overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.11. 2001 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Понад п"ять років тому вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв`язку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. За заявою позивача справа розглянута без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 10.11.2001 року зареєстровано шлюб виконкомом Мар"янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, від шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , сімейні відносини між сторонами припинені, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому звконом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 листопада 2011 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 2015 року вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв»язку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачкою втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить шлюб між ним та відповідчою розірвати, строку для примирення не надавати, оскільки з жовтня 2016 року вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові один до одного. Він намагався примиритися з відповідачкою, вони прожили близько одного місяця однією сім"єю, але у відносинах між ними нічого не змінилося, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно з позивачем не проживають разом, вважає, що сім"ю можливо зберегти. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 18.11.2011 року зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Мар"янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, від шлюбу у подружжя 28.06.2012 року народився син - [PERSON], сімейні відносини між сторонами припинені у жовтні 2016 року, наміру примиритися не мають, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та неповнолітній дитині, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2012року, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, з вересня 2013року проживають окремо, оскільки на протязі сімейного життя між ними часто виникали сварки з привод вибору місця проживання сім"ї, що й привело до розриву. На даний час він проживає з іншою жінкою. Просив розірвати шлюб з [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. В заяві на ім'я суду позивач підтримав свої позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач в своїй заяві позовні вимоги визнала і просила справу розглядати у її відсутність. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутність. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17 листопада 2012р оку відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського РУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №90. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім"єю не проживають з вересня 2013року, позивач має іншу сім"ю, що свідчить, що сім"я сторін розпалась, жоден із подружжя не прагне до збереження сім'ї та шлюбу. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2000 року, мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюб виявився невдалим, до грудня 2009 року проживали однією сім'єю, після фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, оскільки відсутнє взаєморозуміння, різниця у поглядах на сімейні відносини та обов"язки по веденню спільного господарства та вихованню дітей, з цього приводу в сім"ї виникали сварки, які привели до втрати почуття поваги та любові. З 2010року відповідачка фактично має іншу сім"ю. Збереження шлюбу між ними не можливе. Просив розірвати шлюб з відповідачкою. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача в заяві на ім'я суду підтримала позовні вимоги позивача, просила розглядати справу у відсутність позивача. Відповідачка до суду не з"явилася, заперечень проти позову не надала, повідомлена належним чином про дату та час судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням.(а.с.27). На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи без його присутності за наявних у справі доказів, застосувавши вимоги ст.ст.224, 225 ЦПК України. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 та ст.ст.224-226 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, в заочному порядку. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29 вересня 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №44(а.с.5). Мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO](а.с.6,7). На даний час сторони проживають окремо, жодна із сторін не прагне до збереження сім'ї та шлюбу. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 02 червня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Київському районному суду м. Донецька. Судом встановлено, що сторони з 02 червня 2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 246 (а.с.3). Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.14). Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати підлягаю розподілу, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04 серпня 1979 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Неповнолітніх дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони з 2000 року припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений про дату та час слухання справи через оголошення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Київському районному суду м. Донецька. Судом встановлено, що сторони з 04 серпня 1979 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського району м.Донецька, актовий запис № 534 (а.с.5). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 05.03.2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату та час слухання справи через оголошення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Калінінському районному суду м. Донецька. Судом встановлено, що сторони з 05.03.2011р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 156, згідно свідоцтва про шлюбу (а.с.4). Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., сплачений при останнім подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 05.06.2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони з червня 2017 року припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений про дату та час слухання справи через оголошення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Київському районному суду м. Донецька. Судом встановлено, що сторони з 05 червня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 204. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 05 жовтня 1989 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Спільних дітей від шлюбу не мають. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони з 2013 року припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не зявилася, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений про дату та час слухання справи через оголошення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Куйбишевському районному суду м. Донецька. Судом встановлено, що сторони з 05 жовтня 1989 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 1023. Від шлюбу подружжя дітей не має. Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved