Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом з врахуванням уточнень від 25.07.2016 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 23 799,08 грн., зокрема, по утриманню будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] за період з 01.01.2011 по 01.05.2016 в розмірі 7108,49 грн., за спожиті послуги з центрального опалення за період з 01.03.2006 по 01.07.2014 у розмірі 16690,59 грн., які надаються у квартиру [NUMBER] цього будинку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» являється виконавцем житлово-комунальних послуг будинку [ADDRESS] а також забезпечує подачу теплової енергії до даного будинку. У квартирі [NUMBER] цього будинку фактично проживають відповідачі. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі, фактично проживаючи і користуючись послугами, які надаються силами позивача, не уклали договори з останнім про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим не виконують обов'язку і не несуть витрат за надані послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку. Незважаючи на відсутність договірних правовідносин, фактично такі послуги позивачем надаються, однак у зв'язку з відсутністю з боку відповідачів оплати за них, з врахуванням уточнень за період з 01.03.2006 по 01.05.2016 загальний розмір заборгованості становить 23 799,08 грн. Дану суму боргу просить стягнути з відповідачів солідарно в примусовому порядку. 01.11.2016 рішенням Сихівського районного суду м.Львова в задоволені позову ТзОВ «Стимул-Сихів» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 25.10.2017 апеляційну скаргу ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» відхилено, рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01.11.2016 залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2018 касаційну скаргу ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» задоволено частково, рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01.11.2016 та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25.10.2017 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 04.09.2018 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційне підприємство "Стимул-Сихів" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено п»ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідачі не надали суду відзив на позовну заяву. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позові слід задовольнити з наступних підстав. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Під поняттям «послуги утримання будинків і прибудинкової території», згідно із ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», слід розуміти господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. При цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічний обов'язок споживача (наймача, власника) закріплено в ст.68 ЖК України, згідно з якою наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ, її розмір розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Встановлено, що боржники фактично проживають у квартирі [ADDRESS] та отримують відповідні послуги. Відповідачі у квітні, червні, вересні 2013 року, березні, травні, 2014 року частково погашали заборгованість за надані житлово-комунальні послуги. Встановлено, що будинок на [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні ТОВ «ЖЕП «Стимул-Сихів». Позивач надає житлово-комунальні послуги з утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] та прибудинкової території, що підтверджується відповідними договорами, укладеними між позивачем та комунальними службами, забезпечує подачу теплової енергії до даного будинку. Ряд договорів, укладених з комунальними службами, акти виконаних робіт підтверджують факт надання послуг щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством, вказують на правомірність нарахування оплати на надані послуги. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS], а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки вбачається, що в квартирі №[ADDRESS] зареєстрованих не має, однак фактично проживають відповідачі. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON], [INFO] помер [INFO], та з врахуванням того, що позов пред»явлено і до нього, суд приходить до висновку, що провадження в частині відносно [PERSON] закрити згідно п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 31.03.2017 у справі №464/11988/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05.07.2017, в задоволенні позову Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до [PERSON], [PERSON], треті особи: ТОВ «ЖЕП «Стимул-Сихів», Львівська міська рада, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, ПАТ «Іскра», про виселення з квартири [ADDRESS] - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON], [PERSON] про визнання за ними права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS], зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання за цією адресою - відмовлено. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що відповідачі вселилися у вказану кваритру на підставі спільного рішення адміністрації та профкому ВАТ «Іскра» від 18 березня 1998 та розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 14.06.1999, згідно з якими чоловіку [PERSON] - [PERSON] у першочерговому порядку надано квартиру №[ADDRESS] на сім»ю з чотирьох осіб. У зв»язку з тим, що будинок на [ADDRESS] був недобудований та не зданий в експлуатацію, мешканці у тому числі відповідачі, здіснювали ремонт та благоустрій за власні кошти. Відповідачі вважають, що набули право користування квартирою за набувальною давністю, оскільки продживають та користуються вказаною квартирою тривалий час - більше десяти років. Крім того, відповідач [PERSON] зазначила, що уклала договір з ВАТ «Львівобленерго» про користування електроенергією у квартирі №[ADDRESS] та сплачує відповідні кошти, що підтверджується копією договору та квитанціями про оплату. Відповідачі користуються і послугами із газопостачання у спірній квартирі. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05.07.2017 у справі №464/11988/14-ц встановлено, що квартира [ADDRESS] була надана [PERSON] на сім»ю в складі 4-х осіб (він, дружина та двоє дітей) у порядку черговості за місцем праці спільним рішенням адміністрації та профкому ВАТ «Іскра» від 18.03.1998 із зняттям з квартирного обліку. Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №502 від 14.06.1999, на підставі документів ВАТ «Іскра» про закріплення квартир будинку [ADDRESS] та пропозицій громадської комісії з житлових питань від 05.04.1999 року, вирішено закріпити квартири та оформити ордери черговикам ВАТ «Іскра», серед яких [PERSON], робітнику ВАТ «Іскра», черговику за місцем праці з 1978 року на квартиру [ADDRESS] на сім»ю в складі 4-х осіб (він, дружина та двоє дітей), які проживають та прописані з 1998 року у квартирі №[ADDRESS], що вивільняється та спільним рішенням адміністрації і профкому ВАТ «Іскра» №41 від 18 березня 1998 року вищевказана квартира закріплена за [PERSON] та членами його сім»ї з обов»язковим звільненням квартири [ADDRESS] Вказані обставини встановлені рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 31.03.2017, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що відповідачам як мешканцям квартири №[ADDRESS] відкрито особовий рахунок по нарахуванню та внесенню плати за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, центрального опалення, гарячої та холодної води. За змістом актів від 10 жовтня 2014 року, від 10 листопада 2014 року, від 19 листопада 2014 року та від 12 січня 2016 року відповідач [PERSON] фактично проживає у [ADDRESS]. Заборгованість перед позивачем відповавідачі частково погашали у квітні, червні, вересні 2013, березні та травні 2014. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачів за комунальні послуги з утримання будинку та прибудинокової території, центрального опалення за період з 01.03.2006 року до 01 травня 2016 року складає 23 799,08 грн., яку просить стягнути. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Хоч у ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» пердбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 №6-2951цс15. На переконання суду, позов пред'явлено до осіб, які є споживачами послуг, що надаються позивачем ТзОВ ЖЕП «Стимул Сихів», відповідачі хоч і не є власниками житла, однак проживають за вказаною адресою, користуються житлово-комунальними послугами, в тому числі з централізованого опалення, утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач, однак не сплачують за це кошти у повному обсязі, а тому з врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідачів солідарно слід стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 23 799,08 грн., зокрема, по утриманню будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] за період з 01.01.2011 по 01.05.2016 в розмірі 7108,49 грн., за спожиті послуги з центрального опалення за період з 01.03.2006 по 01.07.2014 у розмірі 16690,59 грн., які надаються у квартиру №85 цього будинку. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved