Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.07.1995 року. Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.06.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована лише одна малолітня особа: [PERSON] - [INFO] . Фактично вказана малолітня особа за місцем своєї реєстрації не проживає. Разом з матір`ю [PERSON] вона проживає в м. Мерефа Харківської області. Батьки [PERSON] згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.12.2017 року розірвали шлюб та проживають окремо. Рішенням суду від 17.01.2019 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . [PERSON] , батько дитини, за адресою реєстрації дитини не зареєстрований та фактично не проживає, адреса його реєстрації та місцезнаходження не відомі. [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] перестала проживати за адресою своєї реєстрації з 22.05.2017 року, стосунки із ними він не підтримує, зв`язку не має. Місцем проживання малолітньої [PERSON] , як дитини, яка не досягла 10 років, може бути зареєстроване лише за місцем проживання батьків. Особистих речей [PERSON] в квартирі немає. Крім він несе додаткові втирати по сплаті за комунальні послуги, оскільки розрахунок здійснюється відповідно до кількості зареєстрованих осіб, також він позбавлений можливості отримати субсидію на оплату комунальних послуг. В зв`язку з чим він звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 30 липня 2019 року відкрито провадження. Ухвалою суду від 24.09.2019 року виправлено описку в ухвалі суду від 30.07.2019 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала. Зазначила, що зняття з реєстрації дитини дідусем вважає не моральним. Пояснила, що дійсно майже три роки вона та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] . На даний час вони з дочкою проживають у м. Мерефа у будинку, який їй належить на праві власності. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення відповідно до інтересів дитини. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Згідно договору купівлі-продажу № Н6-489 укладеному на Харківській товарній біржі 11.07.1995 року, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Договір зареєстрований у КП «КП «БТІ» 17.07.1995 року. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкові від 17.01.2019 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 10.06.2019 року зазначено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] [INFO] . Факт не проживання малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом від 15.07.2019 року складений і засвідчений [PERSON] та [PERSON] , які мешкають у цьому будинку в сусідніх квартирах. Згідно довідки Комунального закладу «Мереф*янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 4» Мереф*янської міської ради Харківської області № 01-17/259 від 16.07.2019 року зазначено, що [PERSON] буде навчатися у зазначеному навчальному закладі у 1 класі при наявності відповідних документів. КНП «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району» надала відповідь № 380 від 23.0.2019 року про те, що [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Знаходиться на медичному обліку у лікаря загальної практики - сімейної медицини амбулаторії загальної практики - сімейної медицини м. Мерефа. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення Перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Правова позиція Верховного суду України по справі № 6-92цс15, викладена в Постанові від 27.05.2015 року, вказує, що передбачений ст. 391 ЦПК України спосіб захисту усунення перешкод власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Частиною другою ст.405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 11 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. [PERSON] не визнала позову, однак фактично підтвердила обставини викладені позивачем у позовній заяві. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно близько трьох років не проживає за спірною адресою. На даний час вона мешкає зі своєю матір`ю [PERSON] у м. Мерефа, Харківської області, таким чином докази які б спростовували доводи викладені в позові, суду не надані. На підставі викладеного,

Outcome: approved