Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

\~Представник заявника\~[PERSON]\~ [PERSON],\~яка діє\~на підставі\~нотаріально посвідченої\~довіреності від\~09\~лютого 2017\~року,\~в інтересах\~заявника звернулася\~до суду\~з заявою\~про встановлення\~юридичного факту,\~в якій\~просила встановити\~факт смерті\~[PERSON],\~[INFO],\~який помер\~01\~липня 2018\~року в\~м.\~Ялта Автономної\~Республіки Крим,\~зазначивши на\~обґрунтування заяви,\~що заявник [PERSON] є сином [PERSON], [INFO], який помер 01 липня 2018 року в м. Ялта Автономної Республіки Крим, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 35 № 036194 від 02 липня 2018 року, виданим Ялтинською міською лікарнею, а також виданою 03 липня 2018 року Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим довідкою про причину смерті № 1019 та свідоцтвом про смерть серії І-АЯ № 634928, згідно яких [PERSON], [INFO] помер 01 липня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1019 від 03 липня 2018 року, причина смерті - злоякісне новоутворення передміхурової залози. Також представник заявника зазначила, що зважаючи на те, що на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] «а», м. Ялта Автономної Республіки Крим, тобто, факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати документ, що може бути прийнято відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, що підтверджується також листом Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції від 01.10.2018 року № 1034-14-12-01/01.10 про відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Крім того, враховуючи положення ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до яких будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, - свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], серії І-АЯ № 634928, видане 03 липня 2018 року Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків, у звязку з чим, а також з метою захисту прав та законних інтересів заявника [PERSON] на території України та подальшого визнання державою Україна факту смерті його (заявника) батька [PERSON], заявник звернувся до суду з даної заявою про встановлення факту смерті. Представник заявника [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 09 лютого 2017 року, надала заяву за вх. № 24646 від 03.10.2018 року, в якій просила заяву про встановлення факту смерті розглянути без її участі, заяву підтримала з підстав, зазначених в ній, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Кропивницький міський відділ державної реєстрації смерті ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце судового розгляду заяви належним чином, подав клопотання, яке зареєстровано судом за вх. № ЕП-4054/18-Вх від 05.10.2018 року, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо заяви заявника [PERSON] про встановлення факту смерті, - не має. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного. Зі змісту ст.\~4\~ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народився 01 грудня 1927 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 47, та 25 жовтня 1951 року повторно видано свідоцтво про народження серії ЯД № 798134. Крім того, судом встановлено, що 01.07.2018 року [PERSON], [INFO], громадянин України, помер в м. Ялта, Республіка Крим, населений пункт, розташований на території непідконтрольній державній владі України помер громадянин України. Факт смерті [PERSON], [INFO], підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 35 № 036194 від 02.07.2018 року, виданим Ялтинською міською лікарнею, що знаходиться на території, яка є непідконтрольною державній владі. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-УР № 705142 від 07 вересня 1959 року, виданого с/р [PERSON] району, заявник [PERSON] народився 11.08.1959 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 53. При цьому, батьками [PERSON] в свідоцтві про народження в графі «батько» зазначений [PERSON], та в графі «мати» зазначена [PERSON]. Також судом встановлено, що Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради [PERSON] було видано довідку від 18.11.2016 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (фактичне місце проживання: [INFO]). Як встановлено, заявник [PERSON], який є сином померлого 01.07.2018 року [PERSON] має намір встановити факт смерті [PERSON], оскільки це має юридичне значення для прийняття спадщини після смерті його (заявника) батька [PERSON] Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим тимчасово\~окупованої території\~України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2 ст.9 Закону). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 ст.9 Закону, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3 ст.9 Закону). Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим, де помер батько заявника [PERSON] - [PERSON], та на вказаній території діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.\~18\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до п.11 ч.1 ст.9\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~внутрішньо переміщених\~осіб" внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Медичне свідоцтво про смерть серії 35 № 036194, за яким [PERSON], [INFO], помер 01.07.2018 року, не створює правових наслідків для заявника та позбавляє його права здійснити реєстрацію факту смерті та отримання відповідного свідоцтво про смерть, - приймається судом як доказ факту настання смерті особи в певний час та в певному місці. Крім того, судом встановлено, що після смерті [PERSON] заявник [PERSON] звернувся до Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті ГУЮ у Кіровоградській області з метою здійснення державної реєстрації смерті [PERSON], який помер 01.07.2018 року, однак Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті ГУЮ у Кіровоградській області надано відмову у проведені державної реєстрації смерті від 01.10.2018 року № 1034-14.12-01/01-10, яка мотивована тим, що заявником для підтвердження факту смерті [PERSON], пред'явлено документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану та пп. «а», «ґ» п.1 Глави 5 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства\~юстиції України\~від 18.10.2000\~№52/5 підставою для проведення державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до вимог ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 317\~ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, та, відповідно до зазначеної статті, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved