Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із указаним позовом в якому вказали, що [INFO] року помер їх батько й син [PERSON] та після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку та частини земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивачі подали заяви про прийняття спадщини, натомість приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку зі зміною часток у домоволодінні та у зв'язку із тим, що на ім'я померлого немає державного акту на земельну ділянку, за наслідками чого винесена відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №76/02-31 від 08 травня 2014 року. Позивачі вказують, що за життя [PERSON] прийняв у дар 20/100 частин домоволодіння та земельну ділянку площею 1085 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS], та оформив на своє ім'я право власності на земельну ділянку, а зміна часток була викликана рішенням виконкому Житомирської міської ради №326 від 14 травня 2009 року. На підставі викладеного в позовній заяві позивачі просять суд визнати за ними як за спадкоємцями за законом, в рівних частках за кожним, право власності на 26/100 ідеальних часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 220/1000 ідеальних часток земельної ділянки, кадастровий номер 1810136300:10:006:0047, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від імені представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачів, підтримання позовних вимог та прохання їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи так само не з'явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали заяви в яких просили проводити розгляд даної справи у відсутність своїх представників. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи №33/2011, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане відділом ДРАЦС Житомирського міського управління юстиції 11 березня 2011 року, актовий запис №600 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка, зокрема, складалася з 20/100 частин домоволодіння та земельної ділянки площею 1085 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно належало померлій особі на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] 29 червня 2005 року за р. №10148, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 29 червня 2005 року за №678883. Право власності на частину будинку також було зареєстроване в КП „Житомирське обласне МБТІ" Житомирської облради 13 березня 2008 року (а.с. 17-21). Як вбачається з копії спадкової справи №33/2011, що була заведена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON], які приходяться донькою та матір'ю померлого [PERSON] відповідно, звернулись із заявами до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після померлого [INFO] року батька та сина [PERSON] (а.с. 11, 13). Судом встановлено, що приватним нотаріусом [PERSON] 15.05.2014 року були видані позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках на 1/4 частини квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0865 га, що знаходиться в [ADDRESS], та призначена для ведення садівництва, кадастровий номер 1810136300:10:006:0048. Натомість постановою від 08.05.2014 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 20/100 частин житлового будинку та на 220/1000 часток земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1810136300:10:006:0047, що розташовані в [ADDRESS], у зв'язку із тим, що внаслідок розподілу домоволодіння, яке відбулось після смерті спадкодавця, змінився розмір ідеальних часток у житловому будинку співвласником якого був [PERSON] та у зв'язку із тим, що на ім'я померлого немає державного акту про право власності на земельну ділянку (а.с. 15). Інших спадкоємців майна померлого [PERSON] з матеріалів спадкової справи №33/2011 не вбачається (а.с. 16). Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1297, 1278 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Факт належності спадкодавцеві 20/100 частин домоволодіння та 220/1000 часток земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1810136300:10:006:0047, що розташовані в [ADDRESS], ніким не оспорюється і підтверджується копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане 13.03.2008 року КП «Житомирське обласне МБТІ» Житомирської обласної ради та державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №856413, в якому [PERSON] вписаний як співвласник земельної ділянки із часткою 22%, та витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 21, 26-33). На підставі рішення виконкому Житомирської міської ради №326 від 14 травня 2009 року житловому будинку літ. „А" було присвоєно нову адресу: [ADDRESS], у зв'язку із чим домоволодіння по [ADDRESS], в якому [PERSON] належало 20/100 частин, було розділене на два окремі житлові будинки: будинок літ. „Б" знаходиться за адресою: [ADDRESS], а житловий будинок літ. „А" знаходиться за адресою: [ADDRESS], внаслідок чого й змінились частки у домоволодінні (а.с. 22). Як вбачається із листа КП «Житомирське обласне МБТІ» Житомирської облради від 16.05.2014 року за №2717 на замовлення [PERSON], 29.04.2014 року комунальним підприємством було здійснено розрахунок ідеальних часток у зв'язку із наданням одному із будинків нової адреси: [ADDRESS], відповідно до рішення виконкому Житомирської міської ради від 14.05.2009 року. Згідно доданої до листа довідки-розрахунку [PERSON] належало в житловому будинку по [ADDRESS] 26/100 ідеальних часток (а.с. 23-25). За встановлених вище обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання права власності на спадкове майно за позивачами. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved