Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року та до закінчення навчання 2017 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем в них є повнолітня донька [PERSON], яка продовжує навчатися на першому курсі денної форми навчання у промислово-економічному коледжі Національного авіаційного університету за контрактною формою навчання, у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги батьків. Оскільки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки добровільно не надає, тому вона вимушена звернутись з таким позовом до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові, додатково пояснивши, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, коли та є студенткою першого курсу, працювати не має можливості, як і самостійно себе забезпечувати. Пояснила також, що працює вона в НАУ на посаді керівника відділу, її посадовий оклад становить 1 551 грн., що недостатньо для здійснення оплати за навчання та утримання доньки. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові, додатково пояснивши, що відповідач є її батьком, проте не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає. Зазначила і те, що оскільки вона продовжує навчання на денній формі, тому вона не має можливості працювати, самостійно себе забезпечувати, а тому її батько має їй в цьому допомагати. Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, а саме у необхідності сплачувати відповідачем аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1 000 грн., посилаючись на відсутність у нього матеріальної можливості для забезпечення своєї вже повнолітньої доньки в розмірі зазначеному позивачем. Зокрема зазначив, що відповідач зараз перебуває в шлюбі з іншою жінкою, від якого мають малолітню дитину, [INFO], яка також потребує матеріального забезпечення. Також вказав, що на утриманні відповідача перебуває мати - пенсіонерка. Крім того, відповідач здійснив вклад грошей у будівництво квартири, а тому щомісячно сплачує по 3 000 - 4 000 грн. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, третьої особи, дослідивши надані докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання у Промислово-економічному коледжі Національного авіаційного університету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», за напрямом підготовки - «економіка підприємства». Строк навчання складає три роки, тобто з 01.09.2014 року по 30.06.2017 рік. Вартість навчання на навчальний рік становить 8 000 грн., загальна вартість освітньої послуги на весь термін навчання становить 24 000 грн. Вище зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, Договором № 1/14 ЕП про надання освітньої послуги (навчання) Промислово-економічним коледжем Національного авіаційного університету, Довідкою цього ж навчального закладу № 401 від 02.09.2014 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, оскільки дочка сторін продовжує навчання на денній формі у Промислово-економічному коледжі Національного авіаційного університету, тому така потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку,сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у ст.182 Сімейного Кодексу України. Ст.182 Сімейного Кодексу України визначає обставини,які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров»я та матеріальне становище дитини,стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків,своїми дружиною,чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] з якою мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На утриманні відповідача також перебуває мати - пенсіонерка [PERSON] Згідно довідки Державного підприємства Обслуговування повітряного руху України від 06.10.2014 року за № 1.6.39-394 відповідач [PERSON] працює в ньому на посаді начальника відділу взаємодії з державними установами та засобами масової інформації з 01.11.1993 року, посадовий оклад якого складає 19020 грн. Отже, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне призначити до стягнення на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальний стан [PERSON], потреби особи даного віку, матеріальний стан її батьків, зокрема [PERSON] та [PERSON], який хоч і має на утриманні ще одну малолітню дитину та матір пенсійного віку, проте з урахуванням розміру заробітної плати, яку отримує має можливість утримувати матерально ще й повнолітню доньку, яка продовжує навчання на денній формі, а тому самостійно не має можливості себе забезпечувати, як і сплачувати за таке навчання, у розмірі 1/6 від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. У вирішенні вказаного позову, зокрема у визначенні розміру аліментів, суд враховує, що фактично від заробітку відповідача такий (1/6 частка) складатиме близько 3157 грн. 32 коп. на місяць, за вирахуванням якої, відповідач в повній мірі може забезпечити в такому ж розмірі і іншу дитину та в певній мірі матір пенсійного віку, себе з дружиною, та виконувати зобов"язання по Договору про участь у будівництві квартири, які має разом із теперішньою дружиною з якою цей договір і укладено. Щодо визначення аліментів у розмірі 1 000 грн., про яку вказував представник відповідача у судовому засіданні, то таке є несправедливим та таким, що не ґрунтується на законі, оскільки батьки, з урахуванням їх можливостей зобов'язані забезпечити належні та достойні умови для виховання та розвитку дитини. Посилання представника відповідача на те, що 1 000 грн. в повній мірі буде вистачати на оплату навчання третьої особи, також слід розглядати в аспекті самого поняття аліментів, які включають в себе не тільки оплату начання, але й інше матеріальне забезпечення таке як одяг, оплата проїзду, харчування, тощо. З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що саме розмір у 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, а не 1/4 частки, як того просе позивач та 1000 грн. як того просе представник відповідача, є прийнятним та достатнім одночасно для обох сторін, а відтак для його визначення судом. Відповідно до ст. 191 СК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів проводити з 05.09.2014 року, тобто з дня звернення з даним позовом до суду, по день закінчення навчання [PERSON], а саме: по 30.06.2017 року включно, задовольнивши позовні вимоги частково і в цій частині вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial