Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просила припинити право власності [PERSON], який помер [INFO] року , на житловий будинок позначений в технічній документації літерою "А" по [ADDRESS] який належав останньому на підставі договору дарування від 17.02.1993 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] посвідчений головою виконкому Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, реєстровий № 19, зареєстрований в КП ВООБТІ за № 69. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року помер її син - [PERSON], який на день смерті проживав разом з нею за вищевказаною адресою. За життя, на підставі договору дарування від 17.02.1993 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], який був посвідчений виконкомом Козятинської сільської ради, реєстровий №19, останній набув право власності на будинок з прибудовою [ADDRESS], яке було зареєстровано в органах БТІ за № 69. За життя, її син [PERSON] переобладнав вказаний житловий будинок, позначений в технічній документації літерою «А» у літню кухню, позначену в технічній документації літерою «З». На день смерті сина відкрилась спадщина, проте вона, як єдиний спадкоємець першої чергу не може оформити свої спадкові права в зв'язку з викладеними обставинами та необхідністю припинення права власності на вказаний будинок у відповідності до положень ст. 346 ЦК України в зв'язку з його переобладнанням в господарську будівлю. У встановлений законом шестимісячний термін вона спадщину прийняла у відповідності до положень ч.І ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) оскільки на момент смерті проживала разом з спадкодавцем в одному будинку, здійснила поховання та розпорядилась майном померлого. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та підтвердила обставини, зазначені вище. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність . Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 73 від 20 серпня 1994 року (а.с.6), який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] Відповідно до договору дарування від 17.02.1993 року, посвідченого виконкомом Козятинської сільської ради, реєстровий №19, [PERSON] набув право власності на будинок з прибудовою [ADDRESS], яке було зареєстровано в органах БТІ за № 69 (а.с.7). Вказаний житловий будинок спадкодавцем було переобладнано та позначено в технічній документації літерою «А» у літню кухню, позначену в технічній документації літерою «З», що підтверджується технічним паспортом (а.с.8-17) Єдиним спадкоємцем на вказане спадкове майно являється позивачка відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року), оскільки на момент смерті проживала разом з спадкодавцем в одному будинку, здійснила поховання та розпорядилась майном померлого. Однак, позивачка не має змоги провести державну реєстрацію переобладнаноного будинку, оскільки відповідно до вимог ст. 349 ЦК України необхідно припинити право власності на житловий будинок позначений в технічній документації літерою "А" по [ADDRESS]. Статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Оскільки право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за померлим [PERSON] і така реєстрація проведена бюро технічної інвентаризації, позивачка, як спадкоємиця, позбавлена можливості провести державну реєстрацію права власності на своє імя у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та звернутися із заявою про внесення відомостей про припинення права власності на об'єкт нерухомого майна у зв'язку з його знищенням. Тому, право останньої підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved