Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що від незареєстрованих сімейних відносин вона та відповідач мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утриманні дітей не надає. Зазначає, що їхні спільні діти, відвідують дитячі навчальні заклади та гуртки. Вона самостійно та регулярно несе витрати на оздоровлення доньки та сина, на одяг, сплату платежів в дитячому садочку, лікування дітей (в зимовий період в дитячому садочку діти часто хворіють), а також на їх додаткове виховання у гуртках. Діти відвідують заняття із танців, їздять на змагання та посідають призові місця, що також потребує додаткових витрат. Позивач зауважує, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак він працює неофіційно та добре заробляє. Вона постійно бачить відповідача за кермом його власного легкового автомобіля марки Mitsubishi Outlander 2.4, 2012 року випуску. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру МВС про володіння транспортними засобами фізичною особою, у власності відповідача два легкових автомобілі: Mitsubishi Outlander, 2012 року випуску, дата реєстрації 19 березня 2013 року, об'єм двигуна - 2360, Toyota RAV4, 2007 року випуску, зареєстрована відповідачем в 21 листопада 2008 року, об'єм двигуна 2362. Здійснивши підрахунок суми витрат на утримання їх спільних дітей, на місяць вона складає по 6000 грн. на кожного. Так на місяць вона особисто витрачає 12 000 гривень (сплата комунальних платежів, харчування, ліки, одяг, сплата витрат на відвідування дитячого садка та танців, враховуючи додаткові витрати на інші розвиваючі та розважальні секції для розвитку дітей, на оздоровлення в літній період). Враховуючи, що обов'язок на утримання малолітніх дітей покладено на обох батьків, враховуючи матеріальний стан відповідача, вважає, що розмір аліментів, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей повинен становити - по 3 000 грн. на кожну дитину на місяць. Також позивач зауважує, що відповідач приховує джерело отримання грошових коштів (своїх доходів), тому вона вважає за необхідне, щоб суд встановив обов'язок сплати аліментів в твердій грошовій сумі. На обґрунтування вищезазначеної суми повідомляє, що при розрахунку витрат на утримання доньки та сина вона враховувала: розмір комунальних платежів на місяць, платежі в дитячому садочку, витрати на харчування, ліки, одяг, витрати на розвиток дітей. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 3000 грн. 00 коп., щомісячно до досягнення донькою повноліття та малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня звернення із даним позовом до суду. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2018 року відкрито провадження по зазначеній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду на 19 листопада 2018 року о 13 год. 00 хв. 10 жовтня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позивач безпідставно посилається на те, що він не надає кошти на дітей, оскільки увесь час, починаючи з дня народження дітей і по теперішній час, він не припиняє їх утримувати та матеріально забезпечувати, приймає участь у їх вихованні, намагається надати їм повноцінне батьківське піклування та турботу, прикладає зусилля у вирішенні їх повсякденних питань та проблем, не зважаючи на те, що спільно з ними він не проживає. Вважає, що позивач, обґрунтовуючи у такий спосіб свої вимоги, намагається безпідставно, у своїх корисливих цілях, за ради свого майнового інтересу завдати йому шкоди та надати суду недостовірні відомості щодо не виконання ним своїх обов'язків з утримання дітей. Протягом досить тривалого часу, вони не можуть досягнути домовленості щодо способу виконання ним обов'язку з утримання дітей, причиною виникнення чого є вимога позивача приймати участь в утриманні дітей виключно в грошовій формі. Натомість такий спосіб утримання дітей не влаштовував його, оскільки він не мав та не має довіри до позивача, що кошти будуть спрямовані саме на утримання дітей, тому, він пропонував позивачу виконувати свої зобов'язання щодо утримання дітей в переважній більшості в натуральній формі (їжею, одягом, оплатою за меблі для дітей, лікування та інше). Проте, позивача не влаштовував саме такій спосіб утримання ним дітей, вимагаючи встановити виключно грошову форму їх забезпечення, що не влаштовувало його. Зазначає, що станом на сьогоднішній день нерухомості не має. У його власності немає жодного транспортного засобу. Автомобілі, на які посилається позивач були реалізовані за борги органами юстиції. Починаючи з 2004 року він є інвалід 2 групи і отримує пенсію в розмірі 3471, 30 гривень щомісячно. Інших заробітків чи доходів від здійснення підприємницької чи будь-якої іншої діяльності, в тому числі як найманого працівника, не має. Вказує на те, що його матеріальне становище не дає об'єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі коштів у розмірі 3 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, оскільки така сума аліментів на місяць перевищує його доходи за такий же період. Особливу увагу звертає увагу суду на стан його здоров'я, оскільки він є інвалідом 2 групи довічно. Його захворювання не дає можливості ефективно працювати та отримувати доходи, оскільки більшість часу він витрачає на лікування та курси профілактичних заходів з метою попередження та недопущення, ускладнення чи прогресування захворювання. Значна частина коштів, які він отримує в якості пенсії, витрачаються саме на придбання ліків та препаратів медичного призначення, а також спрямовані на профілактику захворювання та необхідний відпочинок, що не дає об'єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі коштів у розмірі 3 000 грн. на кожну дитину щомісячно. Також повідомляє суд про те, що він має непрацездатних батьків: [PERSON], [INFO], який є пенсіонером, дитиною війни, [PERSON], [INFO], яка є пенсіонером, інвалідом 1 групи (потребує сторонньої допомоги), які перебувають на його повному матеріальному утриманні та постійному догляді. Крім того, зазначає, що він має ще одну дитину - [PERSON], [INFO]. Незважаючи на те, що син [PERSON] є повнолітнім, він намагається надавати йому допомогу, в тому числі і матеріальну. Відповідач вказує на те, що позивач [PERSON] не зазначає в позовній заяві відомості про свої доходи чи матеріальне становище, що не дає змоги об'єктивно розглянути справу. Він вважає, що матеріальне становище позивача, як одержувача аліментів, з яким проживають двоє малолітніх дітей може бути значно кращим, порівняно з його матеріальним станом, що обов'язково повинно бути враховано судом під час визначення розміру аліментів на утримання дітей. Відповідач погоджується з позивачем і вважає обґрунтованим, що аліменти на утримання малолітніх дітей необхідно встановити у твердій грошовій сумі, однак він не погоджується з приводу визначеного позивачем розміру аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, який є необґрунтовано завеликим, виходячи з його матеріального становища та стану здоров'я, наявності на утриманні непрацездатних батьків (інваліда), а тому враховуючи такі обставини обґрунтований, розумний, та справедливий розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде становити 800,00 грн. щомісячно на кожного із малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Посилаючись на вказані обставини, просить суд позов [PERSON] задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, від дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. 19 листопада 2018 року розгляд судового засідання відкладено до 09 січня 2019 року 13 год. 00 хв. у зв'язку із неявкою позивача. 09 січня 2019 року розгляд судового засідання відкладено до 05 березня 2019 року 13 год. 30 хв. у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача. 16 січня 2019 року надійшла відповідь на відзив від [PERSON], в якій зазначає, що відповідач не приймає участі в житті дітей в межах навчальних закладів, не цікавиться виховними процесами та навчанням дітей, не з'являється у дитячому садочку та додаткових секціях і гуртках, які відвідують діти, навіть не цікавиться переліком факультетів, в яких вони займаються, не сплачує кошти за гуртки, секції. Також, вважає за необхідне, повідомити суд про те, що відповідач протягом року жодного разу не зателефонував їй чи її батькам, з якими проживають діти, щоб поцікавитись дітьми, їх станом здоров'я чи необхідністю надати матеріальну допомогу на утримання, оздоровлення дітей (включаючи освітні послуги, медикаменти, їжу, одяг, взуття, тощо). Лише після її численних дзвінків та нагадувань щодо дітей та свят, відповідач за минулий 2018 рік, через 2 місяці після для народження доньки привітав її зі святом, сина ж, не привітав з 5-ти річчям взагалі. Крім того, придбав 2 квитки до цирку у вересні 2018, 2 іграшки та їжу швидкого приготування в кафе "МС Donalds" 23 грудня 2018 року. 08 січня 2019 року, напередодні засідання суду 09 січня 2019 року сплатив сноутюбінг (надувні санчата), знову таки лише після її численних дзвінків та нагадувань. Зазначає, що станом на 15 січня 2019 року, нею було повторно отримано інформацію з Єдиного державного реєстру МВС про володіння транспортними засобами. Також зазначає, що відповідач щоденно пересувається по місту за кермом свого власного автомобіля марки MitsubishiOutlander2.4 2012 року випуску. Наголошує увагу суду на тому, що відповідач працює неофіційно і приховує свій реальний щомісячний дохід. Разом з вищезазначеним, відповідач стверджує, що повністю матеріально утримує своїх батьків - пенсіонерів, що теж не відповідає дійсності в повній мірі. Повідомляє суд про те, що відповідач не єдиний син у своїх батьків, а має брата - [PERSON], [INFO], який, як їй відомо, є кандидатом юридичних наук, доцентом, старшим науковим співробітником, завідуючим кафедрою публічного права Полтавського юридичного інституту Національного університету "Юридична академія України імені [PERSON]", який має постійне офіційне місце роботи та стабільний щомісячний дохід. Він в достатній мірі фінансово забезпечує спільних батьків, на яких посилається відповідач, тобто інформація щодо повного одноосібного матеріального забезпечення батьків відповідачем є неправдивою. Батьки відповідача є пенсіонерами за віком, які отримують пенсію. Звертає увагу суду на те, що дитина відповідача [PERSON], [INFO], є повнолітньою працездатною особою, і бажання відповідача надавати йому матеріальну допомогу не може бути підставою для не забезпечення відповідачем своїх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO] та [INFO] відповідно, які є малолітніми, і не можуть забезпечувати себе самостійно. Повідомляє, що син [PERSON] знаходиться на Д обліку у педіатра як часто хворіюча дитина, вона вимушена з 2016 року по теперішній час подовжувати відпустку по догляду за дитиною на своєму основному місці роботи - ПАТ СФ «Укртелеком». Також, повідомляє суд про те, що з вересня 2014 року вона офіційно має статус малозабезпеченої, та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям від департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради у розмірі 3364 грн. щомісячно. Вона та її діти проживають разом з її батьками - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які і забезпечують її та її дітей весь цей час. Посилаючись на вказане, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. 05 березня 2019 року розгляд судового засідання відкладено до 05 квітня 2019 року о 13 год. 00 хв. у зв'язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідача про дату та час судового засідання та його неявкою в судове засідання. В дане судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Позивач 16 січня 2019 року надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов'язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу та від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження (а.с.5,7), а також не заперечуються відповідачем. Згідно довідки Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради №153 від 11 січня 2019 року, [PERSON] одержувала в Департаменті соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям за період з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 3364 грн. 23 коп. (а.с.73). З довідки Центру Первинної Медико-Санітарної допомоги №2 вбачається, що [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку у педіатра, як часто хворіючи дитина (а.с.74). Згідно повідомлення ДНЗ № 14 «Золотий півник» вбачається, діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] відвідують групу №6 «Зірочка» Сумського дошкільного навчального закладу. Протягом 3-х навчальних років батько - [PERSON], був присутній на батьківськихзборах один раз, коли діти відвідували молодшу групу. Протягом останніх 2-х навчальних років дітей забирають мама - [PERSON] та бабуся - [PERSON]. Батько забирав дітей з дитячого садка, коли діти відвідували групу раннього віку, 2015-2016 навчальний рік. Квитанції про оплату за харчування дітей у дошкільному закладі надають мамі чи бабусі. Оплата за харчування здійснюється вчасно (а.с.8). Згідно із довідкою наданою Сумським міським Центр науково-технічної творчості молоді від 14 червня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] з 01 вересня 2017 року по 30 травня 2018 рік відвідували гурток, театр пісні «Поняріс» (а.с.9). Відповідно до Довідки виданої Художнім керівником Народного хореографічного колективу «Artes» зазначено, що [PERSON] та [PERSON] відвідували Народний хореографічний колектив «Artes» з 2017-2018 навчальний рік; було сплачено мамою [PERSON] за обох дітей кошти у сумі 6840 грн. 00 коп. за навчальний рік (а.с.10). Згідно посвідчення [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 3 групи (а.с. 25) та згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією йому встановлено другу групу інвалідності з ураженням ОРА та зазначено про можливість праці в межах професії (а.с. 26). У відповідності до довідки реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції у Сумській області від 17 липня 2014 року [PERSON] припинив підприємницьку діяльність 17 липня 2014 року (а.с.17). З довідки Сумського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України від 10 жовтня 2018 року №411 вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Сумське об'єднане управління ПФУ і отримує пенсію по інвалідності (а.с.28). Відповідач по справі має батьків-пенсіонерів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 32, 33-34). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] встановлено першу групу інвалідності із ураженням ОРА та вона потребує стороннього догляду (а.с. 35). З витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів вих. № 31/18/5946-107 від 15 січня 2019 року вбачається, що за відповідачем зареєстрований такі транспортні засоби: Mitsubishi Outlander, 2012 року випуску, дата реєстрації 16 березня 2013 року, та Toyota RAV4, 2007 року випуску, дата державної реєстрації 08 серпня 2008 року (а.с. 72). За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, а встановлена група інвалідності не містить заборони у працевлаштуванні. За відповідачем зареєстровані два транспортні засоби. Та обставина, що відповідачем здійснювалися заходи щодо утримання та матеріального забезпечення дітей, не може бути підставою для відмови у задоволенні заявленого позову, оскільки з повідомлених сторонами обставин вбачається, що домовленості між сторонами щодо розміру та способу надання матеріальної допомоги не досягнуто, а визначення суми допомоги відповідачем на власний розсуд не сприяє забезпеченню потреб дітей. Отримання пенсії по інвалідності не є обставиною, яка звільняє відповідача від сплати аліментів на утримання малолітніх дітей. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що на його утриманні перебувають його батьки, також як не надано доказів на підтвердження розміру отримуваних ними доходів, а також відомостей про відсутність інших осіб, які мають обов'язок по утриманню та догляду за непрацездатними батьками. Не заслуговують на увагу і доводи відповідача щодо надання допомоги повнолітньому сину [PERSON], [INFO], адже відповідачем не наведено обставин того, що син є непрацездатним, або наявні інші обставини, які свідчать про те, що той потребує матеріальної допомоги від батька. В той же час позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів заявленого позову про те, що відповідач має неофіційний дохід, також як і не доведено його розмір. При визначенні розміру аліментів слід врахувати, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено: з 1 січня 2019 року - 1626 грн., з 1 липня 2019 року - 1699 грн., з 1 грудня 2019 року - 1779 грн.; прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років установлено: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня 2019 року - 2118 гривень, з 1 грудня 2019 року - 2218 гривень. З вказаного вбачається, що відповідач має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, в той же час, суд виходить з розміру отримуваного доходу і вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1300 грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей буде розумним і співмірним з матеріальними можливостями відповідача та не призведе до погіршення його матеріального становища. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 21 вересня 2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial