Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі 7954,57 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON], який мешкає за адресою: Донецька область, м.Торецьк, м.Залізне, вул.Петровського, буд.5, кв.1, що підтверджено довідкою від 27.11.2014 року №1421884124 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.3), 19.10.2015 року звернувся до Департамента соціального захисту населення Торецької міської радиз метою отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Дана допомога відповідачеві була надана. Натомість, за результатами перевірки було встановлено, що [PERSON] позивачеві було надано недостовірні відомості, а саме, не зазначено, що останній має у власності два транспортних засоба. Призначення допомоги за таких обставин пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, не відповідає. Наведене стало приводом для звернення позивача до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення з відповідача надмірно виплачених коштів в розмірі 7954,57 грн. за період часу з 31.12.2014 року по 29.06.2015 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у її відсутності суду не надавала, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне: 19.10.2015 року [PERSON] звернувся до Департамента соціального захисту населення Торецької міської ради про призначення йому щомісячної адресної допомоги, як особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням зазначеного вище органу від 29.01.2015 року відповідачеві таку допомогу було надано на період з 31.12.2014 року по 29.06.2015 року в розмірі 1326 грн. щомісячно. 06.09.2016 року, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 №136 "Про затвердження порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування", Міністерством фінансів України було здійснено верифікацію виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, за результатами якої стало відомо, що у власності [PERSON] станом на 19.10.2015 року (тобто, на час звернення за допомогою) перебували автомобілі: HONDA CB 600 FAB, рік випуску 2012, державний номер [NUMBER]; MAZDA 2, рік випуску 2008, державний номер [NUMBER] (а.с.6). В порядку спроби досудового вирішення спору, за допомогою повідомлення від 09.09.2016 року, позивачем відповідачеві було запропоновано внести суму переплаченої допомоги в розмірі 7954,57 грн. на розрахунковий рахунок Департамента соціального захисту населення Торецької міської ради та повідомлено, що у разі несплати справу буде передано до суду (а.с.7). Однак, відповідачем вимоги Департамента соціального захисту населення виконані не були, надмірно виплачені кошти в розмірі 7954,57 грн. позивачеві не повернуті (докази зворотного відсутні). Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно п.6 Порядку, в редакції чинній на час звернення із позовом, грошова допомога не призначається у разі, коли у володінні сім'ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому, не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також, транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску. Згідно п.11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно п.12 Порядку, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, виплата допомоги припиняється. За ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, з наявних у справі доказів вбачається факт порушення позивачем вимог п.п.6,11,12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, п.4 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». При цьому, доказів повернення відповідачем на розрахунковий рахунок позивача 7954,57 грн. адресної допомоги матеріали справи не містять. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та, як наслідок, наявності правових підстав для їх задоволення у повному обсязі. Окрім того, слід зазначити, що на підставі п.19 ч.1 ст.5 Закона України "Про судовий збір" позивач від сплати судового збору звільнений, у зв'язку з чим, враховуючи результат вирішення спору, судові витрати у розмірі 1600 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved