] становить 490 329 грн.(а.с.20) Судовим розглядом встановлено відсутність у позивача можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України, також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . На підставі наведеного, ст.ст.16, 321, 328, 376, 383, 1222, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved