Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1009015-02-05-12 від 02.10.2013 року автомобіля «Geely CK», державний номер [NUMBER]. 12 вересня 2014р. о 18год.20хв. в м. Маріуполі, по вул. Набережній, [PERSON], керуючи автомобілем «Geely MR», державний номер [NUMBER], при русі не був уважним перед зміною напрямку руху, не переконався в безпеці перед розворотом ліворуч не зайняв крайнє ліве положення, навпроти ЛЕМ № 49, з метою розвороту виїхав на смугу зустрічного напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Geely CK», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.14р., винним у вказаному ДТП визнано [PERSON] Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000567 від 07.10.2014 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 34183,68 гривень. Окрім того, відповідно до п. 11.6 договору було відшкодовано витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу, які склали 350,00 грн. 22.10.14р. страховиком, складено страховий акт № 4233-02, щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 34533,68 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 12030 від 22.10.14р. та № 12029 від 22.10.2014р. Отже, відшкодувавши [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 34183,68 грн., заподіяну [PERSON] в наслідок ДТП, що мала місто 12.09.2014 року, ПАТ СК «ВУСО» отримало право вимоги до останнього щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Згодом стало відомо, відповідно до витягу з ЄЦБД МТСБУ, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в АТ «УОСК» за договором обовязкового страхування № АС/9688434 та останнім було відшкодовано ПрАТ «СК «ВУСО» суму безумовної франшизи у розмірі 1000грн. Окрім того, в процесі страхового розслідування АТ «УОСК» було встановлено, що автомобіль «Geely MR», державний номер [NUMBER], було застраховано за двома договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в СТзДВ «Гарантія». У звязку з чим АТ «УОСК» було визнано поліс № АС/9688434 нікчемним. Відповідач на запит щодо страхування на момент ДТП в СТзДВ «Гарантія» доказів не надав, а тому обовязок доказування повідомлення СТзДВ «Гарантія» покладається на відповідача. Оскільки [PERSON] не виконав обовязку, щодо письмового надання СТзДВ «Гарантія» повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії зі сторони страховика. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 33533,68грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. Представник позивача ПАТ «СК «ВУСО», [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до суду надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору, до відкритого судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив у задоволенні позовних вимог ПАТ «СК «ВУСО» відмовити. Третя особа СТзДВ "Гарантія", до суду не зявилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутність, за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що у задоволенні позову належить відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1009015-02-05-12 від 02.10.2013 року, а саме автомобіля «Geely CK», державний номер [NUMBER] (а.с. 18-23). Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2014р. в діях [PERSON] встановлено склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що [PERSON] 12 вересня 2014р. о 18год.20хв. в м. Маріуполі, по вул. Набережній, керуючи автомобілем «Geely MR», державний номер [NUMBER], при русі не був уважним перед зміною напрямку руху, не переконався в безпеці перед розворотом ліворуч не зайняв крайнє ліве положення, навпроти ЛЕМ № 49, з метою розвороту виїхав на смугу зустрічного напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Geely CK», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с. 30). Згідно з рахунком-фактурою № СФ-0000567 від 07.10.2014 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 34183,68 гривень (а.с. 43-44). Відповідно до страхового акту № 4233-02 від 22.10.14р., сума страхового відшкодування [PERSON] в наслідок ДТП, яка сталася 12.09.2014 року з вини [PERSON] складає 34183,68 грн. (а.с. 63). З платіжних доручень № 12030 та № 12029 від 22.10.2014р. вбачається, що позивач\~сплатив на користь ПП [PERSON] та [PERSON] у рахунок страхового відшкодування, згідно страхового акту № 4233-02 від 22.10.2014 року грошову суму в розмірі 34533,68 грн. (а.с. 64-65). Відповідно до листа № 11771 від 30.12.2014р. ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомила ПрАТ «СК «ВУСО» про те, що в процесі страхового розслідування було встановлено, що автомобіль «Geely MR», державний номер [NUMBER], було одночасно застраховано за двома договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в СТзДВ «Гарантія», а тому АТ «УОСК» визнало поліс № АС/9688434 нікчемним та відмовила ПрАТ «СК «ВУСО» у виплаті страхового відшкодування (а.с. 70). Згідно з інформацією з Єдиної центральної бази даних МТСБУ від 01.08.2016 року автомобіль «Geely MR», державний номер [NUMBER], було застраховано 11.01.2014 року [PERSON], терміном на один рік за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в АТ «УОСК» (а.с. 141). Відповідно до інформації з Єдиної центральної бази даних МТСБУ від 01.08.2016 року автомобіль «Geely MR», державний номер [NUMBER], було застраховано 06.01.2014 року [PERSON], терміном на один рік за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в СТзДВ «Гарантія» (а.с. 142). Стаття 993 ЦК України\~передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки». Відповідно до п. 33.1.4\~ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетного до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Разом з тим, у разі якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року№ 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обовязків учасників ДТП, у звязку з чим обовязок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обовязкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2015 року по справі № 6-284цс15. Згідно з нормами ст. 360-7 ЦПК України рішення ВСУ, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Аналізуючи вищевикладене, суд з врахуванням вимог законодавства, правових позицій Верховного Суду України, аналізу вищенаведених норм та обставин даної справи, \~ не находить підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди та вважає необхідним відмовити в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed