Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

позивачі звернулися в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міра і К", Публічного акціонерного товариство «Страхова компанія «Еталон», треті особи - [PERSON], Публічне акціонерне товариство Страхова компанія "Альфа Страхування", про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, покликаючись на те, що 21.03.2011 року о 11:30 год. на вул.Стрийській у м.Львові трапилась дорожньо-транспортна пригода з вини [PERSON], який був працівником ТзОВ «Міра і К» на посаді водія, в результаті якої їх автомобіль марки «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], зазнав технічних пошкоджень. Крім того, внаслідок ДТП їм було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, які вони зазнали у зв'язку з ушкодженням здоров'я, душевних стражданнях у зв'язку із пошкодженням майна, яке є їх спільною сумісною власністю, порушення нормальних життєвих зв'язків та застосуванні додаткових зусиль для організації свого повсякденного життя. 15.04.2014 року позивачі подали заяву про зменшення позовних вимог. Просять суд стягнути з відповідача - ТзОВ «Міра і К» 5401 грн. матеріальних збитків та 8900 грн. моральної шкоди. Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» 5100 грн. моральної шкоди. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у заяві про зменшення позовних вимог (а.с.98-105). Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - ТзОВ «Міра і К» - Сухарин І.С. проти позовних вимог заперечила, з мотивів викладених у запереченні (а.с.87). Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У судове засідання призначене на 06.08.2014 року представник ТзОВ «Міра і К» - Сухарин І.С. та представник третьої особи ПАТ СК «Альфа Страхування» не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки на його думку ДТП відбулося не з його вини. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши думку адвоката, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.05.2011 року (а.с.24) встановлено, що 21.03.2011 року о 11.30 год. [PERSON] на вул.Стрийській, 57 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «БОГДАН», реєстраційний номер [NUMBER], проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], що їхав по смузі на яку [PERSON] перестроювався, в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Вина [PERSON] встановлена постановою Пустомитівського районного суду м.Львова від 23.05.2011 року, яка вступила в законну силу. Судом встановлено, що під час вчинення ДТП 21.03.2011 року третя особа [PERSON] перебував на посаді водія автобуса міського маршруту м.Львова з 22.06.2007 року по даний час (а.с.80). Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. У п.6 Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав роз'яснення про те, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Крім того, відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно довідки ВДАІ встановленої форми №1578 від 21.03.2011 року внаслідок зіткнення двох автомобілів, внаслідок ДТП автомобіль марки «Volks», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження двох правих дверок, правого дзеркала заднього вигляду, заднього бампера, на загальну суму 18 940 грн. (а.с.18), що також підтверджується розрахунком суми відновлювального ремонту до страхової справи №0994.206.11.01, рахунком на оплату №Д00000096 від 11.04.2011 року. На час ДТП діяв договір добровільного страхування ризиків пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу за програмою «Каско 50/50», за №046.0259651.049 від 30.08.2010 року, укладений між [PERSON] як страхувальником, з однієї сторони, та ПАТ «Страхова компанія «Альфа страхування», як страховик, з другої сторони (а.с.26), на виконання умов якого, 30.08.2010 року позивачем було сплачено страховику страховий платіж в сумі 4 501,10 грн., що стверджується квитанцією №10-3982 (а.с.25). Крім того, на виконання п.21.1.1, частини II вказаного договору, [PERSON], 30.03.2011 року було укладено додаткову угоду №1 до Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 30.08.2010 року, відповідно до п.2 розмір додаткового страхового платежу становить 4501,10 грн., який підлягає сплаті протягом 7 робочих днів з дати підписання цієї угоди. Додатковий страховий платіж у розмірі 4501,10 [PERSON] сплатила 29.03.2011 року, що підтверджується квитанцією №10577.391.1 (а.с.35). Крім того, матеріальна шкода заподіяна позивачу внаслідок ДТП полягала у витратах на пальне на суму 899,90 грн., пов'язаними з поїздками до страховика ПАТ СК «Альфа Страхування», який знаходиться за адресою: м.Київ, проспект Московський, 9 БЦ «Форум Парк Плаза», що підтверджується фіскальним чеком від 29.03.2011 року на суму 200 грн., фіскальним чеком від 31.03.2011 року на суму 200 грн., фіскальним чеком від 18.04.2011 року на суму 299,92 грн., фіскальним чеком від 07.05.2013 року на суму 199,98 (а.с.44-45). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В процесі судового розгляду позивач довів суму матеріальної шкоди спричиненої їй внаслідок ДТП, суд бере до уваги представлені фіскальні чеки, які вважає належними та достатніми доказами по справі, а також сплати позивачем додаткового страхового платежу в сумі 4501,10 грн., на виконання додаткової угоди №1, виплата якого зумовлена дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи заявлені позивачами позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що позивачам внаслідок неправомірних дій [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка виразилася в сильному емоційному стресі, душевних стражданнях, фізичному болю, наслідками яких стала повна втрата сну, на тривалий час, постійних головних болях, необхідністю лікування, страху транспортних засобів, порушенні звичного ритму життя та необхідністю звернення до суду. Сума, визначена позивачами в позовній заяві є обгрунтованою, і дотримуючись вимог розумності, справедливості та інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідачів в користь позивача підлягає стягненню 14 000,00 гривень завданої моральної шкоди. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача- ТзОВ «Міра і К» на користь позивачів 8900 грн., моральної шкоди, з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь позивачів 5100 грн. моральної шкоди. Крім того стягнути з ТзОВ «Міра і К» на користь [PERSON] 5401 майнової шкоди.

Outcome: approved