Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно у якому просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із втратою оригіналів правовстановлюючих документів на будинок. Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Представник третьої особи подав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , про що 27 серпня 2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області складений відповідний актовий запис №7369, та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на усе належне йому майно, до складу якого входить: 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на підставі договору дарування від 17.02.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С. за №686 та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 19.02.1998р. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. При житті [PERSON] заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є його діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які в строки передбачені ст. 1270 ЦК України, звернулися з заявами про прийняття спадщини до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори. Також спадкоємцем першої черги є його дружина - [PERSON] , яка спадщину після смерті чоловіка не приймала. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не бажають оформлювати право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій від 10.03.2020 року №313/02-31 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Враховуючи викладене, а також визнання відповідачами позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] прийняла спадщину, однак не може зареєструвати спадкове майно та у повній мірі реалізувати свої права, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved