Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. На підставу своїх вимог спирається на те, що 7 лютого 2004 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 5. За час перебування у шлюбі у позивачки з відповідачем народилися дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини фактично між сторонами були припинені, вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. 26.02.2019 року позивачкою подано до Маньківського районного суду позовну заяву про розлучення, справа № 701/235/19. Угоди про добровільний поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю подружжя не досягнуто. Відповідач по справі є титульним власником транспортних засобів, так як за час спільного проживання транспортні засоби реєструвалися на його ім`я. 26.02.2019 року в телефонній розмові, відповідач, повідомив позивачку що перереєструє транспортні засоби на підставних осіб і таким чином уникне їх поділу в майбутньому. 28.02.2019 року позивачка звернулася до Маньківського районного суду із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі. 28.02.2019 року Маньківським районним судом у справі № 701/244/19 винесено ухвалу про забезпечення позову до відкриття провадження у справі та встановлено десятиденний строк для пред`явлення позову. За час проживання у шлюбі, спільною працею, протягом 2010-2018 року, сторонами було придбано транспортні засоби. За час проживання у шлюбі, спільною працею, сторонами було набуто таке майно: житловий будинок, загальною площею 41,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,1312 га, кадастровий номер 7123155100:01:003:0520, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; транспортні засоби: камаз 45143, номер шасі (кузова, рами) ХТС [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; камаз 5320, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . державний реєстраційний номер [NUMBER] ; камаз [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . державний реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF CF 85, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; Chery Amulet, SQR7162-20 5МТ, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; Nissan primastar, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; ГКБ 8551, причіп самоскид-Е, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; СЗАП 8352, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] загальний причіп бортовий- Е, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; Schmitz SPR 24, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , напівпричіп- контейнеровоза-Е, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; Загальна сума вартості ТЗ складає 1 037 466 гривень, Ѕ частка складає 518 733 грн. Оскільки транспортні засоби відносяться до категорії рухомого майна та є річчю неподільною. Неподільна річ (як наприклад, автомобіль, який ділиться при розлученні подружжям) це річ (предмет) матеріального світу, який неможливо розділити на частини без шкоди для його подальшого використання за прямим призначенням. В зв`язку з тим, що у спільній сумісній власності сторони мають 9 одиниць транспортних засобів, дане дає можливість розділити майно з виділенням кожному у приватну власність транспортних засобів, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені зменшені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявлених вимог. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 7 лютого 2004 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 5 (т. 1 а.с. 13). За час перебування у шлюбі у позивачки з відповідачем народилися дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвами про народження (т. 1 а.с. 11-12). Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини фактично між сторонами були припинені, вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. 26.02.2019 року позивачкою подано до Маньківського районного суду позовну заяву про розлучення, справа № 701/235/19. Угоди про добровільний поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю подружжя не досягнуто. За час проживання у шлюбі, спільною працею, протягом 2010-2018 року, сторонами було придбано транспортні засоби. За час проживання у шлюбі, спільною працею, сторонами було набуто таке майно: житловий будинок, загальною площею 41,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,1312 га, кадастровий номер 7123155100:01:003:0520, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; транспортні засоби: камаз 45143, номер шасі (кузова, рами) ХТС [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; камаз 5320, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . державний реєстраційний номер [NUMBER] ; камаз [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . державний реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF CF 85, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; Chery Amulet, SQR7162-20 5МТ, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; Nissan primastar, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; ГКБ 8551, причіп самоскид-Е, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; СЗАП 8352, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] загальний причіп бортовий- Е, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; Schmitz SPR 24, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , напівпричіп- контейнеровоза-Е, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; Загальна сума вартості ТЗ складає 1 037 466 гривень, Ѕ частка складає 518 733 грн. 18.10.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якої відповідач заперечує щодо вартості нерухомого майна, вважає що зазначена вартість даного майна не відповідає дійсності, оскільки наведена його вартість не підтверджується належними та допустимими доказами ( т. 2 а.с. 63-66). 18.10.2020 року ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області було призначено автотоварознавчу експертизу транспортних засобів. Згідно висновку експерта Музики П.В., за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 18Е від 09.12.2019 року ринкова вартість причіпа самоскидп СЗАП 8352, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] на дату оцінки складає 54966 грн. 00 коп. (Т. 2 а.с. 110-122). Згідно висновку експерта Музики П.В., за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 17Е від 09.12.2019 року ринкова вартість автомобіля Chery Amulet, А15, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] на дату оцінки складає 42555 грн. 98 коп. (Т. 2 а.с. 123-132). Згідно висновку експерта Музики П.В., за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 20Е від 09.12.2019 року ринкова вартість Schmitz SPR 24 спеціалізований напівпричіп спеціалізований контейнеровоз-Е, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] на дату оцінки складає 167130 грн. 00 коп. (Т. 2 а.с. 133-147). Згідно висновку експерта Музики П.В., за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 19 Е від 09.12.2019 року ринкова вартість автомобіля Камаз 5320, 1993 року, випуску, державний номерний знак [NUMBER] , шасі ХТС [NUMBER] (переобладнений на КАМАЗ 45143 в 2015 році) на дату оцінки складає 184319, 00 грн., (Т. 2 а.с. 148-163). Згідно висновку експерта Музики П.В., за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 11 Е від 09.12.2019 року ринкова вартість автомобіля Nissan primastar 2.5, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] на дату оцінки складає 132274, 47 грн., (Т. 2 а.с. 164-175). Згідно висновку експерта Музики П.В., за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 12 Е від 09.12.2019 року ринкова вартість автомобіля Камаз 5320, спеціалізований вантажний самскид, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] на дату оцінки складає 133257,00 грн. (Т. 2 а.с. 176-191). Згідно висновку експерта Музики П.В., за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 14 Е від 09.12.2019 року середньоринкова вартість КЗАП 9370, напівпричіп, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки може складати 68200 грн. (Т. 2 а.с. 192-204). Згідно висновку експерта Музики П.В., за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 13 Е від 09.12.2019 року ринкова вартість ГКБ 8551, причіп-самоскид-Е, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] на дату оцінки складає 66339 грн. (Т. 2 а.с. 205-218). Згідно висновку експерта Музики П.В., за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 15 Е від 09.12.2019 року ринкова вартість автомобіля DAF CF85.380, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] на дату оцінки складає 180362 грн. (Т. 2 а.с. 219-233). Відповідач категорично не згоден із твердженням щодо поділу майна, як спільного майна подружжя, оскільки майно на його думку таким не являється. Все спірне майно купувалося за кошти відповідача, на підтвердження чого й оформлялося як виключна власність останнього. Окрім того, купівля житлового будинку та земельної ділянки здійснювалась за кошти відповідача, що підтверджується борговою розпискою (Т. 2 а.с 86). Все рухоме майно, а саме транспортні засоби та причіпи, що зареєстровані на відповідача частково перейшли останньому внаслідок їх успадкування, а частково останнім куплено за виключно власні кошти, які останнім отримано від здійснення підприємницької діяльності, а саме здійснення транспортних перевезень, тобто спірні транспортні засоби являються безпосередньо знаряддям підприємницької діяльності. Майно фізичної особи підприємця, як майно для професійної діяльності члена сім`ї і яке придбане за кошти від своєї діяльності як підприємця і використовується в його підприємницькій діяльності не в інтересах сім`ї, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як об`єкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України. Згідно розписки, яка надана суду відповідачем всановлено, що відповідач отримав від [PERSON] 5000 тис. доларів США на купівлю будинку та земелної ділянки (т. 2 а.с. 86). Дану розписку суд, не бере до уваги, оскільки немає підтвердження, що вона дійсно була складена 15.01.2014 року та при зазначених у розписці свідках та дані кошти були витрачені на купівлю будику та земельної ділянки, які є в даній справі предметами поділу. Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Старосвітською О.Г., житловий будинок за адресою [ADDRESS] , згідно п. 4.8 договору придбання нерухомого майна за цим договором вчиняється за письмовою згодою дружини покупця [PERSON] , (т. 1 а.с.101) та копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.01.2014 року, земельна ділянка кадастровий номер земельної ділянки 7123155100:01:003:0520 розташована [ADDRESS] , згідно п. 4.5 договору придбання не рухомого майна за цим договором вчиняється за письмовою згодою дружини покупця [PERSON] , (т. 1 а.с. 117). Тому з вище зазначеного вбачається, що житловий будинок та земельна ділянка, що за адресою [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів наданого заступником начальника відділу ОРЕР а ВСГ РСЦ МВС в Черкаській області С. Голуб вих. № 31/23/1 -2301 від 01.12.2019 року ( т. 3 а.с. 30), вбачається, що транспортні засоби зареєстровані на відповідача, як фізичну особу, а не як фізичну особу підприємця, тобто посилання позивача на ст. 57 СК України не найшли свого підтвердження в матеріалах справи. Як роз`яснено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом, враховуючи вище зазначене відповідачем не надано суду доказів на підтвердження свої доводів, суд робить висновок про їх не достатність та не доведеність. Транспортні засоби відносяться до категорії рухомого майна та є річчю неподільною. Неподільна річ (як наприклад, автомобіль, який ділиться при розлученні подружжям) це річ (предмет) матеріального світу, який неможливо розділити на частини без шкоди для його подальшого використання за прямим призначенням. В зв`язку з тим, що у спільній сумісній власності сторони мають 9 одиниць транспортних засобів, дане дає можливість розділити майно з виділенням кожному у приватну власність транспортних засобів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зістаттею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентуєтьсястаттею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено устатті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, другастатті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина другастатті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України). Частинами 1,2ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК Українивстановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України. Відповідно дост. 82 ЦПК Україниобставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбане сторонами під час шлюбу майно: житловий будинок, загальною площею 41,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,1312 га, кадастровий номер 7123155100:01:003:0520, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; транспортні засоби: автомобіль Камаз 5320, 1993 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , шасі ХТС [NUMBER] (переобладнана на Камаз 45143 в 2015 році); автомобіль Камаз 5320, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; автомобіль DAF CF 85, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; автомобіль Chery А15 Amulet, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] ; автомобіль Nissanprimastar, 2010 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] ; причіп Schmitz SPR 24, 1995 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , шасі [NUMBER] ; причіп КЗАП 9370, 1985 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . шасі без номера; причіп ГКБ 8551, 1977 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; причіп СЗАП 8352, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . є об`єктами спільної сумісної власності подружжя і підлягають поділу. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд вважає позов обґрунтований та законний, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи. Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі в сумі 32920,60 грн., які склаються з 5763 грн., - судовий збір за подання позову про поділ спільного майна подружжя, 384,20 - судовий збір за заяву про забезпечення доказів, 31 грн., - за подачу позовної заяви про збільшення позовних вимог; 42,40 грн., за подачу позовної заяви про зменшення розміру позовних вимог, 2800 грн., за оцінку земельної ділянки (квитанція №11/03-19 від 11.03.2019 року), 9900 грн., - за визначення оцінки т/з в кількості 9 шт., та визначення вартості будинку (квитанція №7/03/1 від 07.03.2019 року), 14000 грн. Згідно частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування, тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved