Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що у грудні 2014 р. вона звернулась до Ковельського міськрайсуду Волинської області з позовом про визнання незаконними та скасування рішень Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області: - від 12.08.14 р. № 35/6 27 «Про розгляд заяв громадян» в частині відмови їй у наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною пл. 0, 25 га за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Колодяжне, вул. Садова; - від 12.08.14 р. № 35/6 24 «Про розгляд заяв громадян» в частині надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною пл. 0,20 га за адресою: Волинська область, Ковельський район, с Колодяжне, вул. Садова, 22 «г». За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 26.01.15 р. її позов було задоволено повністю та було визнано незаконними і скасовано згадані вище рішення відповідача - Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області. Вона 09.04.15 р. звернулась до відповідача - Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області із заявою щодо надання дозволу на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Колодяжне, вул. Садова. Однак, з»ясувалось, що, незважаючи на вищезазначене судове рішення від 26.01.15 р., відповідач - Колодяжненська сільська рада Ковельського району Волинської області прийняла рішення від 24.04.15 р. № 41/3 4 «Про розгляд заяв», яким передала відповідачеві [PERSON] у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 614 га за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Колодяжне, вул. Садова, 22 «г», дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення якої було визнано незаконним та скасовано вищезазначеним судовим рішення від 26.01.15 р.. А тому вважає, що вказане вище рішення відповідача - Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області - є необґрунтованим, незаконним, таким, що підлягає скасуванню, порушує її законні права і прийняте з порушенням закону. Просить позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати рішення відповідача - Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області від 24.04.15 р. № 41/3 4 «Про розгляд заяв» в частині надання відповідачеві [PERSON] у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) пл. 0,1 614 га за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Колодяжне, вул. Садова, 22 «г»; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку відповідача - [PERSON] за адресою: вул. Садова, 22 «г», с. Колодяжне Ковельського району Волинської області; стягнути з відповідача судові витрати у справі. В судовому засіданні позивач та її представник, кожна зокрема, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Позивач додатково пояснила, що має право користування тією земельною ділянкою, яку бажає отримати у власність, так як тривалий час її родина фактично користувалась цією земельною ділянкою, а вона особисто допомагала своїм батька обробляти цю земельну ділянку площею біля 15 соток, що раніше належала колгоспові та відносилась до земель природоохоронної зони. Спірну земельну ділянку як город було землевпорядником виділено її батьками та дідам. Однак, будь - яким рішенням повноважного органу (установи, організації) підтвердити своє право користування спірною земельною ділянкою вона не може. Коли із спірної земельної ділянки було знято статус землі, що належить до природоохоронного фонду, вона пояснити не може. Своєю заявою вона просила сільраду виділити їй саме бажану земельну ділянку, однак, ця земельна ділянка була надана відповідачеві [PERSON]. Вважає, що спірна земельна ділянка не була їй надана через суб»єктивне негативне ставлення до неї з боку сільського голови. Представник позивача суду додатково пояснила, що заява позивача, що була предметом розгляду сільради та з приводу якої останньою 12.08.14 р. було прийнято рішення № 35/6 27 «Про розгляд заяв громадян», що було скасоване у судовому порядку в частині відмови [PERSON] у наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на дату прийняття оспорюваного рішення відповідача - Колодяжненської сільради Ковельського району Волинської області - розглянута не була, не дивлячись на додаткове подання відповідної заяви 09.04.15 р.. Натомість, відповідачеві [PERSON] сільрадою з врахуванням цієї ж проектної документації, що була у розпорядженні сільради, не дивлячись на те, що у судовому порядку було скасовано рішення сільради про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у с. Колодяжному, по вул. Садова, 22 «г», було прийнято оспорюване рішення і 24.04.15 р. було передано у приватну власність відповідача [PERSON] саме ту земельну ділянку, яку бажає отримати позивач. Зазначає, що при прийнятті оспорюваного рішення сільрада знову допустила порушення порядку розгляду заяв про отримання земельної ділянки, не розглянувши заяву позивача. Представник відповідача 11.12.15 р у судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що, дійсно, відповідачем було з порушенням вимог законодавства, без врахування наявності та без вирішення по суті заяви позивача, що стосувалась земельної ділянки, розташованої по вул. Садовій, якою користувалась родина [PERSON], прийнято рішення про надання спірної земельної ділянки у власність відповідачеві [PERSON]. Земельна ділянка, якою користувалась родина [PERSON] (батьки, діди позивача) не надавалась останній за рішенням сільради, так як певний проміжок часу перебувала у складі земель природоохоронного призначення. Позивачеві за рішенням відповідача від 16.10.15 р. № 45/3 11 «Про розгляд заяв» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо іншої земельної ділянки, що є також спірною. В даний час відповідач сільрада - вирішив надати [PERSON] за вибором останнього, однак, іншу земельну ділянку. Але відмінити оспорюване рішення з огляду на реєстрацію за [PERSON] права власності на вказану вище земельну ділянку, відповідач повноважень не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 11.11.15 р. позову не визнав, суду пояснив, що коли він знаходився в зоні АТО, його дружина зверталась із відповідною заявою про виділення земельної ділянки йому як учасникові АТО. З цього приводу було судове рішення. Повторно заяву про надання земельної ділянки у сільраду подала його матір. Земельну ділянку було виділено йому і у квітні йому було надано дозвіл на приватизацію. Він зареєстрував своє право власності на спірну земельну ділянку на підставі оспорюваного позивачем рішення відповідача - Колодяжненської сільради Ковельського району Волинської області. Чи затверджувалась документація землеустрою на надану йому земельну ділянку, йому не відомо. Зазначає, що він витратив певні кошти на виготовлення документації із землеустрою. На сесії 24.04.15 р. відповідач запевнив його, що порушень при прийнятті рішення, що оспорює позивач, не було. Позивач бажає отримати не саме ту земельну ділянку, що була виділена йому, а земельну ділянку у тому ж місці, розміри якої дещо накладаються на ту, що виділена йому. У тій місцевості, де бажає отримати земельну ділянку позивач, також було виділено земельні ділянки і іншим особам. Він особисто не претендував на отриманні спірної земельної ділянки. У сільраді йому було сказано написати заяву на отримання земельної ділянки саме із зазначенням такої адреси, за якою йому і було виділено земельну ділянку фактично. Документація із землеустрою на цю земельну ділянку знаходилась у сільраді. У судове засідання 28.12.15 р. відповідач [PERSON] не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання також не з»явився, хоча третя особа належно оповіщена. Про причини неявки свого представника суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності її представника. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача юридичної особи та відповідача фізичної особи, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, можеть бути визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як значно у ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує: правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси; нормативно - правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Як випливає із змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень відповідача юридичної особи як органу місцевого самоврядування у галузі земельних відносин на території, зокрема, села Колодязного Ковельського району Волинської області, належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок у власність громадян відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 26.01.15 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до Колодяжненської сільради Ковельського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON], про скасування рішень органу місцевого самоврядування, що забрало законної сили 17.02.15 р., судом визнано незаконними та скасовано як рішення сільради від 12.08.14 р. № 35/6 27 «Про розгляд заяв громадян» в частині відмови [PERSON] у наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; так і рішення сільради від 12.08.14 р. № 35/6 24 «Про розгляд заяв громадян» в частині надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у с. Колодяжному, вул. Садова, 22 «г». Як вбачається з пояснень позивача, її представника та стверджується копією заяви позивача, адресованої відповідачеві юридичній особі від 09.04.15 р., що надійшла до Колодяжненської сільради Ковельського району Волинської області тоді ж, позивач, дійсно, просила орган місцевого самоврядування повторно розглянути її заяву про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки по вул. Садовій, 22 «г» орієнтовною пл. 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 08.04.14 р., з посиланням на вказане вище рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 26.01.15 р.. Однак, вказана вище заява позивача від 08.04.14 р. за станом на день прийняття оспорюваного рішення, розглянута не була. Як слідує з копії рішення Колодяжненської сільради Ковельського району Волинської області від 24.04.15 р. № 41/3 4 «Про розгляд заяв громадян», відповідачеві [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку пл.. 0, 1\~614 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у с. Колодяжному, по вул. Садовій, 22 «г» із земель житлової та громадської забудови с. Колодяжного Колодяжненської сільради (кадастровий № земельної ділянки: 0722183600:01:001:0830); зобов»язано [PERSON] провести держреєстрацію права власності на земельну ділянку згідно з чинним законодавством. Заява позивача від 09.04.15 р. 24.04.15 р. у день прийняття оспорюваного рішення - розглянута не була. Лише у подальшому, як слідує з копії рішення Колодяжненської сільради Ковельського району Волинської області від 16.10.15 р. № 45/3 11«Про розгляд заяв», позивачеві було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у с. Колодяжному, по вул. Садовій, 22 «Ж» пл. 0, 17 га із земель запасу с. Колодяжного, не наданих у власність чи користування; запропоновано виготовлений та погоджений у встановленому законом порядку проект подати на затвердження черговій сесії сільради. Як пояснила суду представник відповідача юридичної особи вищезазначеним рішенням позивачеві було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо такої земельної ділянки, що не є вільною та також є спірною. Як пояснила суду позивач, вищезазначене рішення Колодяжненської сільради Ковельського району Волинської області від 16.10.15 р. № 45/3 11«Про розгляд заяв» не влаштовує її тому, що вона бажає отримати саме ту земельну ділянку, що була зазначена нею у її заявах, та була надана оспорюванням рішенням відповідачеві [PERSON]. Відповідно до положень ст. 116 К України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів, зокрема, місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів, зокрема, місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до змісту ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільрада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні. Акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Суду не надано позивачем та її представником доказів того, що бажана нею земельна ділянка надавалась їй чи членам її сім»ї у користування, а тому посилання позивача на ту обставину, що бажана нею спірна земельна ділянка передана у власність без попереднього вилучення її у користувачів, не знайшло свого ствердження у судовому засіданні. Суд враховує, що позивач зверталась до відповідача сільради - приводу отримання земельної ділянки не з тих підстав, що вона є її законним користувачем, а з підстав, передбачених, а відповідно до положень п. «а» ч. 2 ст. 116 ЗК України. За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст. 118 ЗК України, згідно з якою, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до [PERSON] міністрів АР Крим. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186 - 1 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. З огляду на наведене вище, суд вважає, що за наявності у сільраді за станом на 12.08.14 р. заяви позивача про надання дозволу на приватизацію тієї земельної ділянки, що оспорюваним рішенням передана відповідачеві [PERSON], без виконання вимог чинного законодавства, що викладені у ст. 118 ЗК України, слід прийти до висновку про те, що оспорюване рішення прийняте без дотримання вимог чинного законодавства, є незаконним, підлягає скасуванню, та є таким, що порушує, зокрема, права позивача як заявника на розгляд її заяв. Крім того, суд приймає до уваги, що за станом на 09.04.15 р. у сільраді була заява позивача від 09.04.15 р. з аналогічним проханням, що мала б бути розглянутою на найближчому засіданні (сесії) сільради, що відповідачем - Колодяжненською сільрадою Ковельського району Волинської області - 24.04.15 р. зроблено не було. Суд вважає, що надання позивачеві дозволу у подальшому рішенням сільради від 16.10.15 р. на розробку проект землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки поряд з тією, яку бажала отримати позивач, не спростовує доводів позивача та її представника і не може розцінюватись як поновлення права позивача, що, безперечно, порушено оспорюваним рішенням. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх змін чи припинення. А тому оспорюване рішення відповідача юридичної особи - слід визнати незаконним та скасувати. За змістом ст. ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідач [PERSON] у суді ствердив, що він, дійсно, зареєстрував своє право власності на виділену йому земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Хоча право відповідача [PERSON] на отримання земельної ділянки з врахуванням належного йому статусу учасника АТО не оспорюється особами, які беруть участь у справі, реєстрація його права власності на надану йому земельну ділянку проведена з дотриманням вимог вищезазначеного Закону, однак, суд приймає до уваги, що при прийнятті оспорюваного рішення відповідачем - Колодяжненською сільрадою Ковельського району Волинської області -було допущено порушення чинного законодавства, а тому не може залишатись без скасування реєстрація права власності відповідача [PERSON] на виділену йому з порушенням вимог чинного законодавства земельну ділянку. А тому слід скасувати і державну реєстрацію права власності відповідача [PERSON]В на вищевказану земельну ділянку. Судові витрати у справі слід стягнути з відповідачів на користь позивачів у рівних частках. На підставі наведеного,

Outcome: approved