Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просять стягнути з відповідача : -на користь [PERSON] суму не донарахованої індексації заробітної плати, за період з 01 липня 2015 року по грудень 2015 року включно. Позивач свої вимоги мотивує тим, що працює у Дрогобицькій міській поліклініці. Починаючи з 01 січня 2015 року і по грудень 2015 року, відповідач не виплатив проіндексовану заробітну плату, незважаючи на її усні та письмові звернення. В добровільному порядку виплатити відмовляється, пояснюючи відмову відсутністю коштів. В грудні їй нарахували та виплатили лише частину поточної та фіксованої індексації заробітної плати лише за період з січня 2015р. по липень 2015р. А тому у неї виникла необхідність звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступило клопотання, згідно якого просить слухати справу у її відсутності, відносно заявлених позовних вимог просить врахувати інформацію, надану відповідачем про розмір невиплаченої їм індексації, перебування у черговій відпустці, на лікарняних листках і днях без збереження заробітної плати, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, однак від нього поступила заява, в якій він просить слухати справу у відсутності представника Дрогобицької міської поліклініки, відносно заявлених позовних вимог заперечують та просять відмовити, так нарахована у 2015 році зарплата [PERSON] індексації не підлягає, оскільки позивач [PERSON] прийнята на посаду в Дрогобицьку міську поліклініку на посаду реєстратора медичного, яка була прийнята на роботу 19.06.2015р. згідно наказу №66, зазначили, що базовим місяцем для нарахування індексації є червень 2015р., а згідно таблиці коефіцієнтів індексації на 2015р. червень місяць 2015р. індексації не підлягає, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі. Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстави для задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч.2 цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Матеріалами справи встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач [PERSON] працює у Дрогобицькій міській поліклініці. Як вбачається із копії Наказу за №66 від 18.06.2015р., [PERSON] була прийнята на посаду реєстратора медичного сімейного відділення з 19.06.2015р. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» загальне правило визначення суми індексації заробітної плати: «Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків» із визначенням базового місяця для кожного працівника індивідуально. Для визначення базового місяця співробітника існує два підходи: 1. у разі, коли за весь час роботи на підприємстві співробітникові жодного разу не підвищувався посадовий оклад, тоді для такого співробітника, базовим вважають місяць, що передує місяцю його прийому на роботу. 2. у разі, коли зарплата працівника підвищувалася (розмір підвищення окладу не має значення), то базовим вважають місяць, в якому відбулося таке підвищення. Беручи до уваги все вище викладене, суд вважає, що немає жодних підстав для нарахування та виплати індексації. Згідно абзацу 5 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимогу про оплату праці, суд має навести в ріщенні розрахунки, що підлягають стягненню, а оскільки позивач [PERSON] була прийнята на посаду в Дрогобицьку міську поліклініку на посаду реєстратора медичного - 19.06.2015р., що підтверджується Наказом №66 від 19.06.2016р., а тому базовим місяцем для нарахування індексації є червень 2015р., та беручи до уваги той факт, що згідно таблиці коефіцієнтів індексації на 2015р. червень місяць 2015р. індексації не підлягає, а відтак заявлені позовні вимоги позивача є безпідставними.

Outcome: dismissed