Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.10.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір. Стверджує, що відповідач не погасив своєчасно заборгованість по кредитному договору , тобто не виконав його умови. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 31.03.2017 рік має заборгованість у розмірі 33915,41 грн., яка складається з наступного: - 1981,52 грн.- заборгованість за кредитом; - 26492,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3350,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штраф у розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина). 1591,21 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на норми матеріального права, просить суд, стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості та 1600 гривень судового збору. В судове засідання представник позивача не з»явився. У поданій до суду позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також вказує, що позовні вимоги підтримує . Справа слухалась у відсутності відповідача та його представника , які не з'явилися в судове засідання . Від представника відповідача - Кулешір С.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України -у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволеннючастково , виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 09.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, відповідно Умов і правил надання банківських послуг, підписавши відповідну заяву, відповідач погодився з умовами і правилами надання банківських послуг, тим самим уклав договір та отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до п. 2.1.1.5.5, п. 2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Боржник доручає списувати з рахунку відкритого в банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з цілю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 31.03.2017 рік виникла заборгованість у розмірі 33915,41грн., яка складається з наступного: - 1981,52 грн.- заборгованість за кредитом; - 26492,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3350,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штраф у розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина). 1591,21 грн. - штраф (процентна складова). ( а.с.4 -6). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.07.2017 року позовні вимоги банку було задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 31824,20 гривень за кредитним договором від 09.10.2013 року , а також витрати , пов»язані із сплатою судового збору у сумі 1600 гривень . Ухвалою суду від 20.09.2018 року заяву [PERSON] про перегляд даного заочного рішення задоволено; Скасовано згадане заочне рішення та розгляд справи призначено у загальному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У процесі судового розгляду даної справи відповідачем та його представником не було спростовано розмір наявної заборгованості та жодного доказу на підтвердження наявності інших важливих обставин по справі надано не було. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме - пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15. За таких обставин суд приходить до висновку, що одночасне стягнення з боржника пені та штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 613,60 грн.), порушує вищевказані норми законодавства , а тому штраф у розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1591,21 грн. - штраф (процентна складова)стягнення з відповідача не підлягають. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial