Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 29 жовтня 2016 року приблизно о 22 год. 00 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Деу», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Фольксваген», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. 05 грудня 2016 року постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Згідно звіту № 324/G/16 від 13 листопада 2016 року позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 169 767,45 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім». В усній розмові від представника страхової компанії позивач дізнався, що Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» йому буде відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 49 000,00 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 121 767,45 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., та стягнути судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля марки «Фольксваген», д/н [NUMBER] (а.с. 5). 08 лютого 2016 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/605237 (а.с. 46). 05 грудня 2016 року постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с. 6). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно звіту № 324/G/16 про оцінку вартості матеріального збитку від 13 листопада 2016 року вартість матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу, власнику автомобіля марки «Фольксваген», д/н [NUMBER] становить 169 767,45 грн. (а.с.9-22, 23-29). Відповідно до п. 4 Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить п'ятдесят тисяч. Згідно п. 5 Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи становить у розмірі 1 000,00 грн. З урахуванням загальної суми матеріального збитку у розмірі 169 767,45 грн. та суми, яка відшкодована Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» у вигляді страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн. (50 000,00 грн. - 1 000,00 грн.), різниця між матеріальними збитками та страховим відшкодуванням становить у розмірі 120 767,45 грн. (169 767,45 грн. - 49 000,00 грн.). Враховуючи вищезазначене позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а саме стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 120 767,45 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення франшизи у розмірі 1 000,00 грн. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Оскільки полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/605237, укладеним між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» передбачено франшизу у розмірі 1 000,00 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю. Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку вона оцінює у 10 000 грн. 00 коп. При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст.1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди. У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Враховуючи роз'яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв'язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тривалістю ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. Суд дійшов висновку, що діями відповідача [PERSON] спричинені позивачу моральні страждання, які пов»язані з пошкодженням транспортного засобу. При визначенні розміру відшкодування,

Outcome: partial