Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про розподіл домоволодіння в натурі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що [PERSON] є власником 53/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , на підставі договору дарування частки житлового будинку від 29.01.2020 року (10/100 часток), зареєстрованого в реєстрі за №186, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2020 року (10/100 часток), зареєстрованого в реєстрі за №321, та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2020 року (33/100 часток), зареєстрованого в реєстрі за №323. [PERSON] є власником 47/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 14.04.1999 року, що підтверджується довідкою Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради від 20.02.2019 року за №2285. Загальна площа житлового будинку становить 161,2 кв.м, житлова площа - 85,3 кв.м. Фактично житловий будинок вже розділений на три самостійні частини (квартири) і має три окремі виходи, при чому дві з них за площею відповідають частці, яка належить на праві власності позивачу, а одна з них за площею відповідає частці, яка належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Відповідно до Звіту про оцінку житлового будинку А-1 загальною площею 161,2 кв.м та господарських споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , розробленого ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» 20.07.2020 року, ринкова вартість належної позивачу 53/100 частки житлового будинку за результатами оцінки складає 265,022 гривень. На неодноразові звернення до [PERSON] з проханням укласти договір про поділ в натурі житлового будинку, як об`єкта права спільної часткової власності нівелюються відповідачем. До теперішнього часу відповідач не виявила бажання укласти відповідний договір, погодити його умови або вчинити будь-які дії, що свідчили б про намір укласти відповідний правочин. Між сторонами, як співвласниками житлового будинку, виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, згоди про спосіб його поділу не досягнуто. Позивач звернулася до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради із заявою щодо поділу житлового будинку шляхом проведення реконструкції і декларацією про готовність об`єкта до експлуатації. Листом від 07.09.2020 року за №9/3-373 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради повідомлено [PERSON] про відсутність повноти даних, що унеможливлює внесення інформації щодо її реєстрації до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а саме: відсутня згода другого співвласника житлового будинку. Таким чином, реконструкція шляхом поділу на два окремих об`єкти нерухомого майна і введення до експлуатації житлового будинку, який знаходиться у власності декількох співвласників повинні проводитись шляхом підписання та подання усіма співвласниками житлового будинку заяви та декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Для поділу житлового будинку необхідно усім без виключення співвласникам підписувати та подавати заяву та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, однак відповідач відмовляється від вказаних дій. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 13.03.2020 року ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки», за технічними показниками враховуючи технічний стан і забезпеченість необхідними системами інженерного обладнання, функціональне (цільове) використання, фактичну відокремленість та незалежність об`єктів, об`єкт може бути поділено на окремі об`єкти права власності (на окремі індивідуальне визначені об`єкти нерухомого майна), можуть використовуватись, як самостійні об`єкти цивільних правовідносин. Новоутворені об`єкти нерухомого майні мають такий склад: 1. об`єкт нерухомого майна, належний [PERSON] - 53/100 частини може бути виділений в натурі в окремий новоутворений об`єкт: наступним описом та адресою: у житловому будинку (А-1) наступні приміщення: кухня (поз. 1-1, S=15,6 кв.м), передпокій (поз. 1-2, S= 10,4 кв.м), житлова кімната (поз. 1-3, S=17,8 кв.м), житлова кімната (поз. 1-4, S=9,4 кв.м), житлова кімната (поз. 1-5, S=6,6 кв.м), кухня (поз. 2-1, S=13,6 кв.м), передпокій (поз. 2-2, S=7,0 кв.м), житлова кімната (поз. 2-3, S=12,8 кв.м), житлова кімната (поз. 2-4, S=4,7 кв.м)- загальною площею 97,9 кв.м, житловою площею 51,3 кв.м; гараж (Г), зливна яма (И), зливна яма (К), душ (Ж), убиральня (З), споруди - №1,3,4; І, II. 2. об`єкт нерухомого майна, належний [PERSON] , може бути виділений в натурі в окремий новоутворений об`єкт з наступним описом та адресою: у житловому будинку (А-1) наступні житлові приміщення: кухня (поз. 3-1, S=7,7 кв.м), житлова кімната (поз. 3-2, S=7,0 кв.м), житлова кімната (поз. 3-3, S=8,4 кв.м), житлова кімната (поз. 3-4, S=18,6 кв.м), передпокій (поз. 3-5, S=9,8 кв.м), коридор (поз. 3-6, S=6,6 кв.м), ванна кімната (поз. 3-7, S=5,2 кв.м) - загальною площею 63,3 кв.м, житловою площею 34,0 кв.м; сарай (В), вхід в погріб (Е),погріб (під В), зливна яма (Д), споруди - №3, III. Загальна площа по новоутвореному об`єкту, який виділяється [PERSON] , складає 97,9 кв.м; загальна площа по новоутвореному об`єкту, який виділяється [PERSON] , складає 63,3 кв.м, тобто без зміни ідеальних часток. