Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, яким просить надати їй строк для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишився спадок - ? частина квартири [ADDRESS], спадкоємицею є вона і її сестра [PERSON], яка прийняла свою частину спадщини, а коли вона звернулася до нотконтори для прийнятя спадщини, пропустила строк для звернення, оскільки вже 17 років живе в Росії (інша держава) і про смерть матері навіть не знала, на похоронах не була, про смерть матері дізналася лише у березні 2014р. з соцмережі від сестри, і тому вона пропустила строк для звернення про прийняття спадщини і їй рекомендовано звернутися до суду. Оскільки пропустила строк з поважних причин, просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач подала заяву про розгляд справи без неї, додаткові докази своїх вимог (незважаючи на вимогу суду) суду не надала, на позові наполягає. Відповідач за викликом суду не з*явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, про що до суду повернулося поштове повідомлення, у зв*язку з чим справа відповідно до вимог ст.169, 224 ЦПК України з погодження позивача слухалася за його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що вимоги задоволенню не підлягають по наступних підставах. Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин може звернутися до суду для встановлення йому додаткового строку. Але у данному випадку в судовому засіданні не встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона взагалі не надала суду ніяких доказів поважності пропуску нею сроку (лише вказала, що не знала про смерть матері, але доказів цього суду не надала незважаючи на вимогу суду). Крім того, відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" о соба, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. У такому випадку суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. У даному випадку позивачка (незважаючи на роз*яснення суду) взагалі не надала суду копії постанови нотаріуса про відмови у видачі їй свідоцтва про право власності на спадок. На запит суду нотаріусом такої постанови також не надано. І немає данних (ні від позивачки, ні від держнотаріуса) про прийняття частки спадщини відповідачкою. Також немає і письмової незгоди відповідачки на прийняття спадщини позивачкою (що є обов*язковим). Як вказано у Пленумі суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, обов*язково досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка доказів цього суду не надала. Тому в суду немає підстав вважати, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і тому у задоволенні заявлених нею вимог слід відмовити за необгрунтованістю. Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з*явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові). На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування",

Outcome: dismissed