Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.08.2015 року вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, за актовим записом №362. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що в них не має взаєморозуміння у сімейних відносинах. Часто між ними виникають сварки та різні непорозуміння, вони втратили любов та повагу одне до одного. На даний час їх шлюб носить формальний характер і надій на його поновлення немає. Просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах, суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст.281 ЦПК України, Косівським районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 01.10.2018 року про заочний розгляд справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А згідно ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що 15.08.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, за актовим записом №362, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 15.10.2015 року (а.с.5). В шлюбі в сторін народилося двоє дітей, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). Як встановлено в судовому засіданні, сім'я розпалася повністю та надії на її збереження немає, оскільки сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заявлено клопотання про залишення прізвища "[PERSON]". Малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],слід залишити на проживання із матір'ю, [PERSON]. З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме [PERSON], продовжувати подальше спільне подружнє життя позивач з відповідачем не бажає, а тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задоволити. Відповідно до п.1.3.1. ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, сплачується судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80 гривень. Враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 51, 56, 104, 109-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved