Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнила, та просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 30813,00 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термірів їх виплати у розмірі 8862,34 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.08.2014 її було прийнято на посаду інженера з нормуванням праці, а 10.06.2016 звільнено за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України, проте, їй не було виплачено заробітну плату за період з серпня 2014 року по червень 2016 року. На виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області перебувало виконавче провадження №52341230 від 23.09.2016 про стягнення з боржника ДП «НРЗІО» на її користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 10176,57 грн. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимови за вищевикладених обставин, зменшивши їх, і просила відповідно до наданого розрахунку заборгованості згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв*язку з порушенням строків їх виплати» стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 червня 2016 року по 12 січня 2017 року в сумі 30402 грн. 16 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з затримкою термінів її виплати в сумі 4468 грн.23 коп. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги [PERSON], що є підставою для врегулювання спору відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Заслухавши сторонни та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позов законний, обгрунтований, фактично визнаний відповідачем і підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 даного Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 даного Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах із ДП Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» і була звільнена 10 червня 2016 року згідно п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується відповідним записом №17 у трудовій книжці позивача (а.с.9-10). Остаточний розрахунок по заробітній платі позивача проведений відповідачем в порушення вимог ст.116 КЗпП України, що є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період невиплати належних працівникові при звільненні сум, що зазначено у правовій позиції Верховного суду України у справі 6-144ц13 від 29 січня 2014 року, яка враховується судом відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України. Докази на підтвердження відсутності вини відповідача у несвоєчасному проведенні розрахунку при звільненні позивача відсутні, відповідач станом на час звільнення позивача і розгляду справи здійснює господарську діяльність, останнім здійснене погашення заборгованості по заробітній платі позивачу, відсутність коштів у відповідача, як роботодавця, не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності згідно ст.117 КЗпП України. \~Відповідно до ст.34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Розмір компенсації втрати позивачем частини заробітної плати у звязку з затримкою термінів її виплати згідно розрахунку позивача, який не спростований відповідачем, становить 4468 грн.23 коп. Вказана сума компенсації підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 640 грн. судового збору.\~\~\~\~ \~ \~

Outcome: approved