Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною вище позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що їй, відповідачу та їх спільній доньці [PERSON] на праві власності належить по 1/3 частині квартири [ADDRESS]. Квартира розташована на 4 поверсі 5-поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 28,6 кв.м, кухні, ванної, вбиральні і коридору та одного балкону, загальною площею - 51,9 кв.м. Однак відповідач перешкоджає позивачу користуватися квартирою, змінив замки, у добровільному порядку ключів не видає. Після розірвання шлюбу з відповідачем з березня місяця 2015 року він не пускає її до квартири та про спільне користування житловим приміщенням у позасудовому порядку домовитися неможливо. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, у наданих до суду запереченнях вказав, що перешкод у користуванні позивачем квартирою він не чинив, так як з листопада 2014 року [PERSON] добровільно не проживає у спірній квартирі, але вона приходила до помешкання у його відсутності і забирала посуд, інші речі без його відома. На пропозиції з його боку щодо поділу майна і добровільного вирішення спору не погоджувалася. Щодо запропонованого позивачем порядку користування квартирою, то відповідач вважав його прийнятним, якщо у загальному користуванні співвласників будуть залишатися кухня, коридор, ванна кімната і вбиральня, а залишення балкону у загальному користуванні, оскільки він відноситься до спальні №2, зробить цю кімнату прохідною і унеможливить встановлення порядку користування кватирою. На підставі заперечень відповідача позивач і її представник по довіреності [PERSON] у судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просили залишити відповідачу у користуванні і виділити йому балкон. Ці вимоги підтримали і просили суду їх задовольнити. [PERSON], як третя особа на стороні позивача, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечень проти позову [PERSON] не має, у вирішенні справи покладалася на розсуд суду ( а.с.22). Заслухавши сторін і представника позивача, з'ясувавши позицію третьої особи, допитавши двох свідків та перевіривши письмові докази по справі, суд прийшов до такого. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 20 лютого 2015 року був розірваний (а.с.7). Мають спільну доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 12-15). 10 червня 1999 року фірмою "АУДИТ-КУП'ЯНСЬК" згідно розпорядження № 5403 було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], яка приватизована згідно Закону України "Про приватизацію житлового фонду". Дане свідоцтво зареєстроване Куп'янським БТІ в книзі за № 135р.17415 ( а.с. 8). У вказаній квартирі зареєстровані позивач і відповідач, що підтверджується довідкою ЖКП №1 № 6955 від 03.08.2015р. ( а.с. 11). Спірна квартира розташована на 4 поверсі 5-поверхового будинку та складається з 2 кімнат, житловою площею 28,6 кв.м, у тому числі : 1-а кімната 11,2 кв.м, 2-а кімната 17,4 кв.м, кухня площею 8,7 кв.м, ванна кімната площею 2,6 кв.м, вбиральня 1,0 кв.м, коридор 10,2 кв.м. Квартира обладнана одним балконом площею 2,8 кв.м. Загальна площа - 51,9 кв.м. Висота приміщень 2,65 м. Матеріал зовнішніх стін - залізобетонні панелі, перекриттів - залізобетонні плити. Будинок підключено до телефонної мережі, обладнано водопроводом (холодним, гарячим), каналізацією, газопостачанням, центральним опаленням, електроосвітленням, що підтверджується технічним паспортом на квартиру ( а.с.9-10). Як виходить з пояснень позивача, які не були спростовані відповідачем у судовому засіданні, [PERSON] не проживає у спірній квартирі та відповідач обмежив її доступ до помешкання, змінив вхідні замки та не дає ключів, в квартирі залишилися її речі. Позивач зверталася 03.08.2015 року до Куп'янського МВ ГУ МВС України в Харківській області із заявою про усунення перешкод в користуванні квартирою та по її заяві була проведена перевірка і наданий висновок від 13.08.2015 року (а.с.25). Допитані судом свідки [PERSON], яка є сусідкою сторін, та [PERSON], що знає їх родину, у судовому засіданні підтвердили факт не проживання позивача у спірній квартирі, цю обставину свідки пояснювали тим, що відповідач перешкоджає колишній дружині користуватися квартирою, замінив вхідні замки та до помешкання не впускає. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Рівність перед законом конституційних прав і свобод позивача та можливість їх захисту у судовому порядку передбачена нормами статей 24,41,55 Конституції України. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, надавши докази відповідно до вимог ст. ст.57-60 того ж Кодексу. На підставі вимог статті 41 Конституції України та статей 316, 319, 328, 391 ЦК України, позивач має право вільно користуватись і розпоряджатись свою власністю, а саме 1/3 частиною у спірній квартирі, але відповідач перешкоджає їй у здійсненні права користування власністю, тому право позивача підлягає поновленню. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений в праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 і ч.2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, за умови коли це є допустимим згідно із законом або є можливим. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, з цього слідує, що позивач має право вільно користуватись і розпоряджатись свою власністю - 1/3 частиною спірної квартири, однак відповідач чинить перешкоди у цьому, що призводить до порушення її прав. На підставі викладеного суд, вважає за необхідне уточнений позов задовольнити, зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права володіння та користування частиною спірної квартири, вселити її до квартири, визначити порядок користування майном, виділивши сторонам приміщення у квартирі згідно їх вимог, оскільки це є допустимим виходячи з технічної характеристики приміщень.

Outcome: approved