Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення аліментів на утримання дітей. Свій позов мотивує тим, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2007 року справа № 2-330/07 відповідачів позбавлено батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей. Опікуном неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO] призначено [PERSON]. На її користь з відповідачів стягнуто аліменти на утримання дітей. [INFO] [PERSON] померла. Розпорядженням Канівської райдержадміністрації від 27.07.2018 року № 280 «Про встановлення опіки та призначення опікуна над дітьми, позбавленими батьківського піклування» опікуном призначено позивача по справі. В зв'язку з смертю опікуна дітей виконавче провадження щодо стягнення аліментів на утримання дітей закінчено. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідачів на його користь аліменти на утримання дітей. Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO] розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частин всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо її задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином . Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано. Представники третіх осіб в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 16,17). [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.17) . Заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2007 року № 2-330/07 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON], встановлено опіку та призначено [PERSON] опікуном над неповнолітніми дітьми ( а.с. 4). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть - опікун дітей [PERSON] померла [INFO] ( а.с.15). Відповідно до Розпорядження Канівської райдержадміністрації від 27.07.2018 року № 280 «Про встановлення опіки та призначення опікуна над дітьми, позбавленими батьківського піклування» опікуном дітей призначено [PERSON] ( а.с.8). Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.249 СК України опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов'язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Згідно із ст.67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Крім того, опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо (ст.72 ЦК України). Отже, позивач, як опікун та законний представник неповнолітніх дітей має право на звернення до суду із позовом про стягнення із відповідачів аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У ст. 180 Сімейного кодексу України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Урахувавши, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], хоча позбавлена батьківських прав, однак це не звільняє її від обов'язку утримувати дитину, яка перебуває на утриманні опікуна (позивача в справі), суд дійшов висновку про присудження аліментів на дітей в розмірі 1/3 частин заробітку (доходу) відповідача, про що просить позивач. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], хоча позбавлений батьківських прав, однак це не звільняє його від обов'язку утримувати дитину, яка перебуває на утриманні опікуна (позивача в справі), суд дійшов висновку про присудження аліментів на дитину в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача, про що просить позивач. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн..

Outcome: approved