Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на ті обставини, що 12 серпня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Дошлюбне прізвище позивачки - "[PERSON]". Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя та ведення побуту, відсутнє взаєморозуміння. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязнені стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. Сторони не мешкають разом з серпня 2017 року, не ведуть спільного господарства. Сім'я носить формальний характер, розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сім'ї сторони не створили і вже створити не можуть. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без застосування засобів технічної фіксації. Не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачки, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. У зв'язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 12 серпня 2016 року. Шлюб зареєстрований у Центрально-Міському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серія [NUMBER] від 12 серпня 2016 року, актовий запис № 502 (а.с. 17). Дошлюбне прізвище позивачки - "[PERSON]". Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя та ведення побуту, відсутнє взаєморозуміння. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязнені стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. Сторони не мешкають разом з серпня 2017 року, не ведуть спільного господарства. Сім'я носить формальний характер, розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сім'ї сторони не створили і вже створити не можуть. Збереження та подальше існування шлюбних відносин позивачка вважає неможливим, оскільки сторони, не підтримують та вже не будуть підтримувати шлюбні відносини. Спору щодо розподілу майна сторони не мають. На примирення позивач не погоджується, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що за таких обставин сім'я не може бути відновлена, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задоволити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 704,00 грн. та 0,80 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved