Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором та договором поруки. Позовні вимоги ( з урахуванням уточнень) обґрунтовані тим, що 22 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», в особі відділення Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі - Банк ), та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 6421105, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 33 341 долар США, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах та порядку, строки, визначені кредитним договором. В подальшому з метою рефінансування заборгованості між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 7987529 до Кредитного Договору № 5421105 від 03 вересня 2009 року, відповідно до якої Сторони дійшли згоди щодо надання додаткового траншу кредиту у розмірі 23 855 грн. 83 коп., що еквівалентно частині заборгованості за кредитом в іноземній валюті (за першим траншем) в розмірі 2 726, 38 доларів США.. 22 травня 2008 року з метою забезпечення зобов'язання відповідача [PERSON] між Банком та відповідачем [PERSON], а також відповідачем [PERSON] були укладені окремі Договори Поруки, а також 03 вересня 2009р. Додаткові Угоди, згідно яких зазначені особи зобов'язалась відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором. Разом з тим, починаючи з квітня 2010 року [PERSON] припинила сплачувати кредит, в зв'язку з чим до неї Банком була направлена вимога щодо повернення кредитних грошей у повному обсязі, яка останньою виконана не була. Після чого, вимоги були направлені до поручителів, які також не виконали взяті на себе зобов'язання. В зв'язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість, яка утворилась станом на 05 грудня 2013р, а саме: 27 368 долари 40 центів США - та 23 855 грн. 83 коп. - заборгованість за кредитом, 13 955 доларів 51 цент США та 19 554 грн. 88 коп. - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом, 49 099 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань, 3749 грн. 06 коп. - штраф за порушення відповідачем обов'язків передбачених п.п.4.3.2-4.3.6. Кредитного договору, 15 470 грн. 10 коп. - штрафи за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, а всього 41 323 долар 91 центів США та 111 727 грн. 87 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір в розмірі 3441 грн.. В судове засідання представник позивача, не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про явку до суду були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі неодноразово викликались в судові засідання, будучи своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заперечень на позов суду не надіслали. Отже, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. Так, у судовому засіданні було встановлено, що 22 травня 2008 року між ЗАТ "Перший Український Міжнародний Банк " правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк " та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 6421105 . За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит в сумі 33 341 доларів США, а відповідач зобов'язалась повернути цей кредит в строк до 22 травня 2015 року зі сплатою 13, 99 % річних. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 08 серпня 2008 року [PERSON] змінила прізвище на «Попова». В подальшому з метою рефінансування заборгованості між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 7987529 до Кредитного Договору № 5421105 від 03 вересня 2009 року, відповідно до якої Сторони дійшли згоди щодо надання додаткового траншу кредиту у розмірі 23 855 грн. 83 коп., що еквівалентно частині заборгованості за кредитом в іноземній валюті (за першим траншем) в розмірі 2 726, 38 доларів США. Виключне цільова призначення другого траншу кредиту - погашення заборгованості за першим траншем кредиту. За користування другим траншем кредиту процентна ставка встановлена у розмірі 19, 00 % річних. У відповідності з VIII розділом зазначеної угоди вона є невід'ємною частиною Кредитного договору. З метою забезпечення зобов'язання відповідача [PERSON] 22 травня 2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 6432835 та додаткову угоду від 03 вересня 2009 року № 7987598, згідно яких [PERSON] зобов'язалась відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Крім того, з метою забезпечення зобов'язання відповідача [PERSON] 22 травня 2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 6454609 та додаткову угоду від 03 вересня 2009 року № 7987588, згідно яких [PERSON] зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.п. 1.3, 1.4 кредитного договору, позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту в порядку та строки визначені кредитним договором до 22 травня 2015 року зі сплатою 19 % річних за користування кредитом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Свої зобов'язання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти. Але відповідач в свою чергу зобов'язання за договором не виконала і не виконує по теперішній час, а тому станом на 05 грудня 2013 року заборгованість відповідачів за простроченим кредитом складає 27 368, 40 доларів США та 23 855 грн. 83 коп. - заборгованість за кредитом, 13 955, 51 доларів США та 19 554 грн. 88 коп. - заборгованість по нарахованим відсоткам. Відповідно до п. 3.5.7 Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а Позичальник, відповідно зобов'язаний виконати таку вимогу Банку при затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами цього Договору на 1 (один) календарний місяць. З матеріалів справи вбачається, що листом від 11 жовтня 2013 року № DON-61/1898 [PERSON] була направлена вимога про дострокове повернення суму кредиту у зв'язку з невиконанням умов Кредитного Договору. Крім того листами від 25 листопада 2013 року № DON-61/2236 та № DON-61/2237 [PERSON] та [PERSON] були направлені вимоги виконати зобов'язання за договорами поруки (а.с.25, 33,38). Як вбачається зі змісту п. 2.1, 2.1.1. Договорів Поруки, поручитель у випадках передбачених Кредитним договором (п.3.5.7.), повинен повернути кредит в повному обсязі достроково на вимогу Кредитора в строк не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту отримання такої вимоги. У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 1.3 Договорів Поруки, у разі порушення Боржником Зобов’язання, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що надає право Кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від Боржника і Поручителя разом, так і від кожного окремо. Таким чином зважаючи на невиконання відповідачами зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів 27 368, 40 доларів США та 23 855 грн. 83 коп. - заборгованість за кредитом, 13 955, 51 доларів США та 19 554 грн. 88 коп., які підлягають стягненню з відповідачів. Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення неустойки суд виходить з наступного. Згідно п.5.2, 5.4., 5.5. Кредитного Договору, у разі порушення Позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. За кожний випадок порушення Позичальником обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, передбачених п.4.3.1. цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банку на його користь штраф у розмірі 10 % (десять відсотків) від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту Договору має бути укладений договір страхування. За кожний випадок порушення Позичальником обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2.-4.3.6, цього Договору, Позичальник, зобов'язаний на вимогу Банку сплатити на його користь штраф у розмірі 1 % (один відсоток) від суми одержаного кредиту. Відповідно до наданого суду розрахунку розмір неустойки складає: 49 099 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань, 3749 грн. 06 коп. - штраф за порушення обов'язків передбачених п.п.4.3.2-4.3.6. Кредитного договору, 15 470 грн. 10 коп. - штрафи за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов'язковості виконання договору. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Приймаючи до уваги, що за Договорами поруки Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісії, неустойки, враховуючи, що відповідачами дійсно порушені взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, що тягне за собою встановлену діючим законодавством відповідальність, суд приходить до висновку, що з Відповідачів підлягає стягненню 49 099 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань, 3749 грн. 06 коп. - штраф за порушення відповідачем обов'язків передбачених п.п.4.3.2-4.3.6. Кредитного Договору, 15 470 грн. 10 коп. - штрафи за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії Договорів Страхування. Враховуючи роз'яснення, викладені в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин», суд вважає можливим, стягнути заборгованість, саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦПК України. Крім того, суд вважає, що сума заборгованості, яка є предметом даного позову, підлягає солідарному стягненню з кожним із поручителів окремо, виходячи з наступного. Відповідно до умов Договорів Поруки, укладених з [PERSON], [PERSON] відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Згідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо /ч. 1 ст. 543 ЦК України/. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зміст вказаної норми передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями /ч. 3 ст. 554 ЦК України/ та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями /спільна порука/ поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Отже, оскільки з відповідачами укладені окремі договори Поруки, ч. 3 ст. 554 ЦК України застосована бути не може і поручителі між собою не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, а тому кожен з поручителів відповідає перед кредитором разом з боржником як солідарні боржники. Також , суд позбавлений можливості за відсутності відповідного клопотання відповідачів відповідно до положень ст. 551 ЦК України обговорювати питання про зменшення розміру неустойки та на свій розсуд визначати підстави для її зменшення, а також відповідно до ст.. 266 ЦК України вирішувати питання щодо застосування позовної давності.. Сплата судового збору позивачем на користь держави в розмірі 3 441 грн. підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1), а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягають задоволенню на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved