Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON]. Він ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно свої доньки: не займається вихованням, не цікавиться її здоров'ям та життям, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням підготовкою до самостійного життя, не виявляє бажання спілкуватися з донькою та приймати участь у її виховані. Шлюб між батьками дитини розірвано 1.07.2004 року. З 2004 року по теперішній час [PERSON] проживає окремо від дитини, протягом більше дванадцяти років батько не підтримував з донькою родинних відносин. Всі питання щодо виховання дитини вирішується позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. На даний час [PERSON] навчається у «Вінницькому технічному ліцеї». Дитина знаходиться на повному утриманні матері, яка забезпечує їй гідні умови проживання. 06.12.2016 року, 20.12.2016 року та 03.01.2017 року проводились засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Вінницької міської ради, на яких розглядалося питання про надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, на засіданнях комісії було заслухано пояснення доньки [PERSON], та її матері [PERSON], розглянуто документи які стосуються даної справи. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини на зявлявся, хоча належним чним повідомлявся про розгляд даного питаня. Представник позивача, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 10.08.2015 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позові, просив їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'являвся, подав заяву про розгляд справи без його присутності, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа служба у справах дітей Вінницької міської ради в судовому подала заяву про розгляд справи без її присутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Судом досліджено докази: - копію паспорту [PERSON], відповідно до якого вона зареєстрована по [ADDRESS] ( на а.с. 5 ) -свідоцтво про народження ( на а.с.6), згідно якого бвтьком [PERSON] є відповідач [PERSON]. - -свідоцтво про розірвання шлюбу ( н аа..с 7) , згідно якого шлюб між стронами розірвано в 204 році; - -довідку асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці від 26.08.2016 року ( н а а.с. 8) , про те що [PERSON] проживає разом з матір"ю - [PERSON]; -довідку ( на а.с. 9), згідно якої [PERSON] навчаєть в комунальному закладі «Вінницький технічний ліцей»; -характеристика [PERSON] з комунального закладу «Вінницький технічний ліцей» ( на а..10), відповідно до якої батько дитини - [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї доньки; -заяву [PERSON] ( на а.с. 38), згідно якої він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав ; -висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 06.01.2017 року ( н аа.с. 57-58), відповідно до якого доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав . Вказані докази суд вважає належними, допустимими та приймає їх. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] Шлюб між сторонами розірвано , дочка сторін проживає разом з матір"ю. Декларація прав дитини ООН (резолюція від 20.11.1959р.) зазначає, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Про те [PERSON] не приймає участі і вихованні дитини, не цікавиться дочкою, не підтримує з нею родинних зв"язків, не приймає участь у її вихованні . Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створити належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати їх до самостійного життя та праці. ОТже суд встановив, що відповідач взагалі ігнорує виконання обов"язків та вихованню дитини, непіклується про її стан, духовний та фізичний розвиток, тощо . Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, вони: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; В п. 16 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, не забезпечує дитину матеріально, не піклується про її життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток. Крім цього, згідно заяви [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Отже суд приходить до висновку про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям неповнолітньої доньки та вважає за можливе задовольнити пощовні вимоги. Відповіднодо ст. 88 ЦПКУкраїни з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрети по сплаті судового збору.

Outcome: approved