Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 18594,92 грн., судові витрати. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № К3ХRRS03980369 від 03.09.2008 року відповідач 03.09.2008 року отримав кредит у розмірі 2678,76 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 23.12.2013 року має заборгованість - 18594,92 грн., яка складається з наступного: 1678,80 грн. - заборгованість за кредитом; 0,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15553,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 861,66 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомленаа про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № К3ХRRS03980369 від 03.09.2008 року відповідач 03.09.2008 року отримав кредит у розмірі 2678,76 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. (а.с. 4-7) З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 23.12.2013 року має заборгованість - 18594,92 грн., яка складається з наступного: 1678,80 грн. - заборгованість за кредитом; 0,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15553,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 861,66 грн. - штраф (процентна складова). (а.с. 3) Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконував належним чином зобов'язання за Кредитним договором К2ХRRX04880326 від 12.09.2007 року, а тому в нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 11.01.2014 року становить - 33148,45 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved