Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з матір'ю, батько дитини проживає в іншому місті та вихованням дитини не займається, не спілкується з нею, допомоги на їхнє утримання не надає, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування 19.12.2018 року та 21.01.2019 року оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав (а.с.66, 74). Від третьої особи - органу опіки та піклування Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують (а.с.75). У зв'язку з неявкою учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. В суді встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Після народження дитини, 14.08.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб, який рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 08.06.2016 року розірваний (а.с.19). Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, позивач разом зі своєю малолітньою донькою [PERSON] проживає у Сновськ [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 12.07.2018 року виконавчого комітету Сновської міської ради (а.с.12). [PERSON] відвідує Сновський навчально-виховний комплекс «дошкільний навчальний заклад-спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня» з поглибленим вивченням іноземної мови, батько дитини жодного разу не з'являвся до навчального закладу (а.с.15). В копії свідоцтва про народження [NUMBER] дівочим прізвищем позивача є [PERSON], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради №20837689 від 06.11.2008 року вбачається, що позивач та її батьки є власниками квартири [ADDRESS], частка кожного становить по 1/3 частині (а.с.20). Згідно акту обстеження умов проживання від 10.07.2018 року у сім'ї створені необхідні умови для проживання малолітньої дитини (а.с.18). 26.10.2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині та чоловіку присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.56). Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист перебуває на виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ. З довідки, виданої Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ від 31.07.2018 року вбачається, що станом на 31.07.2018 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 189317,95 грн (а.с.16,17). Орган опіки та піклування Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] (а.с.24). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В статті 150 СК України закріплені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, підставою позбавлення батьків батьківських прав може бути ухилення останніх від виконання обов'язків по вихованню дитини. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як передбачено статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Під час розгляду справи підтверджується винна поведінка та свідоме нехтування батьківськими обов'язками відповідачем, які свідчать про ухилення ним від виховання дитини і, як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відповідно до ст.164 СК України. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved