Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. В обґрунтовування своїх вимог вказує, згідно підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори [PERSON], на праві приватної власності належить садиба, що складається з житлового будинку «А-1», житловою площею 24,6 кв.м., загальною площею 43,8 кв.м., погреба в сінях, літньої кухні «Б», сараю «В», вбиральні «Г», колодязя №1, огорожі №2, відмостки I. Розташована в м. Гребінка. вул. Садова, 48. Крім того, відповідно до Рішення Гребінківської міської ради від 03.02.2017 року позивачу передано у власність безоплатно земельну ділянку по вул. Садова, 48, площею 0,0954 га, кадастровий номер 5320810100:002:0048, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій знаходиться успадкована садиба. 23 липня 2010 року рішенням виконкому Гребінківської міської ради № 445 [PERSON] було надано дозвіл на оформлення документів на раніше проведену добудову до будинку та знесення старої веранди, перенесення перегородки кімнати зали та спальні із-за чого змінилася площа кімнат в будинку по вул. Садовій, 48. Вказані будівельні роботи розпочаті в 2008 році та закінчені в 2010 році. Після закінчення будівельних робіт будинок суттєво збільшився у своїй вартості, загальна площа будинку стала 54,6 кв.м., житлова площа 34,4 кв.м.. Після завершення будівництва ПП «Бюро послуг та консультацій» 20 березня 2014 р. був виготовлений новий технічний паспорт на садибний житловий будинок № 48 по вул. Садовій м. Гребінка. Право власності на самочинно збудоване майно може бути визнане тільки рішенням суду. У звязку з цим позивач змушений звернутися з даним позовом, в якому прохає визнати право власності на самочинне будівництво. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій зазначає, що проти позовних вимог не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори [PERSON], на праві приватної власності належить садиба, що складається з житлового будинку «А-1», житловою площею 24,6 кв.м., загальною площею 43,8 кв.м., погреба в сінях, літньої кухні «Б», сараю «В», вбиральні «Г», колодязя №1, огорожі №2, відмостки I. Розташована в м. Гребінка. вул. Садова, 48 (а.с. 05,09). Крім того, відповідно до рішення Гребінківської міської ради від 03.02.2017 [PERSON] передано у власність безоплатно земельну ділянку по вул. Садова, 48, м. Гребінка Полтавської області, площею 0,0954 га, кадастровий номер 5320810100:002:0048, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій знаходиться успадкована мною садиба ( а.с.10-12). 23 липня 2010 року рішенням виконкому Гребінківської міської ради № 445 [PERSON] було надано дозвіл на оформлення документів на раніше проведену добудову до будинку та знесення старої веранди, перенесення перегородки кімнати зали та спальні із-за чого змінилася площа кімнат в будинку по вул. Садовій, 48. Вказані будівельні роботи розпочаті в 2008 році та закінчені в 2010 році. Після закінчення будівельних робіт будинок суттєво збільшився у своїй вартості, загальна площа будинку стала 54,6 кв.м., житлова площа 34,4 кв.м.. Після завершення будівництва ПП «Бюро послуг та консультацій» 20 березня 2014 р. був виготовлений новий технічний паспорт на садибний житловий будинок № 48 по вул. Садовій м. Гребінка. Відповідно до ч.2ст.41 Конституції Україниправо приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Згідно із ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як роз'яснив Пленум ВССУ в п.4Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Судом установлено, що позивачем побудовано прибудови житлових та нежитлових кімнат до садового будинку, який набутий нею на праві приватної власності на законних підставах, на земельній ділянці, придбаній позивачкою у власність з відповідним цільовим призначенням, але без відповідного дозволу. Відповідно до ч. 2ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3 цієї статті встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Але в звязку з правовою необізнаністю вищевказані будівельні роботи позивачем були проведені без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю, а тому відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України побудовані прибудови до будинку та літньої кухні вважаються самочинним будівництвом, оскільки будівельні роботи були проведені «без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту», про що в Технічному паспорті на садибний будинок було зроблено відмітку «Збудовано самочинно» (а.с.13-24). Вартість вказаного самочинно збудованого майна відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна станом на 21.11.2017 року становить 72 762,00 грн. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження прибудови до житлового будинку та до літньої кухні в м. Гребінка, вул. Садова, 48, станом на 17 листопада 2017 року, виконаного експертом [PERSON], встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації. Зазначене самочинне будівництво здійснено в межах власної земельної ділянки і відповідно до правил забудови не порушує інтереси інших осіб та відповідає вимогам санітарних норм, що зокрема підтверджується Звітом про проведення технічного обстеження прибудови до житлового будинку та до літньої кухні в м. Гребінка, вул. Садова, 48. Будь-які претензії з боку власників суміжних земельних ділянок відсутні. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до розяснень, які містяться у постанові пленуму ВССУ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30.03.2012 № 6, справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними (пункт 12). Також Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ "Про захист права власності та інших речових прав" від 28.01.2013 року відмітив, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов'язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з'ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання. Відповідно до ч.1ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-IIІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» визначений механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів (надалі - Порядок №461). Пунктом 10 вказаного Порядку №461 передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта. Технічне обстеження проводиться субєктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність"одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат. Отже, визнання судом права власності на самочинно побудоване (реконструйоване) нерухоме майно можливе у тому разі, якщо в прийнятті такого об'єкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, необхідних для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Судом установлено, що позивач є власником земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, що підтверджується Рішенням Гребінківської міської ради Полтавської області 12 сесії VІІ скликання від 03.02.2017 (а.с.10-12), з метою узаконення самочинного будівництва позивач зверталася до Гребінківської міської ради Полтавської області , але їй було відмовлено у проведенні такого узаконення. Таким чином в іншому порядку, окрім судового, позивач не має можливості захистити свої права. Виходячи з вищевикладеного та зважаючи на те, що самочинне будівництво, здійснене позивачем, побудовано на належній їй земельній ділянці, також встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації обєкта самочинного будівництва, крім того позивачу з незалежних від нього причин відмовлено у прийнятті об'єкта до експлуатації компетентним органом, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та визнання за ним права власності на прибудови житлових та нежитлових кімнат до садибного будинку, який розташований за адресою: вул. Садова, 48, м. Гребінка Полтавської області.

Outcome: approved