Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Виноградівський районний суд із цією позовною заявою до відповідача з тих підстав, що з відповідачем по справі [PERSON], перебувала у фактичних шлюбних відносинах. За час фактичних шлюбних стосунків у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачкою і перебувають на її повному утриманні. Відповідач [PERSON], не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своїх дітей, зароблені кошти відповідач витрачає тільки на власні потреби, всупереч вимогам Закону, не дивлячись на те, що діти потребують матеріальної допомоги та батьківської любові. Відповідач [PERSON], є працездатною, фізично здоровою людиною, інших не працездатних осіб чи утриманців, крім спільних із позивачкою дітей у нього не має, а також відповідач є матеріально забезпеченою особою, має регулярний дохід, поскільки постійно працює на сезонних заробітках, а тому позивачка просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі розмірі по 200 грн., щомісячно на кожну дитину. Відповідач батьківські обов'язки не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на дітей не надає, а тому позивачка змушена звернутись до суду для примусового стягнення з нього аліментів на дітей. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином- судовою повісткою, заяв та клопотань про причини своєї неявки або про перенесення слухання справи суду не надав, а відтак суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності в порядку ст.ст.224-226 ЦПК України з винесенням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд знаходить позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення із-за таких підстав. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на піставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.7 ст.7 Сімейного Кодексу, - «Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України. Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні. Ч.9 ст.7 передбачено, що - «Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства». Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту ст.3 ЦПК України- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що що з відповідачем по справі [PERSON], перебувала у фактичних шлюбних відносинах. За час фактичних шлюбних стосунків у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачкою і перебувають на її повному утриманні. Відповідач [PERSON], не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своїх дітей, зароблені кошти відповідач витрачає тільки на власні потреби, всупереч вимогам Закону, не дивлячись на те, що діти потребують матеріальної допомоги та батьківської любові. Відповідач [PERSON], є працездатною, фізично здоровою людиною, інших не працездатних осіб чи утриманців, крім спільних із позивачкою дітей у нього не має, а також відповідач є матеріально забезпеченою особою, має регулярний дохід, поскільки постійно працює на сезонних заробітках, а тому позивачка просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі розмірі по 200 грн., щомісячно на кожну дитину. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 80 Сімейного кодексу України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред 'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Крім того, згідно ч.1 ст. 182 CK України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Зокрема, згідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, як випливає із змісту ст.181 ч.3 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ст.92 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням здоров»я когось із них. За цих безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, зваживши на матеріальні та духовні потреби дітей та враховуючи, що відповідач, який, будучи молодою та здоровою особою, не надає коштів на утримання дітей, а відтак суд вважає за необхідне та справедливе відповідно до вимог ст.184 СК України присудити з нього аліменти в розмірі по 200 грн. на утримання трьох дітей, до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. Відповідно до вимог ст.ст.92, 180, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: approved