Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить виселити [PERSON] з будинку [ADDRESS], мотивуючи тим, що 26 липня 2010 року відповідачка у зв'язку з переселенням в чисту від радіоактивного забруднення територію здала на баланс Бондарівської сільської ради належне їй на праві власності домоволодіння [ADDRESS]. Після передачі будинку на баланс сільської ради відповідачка по усній домовленості з [PERSON], якому сільрада на сім'ю виділила вказане житло, після отримання ним ордеру заселилася у вказаний будинок, з умовою, що закінчить ремонт в спадковому будинку, в якому вона на даний час зареєстрована - будинок [ADDRESS] та звільнить будинок. Відповідачка до даного часу без законних підстав продовжує проживати у вказаному будинку і на неодноразові пропозиції сільради виселитися з будинку відмовляється. Проживання відповідачки в спірному будинку не дає змоги сільради в повному об'ємі використовувати та розпоряджатися вказаним будинком. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Відповідач, щодо задоволення позову заперечує, вказуючи на ту обставину, що вона бажає проживати у вказаному будинку до отримання нею компенсації за здане домоволодіння, а не для подальшого постійного проживання, оскільки бажає придбати житло у чистій зоні згідно направлення, після отримання компенсації. Зі спірного будинку вона не виїзжала, за місцем проживання знаходиться її майно, там же вона утримує домашніх тварин. Жодного дня вона із будинку не виселялась. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечує, при цьому зазначила, що відповідач перебуває на черзі для отримання грошової компенсації в УПСЗН Овруцької РДА та проживає у зданому домоволодінні, оскільки не має іншого житла, а для переїзду за місцем постановки на чергу їй необхідні кошти, за які вона могла б придбати майно у чистій зоні. Третя особа в судовому засіданні позов підтримав повністю та просить його задовольнити. При цьому пояснив, що він із сім'єю з чотирьох чоловік із-за дій відповідача змушений проживати в одній кімнаті у будинку батьків його дружини. Відповідач із ним не мала ніякої домовленості. Його тесть домовився з відповідачкою полагодити кришу, однак відповідач до даного часу не виселилась із будинку, який йому було виділено сільською радою. Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, третьої особи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне. Як вбачається із акту прийомки житлового будинку прийнятого у [PERSON] проживаючої в [ADDRESS] від 26 липня 2010 року комісією Бондарівської сілької ради було складено даний акт про те, що будинок на час прийому звільнений. Будинок знаходиться в [ADDRESS] (а.с.3). Згідно акту від 13 травня 2013 року складеного комісією виконавчого комітету Бондарівської сільської ради було складно акт про те, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] у будинку, який був зданий нею по ЧАЕС (а.с.6). З акту від 18 травня 2013 року складеного комісією виконавчого комітету Бондарівської сільської ради вбачається, що було запропоновано [PERSON] добровільно виселитись із будинку [ADDRESS] так, як він знаходиться на балансі сільської ради. [PERSON] відмовилась добровільно виселитись з будинку (а.с.7). Як вбачається із паспорту [PERSON] вона зареєстрована в [ADDRESS] від 28.11.2012 року (а.с.18). В судовому засіданні сторонами визнано та в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню факт виділення будинку [ADDRESS] - [PERSON] Рішенням Овруцького районного суду від 4 лютого 2013 року було визнано ордер №169 виданий виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради від 26.07.10 року про виділення [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS] недійсним. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 12.04.2013 року дане рішення залишено без змін. Своїм рішенням №33 від 12.07.2013 року виконавчий комітет Бондарівської сільської ради відмінив рішення виконкому сільської ради від 26.07.2010 року №39 «Про надання дозволу на приватизацію житла». А також вирішив передати на баланс сільської ради житловий будинок [PERSON] по [ADDRESS] На сторінці 9 паспорту третьої особи стоїть відмітка про розприватизацію де зазначено «відмовлено, згідно рішення від 12.07.2013 року» (а.с.52). Місце реєстрації третьої особи у паспорті зазначено [ADDRESS] Відповідно до ст.35 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " (далі - Закон) компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до ст.4 цього Закону включає грошову компенсацію у повному розмірі за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, громадянам, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно, яке не може бути перевезено із зазначених територій. Статтею 62 даного Закону визначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Відповідно до п.4 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою КМ України від 18.11.09 № 1243 (далі - Порядок), для отримання компенсації переселенець подає до райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення) за місцезнаходженням втраченого нерухомого майна: 1) заяву; 2) копію ордера на житлове приміщення, виданого у зв'язку з переселенням або копію договору купівлі-продажу, що підтверджує факт придбання переселенцем у місці переселення житлового будинку садибного типу (квартири), або копію акта введення в експлуатацію у місці переселення житлового будинку садибного типу у разі індивідуального будівництва, або копію акта введення в експлуатацію будинку садибного типу, переданого переселенцю у приватну власність, або копію свідоцтва про право власності на житло, яке громадянин отримав після переселення у власність на підставах, не заборонених законом; 3) довідку про передачу втраченого нерухомого майна органу самоврядування місця відселення (сільській, селищній, міській раді); 4) довідку про склад сім'ї та постійну реєстрацію у місці переселення; 5) копію паспорта громадянина України. Окрім того, суд зазначає, що у відповідності до п.12 Порядку відселення та самостійного переселення громадян з території, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого Постановою КМ України від 16.12.1992 року за №706, житлові будинки, що належали громадянам, які переселилися на нове місце проживання, на праві приватної власності, після виплати їм компенсації зараховуються на баланс районних державних адміністрацій, виконкомів міських (міст обласного підпорядкування) Рад народних депутатів або відповідних підприємств, установ, організацій. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що підставою для набуття права власності органом місцевого самоврядування на здане особою - переселенцем нерухоме майно є виплати даній особі компенсації. В п.5 Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 року (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначається: «… що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання…» Таким чином, рішення виконавчого комітету Бондарівської сільської ради №33 від 12.07.2013 року про відміну свого рішення від 26.07.2010 року №39 «Про надання дозволу на приватизацію житла» та передачу на баланс сільської ради житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS] являється неправомірним. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 8256291 від 21.08.2013 року та №12262435 від 05.11.2013 року наданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Овруцького РУЮ Житомирської області вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зазначено [PERSON] (а.с. 44 та а.с.73). Згідно абзацу 1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як зазначається в ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. На час розгляду справи державна реєстрація житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] де його власником зазначено [PERSON] не скасована. Інших доказів суду не надано. В силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, в даному судовому засіданні позивачем не доведено належність йому на праві власності житлового будинку [ADDRESS] В силу ст.391 ЦК України, лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.109 ЖК виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Зважаючи на викладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Outcome: dismissed