Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обґрунтовуючи вимоги тим, що на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 477614 його батьку, [PERSON] , що помер [INFO] , належала земельна ділянка площею 4, 580 га на території Старогнатівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що увійшла до складу спадшини, що відкрилася після смерті батька. Позивач є єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON] , на підставі його заяви Тельманівською (нинішня назва- Бойківська) державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу та видано свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. На земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину позивач не отримував. Звернувшись у березні 2021 року до державного нотаріуса Нікольської державної нотаріальної контори, Ушкало М.К., що виконує обов`язки державного нотаріуса Бойківської (Тельманівської) державної нотаріальної контори, позивач отримав відповідь, що видати свідоцтво на земельну ділянку не можливо через відсутність можливості перевірити коло спадкоємців [PERSON] , оскільки спадкова справа залишилася на тимчасово окупованій території України. Оскільки позасудовим порядком позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права, тому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 4, 580 га на території Старогнатівської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала його батькові, [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 477614. У судове засіданні позивач не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, відзиву не подав, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні з таких підстав. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, що визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.09.1970 року Старогнатівською сільською радою Тельманівського району Донецької області на ім`я [PERSON] , [INFO] встановлено, що його батьком записано [PERSON] . ( а.с.6) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2005 року, виданого виконкомом Старогнатівської сільської ради Тельманівського району Донецької області 11.104.2005 року, [PERSON] помер [INFO] у селі Старогнатівка Волноваського району Донецької області. (а.с.5 ) З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 7346716 від 17.11.2006 року випливає, що 17.11.2006 року Тельманівською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , місцерозташування нотаріальної контори - смт.Тельманове Тельманівського району Донецької області. ( а.с.7) Відповідно інформації, що міститься в інформаційній довідці № 63761809, виданої 02.03.2021 року Нікольською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , було заведено спадкову справу Бойківською державною нотаріальною конторою 17..11.2006 року, видані свідоцтва про право на спадщину серії ВЕІ № 592258 від 23.11.2006, серії ВЕІ № 592259 від 23.11.2006р., серії ВКС № 756817 від 23.11.2006р. ( а.с.13) Зі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕІ № 592259 від 23.11.2006р, виданого державним нотаріусом Тельманівської державної нотаріальної контори, встановлено, що позивач є спадкоємцем земельної ділянки розміром 0,3485 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарськиї споруд - 0,2500 га, для ведення ОПГ- 0,0985 га, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН б/н, виданим Старогнатівською сільською радою 22.04.1999 року. ( а.с.9) Зі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕІ № 592258 від 23.11.2006р, виданого державним нотаріусом Тельманівської державної нотаріальної контори, встановлено, що позивач є спадкоємцем житлового будинку за [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності и на жилий будинок, виданого 21.07.1989 року Тельманівською райрадою та зареєстрованого Волноваським БТІ 21.07.1989 року. ( а.с.10) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКС № 756817 від 23.11.2006р, виданого державним нотаріусом Тельманівської державної нотаріальної контори, позивач є спадкоємцем грошових внесків, що належали померлому [PERSON] на підставі ощадних книжок. ( а.с.11) Тобто, як встановлено з інформаційної довідки зі спадкового реєстру та підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом були видані лише позивачеві, шо свідчить про відсутність інших спадкоємців, що прийняли спадщину. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 477614, виданого на підставі розпорядження голови Тельманівської районної державної адміністрації № 380 від 28.11.2005 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,580 га на території Старогнатівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка увійшла до складу спадкового майна. (а.с.8) Пунктом г ч.1 ст. 81 Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зоокрема, на підставі прийняття спадщини Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті (ст.1261 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, смт.Тельманове Тельманівського району Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до положень ст. 34 Закону України "Про нотаріат", видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами. Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Статею 67 того ж з Закону, що визначає порядок видачі свідоцтва про право на спадщину встановлено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Статтею 68 Закону встановлено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Наказом Міністерства юстиції України "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" від 17.06.2014 року до закінчення антитерористичної операції на сході України тимчасово призупинено доступ нотаріусів (приватних, державних) до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення. При цьому, пунктом 2 Наказу встановлено, що нотаріальні дії та державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, яке розташоване на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, здійснюють державні реєстратори речових прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав і приватні та державні нотаріуси інших районів Луганської та Донецької областей відповідно до законодавства. Відповідно до пп.2.1. п.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року за № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першої заяви про прийняття спадщини. Номер в спадковій справі присвоюється один раз. Як передбачено пп. 2.7. п. 2 глави 10 розділу II Порядку, при встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ, спадкові справи, відкриті з порушенням вимог статті 1221 ЦК України, повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого входить ведення цієї спадкової справи. Зазначене вказує на те, що видача свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] можлива лише за місцем відкриття спадщини - нотаріусом Бойківської (Тельманівської) державної нотаріальної контори після встановлення кола спадкоємців. Постановою державного нотаріуса Нікольської державної нотаріальної контори, Ушкало М.К., що виконує обов`язки державного нотаріуса Бойківської (Тельманівської) державної нотаріальної контори від 02.03.2021 року відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4, 580 га через відсутність можливості у нотаріуса перевірити коло спадкоємців [PERSON] у зв`язку з переміщенням нотаріальної контори у м.Маріуполь Донецької області та залишенням архіву нотаріальної контори на тимчасово окупованій території України. ( а.с.12) Тобто, отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві, не можливе через знаходження спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , на тимчасово окупованій території України. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , прийняв спадщину та отримав свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, земельну ділянку, на якій він розташований та грошові внески, що належали спадкодавцеві, наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не має можливості у зв`язку зі знаходженням спадкової справи на тимчасово окупованій території України, де нотаріуси не здійснюють своїх повноважень. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю можливості перевірити коло спадкоємців померлого [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що в інший спосіб, окрім як за рішенням суду, позивач не має можливості реалізувати своє спадкове право, тому з метою його захисту суд задовольняє позовні вимоги, оскільки вони є обгрунтованими, не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі ст.ст.328, 392, 1233, 1234, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.81 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved