Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за теплову енергію за період з 16.10.2016 по 03.04.2017 у розмірі 25909 грн. 75 коп., з яких: сума боргу за невиконання договірних зобов`язань - 23873 грн. 87 коп., сума інфляційних витрат - 1719 грн. 07 коп., суми трьох відсотків річних - 316 грн. 81 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщенні 1-го поверху № 48-1-:-48-5 в літ. «А-3», що розташовані за адресою: [ADDRESS] з централізованими системами опалення та гарячого водопостачання. Відповідач без укладення договору на постачання теплової енергії, безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. Оскільки ні приміщення відповідача, ні житловий будинок, де вони розташовані, не обладнані пристроями обліку теплової енергії, розрахунок безпідставно спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько- побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 344-94 з урахуванням теплового навантаження. За період з 16.10.2016 по 03.04.2017 відповідач за рахунок позивача користувався тепловою енергією на потреби теплопостачання, та у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 23873 грн. 87 коп.. Крім того позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних витрат у розмірі 1719 грн. 07 коп. та три відсотки річних у розмірі 316 грн. 81 коп., відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Матеріали справи містять відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що будь-якого договору з позивачем вона не підписувала, в опалювальний період у належних їй приміщеннях підприємницька діяльність не здійснювалась, про що вона повідомляла позивача, акти підключення та відключення постачання теплі складені без її участі (а.с.30-31). Позивач подав до суду уточнену позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію за період з 16.10.2016 по 03.04.2017 у розмірі 15897 грн. 50 коп., з яких: сума боргу за невиконання зобов`язань - 14938 грн. 36 коп.; сума інфляційних витрат - 798 грн. 70 коп.; сума 3% річних - 160 грн. 44 коп. (а.с.47-48). Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 19.09.2019 визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За наслідками розгляду клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, 06.11.2019 постановлено ухвалу про залишення такого клопотання без розгляду. Відзив на уточнену позовну заяву відповідач не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що фізична особа [PERSON] є власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 48-1:-48-5 в літ. «А-3» у будинку [ADDRESS] , загальною площею 90,4 кв.м на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.12.2015, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Салигою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1785 (а.с.5-7). Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до акту № 175/11320 від 13.10.2016 підключення споживача, на підставі розпорядження міськголови від 13.10.2016 № 70/1 проведене підключення опалення в зв`язку з початком опалювального періоду споживача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту № 175/12631 від 03.04.2017 на підставі розпорядження міськголови від 03.04.2017 № 14/1 проведене відключення опалення у зв`язку з закінченням опалювального періоду споживача за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Актом обстеження системи теплопостачання об`єкта № 175/6149 від 23.01.2017 КП «Харківські теплові мережі» на час обстеження встановлено, що за адресою: [ADDRESS] нежитлові приміщення займає ФО [PERSON] о/с [NUMBER]. Система опалення даного нежитлового приміщення є єдиною з системою опалення жилого будинку. Теплоносій на потреби опалення в опалювальному сезоні 2016-2017 на ввід житлового будинку поданий 16.10.2016. Даний акт є підставою для нарахування за постачання теплової енергії в опалювальному сезоні 2016-2017 (ас.12). Позивач є надавачем комунальної послуги з централізованого опалення. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги), встановлено, що рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. КП «Харківські теплові мережі» у період з 16.10.2016 по 03.04.2017 надавав споживачу ФО [PERSON] послуги з опалення належних відповідачу на праві власності нежитлових приміщень, проте відповідач в порушення п. 30 Правил плату за користування тепловою енергією, яка подавалася до житлового будинку, де знаходяться належні їй на праві власності нежитлові приміщенні, не вносила. Так, заборгованість відповідача за послуги теплопостачання, що надавалися КП «Харківські теплові мережі» за період з 16.10.2016 по 03.04.2017 становить 14938 грн. 36 коп. Відповідачем нарахований позивачем розмір заборгованості не спростований, контррозрахунку суду не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживачем житлово-комунальних послуг є - індивідуальний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. ст. 21, 23, 24ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії, централізованого водопостачання, водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Посилання відповідача про нездійснення у період опалювального сезону у належних їй приміщеннях підприємницької діяльності, відсутність договору про надання послуг не є підставою для звільнення від оплати послуг. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку інфляційні витрати за час прострочення зобовязання становлять 798 грн. 70 коп. та три відсотки річних від простроченої суми - 160 грн. 44 коп. (а.с.50). Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. (а.с.25). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп..

Outcome: approved