Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Посилався на те, що МКП Чернівцітеплокомуненерго надає послуги централізованого опалення в квартиру, що знаходиться за адресою м. Чернівці вул. Винниченка, 3/64, опалювальною площею 29,10 кв.м. Між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення. Відповідачу відкрито особовий рахунок №31629. Позивачем умови договору були виконані в повному обсязі, послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуг підприємством визначалась згідно тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 22.02.2011 року № 122/4, із наступними змінами. Відповідач в порушення вимог ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за спожиті послуги з центрального опалення не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість за період 01.07.2012 року по 30.11.2014 року в сумі 2361 грн. 37 коп. Просив стягнути з відповідача на користь підприємства заборгованість за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення в сумі 2361 грн. 37 коп., а також: 407 грн. 01 коп. втрат від інфляційних процесів, 83 грн. 70 коп. три відсотка річних та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №64, що по вул. Винниченка, 3 м. Чернівці. За змістом ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого опалення. 01.01.2006 року між сторонами було укладено договір про користування тепловою енергією, згідно якого споживач зобовязався своєчасно оплачувати її вартість за встановленими тарифами на умовах, передбачених договором. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» щомісячно з 01.07.2012 року по 30.11.2014 року нараховувало відповідачу плату за надані послуги з централізованого опалення, однак останній не сплачував кошти за вказані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 2361 грн. 37 коп. Зазначена обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію (а.с.18). Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Докази звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Згідно ч.1 ст. 901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобовязанням, тому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобовязанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України. Так, за змістом ст.625 Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги встановлена пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню із стягненням на користь позивача суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми

Outcome: approved