Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач в жовтні 2018 р. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними розірвано у 2004 році. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.10.2005 р. стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі по 170 грн. Відповідач не бере участі у житті, розвитку, вихованні та утриманні дитини, окрім сплати незначної суми аліментів. Позивач намагається всіма способами забезпечити дитину необхідним утриманням для належного та гармонійного росту та розвитку, а аліментів що сплачує відповідач на утримання дитини катастрофічно не вистачає, тому просить суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів для утримання дитини [PERSON], [INFO] на її користь в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 26.10.2018 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 24.01.2019 р. призначено судове засідання з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, додатково суду пояснила, що на даний час дитина також навчається в компютерній академії ШАГ та вона здійснює оплату, аліментів, що сплачує відповідач не вистачає на утримання та розвиток сина, відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн, оскільки працює фрезерувальником. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та вказав, що він на даний час має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1100 грн., він також має сімю та на його утриманні є ще двоє дітей від другого шлюбу, він є безробітним та перебуває на обліку в центрі зайнятості, його середньомісячний дохід становить близько 2000 грн., має захворювання, а тому вимушений шукати роботу, яка не повязана з важкою фізичною працею. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК Україниі на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та з'ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 116800 батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є батько [PERSON], та мати [PERSON] ( а.с. 6). З копії повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП № 029227 вбачається, що 16.11.2004 р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище позивачу «Дубініна» ( а.с.5), а згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 060158, позивач 27.08.2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Степаненко» ( а.с.9). \~ \~ \~ \~Встановлено, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2005 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 170 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, тобто до 05.06.2020 р. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Згідно ст.1,2\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. В силу ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, в тому числі з новим визначенням розміру аліментів в іншій частці від доходу або в твердій грошовій сумі (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами діючої частини 2 ст. 182 СК Українив редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.7\~Закону України\~"Про\~Державний бюджет\~України на\~2018\~рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, а ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»\~установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року\~2027 гривень, з 1 липня\~2118 гривні, з 1 грудня\~2218 гривень. Зазначений розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини відповідно до рішення суду від 19 жовтня 2005р. є недостатнім для задоволення потреб неповнолітнього сина, так як вказаний розмір є меншим прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, з об'єктивних причин у позивача погіршився матеріальний стан, а тому сума аліментів, стягнутих попереднім рішенням суду, є недостатньою для утримання дитини. \~Відповідно до положень ч. 1\~ст. 184 СК України, а також роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також в п. 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд звертає увагу на те, що предметом розгляду в даній справі є зміна (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак розмір аліментів визначається судом з врахуванням всіх обставин справи. Суд вважає необґрунтованим доводи позивача в частині розміру аліментів в сумі 2000,00 грн., які остання просить стягнути з відповідача на утримання дитини щомісячно, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання дитини в такому розмірі. З врахуванням всіх обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, а також її матеріального становища, що доходи позивача є недостатніми для належного матеріального забезпечення необхідних першочергових потреб дітей (харчування, лікування, навчання, придбання одягу, тощо), а також матеріального стану платника аліментів ( який має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей і його доводи щодо можливості сплати аліментів в розмірі 1100 грн.), а тому суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів в розмірі 1100,00 грн. на дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, що узгоджується з нормами чинного сімейного законодавства та відповідає принципам розумності та справедливості. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави. З огляду на викладене , позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з мотивів та доводів викладених вище.

Outcome: partial