Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що на обліку управління - служби у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради, згідно з наказом від 23.11.2015 №30, перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Мати малолітнього - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . На підставі акту про знайдену та доставлену дитину від 10.07.2016 року малолітній [PERSON] був доставлений до КЗ «ДМКДЛ №1», для обстеження та вирішення подальшої долі дитини. Управління - служба у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради листом від 11.07.2016 №03/1864-1 на виконання наказу Міністерства соціальної політики України від 20.01.2014 року №27 «Про порядок ведення службами у справах дітей обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах» та постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної з захистом прав дитини» повідомила центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щодо взяття під соціальний супровід дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що проживають за адресою: [ADDRESS] . Управління - служба у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради листом від 20.07.2016 року вих. №03/1970 звернулась до Амур - Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з проханням з`ясувати місцезнаходження - [PERSON] , [INFO] , та притягнути її до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Відповідно до інформації, наданої Амур - Нижньодніпровським ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 27.07.2016 р. №371/4136, на запит управління - служби у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 20.07.2016 року вих. №03/1970, згідно бази даних ГУНП в Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , мати малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , 11.07.2016 року притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП. Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради (надалі ЦСССДМ АНД райради) листом від 20.07.2016 року №3/5-521 повідомив управління - службу у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради, що з матір`ю 11.06.2016 року проведено профілактичну бесіду, з`ясовано причини перебування малолітнього [PERSON] в ДМКЛ №1 та вкотре попереджено про відповідальність за навчання та виховання дітей. В ході бесіди мати повідомила, що 13.06.2016 року повинна відвідати АНД РВ, ЦСССДМ АНД райради та управління - службу у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради. В зазначений день [PERSON] до вищевказаних установ - не з`явилася. При неодноразовому відвідуванні спеціалістами центру двері не відчиняли. На запрошення - з`явитися до центру не реагує. 18.06.2016 року було здійснено черговий вихід у сім`ю, двері ніхто не відчинив. У результаті проведеної бесіди з сусідкою, стало відомо, що [PERSON] , [INFO] , перебуває в Дніпропетровській клінічній психіатричній лікарні. Дану інформацію підтвердила і старша донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради гр. [PERSON] з 01.09.2016 року призупинено допомогу при народженні дитини, відповідно листа «Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні» №3095 від 16.08.2016 року, в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на довгостроковому стаціонарному лікуванні без можливого виходу з відділення. За інформацією дитячого державного закладу, [PERSON] , відвідує [PERSON] періодично, тобто в той час, коли не перебуває на стаціонарному лікуванні. До органу опіки та піклування Амур - Нижньодніпровської району та управління - служби у справах дітей з метою повернення дитини в родину не зверталась. На контакт з соціальними службами щодо вирішення даного питання не виходить. КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР довідками від 15.09.2016 року №3519 та відповідно від 06.07.2019 року №2459 підтвердила знаходження на лікуванні [PERSON] , 1977 р.н., з 13 липня 2016 року по 13 вересня 2016 року та з 22 травня 2017 року по 03 липня 2017 року. Управління - служба у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради листом від 23.08.2016 №03/2314 звернулась до завідувача відділу освіти Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради з повідомленням про захворювання [PERSON] , 1977 р.н., і про те, що обоє дітей тимчасово влаштовані до сім`ї [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Служба просила сприяння у влаштуванні малолітнього [PERSON] , [INFO] , до ДНЗ №267 (Берізка). КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР в листі від 24.10.2016 року за №198/8/03 щодо родини [PERSON] зазначив, що особисто [PERSON] , 1977 р.н., під «Д» наглядом у лікарів не знаходиться. Щорічно проходить диспансеризацію, фізичний стан здоров`я - задовільний. З приводу захворювань до сімейного лікаря не зверталася. На диспансерному обліку діти не знаходяться, проходять диспансеризацію згідно стандартів. Відповідно медичної документації (ф12/щ) останній раз [PERSON] був оглянутий - 21.10.2016 року, а [PERSON] - 04.10.2016 року . На даний час діти здорові, мати здійснює необхідний догляд за дітьми. У зв`язку з тим, що родина відноситься до категорії - родина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, щонеділі сімейний лікар та сімейна медична сестра, активно відвідують родину [PERSON] . [PERSON] , 1977 р.н., яка проживає за адресою: [ADDRESS] , написала заяву про тимчасове влаштування її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР за сімейними обставинами у зв`язку , з приведенням квартири до належного санітарного стану, строком на 1 (один) рік. Рішенням виконкому Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 18.11.2016 №287 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР малолітній [PERSON] влаштований до державного закладу на повне державне забезпечення. 29 листопада 2017 року [PERSON] , 1977 р.н., додатковою заявою просила продовжити термін тимчасового перебування її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР, зазначивши, що провідує хлопчика постійно, майже щотижня. Було прийнято рішення виконкому від 15.12.2017 №314/1 «Про внесення доповнень до рішення виконкому Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 18.11.2016 №287 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР та продовжити термін перебування дитини до 01.04.2018 року. Але станом на теперішній час дитина продовжує знаходитися в державному закладі. Мати не бажає забирати сина додому. За повідомленням Амур - Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області від 18.11.2016 №3566/10-28 відомості про батька до актового запису про народження №1543 від 03.10.2014 року на [PERSON] , [INFO] , внесені на підставі абзацу 2 частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Дані свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , підтвердженні витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. За інформацією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР від 21.05.2018 №391/1.1-29, [PERSON] , 1977 р.н., постійно (один раз на тиждень) відвідувала свою малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , з 23.10.2016 року по 23.01.2018 року, цікавилася станом його здоров`я, приносила ласощі, предмети догляду. З 24.01.2018 року по 07.04.2018 року мати дитину не відвідувала, не цікавилася станом здоров`я сина, ні письмово, ні по телефону.. Останній раз громадянка [PERSON] , 1977 р.н., приходила до сина - 14.05.2018 року, цікавилася станом його здоров`я, приносила ласощі. За інформацією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР (лист від 12.10.2018 року №721/1.1-29) - мати малолітньої дитини - [PERSON] , 1977 р.н., постійно відвідує (один раз на тиждень) свого малолітнього сина - [PERSON] . Останній раз приходила 08.10.2018 року, цікавилася станом його здоров`я, приносила ласощі. За висновками про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини КЗ «Дніпропетровської обласної дитячої клінічної лікарні» ДОР, зокрема, від 02.08.2018 року [PERSON] , [INFO] , має певні проблеми зі здоров`ям, в тому числі: розлад психологічного розвитку, пахову грижу ліворуч, гемангіому правого стегна, вальгусна деформація ступнів. Тубконтакт. Дитина потребує лікування. У своїх поясненнях від 29.11.2017 року, [PERSON] , 1977 р.н., зазначила, що свою малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовану до державного закладу, забрати не має можливості через своє лікування. Хлопчика відвідує кожного тижня і планує ще на 6 місяців продовжити його перебування у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР. Враховуючи вищевказане, на комісії з питань захисту прав дитини Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради було розглянуто питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1977 р.н., стосовно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Члени зазначеної комісії прийшли до висновку, що [PERSON] , 1977 р.н., ухиляється від виховання та утримання своєї дитини, а в цілому, ухиляється від виконання батьківських обов`язків та рекомендувала органу опіки та піклування підготувати і надати до суду позовну заяву про позбавлення її батьківських прав. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1977 р.н., стосовно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , 1977 р.н., аліменти на утримання її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна. Амур - Нижньодніпровський районний суд, рішенням від 04.06.2019 року відмовив в задоволенні позову Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, стосовно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на стан здоров`я матері. Адміністрація КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР звернулася до управління - служби у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради листом від 18.12.2019 року №775/1.1-29 повідомивши, що термін перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , який перебуває у їхньому закладі з 23.10.2016 року по цей час, згідно рішення виконавчого комітету Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради від 15.12.2017 року №314/1, закінчився 01.квітня 2018 року. З метою захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що хлопчику уже виповнилися 5 років і 3 місяці і він згідно чинного законодавства України на має, на сьогоднішній день, ніяких підстав для подальшого перебування у їх закладі, просять управління - службу у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради терміново вирішити питання щодо повернення дитини на виховання матері, а у разі неможливості - встановити йому статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надати відповідні документи до особової справи та влаштувати до сімейних форм виховання. Управління - служба у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради в клопотанні від 24.12.2019 №02/474733 до головного лікаря КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР [PERSON] повідомила, що станом на теперішній час мати дитини - [PERSON] , 1977 р.н., не звернулася до органу опіки та піклування Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради щодо повернення їй сина. Враховуючи вищевказане, управління - служба у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради просила КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР підготувати документи для переведення 24.12.2019 року дитини - [PERSON] , [INFO] , до КЗСЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Барвінок» ДМР, за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 45. Відповідно до довідки КП «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» ДОР від 15.01.2020 року №148, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , знаходилась на стаціонарному лікуванні в КП «ДБКЛНРД» ДОР з 13.07. 2016 року по 13.09.2016 року, з 22.05.2017 року по 03.06.2017 року, з 04.02.2018 року по 03.04.2018 року, з 04.11.2018 року по 04.01.2019 року. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно - параноїчний синдром. Підсумовуючи вищевикладене, орган опіки та піклування вважає, що відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав відповідатиме найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на сьогоднішній день є обґрунтованим та достатнім заходом для захисту якнайкращих інтересів дитини. Мати - [PERSON] , 1977 р.н., батьківських обов`язків, відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у повному обсязі не виконує через постійну наявність у неї психічного захворювання: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно - параноїчний синдром ремісія «С», із зазначенням групи інвалідності. Тому, позивач просить суд прийняти рішення про відібрання дитини - [PERSON] , [INFO] , від матері - [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна (піклувальника). Ухвалою від 13 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 26 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 17 листопада 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання представник позивача не з`явилася, в окремо поданій заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомленні належним чином, причин неявки судові не повідомили. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини явки судові не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Мати дитини - [PERSON] , батько - [PERSON] . Відомості про батька внесені на підставі абзацу 2 частини 1 статті 135 СК України. Наказом Управлінням службою у справах дітей амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради № 30 від 23.11.2015 р. поставлено на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Відповідно до заяви відповідача до голови Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 25.10.2016 року, [PERSON] просить тимчасово влаштувати [PERSON] , [INFO] в будинок «Малюка» для оздоровлення та приведення житла до ладу. Зобов`язалась після наведення ладу в квартирі дитину забрати в сім`ю. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровського районної у місті Дніпропетровську ради № 287 від 18.11.2016 року, тимчасово влаштовано малолітнього [PERSON] , [INFO] до КЗ «Дніпропетровського спеціалізованого будинку дитини» ДОР». 29.11.2017 року відповідач повторно звернулась до Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради про продовження тимчасового перебування у державному закладі у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровського районної у місті Дніпропетровську ради № 314/1 від 15.12.2017 року продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] у КЗ «Дніпропетровського спеціалізованого будинку дитини» ДОР» до 01.04.2018 року Згідно до повідомлення КЗ «Дніпровська міська поліклініка №1 Дніпровської міської ради відповідач перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «Шизофренія». Відповідно до довідки КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР від 15.01.2020 № 148, відповідач по справі перебувала на лікування стаціонарному з 13.07.2016 року по 13.09.2016 року, з 22.05.2017 по 03.07.2017 року, з 04.02.2018 року по 03.04.2018 року, з 04.11.2018 року по 04.01.2019 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває в закладі з 23.10.2016 року по час надання відповіді, мати відвідує дитину регулярно, цікавиться станом здоров`я дитини, приносить ласощі. 04 червня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було розглянуто цивільну справу № 199/10081/18 за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, та в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі у зв`язку з тим, що позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 18 грудня 2019 року до управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради звернулося КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» із проханням терміново вирішити питання щодо повернення дитини на виховання матері, а у разі неможливості - встановити йому статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надати відповідні документи до особової справи та влаштувати до сімейних форм виховання, оскільки термін перебування [PERSON] , [INFO] , в державному закладі закінчився 01квітня 2018 року. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч.1 ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Основні підстави для відібрання дитини зазначені у п.п2-5 ч.1 ст.164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній ч.1 ст.170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з нею. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або органу опіки та піклування, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Ухвалюючи рішення про відібрання малолітньої дитини від відповідача без позбавлення її батьківських прав, суд виходить із доведеності позивачем факту неналежного піклування про малолітню дитину, оскільки відповідач не порушує питання повернення дитини у сім`ю, враховує тривале перебування дитини в державному закладі та відсутність при цьому зі сторони матері заінтересованості у створенні належних умов для проживання дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. Відібрання дитини від відповідача без позбавлення її батьківських прав за таких умов є мірою, яка відповідає найкращим інтересам дитини. При цьому суд зауважує, що батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з нею. Слід зазначити, що відібрання дитини від батьків тісно пов`язане з питанням про матеріальне утримання батьками своєї дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину не має виключень. Тому, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд має вирішувати питання про стягнення з них аліментів на дитину (ч.4 ст.170 Сімейного кодексу України). Разом з тим, оскільки на даний час не визначено конкретної особи, яка виконуватиме обов`язки опікуна, заявлення вимоги про стягнення аліментів з матері на користь особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна є передчасним; вимога про стягнення аліментів підлягає розв`язанню за умови призначення такої особи. Також після призначення конкретної особи опікуном дитини, опікун або інший законний представник дитини має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Положеннями ст.170 СК України визначено, що у випадку постановлення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. В даному випадку звернення від родичів дитини щодо її передачі їм відсутні, а тому, саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок щодо подальшого влаштування дитини, яке має вирішуватись після набрання судовим рішенням законної сили. Слід зазначити, що [PERSON] , від якої відібрана дитина, не втрачає щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Мати не позбавлена права звернутися до суду з вимогою про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial