Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення до відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], де третьою особою по справі є Служба у справах дітей Новоселицької РДА посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № E/V092915 від 09.06.2009 року [PERSON] 09.06.2009 року отримала кредит у розмірі 285711,21 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.06.2019 року. У зв'язку з порушеннями умов договору та закону, а саме неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 15.12.2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 430854,37 Євро. В позові також зазначається, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та позичальником 18.06.2009 року було укладено договір іпотеки № E/V092915-1, згідно з яким Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки, загальною площею 0,4375 га, а саме земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка для введення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: Чернівецька область Новоселицький район с. Топорівці. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № E/V092915 від 09.06.2009 року, в розмірі 430854,37 Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 15.12.2014 року складає 8453362,74 грн. просять суд звернути стягнення на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки, загальною площею 0,4375 га, а саме земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку для введення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: Чернівецька область Новоселицький район с. Топорівці, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № E/V092915-1 від 18.06.2009 року) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки та виселити відповідачів, які зареєстровані та проживають у спірному житловому будинку, а також стягнути понесені по справі судові витрати. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, оскільки представник позивача проти такого розгляду не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи подав свої письмові заперечення які долучено до матеріалів справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № E/V092915 від 09.06.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 285711,21 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.06.2019 року, що підтверджується кредитним договором (а.с. 11-14). Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 15.12.2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 430854,37 Євро, яка складається з наступного: 27040,52 Євро - прострочена заборгованість за кредитом; 257166,41 Євро - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 126118,43 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору, а саме: 12,74 Євро - штраф (фіксована частина); 20516,27 Євро - штраф (процентна складова), що підтверджується наданим розрахунком суми заборгованості (а.с. 5-8). Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та Позичальником 18.06.2009 року було укладено договір іпотеки № E/V092915-1, згідно з яким Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], а також земельну ділянку, загальною площею 0,4375 га, з який одна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, друга для введення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: Чернівецька обл., Новоселицький район, с. Топорівці. Крім того сторонами обумовлена в договорі іпотеки ціна предмету іпотеки яка дорівнює 1792598 грн., що підтверджується кредитним договором (а.с. 11-14) та договором іпотеки (а.с. 15-18). Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Відповідно до представленої довідки Топорівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 113 від 15.04.2015 року встановлено, що по місцю знаходження предмету іпотеки зареєстровані відповідачі по справі, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 45). Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, суд вважає, що реєстрація осіб за місцем знаходження предмету іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" невиконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Судом також встановлено, що Позивач, до звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав повідомлення боржнику про порушення основного зобов'язання та умов іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення, однак позичальник на них належним чином не відреагував (а.с. 9-10). На підставі викладеного, враховуючи невиконання позичальником умов кредитного договору, а також беручи до уваги наявність простроченої заборгованості, відповідно до вищевказаних вимог закону суд вважає, що позовні вимоги позивача - ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають до задоволення в повному об'ємі. Що стосується письмових заперечень представника третьої особи, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки як встановлено в судовому засіданні реєстрація місця проживання інших осіб по місцю знаходження предмету іпотеки було здійснено Іпотекодавцем вже після укладення договору іпотеки та без отримання згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки Іпотекодержателя, тобто в порушення умов договору. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530, 536, 590, 611, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст 12, 33, 38-40 Закону України «Про іпотеку», ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 109 Житлового кодексу України,

Outcome: approved