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд виділити в натурі [PERSON] в окремий об`єкт нерухомого майна частину житлового будинку [ADDRESS] , та складає 53/100 часток усього житлового будинку з наступними приміщеннями в житловому будинку, господарськими будівлями та спорудами: кухня (поз. 1-1, S=15,6 кв.м), передпокій (поз. 1-2, S= 10,4 кв.м), житлова кімната (поз. 1-3, S=17,8 кв.м), житлова кімната (поз. 1-4, S=9,4 кв.м), житлова кімната (поз. 1-5, S=6,6 кв.м), кухня (поз. 2-1, S=13,6 кв.м), передпокій (поз. 2-2, S=7,0 кв.м), житлова кімната (поз. 2-3, S=12,8 кв.м), житлова кімната (поз. 2-4, S=4,7 кв.м) - загальною площею 97,9 кв.м, житловою площею 51,3 кв.м; гараж (Г), зливна яма (И), зливна яма (К), душ (Ж), убиральня (З), споруди - №1,3,4; І, II. Виділити в натурі [PERSON] в окремий об`єкт нерухомого майна частину житлового будинку [ADDRESS] , та складає 47/100 часток усього житлового будинку з наступними приміщеннями в житловому будинку, господарськими будівлями та спорудами: кухня (поз. 3-1, S=7,7 кв.м), житлова кімната (поз. 3-2, S=7,0 кв.м), житлова кімната (поз. 3-3, S=8,4 кв.м), житлова кімната (поз. 3-4, S=18,6 кв.м), передпокій (поз. 3-5, S=9,8 кв.м), коридор (поз. 3-6, S=6,6 кв.м), ванна кімната (поз. 3-7, S=5,2 кв.м) - загальною площею 63,3 кв.м, житловою площею 34,0 кв.м; сарай (В), вхід в погріб (Е), погріб (під В), зливна яма (Д), споруди - №3, III. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу слухати у його відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Враховуючи, що відповідач в установленому законом порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 53/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] : 10/100 частини, на підставі договору дарування частки житлового будинку від 29.01.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №186 (а.с.40); 33/100 частини, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №321 (а.с.44); 10/100 частини, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №323(а.с.49). [PERSON] належить 47/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 14.04.1999 року, що підтверджується довідкою Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради (а.с.54). Позивач звернулася до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради із заявою щодо поділу житлового будинку шляхом проведення реконструкції і декларацією про готовність об`єкта до експлуатації. Листом від 07.09.2020 року за №9/3-373 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради повідомлено [PERSON] про відсутність повноти даних, що унеможливлює внесення інформації щодо її реєстрації до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а саме: відсутня згода другого співвласника житлового будинку (а.с.17). Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття передбачає те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" №7 від 04 жовтня 1991 року з наступними змінами і доповненнями, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Судом установлено, що сторони по справі не досягли згоди щодо виділу в натурі належних їм часток у праві спільної часткової власності. У п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" №7 від 04.10.91 року зазначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Суд вважає, що наданий позивачем висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 13.03.2020 року ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки», відповідає інтересам кожного співвласника. При цьому зауважує, що вказаним висновком запропонований лише один варіант поділу спірного домоволодіння, та підстав для неприйняття зазначеного варіанту поділу не вбачається. Даних про наявність інших варіантів, матеріали справи не містять. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе провести поділ спірного домоволодіння відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 13.03.2020 року ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки», а саме: Виділити в натурі [PERSON] в окремий об`єкт нерухомого майна частину житлового будинку [ADDRESS] , та складає 53/100 часток усього житлового будинку з наступними приміщеннями в житловому будинку, господарськими будівлями та спорудами: кухня (поз. 1-1, S=15,6 кв.м), передпокій (поз. 1-2, S= 10,4 кв.м), житлова кімната (поз. 1-3, S=17,8 кв.м), житлова кімната (поз. 1-4, S=9,4 кв.м), житлова кімната (поз. 1-5, S=6,6 кв.м), кухня (поз. 2-1, S=13,6 кв.м), передпокій (поз. 2-2, S=7,0 кв.м), житлова кімната (поз. 2-3, S=12,8 кв.м), житлова кімната (поз. 2-4, S=4,7 кв.м) - загальною площею 97,9 кв.м, житловою площею 51,3 кв.м; гараж (Г), зливна яма (И), зливна яма (К), душ (Ж), убиральня (З), споруди - №1,3,4; І, II. Виділити в натурі [PERSON] в окремий об`єкт нерухомого майна частину житлового будинку [ADDRESS] , та складає 47/100 часток усього житлового будинку з наступними приміщеннями в житловому будинку, господарськими будівлями та спорудами: кухня (поз. 3-1, S=7,7 кв.м), житлова кімната (поз. 3-2, S=7,0 кв.м), житлова кімната (поз. 3-3, S=8,4 кв.м), житлова кімната (поз. 3-4, S=18,6 кв.м), передпокій (поз. 3-5, S=9,8 кв.м), коридор (поз. 3-6, S=6,6 кв.м), ванна кімната (поз. 3-7, S=5,2 кв.м) - загальною площею 63,3 кв.м, житловою площею 34,0 кв.м; сарай (В), вхід в погріб (Е), погріб (під В), зливна яма (Д), споруди - №3, III. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Outcome: approved