Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій уточнюючі позовні вимоги, просила суд: - визнати трудовий контракт №54 від 08.02.2017 з керівником комунального закладу освіти району, укладеного між відділом освіти Криворізької райдержадміністрації, в особі начальника Литвиненко Н.О . та [PERSON] , недійсним; - визнати наказ начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 12 червня 2017 року №81-к/тр «Про звільнення [PERSON] », наказ виконуючого обов`язки начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 13 жовтня 2017 року №209/1-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів», недійсними; - поновити [PERSON] на посаді директора Комунального закладу «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Криворізької районної ради з 12 червня 2017 року; - стягнути з Управління освіти, культури, молоди та спорту Криворізької районної державної адміністрації на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу та витрати по сплаті судового збору; В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 01.09.2009 була призначена на посаду директора Новопільської середньої загальноосвітньої школи в порядку переведення на умовах трудового договору з невизначеним строком. Наказом відділу освіти від 10.10.2012 №252 Новопільська середня загальноосвітня школа реорганізована в КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітній навчальний заклад І-ПІ ступенів - дошкільний навчальний заклад») (далі - КЗ «Новопільський НВК»), 01.06.2013 між позивачкою та відділом освіти Криворізької райдержадміністрації був укладений трудовий контракт №12, яким [PERSON] була призначена на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» на період з 01.06.2013 по 31.05.2016 . З 01 червня 2016 року, після закінчення строку дії трудового контракту, [PERSON] продовжувала працювати на посаді директора. Роботодавець не припинив трудових відносин, не видав наказ про її звільнення, позивач також бажала продовження працювати на займаній посаді. У період з 01.06.2016 безпосередньо виконувала свої обов`язки, з 01.07.2016 по 09.08.2016 знаходилась в соціальній відпустці як одинока мати, яка працює та виховує дитину без батька, з 10.08.2016 по 07.02.2017 - у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. 02.02.2017 [PERSON] письмово повідомила відповідача про намір з 08 лютого 2017 приступити до виконання посадових обов`язків директора після закінчення відпустки по догляду за дитиною. У відповідь на цю заяву відповідачем було видано наказ №17-к/тр від 08.02.2017 іншого змісту, а саме: про призначення позивача на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» на умовах трудового контракту терміном з 08.02.2017 по 12.06.2017 , який [PERSON] не укладала, із заявою про надання згоди на зміну умов праці до відповідача не зверталась, до категорії працівників, для яких контрактна форма трудового договору є обов`язковою, не відноситься. Із змістом трудового контракту №54 позивача було ознайомлено 09 березня 2017 року. Позивачка категорично заперечувала проти укладання контракту та його умов, але їй було роз`яснено, що у разі відмови підписати контракт вона підлягає звільненню. [PERSON] , усвідомлюючи відповідальність за свою малолітню дитину, яку виховує без батька, та загрозу залишитися без засобів для існування, була вимушена підписати контракт на невигідних для неї умовах. Одночасно позивачка попередила представників роботодавця про намір оскаржити укладений контракт у судовому порядку як незаконний, що і було нею зроблено 07 червня 2018 року. 31.08.2017, під час знаходження у щорічній відпустці, яка їй була надана за наказом №82-к/тм від 11.05.2017 з 01 червня 2017 року по 03 вересня 2017 року, [PERSON] була ознайомлена відповідачем з наказом начальника відділу освіти від 12 червня 2017 року №81-к/тр про своє звільнення з 12 червня 2017 року в порядку переведення на посаду вчителя української мови і літератури КЗ «Новопільський НВК» у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України. Але, трудові відносини фактично не були припинені. Після закінчення терміну щорічної відпустки, наказом від 17 серпня 2017 року №139-к/тм, позивачці на період з 04 вересня 2017 року по 13 вересня 2017 року була надана соціальна відпустка, як одинокій матері, яка працює та виховує дитину без батька. 14 вересня [PERSON] повернулась до виконання обов`язків та працювала по 18 вересня 2017 року. 18 вересня 2017 року її було ознайомлено з наказом від 14.09.2017 року №176-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів», за яким внесено зміни до наказу від 12.06.2017 року №81- к/тр «Про звільнення [PERSON] » та скасовано наказ від 17 серпня 2017 року №139-к/тм «Про надання відпустки», який позивачкою вже був реалізований. У проханні продовжити працювати на посаді директора було відмовлено. У вересні 2018 року позивачці стало відомо про те, що всупереч до рішення районної ради від 22.02.2013 №342-ХІХ/VІ «Про затвердження Положенню про порядок призначення на посаду та звільнення з посад керівників комунальних підприємств, установ, організацій, закладів, які перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селища Криворізького району», подання начальника відділу освіти на ім`я голови Криворізької районної ради про погодження звільнення директора КЗ «Новопільський НВК» [PERSON] до районної ради не надходило, рішення сесії про затвердження розпорядження про її звільнення не приймалось. У грудні 2018 року Криворізька районна рада надала [PERSON] документи на підтвердження того, що виключне право підписувати контракти та додаткові угоди до них з керівниками комунальних закладів належить голові районної ради, інших рішень стосовно цього питання не приймалось. Також, у грудні 2018 року [PERSON] дізналась про те, що юридичне оформлення розірвання трудового договору з нею фактично відбулось за наказом в.о. начальника відділу освіти Харчук Н.Ю. від 13 жовтня 2017 року №209/1-кт/р «Про скасування та внесення змін до наказів», яким змінено причину звільнення, викладену у наказі про звільнення [PERSON] від 12 червня 2017 року №81-к/тр, з «звільнити в порядку переведення на посаду вчителя української мови даного закладу освіти з 12.06.2017 у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України» на «звільнити у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України, виплатити компенсацію за невикористану щорічну тарифну відпустку та додаткову відпустку, згідно Колективного договору, у кількості 80 календарних днів». Із зазначеним наказом [PERSON] не ознайомлена до теперішнього часу. За таких обставин трудовий контракт №54 від 08.02.2017 між відділом освіти Криворізької райдержадміністрації, в особі начальника Литвиненко Н.О. та [PERSON] укладено в порушення діючого трудового законодавства, Закону України «Про освіту» та Положення, а тому є недійсним. Присутня в судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі. Присутній в судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог. Третя особа виконуючий обов`язки директора КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ДНЗ)» Криворізької районної ради Денисенко О.В., в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] (Том № 1 а.с. 199-202), [PERSON] , 01.09.2009 була призначена на посаду директора Новопільської середньої загальноосвітньої школи на підставі наказу № 93-к від 28.08.2009 (Том № 1 а.с. 122) в порядку переведення на умовах трудового договору з невизначеним строком. 01.06.2013 між позивачкою та відділом освіти Криворізької райдержадміністрації був укладений трудовий контракт №12, яким [PERSON] була призначена на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» на період з 01.06.2013 по 31.05.2016 (Том № 1 а.с.123-126). Рішенням Криворізькою РДА від 30.05.2016 було погоджено призначення [PERSON] , як керівника КЗ Новопільський НВК (Том № 1 а.с. 87-88). Наказом від 01.06.2016 № 71/1-к/тм (Том № 1 а.с127) з 03 червня 2016 року, призначено [PERSON] виконувати обов`язки директора Новопільської НВК, у зв`язку зі службовим розслідуванням стосовно директора [PERSON] , та її відсторонення від виконання повноважень за посадою, тобто після закінчення строку дії трудового контракту, [PERSON] продовжувала працювати на посаді директора. Роботодавець не припинив трудових відносин, не видав наказ про її звільнення. З 01.07.2016 по 09.08.2016 [PERSON] знаходилась в соціальній відпустці як одинока мати, яка працює та виховує дитину без батька, про що свідчить копія наказу № 89-к/тм від 01.07.2016 (Том №1 а.с.129). З 10.08.2016 по 07.02.2017 [PERSON] , як директору Новопільського НВК , надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку (Том № 1 а.с.130). Відповідно до наказу №17-к/тр від 08.02.2017 (Том № 1 а.с.150), [PERSON] призначено на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» на умовах трудового контракту № 54 від 08.02.2017 (Том № 1 а.с.6-9), терміном з 08.02.2017 по 12.06.2017. Із змістом трудового контракту № 54 від 08.02.2017, позивача було ознайомлено 09 березня 2017 року, про що свідчить її підпис (Том № 1 а.с. 9). 31.08.2017, під час знаходження у щорічній відпустці, яка їй була надана за наказом № 82-к/тм від 11.05.2017 (Том № 1 а.с.28), з 01 червня 2017 року по 03 вересня 2017 року, [PERSON] була ознайомлена з наказом начальника відділу освіти від 12 червня 2017 року №81-к/тр про своє звільнення з 12 червня 2017 року в порядку переведення на посаду вчителя української мови і літератури КЗ «Новопільський НВК» у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України (Том № 1 а.с.27). Після закінчення терміну щорічної відпустки, наказом від 17 серпня 2017 року №139-к/тм (Том № 1 а.с.29), позивачці, вже як вчителю української мови, на період з 04 вересня 2017 року по 13 вересня 2017 року була надана соціальна відпустка, як одинокій матері, яка працює та виховує дитину без батька. 14 вересня [PERSON] повернулась до виконання обов`язків та працювала по 18 вересня 2017 року. 18 вересня 2017 року позивача було ознайомлено з наказом від 14.09.2017 року №176-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів», за яким внесено зміни до наказу від 12.06.2017 №81- к/тр «Про звільнення [PERSON] » та скасовано наказ від 17 серпня 2017 року №139-к/тм «Про надання відпустки», який позивачкою вже був реалізований, із зазначеним наказом позивач не погодилася, про що зробила відповідний запис (Том № 1 а.с. 85). Відповідно до листа Криворізької РДА від 28.12.2018 (Том № 2 а.с.3), подання начальника відділу освіти на ім`я голови Криворізької районної ради про погодження звільнення директора КЗ «Новопільський НВК» [PERSON] до районної ради не надходило, рішення сесії про затвердження розпорядження про її звільнення не приймалось. Крім того, в матеріалах справи наявний наказ в.о. начальника відділу освіти Харчук Н.Ю. від 13 жовтня 2017 року №209/1-кт/р «Про скасування та внесення змін до наказів», яким змінено причину звільнення, викладену у наказі про звільнення [PERSON] від 12 червня 2017 року №81-к/тр, з «звільнити в порядку переведення на посаду вчителя української мови даного закладу освіти з 12.06.2017 у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України» на «звільнити у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України, виплатити компенсацію за невикористану щорічну тарифну відпустку та додаткову відпустку, згідно Колективного договору, у кількості 80 календарних днів», який за змістом аналогічний наказу № 176-к/тр від 14.09.2017. Відповідно до вимог ч.3 ст.21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору" від 19 березня 1994 року №170 передбачено, що контрактна форма трудового договору застосовується до працівників про прийняття на роботу, лише у випадках, прямо передбачених законами. Цією ж постановою КМУ затверджено Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, згідно з п.3 і п.9 якого прийняття на роботу працівників шляхом укладання з ними контракту власником або уповноваженим ним органом, громадянином може здійснюватись у випадках, прямо передбачених законами. Контракт набуває чинності з моменту його підписання або з дати, визначеної сторонами у контракті, і може бути змінений за згодою сторін, складеною у письмовій формі. Контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про прийняття (найняття) працівника на роботу з дня, встановленого у контракті за угодою сторін. Порядок призначення на посаду директорів загальноосвітніх навчальних закладів та позашкільних навчально-виховних закладів, які є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Криворізького району визначений розділом ІХ Положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій, закладів, що належать до спільної власності сіл, селищ Криворізького району в новій редакції, затвердженого рішенням Криворізької районної ради від 22.02.2013 № 342-ХІХ/VІ, за змінами, внесеними рішенням Криворізької районної ради від 23.03.2016 № 76-ІV/VІІ (а.с.90-95). Згідно із п. 9.1 Розділу ІХ Положення керівник загальноосвітнього навчального закладу та позашкільного навчально-виховного закладу, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ Криворізького району, призначається на посаду відділом освіти районної Державної адміністрації, за попереднім погодженням з Криворізькою районною Державною адміністрацією та Криворізькою районною радою. Пункт 9.5. розділу IX Положення, регулює питання щодо погодження звільнення з посади директорів загальноосвітніх навчальних закладів та позашкільних навчально-виховних закладів. Так, рішенням сесії Криворізької районної ради від 30.05.2016 |№ 91-VI/VII «Про погодження призначення керівників комунальних закладів системи освіти Криворізького району» (Том №1 а.с. 87-88) погоджено призначення [PERSON] . на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» та рекомендовано відділу освіти Криворізької райдержадміністрації переукласти контракти з керівниками комунальних закладів системи освіти Криворізького району. У пункті 4.1. розділу IV Положення зазначено: «відповідно до Кодексу законів про працю України, інших законодавчих актів, контракт з керівником укладається у письмовій формі на термін від одного до п`яти років». Виходячи зі змісту пункту 4.2. розділу IV Положення дія контракту починається з дати, визначеної у прийнятому районною радою рішенні про призначення особи на посаду керівника, з урахуванням випробувального терміну (якщо такий термін передбачений рішенням районної ради). В разі відсутності визначеної дати призначення керівника на посаду, такою датою вважається день, наступний за днем прийняття рішення. Разом з тим, відділом освіти Криворізької райдержадміністрації в особі начальника Литвиненко Н.О. було укладено з [PERSON] контракт № 54 від 08.02.2017, терміном дії з 08.02.2017 по 12.06.2017. Отже, цим Контрактом передбачалися невигідні для керівника комунального закладу освіти умови, а саме, тимчасовий характер трудових відносин, який не відповідає вимогам Положення. Крім того, враховуючи термін дії контракту та пункт 4.5. розділу IV Положення день закінчення строку дії контракту (12.06.2017) є останнім днем роботи керівника. Усупереч вищенаведеному наказом начальника відділу освіти Криворізької райдержадміністрації Литвиненко Н.О. від 12.06.2017 № 81-к/тр «Про звільнення [PERSON] » директора КЗ «Новопільський НВК» [PERSON] звільнено з 12.06.2017 в порядку переведення на посаду вчителя української мови даного закладу освіти. Проте жодна норма законодавства не передбачає обов`язковість звільнення працівника для призначення його на іншу посаду на тому ж підприємстві, а в силу вимог статті 32 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) переведення на іншу посаду, ініційоване роботодавцем, передбачає згоду працівника на таке переведення. З наданих матеріалів вбачається, що такої згоди на переведення від [PERSON] отримано не було, з наказом від 12.06.2017 № 81-к/тр її було ознайомлено лише 31.08.2017. Більш того, наказом начальника відділу освіти Криворізької рай держадміністрації Литвиненко Н . О . від 14.09.2017 № 176-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів» та аналогічним за змістом наказом виконуючої обов`язки начальника відділу освіти Криворізької райдержадміністрації Харчук Н.Ю. від 13.10.2017 № 209/1-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів» було внесено зміни до наказу від 12.06.2017 № 81-к/тр, зокрема, викладено його в новій редакції, а також скасовано наказ відділу освіти від 17.08.2017 № 139-к/тм «Про надання відпустки». Слід зазначити, що накази з кадрових питань віднесено до правових актів індивідуальної дії, які на відміну від нормативних, поширюють свою дію на конкретно визначених суб`єктів, тобто породжують права і обов`язки у тих конкретних осіб, на яких спрямована його дія, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Відповідно до вимог ст.9 КЗпП України умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Згідно з абз.3 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. Як вбачається з роз`яснень абз.2-4 п.7 вказаної Постанови, при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству. Власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом. Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до ст.9 КЗпП недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище порівняно з законодавством України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки пункт 6.1. трудового контракту №54 від 08.02.2017 з керівником комунального закладу освіти району, укладеного між відділом освіти Криворізької райдержадміністрації, в особі начальника Литвиненко Н .О. та [PERSON] , значно погіршує становище порівняно з законодавством України, тому зазначений пункт підлягає визнанню недійсним. Виходячи з наведеного, суд також приходить до висновку, що якщо п. 6.1. трудового контракту №54 від 08.02.2017 підлягає визнанню недійсним, то і наказ начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 12 червня 2017 року №81-к/тр «Про звільнення [PERSON] », та наказ виконуючого обов`язки начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 13 жовтня 2017 року №209/1-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів», які винесені у зв`язку із закінченням трудового контракту № 54 від 08.02.2017, також підлягають визнанню недійсними. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП працівник, що був звільнений з роботи незаконно (з порушенням вимог чинного законодавства) повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Крім того Конституцією України, як Основним Законом, закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у ст.43 зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Кодексом законів про працю України дано визначення заробітної платні, де в ст.94 зазначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст.97 КЗпП України та ст.22 Закону України «Про оплату праці» власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Пункт 8 Порядку передбачає, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). З індивідуальних відомостей про застраховану особу (Том № 1 а.с.131) видно, що за останні два місяці роботи директором КЗ «Новопільський НВК», (39 робочих дні ) [PERSON] , отримала 19641,14 грн., тобто середньоденна заробітна плата складає 503,62 грн. (19641,14 грн. / 39 робочих дні). За даний період вимушеного прогулу з 13.06.2017 до дати ухвалення рішення нараховано 473 робочих дні, тобто заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу становить 473*503,62=238212,26 гривень та з відрахуванням заробітної плати отриманої позивачем в якості вчителя української мови та літератури (19460,77 грн.), заробітна плата позивача за час вимушеного прогулу складає 218751,49 грн. Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про те, що у зв`язку із невигідними умовами трудового контракту, позивача, незаконно та не обґрунтовано звільнено з займаної посади, тому позивач підлягає поновленню на посаді на посаді директора Комунального закладу «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Криворізької районної ради з 12 червня 2017 року, крім того з Управління освіти, культури, молоди та спорту Криворізької районної державної адміністрації на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу в розмірі 218 751 гривень 49 копійок. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial