Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташований за адресою с. Сьомаки, Хмільницького району, Вінницької області вул. Шабовти, 29, посилаючись на те, що 14.08.2012 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось вказане спадкове майно. Будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, вона своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок її було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності. Тому, за таких обставин позивачка вимушена звертатися до суду, за захистом своїх прав на спадкове майно після смерті матері. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 331939 доведено, що [PERSON] померла 14.09.2012 року. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Сьомаки, Хмільницького району, Вінницької області, по вул. Шабовти, 29, загальною площею 80.8 кв.м., житловою площею 30 кв.м., зазначений під літерою «А», ґанком з навісом, погребом «Б», навісом для сіна «В», погребом з шийкою П/В, ш/п, сараєм «Г», гаражем «Д», сараєм з літньою кухнею «Е», верандою «Ж», ганком з навісом, огорожею №1, воротами з хвірткою №2 та воротами №3. Як вбачається з відповіді Хмільницької районної державної нотаріальної контори від 16.02.2016 р. № 68/01-16, спадкова справа після смерті 14.08.2012 р. [PERSON] не заводилась та ніхто із спадкоємців померлої з заявами про прийняття та/або відмову від спадщини не звертався. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Водночас, з матеріалів справи слідує, що отримати свідоцтво про право на спадщину на належне спадкодавцеві нерухоме майно неможливо, так як відсутні правовстановлюючі документи на таке майно. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин повязаних із набуттям спадкодавцем [PERSON] права на житловий будинок, діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Як вбачається з матеріалів справи, спірний житловий будинок, що розташований в с. Сьомаки Хмільницького району Вінницької області по вул. Шабовти, 29, та господарські будівлі побудовані у 1988 році, що підтверджується інформацією, яка міститься в технічному паспорті на вказаний житловий будинок.. Таким чином належність будинку спадкодавцю [PERSON] доведена належними та допустимими доказами, а саме довідкою Сьомаківської сільської ради Хмільницького району № 106, 108 від 26.01.2016 р. із якої убачається, що у особистій власності [PERSON] в с. Сьомаки Хмільницького району Вінницької області по вул. Шабовти перебував житловий будинок № 29 з господарськими будівлями, а також технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленим АНВП «Візит» станом на 24.11.2015р. При цьому суд враховує, що в матеріалах інвентаризації житловий будинок та господарські будівлі не відображені як самовільно побудовані, а наявний лише запис про відсутність правовстановлюючих документів. Таким чином здобуті докази свідчать про те, що при житті спадкодавець [PERSON] володіла, користувалася та розпоряджалась вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а отже він перебував у її власності, і вказане право власності зареєстроване за нею згідно вимог діючого на той момент законодавства. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджують її право як спадкоємця за законом на успадкування майна спадкодавця [PERSON]С, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачем не ставиться, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останнім.

Outcome: approved