Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому прохає виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 07.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №13334, в якому пропонується звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором №500300731 від 28.08.2012, укладений між останнім та ПАТ «Альфа-Банк», у сумі 16923,56 грн, яка нарахована за період з 10.04.2017 по 07.02.2020 та 450 грн за витрати на послуги нотаріуса. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, відкрито неправомірне виконавче провадження щодо його виконання, тому звернувся до суду із відповідним позовом. Разом з тим зазначив, що грошове зобов`язання за вказаним кредитним договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, виконано у повному обсязі на початку 2014 року. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 07.09.2020 (а.с.25-26) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Разом з тим, ухвалою суду від 07.09.2020 про відкриття провадження задоволено клопотання позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. письмових доказів, що стосуються виконавчого напису. 21.09.2020 на виконання ухвали суду від 07.09.2020 до суду надійшли матеріали, що витребовувались. Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, доручивши представляти свої інтереси Веретельнику О.І . Представник позивача адвокат Веретельник О.І. не з`явився до суду, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Представник відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не з`явилася до суду, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, пояснення щодо позову не надала. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, зі згоди позивача та його представника, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. 07.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №13334, в якому пропонується звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором №500300731 від 28.08.2012, укладений між останнім та ПАТ «Альфа-Банк», у сумі 16923,56 грн, яка нарахована за період з 10.04.2017 по 07.02.2020 та 450 грн за витрати на послуги нотаріуса. У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з наведеним переліком, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як убачається з приєднаних до справи матеріалів, для одержання виконавчого напису до відповідної заяви представником ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було надано наступні документи: виписку з рахунку [PERSON] (а.с.63); кредитний договір №500300731 від 28.08.2012 укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] ; договір факторингу №2013-1 від 23.12.2013; акт приймання-передачі Реєстру боржників до договору факторингу (без дати та номеру); витяг з реєстру боржників до договору факторингу, згідно з яким боржник [PERSON] має заборгованість в сумі 16073,56 грн. та йому нараховані прострочені відсотки в сумі 850 грн. (а.с.65); виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, свідоцтво про державну реєстрацію фінансової установи з додатком та статут ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», копію паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , який згідно із витягом з реєстру є керівником товариства. За змістом письмового повідомлення ТОВ «РОСВЕН ІНІЕСТ УКРАЇНА» від 07.02.2020, адресованого на ім`я [PERSON] , відповідач повідомив позивача про факт набуття права вимоги за кредитним договором №500300731 від 28.08.2012, про існування заборгованості за цим договором станом на 07.02.2020 у розмірі 16924 грн. та вимагав погасити її у строк не пізніше 06.03.2020 (а.с.66). При цьому, жодних доказів фактичного направлення цієї вимоги на адресу боржника [PERSON] , як і доказів її отримання адресатом, відповідачем суду не надано. Крім того, з документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис за реєстровим №13334 від 07.04.2020 вбачається, що представником ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» не було надано приватному нотаріусу оригіналу кредитного договору №500300731, укладеного між первинним кредитором та [PERSON] , заборгованість за яким стала підставою для вчинення виконавчого напису, про який зазначено у заяві про вчинення виконавчого напису. Прохаючи визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позивач вказував на ту обставину, що останній вчинений нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом, а також наголосив на тому, що вимоги за виконавчим написом не є безспірними. Суд вказує, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у спорі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перед усим має бути встановлено, чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто: 1) чи існувала заборгованість узагалі; 2) чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; 3) та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В ході судового розгляду відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, що ним надано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. усі документи, передбачені чинним законодавством, для видачі виконавчого напису, в тому числі документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, забезпечення направлення та вручення [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Також суд звертає увагу на той факт, що згідно із Витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 23.12.2013, божник [PERSON] мав заборгованість у розмірі 16073,56 грн. (прострочена кредитна заборгованість) та 850 грн. (прострочені відсотки). За виконавчим написом від 07.04.2020, стягнення заборгованості проводяться за період з 10.04.2017 по 07.02.2020 на тотожні суми, а саме: прострочена кредитна заборгованість - 16073,56 грн., прострочені відсотки - 850 грн. Між тим, згідно із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.62), стягувач ствердив про наявність безспірної заборгованості божника [PERSON] на суму 16923,56 грн. (16073,56 грн. + 850 грн), право вимоги до якої виникло 10.04.2017, а останній платіж було вчинено боржником 10.03.2017, що з урахуванням незмінної суми викликає обґрунтований сумнів, а надана для вчинення виконавчого напису виписка з рахунку боржника не відображає руху коштів по рахунку та відповідного проведення платежів. Таким чином, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з позивача [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 07.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 13334, не має характеру безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про судові витрати підлягає вирішенню у відповідності до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved