Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння з підстав спадкування по заповіту. Заявлений позов обґрунтовував тим, щозгідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 24.01.1994р. будинковолодіння по [ADDRESS] належить [PERSON] - голові колгоспного двору. Зі вступом в дію 15.04.1991р. Закону України "Про власність" поділ будинковолодінь за категоріями (колгоспний, робітничий, селянський двір) ліквідовано, відповідно члени колгоспних дворів, які не втратили частки у цих дворах стали співвласниками у рівних частках. У спірному будинковолодінні були зареєстровані її баба [PERSON] - голова колгоспного двору, вона, її дочка [PERSON] та її чоловік [PERSON] . [PERSON] , [INFO] . вийшла заміж за [PERSON] та після одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] та вибула із спірного будинковолодіння в 2015 році, своєї частки не витребувала та на неї не претендує. Її чоловік [PERSON] на 15.04.1991р. хоча і був зареєстрований у спірному будинковолодінні, однак не набув частки у майні колгоспного двору так як не приймав участі у його створенні.[INFO] . баба, [PERSON] , померла. Остання 21.05.1997р. склала заповіт, згідно якого заповіла у її користь усе своє майно, яке складається із Ѕ частки спірного будинковолодіння розташованого по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги по закону за правилом представлення після померлого [INFO] їхнього батька [PERSON] , а сина баби, є відповідачка, [PERSON] , як онука інших спадкоємців не має. Спадщину після смерті баби вона прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцем та для оформлення спадкових прав язвернулась до приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння по причині належності його до колгоспного двору та рекомендовано з відповідним позовом звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї. надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила її задоволити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви, у яких вони просили справу розглядати без їх участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. 23.09.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 24.01.1994р., виданого виконкомом Сілецької сільської ради Тисменицького району, будинковолодіння по [ADDRESS] належить [PERSON] - голові колгоспного двору (а.с.5). Зі вступом в дію 15.04.1991р. Закону України "Про власність" поділ будинковолодінь за категоріями (колгоспний, робітничий, селянський двір) ліквідовано, відповідно члени колгоспних дворів, які не втратили частки у цих дворах стали співвласниками у рівних частках. Згідно довідки №108 від 16.02.2018р. виданої Ямницькою ОТГ станом на 01.04.1991 року у спірному будинковолодінні були зареєстровані наступні особи: моя баба [PERSON] - голова колгоспного двору, я [PERSON] , моя дочка [PERSON] та мій чоловік [PERSON] (а.с.12). Відповідачка [PERSON] , яка є дочкою позивача, 21.09.2013 [INFO] вийшла заміж за [PERSON] та після одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Крім того, остання вибула із спірного будинковолодіння в 2015 році, своєї частки не витребувала та на неї не претендує, про що підтвердить у судовому засіданні. Чоловік позивача [PERSON] на 15.04.1991 р . хоча і був зареєстрований у спірному будинковолодінні, однак не набув частки у майні колгоспного двору так як не приймав участі у його створенні, про що також підтвердить у судовому засіданні. [INFO] [PERSON] , померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 03.07.2017р. виконкомом Сілецької сільської ради Тисменицького району, актовий запис №12 (а.с.11). Остання 21.05.1997р. склала заповіт, згідно якого заповіла у користь позивача усе майно яке їй буде належати, посвідчений Врублевською Н.І. секретарем виконкому Сілецької сільської ради та зареєстровано у реєстрі за №8 (а.с.10). Після смерті баби відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається із Ѕ частки спірного будинковолодіння розташованого по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги по закону за правилом представлення після померлого [INFO] батька [PERSON] , а сина баби є відповідачка, [PERSON] , як онука, інших спадкоємців не має. Спадщину після смерті баби позивач прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцем. Відповідно для оформлення спадкових прав позивач звернулась до приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу Проте, постановою №149/02-31 від 09.06.2019р. нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння по причині належності його до колгоспного двору та рекомендовано з відповідним позовом звернутись до суду. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати правовстановлюючого документа на майно. На підставі наведеного, відповідно до ст.392, 1223, 1234, 1235, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved