overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи, що він є наймачем житлової кімнати [ADDRESS], та мешкає там разом із своїми родичами, відповідно до довідки про склад сім'ї від 08.07.2014 року № 1915 за вказаною адресою зареєстровані наступні особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Так [PERSON] за вказаною адресою фактично не проживає з березня 2013 року, про що свідчать акти від 20.02.2014 р., 30.04.2014 р., 26.06.2014 р., які було складено членами КП "Центр". Комунальні послуги відповідач за користування житловим приміщенням не сплачує. У зв'язку з наведеним позивач просив суд позбавити права користування житловим приміщенням [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS], зняти з реєстрації місця проживання у Суворовському РВ ХМУ УМВС України в Хероснській обалсті [PERSON] У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], просив задовольнити уточненні позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку № 262 від 30.07.2001 року, [PERSON] є наймачем жилих кімнат [ADDRESS], та вселений до вказаних жилих приміщень разом з трьома членами своєї сім'ї - дружиною, сином та донькою. Відповідно до довідки № 1915 від 08.07.2014 року виданої Комунальним підприємством «Центр» ВК ХМР, окрім позивача за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту від 25.12.2013 року складеного КП "Центра" ВК ХМР вбачається, що відповідач не проживає разом із позивачем з березня 2013 року, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню вищевказаних жилих приміщень та не приймає участь у спільному побуті. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підстав за якими жиле приміщення зберігається понад шість місяців, в судовому засіданні не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1119грн. 82 коп., відповідачі тривалий час своїх зобов'язань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача Парахіна В.В., що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 25.01.09р. по 19.06.2009р. складає 1119, 82 грн.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК "Харківобленерго" підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 242 грн. 62 коп., відповідачі тривалий час своїх зобов'язань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача Парахіна В.В., що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 1 1.03.08р. по 12.04.2009р. складає 242, 62 грн.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК "Харківобленерго" підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 367 грн. 04 коп., відповідачі тривалий час своїх зобов'язань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача Парахіна В.В., що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 25.11.2003 року по 01.11.2006 року складає 101, 00 грн., за період з 01.11.2006 року по 05.11.2009 року складає 266,04 грн. Таким чином, на суму 101, 00 грн. за період до 01.11.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строку позивачем не надано. Оскільки поважні причини пропуску строку позовної давності відсутні, в цій частині задоволення позовних вимог необхідно відмовити на підставі ст.267 ч.5 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК "Харківобленерго" підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1 % від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 374 грн. 71 коп., відповідачі тривалий час своїх зобов'язань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача Парахіна В.В., що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 01.11.08р. по 22.06.2009р. складає 374, 71 грн.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК "Харківобленерго" підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 892 грн. 06 коп., відповідачі тривалий час своїх зобов'язань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача Парахіна В.В., що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 13.07.08р. по 13.10.2009р. складає 892, 06 грн.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357. плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК "Харківобленерго" підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] борг за послуги з централізованого опалення в сумі 2825,30 грн., втрати від інфляції 593,18 грн., та три відсотки річних - 157,68 грн., а також судові витрати 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS], яка в опалювальні періоди забезпечувалась тепловою енергією. Нарахування вартості централізованого опалення проводилось за встановленими тарифами. Вказує,що раніше СП ТОВ «Світловодськпобут» зверталось до Світловодського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу на стягнення з [PERSON] як власника житла заборгованості за централізоване опалення,але їм було відмовлено,оскільки з поданих документів вбачався спір про право,а саме: відсутній письмовий договір між сторонами. Тому вони і звернулись з даним позовом до суду. Відповідач не розраховувався за спожиту послугу з опалення його квартири. Представник позивача в судове засідання не з"явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий Кур»єр» до суду не з'явився про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 3"ясувавши обставини справи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідачі є власниками житла - квартири [ADDRESS], забезпечення централізованим опаленням якої, проводить позивач. Відповідно до п.п. 5 п. 2 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", - споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі вищевикладеного вбачається, що з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за послуги з централізованого опалення в сумі 2825,30 грн., втрати від інфляції 593,18 грн., та три відсотки річних - 157,68 грн. Судові витрати у справі складаються із судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1). Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником зазначеної нерухомості, у якій, в свою чергу, зареєстрований відповідач (сестра товариша), яка тривалий час не проживає у даному будинку та факт її реєстрації перешкоджає заявнику у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Як убачається з довідки, виданої 18 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак з 11 жовтня 2007 року за нею не проживає. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч. ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, зокрема, на підставі остаточного рішення суду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, беручи до уваги наступне. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у спірному та належному позивачеві житловому будинку, однак тривалий час у ньому не проживає, що, в свою чергу, порушує права заявника, зокрема, щодо вільного розпорядження такою нерухомістю. За таких обставин права позивача підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений ним та документально підтверджений судовий збір в сумі 704,80 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив розірвати шлюб, укладений між сторонами 28 липня 2012 року, зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 962. У судове засідання сторони по справі не з'явились. Позивач спрямував до суду заяву розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач, будучи оповіщеною про розгляд справи в порядку, визначеному ч. 7 ст. 76 ЦПК України, позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. За таких обставин, судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Водночас, дослідивши таке визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про задоволення позову, в частині вимог про розірвання шлюбу, без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Разом з тим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про зміну прізвища останнього на дошлюбне, оскільки таке питання, у даному випадку, має вирішуватись в позасудовому порядку органами ДРАЦС, у відповідності до приписів ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та наказу Міністерства Юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року "Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні". Окрім вказаного, так як позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються з судового збору у розмірі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial