Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення 80 000,00 грн. моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, стягнення судових витрат. Позовні вимоги мотивувала тим, що 09.05.2016 року близько 22:00 год. вона разом з чоловіком [PERSON] та знайомими на своєму автобусі заїхали на автомобільну стоянку колиби ТК Круті Кошики в с.Крилос Галицького району Івано-Франківської області. Позивачка підійшла до багажного відділення автомобіля, та несподівано з правого боку собака вкусив її за праву ногу та одразу собака втекла. Це побачив охоронець даної колиби, підійшов до них, укоротив повідок, на якому був привязаний даний собака породи доберман, та повідомив їх, що собака, який її вкусив, був привязаний. Після чого вони сіли в автомобіль та поїхали в Івано-Франківську міську клінічну лікарню №1, де позивачці було надано першу медичну допомогу. Названим вище охоронцем, який спустив собаку породи доберман з повідка, є відповідач [PERSON] Під час перевірки обставин справи за заявою позивачки, Галицьким ВП ГУНП в Івано-Франківській області, опитати [PERSON] виявилось неможливим, оскільки під час розмови по мобільному телефону він пояснив, що знаходиться в м.Київ і коли повернеться невідомо, що підтверджується висновком Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 17.06.2016 року. Спеціалістами Івано-Франківської міської клінічної лікарні №1 позивачці встановлено діагноз: кусана рана в/з правої гомілки, призначено лікування та прийняття певного переліку антибіотиків. Внаслідок укусу собаки породи доберман, яка належить відповідачу, позивачці завдана моральна шкода, яка полягає у її фізичному болі та душевних стражданнях, оскільки вона втратила спокій, отримала нервовий стрес, страх, було порушено її нормальний життєвий устрій, у звязку із ушкодженням її здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральну шкоду оцінює в 80 000 грн. Просить стягнути з відповідача 80 000,00 грн. моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, та судові витрати. 09.12.2016 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про заміну первісного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] ([ADDRESS]), мотивуючи тим, що він є власником собаки, який нібито покусав [PERSON] (а.с. 47). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.04.2018 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про заміну первісного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення 80 000,00 грн. моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, стягнення судових витрат відмовлено у звязку із посиланням позивачк [PERSON] та її представника [PERSON] на вимоги ст. 51 ЦПК України. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задоволити в повному обсязі. Не заперечили щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 121, 125-127). [PERSON] Михайлівна в судовому засіданні суду пояснила, що вона є сестрою [PERSON], 09.05.2016 року близько 22:00 год. вони, повертаючись зі Львова, зупинились біля колиби Круті Кошики. [PERSON] вийшла з автомобіля попити води, а вони залишились в машині. Почули крик, вийшли з машини та побчили, що [PERSON] вкусила собака, яка була привязана та охороняла колибу. Однак, довжина ланцюга, на якому була привязана собака, був довжиною 15-20 метрів, а тому собака вийшла за територію колиби. Вони зупинились автомобілем дальше від собачої будки та на територію колиби не заходили. Офіціанти відмовились повідомити прізвище власника колиби. Після чого вони поїхали в Івано-Франківську міську клінічну лікарню №1, де обробили рану від укусу собаки, щеплення проти сказу зробити не змогли у звязку із відсутністю вакцини, купили ліки. [PERSON] не могла ходити, вночі не могла спати через постійний біль від укусу, до двох тижнів перебувала на лікарняному, а тому втратила заробіток, оскільки не ходила на роботу. З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Беручи до уваги пояснення учасників справи, свідка, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з висновку інспектора Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області [PERSON] від 17.06.2016 року, [PERSON] пояснила, що 09.05.2016 року біля 22:00 год. вона разом з своїм чоловіком [PERSON] та знайомими на своєму автомобілі заїхали у колибу Круті Кошики, що в с.Крилосі Галицького району на автомобільну стоянку. Коли вони заїхали, вона підійшла до багажника автомобіля, на якому вони приїхали, і несподівано з правого боку собака вкусив її за праву ногу, і одразу ж собака втела. В цей час це побачив охоронець даної колиби, підійшов до них та укоротив повідок, на якому був привязаний собака. Сказав, що собака, який її вкусив, був привязаний. Після цього вони сіли в автомобіль та поїхали в м.Івано-Франківськ до МКЛ №1, де їй надали першу медичну допомогу. Під час перевірки опитати гр.[PERSON] не представилось можливим, оскільки під час розмови по мобільному телефону з ним, він пояснив, що знаходиться у м.Київ, і коли повернеться невідомо (а.с. 5). Згідно копії Довідки №2796 Міської клінічної лікарні №1 м.Івано-Франківська від 09.05.2016 року, [PERSON] 09.05.2016 року о 22:30 год. звернулась з травмою, спричиненою 09.05.2016 року о 22:15 год. Діагноз: кусана рана в/з правої гомілки. Надана медична допомога: АС/П. Непрацездатна з 09.05.2016 року (а.с. 7). Відповідно до копії листка непрацездатності Серія АГЮ №517406, виданого Міською поліклінікою №3 м.Івано-Франківська 10.05.2016 року, [PERSON] звільнена від роботи з 10.05.2016 року по 13.05.2016 року. Стати до роботи 14.05.2016 року (а.с. 128). Як було встановлено в судовому засіданні, та як вбачається з поданих представником позивачки [PERSON] - [PERSON] фототаблиць, складених з місця події, собака породи доберман, чорної масті, привязана на ланцюг, довжина якого 15-20 м. Крім цього, ланцюг прикріплений до дроту сірого кольору, та є рухомим. Тобто, собака рухається по всій довжині дроту та на значну відстань від собачої будки, що збільшує периметр руху собаки, та виходить за межі території колиби Круті Кошики, яка на момент події не була огороджена (а.с. 72-74). Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Враховуючи стан здоровя позивачки, оскільки в ході судового розгляду було доведено, що моральна шкода була спричинена внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а саме укусом службової собаки породи доберман, утримання відповідачем якої без дотримання правил безпеки створювало підвищену небезпеку, так як протиправними діями відповідача завдано позивачці значних душевних та фізичних страждань, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності суд прийшов до висновку, що позовну вимогу про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди слід задоволити частково, стягнувши з останнього в користь позивачки 8 000 грн. на відшкодування спричиненої їй моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 551 грн. 20 коп. витрат по оплаті судового збору, що відповідає вимогам п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ Про судовий збір (в редакції чинній на час подання позовної заяви) та становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного, відповідно до Закону України Про захист прав споживачів, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст. ст. 23, 280, 526, 527, 611, 612, 625, 693, 865, 866, 872, 873 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України,

Outcome: approved