Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 29.10.2007 року відповідч звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 29.10.2007 року. В подальшому кредит збільшився до 30000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг «, «Правилами користування платіжною карткою» та (Тарифами Банку) складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбаченим Договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом, в зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, не заперечує щодо проведення слухання даної справи без його присутності , про що надав письмову заяву , позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті " Судова влада України", письмових заяв від [PERSON] не поступало, тому суд ухвалив розгляд проводити в його відсутність в порядку заочного провадження. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] отримав кредит в сумі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згодом кредитний ліміт йому було збільшено до 30000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з (Умовами та правилами надання банківських послуг),«Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку" складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим Договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом, в зв`язку із чим станом на 14.12.2020 року виникла прострочена заборгованість 24789,89 грн., яка складається: 19301,53 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 5488,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору . Враховуючи викладене,

Outcome: approved