Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом мотивуючи тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 02 липня 2005 року, від якого у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . 03 лютого 2017 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між ними розірвано. Вказує, що попередня домовленість з відповідачем була про сплату коштів на утримання дитини в добровільному порядку. Однак, відповідач [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, коштів на утримання сина з моменту розірвання шлюбу не надає . Зазначає, що відносин з відповідачем не підтримує. Розмір аліментів просить визначити у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку 2118 грн, тому що відомості про доходи відповідача у неї, позивача відсутні. Крім того, зазначила, що протягом останніх місяців у дитини погрішився зір, що зумовило проходження лабораторних досліджень та лікування в офтальмологічному дитячому спеціалізованому лікувально-діагностичному кабінеті «ВІЗУС-кідс» у м. Івано-Франківськ. Згідно з корпіями платіжних документів її витрати становили 4700 грн. Вказує, що дитина продовжує хворіти і потребує постійних витрат на лікування та обстеження . Відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини, які, вона, позивач несе, не бере. Вважає за можливе задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування понесених нею додаткових витрат на лікування їх сина. Просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 2118 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача понесені нею додаткові витрати на обстеження та лікування сина в розмірі 4700 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, просила суд справу розглянути у її відсутності Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлений належно по місцю проживання, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи клопотання позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків. Відповідно до ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК). Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 02.07.2005 року та під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5) 03.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано, що стверджується рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03.02.2017 року (а.с.6) Вищезгаданим рішенням малолітнього сина сторін [PERSON] залишено проживати з матір`ю [PERSON] Довідкою виконкому Отинійської селищної ради Коломийського району № 2087 від 12.07.2019 р. підтверджено , що неповнолітній [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а. [ADDRESS] ) Згідност. 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідност. 181 СК Україниспособи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того,ст. 182 СК Українипередбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"і на даний час прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2118 грн., де прожитковий мінімум -це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Отже, враховуючи наведене, зважаючи, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, та беручи до уваги, що відповідачем не доведене можливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів , та вважає, що слід стягувати щомісячно з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., але не менше 50% прожиткового на дитину відповідного віку. Крім того, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проходив лабораторні дослідження та лікування в офтальмологічному дитячому спеціалізованому лікувально-діагностичному кабінеті «ВІЗУС-кідс» у м. Івано-Франківськ, та йому призначили окуляри для постійного носіння, що підтверджується відповідними доказами (а.с.10,11,1213,14,16). Згідно чеків від 11.05.2019 р., 22.04.2019,15.05.2019 медичного офтальмологічного центру «ВІЗУС-кідс» позивачем оплачено за плеопто-ортоптичне апаратне лікування та огляд суму в розмірі 2960 грн. Також , згідно чека від 01.06.2019 р. оплачено в оптиці « [INFO] » за оправу, лінзи та послуги по окулярам суму 1740 грн. (а.с.17) Частинами першою-третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей\~180,\~183,\~185,\~193,\~198,\~199 СК України\~визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, присуджуються одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що «СК виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У сукупності наведеного та з урахуванням вищезазначених положень\~СК України, суд вважає доведеним факт затрат позивачем коштів на лікування сина в розмірі 4700грн., однак, вказану суму додаткових витрат необхідно поділити на обох батьків, та стягнути з відповідача [PERSON] половину вказаної суми, що складає 2350 грн.. а в решті позову слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141ЦПК України. На підставі наведеного та ст.ст.\~180-183, 185,\~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved