Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Ічнянської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 5,23 га, кадастровий номер 7421784800:03:000:0466, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №019909, який виданий на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 29 серпня 2003 року №399 та знаходиться на території Івангородської сільської (нині Ічнянської міської) ради Ічнянського району Чернігівської області. Як спадкоємець за заповітом позивач має право на спадщину, але оформити свої права не має можливості, оскільки в шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки немала достатніх даних і належних документів, які б підтверджували факт смерті [PERSON] , тому що з 02 березня 2019 року вона вважалася пропалою безвісти після пожежі в будинку по місцю свого проживання в [ADDRESS] . Рішенням Ічнянського районного суду від 19 березня 2021 року [PERSON] було оголошено померлою [INFO] , на підставі чого Ічнянським районним відділом ДРАЦС 23 квітня 2021 року складено відповідний запис про смерть за №1 та 12 травня 2021 року позивач отримала свідоцтво про смерть [PERSON] . Враховуючи, що встановлений законом строк для прийняття спадщини [PERSON] був пропущений з поважних причин, тому позивач і просить суд визначити їй додатковий двомісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання. 23 червня 2021 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 липня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Згідно позовної заяви просила розглядати справу без її участі в разі її неявки. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просить суд розглянути справу без його участі за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2021 року єдиний унікальний №733/127/21, провадження №2-о/733/10/21 оголошено [PERSON] , [INFO] , уродженку с.Петрівка Борзнянського району Чернігівської області, громадянку України, останнє відоме місце проживання якої є [ADDRESS] , померлою [INFO] (а.с.8-10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (запис поновлено) серії [NUMBER] від 12 травня 2021 року, актовий запис №1 (а.с.4). За життя 21 лютого 2019 року [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, яким заповіла все своє майно де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до копії довідки виданої Івангородським старостинським округом Ічнянської міської ради Чернігівської області від 05 липня 2021 року за № 16, заповіт від 21 лютого 2019 року складений від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] не змінювався та не відмінявся (а.с.34). Згідно копії довідки, виданої Івангородським старостинським округом Ічнянської міської ради Чернігівської області від 23 грудня 2020 року №380 про те, що [PERSON] , [INFO] , станом на 02 березня 2010 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - одна (а.с.7). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №019909, [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 5,23 га, кадастровий номер: 7421784800:03:000:0466, яки виданий на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 29 серпня 2003 року №399 та знаходиться на території Івангородської сільської (нині Ічнянської міської) ради Ічнянського району Чернігівської області (а.с.5). Згідно копії повідомлення приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Варзагер С.В. від 19 травня 2021 року за №73/01-16, [PERSON] щодо можливості прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , повідомлено, що вона не подала документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину, а також роз`яснено, що визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини здійснюється у судовому порядку (а.с.11). Згідно довідки приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Варзагер С.В. від 07 червня 2021 року №93/01-16, та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07 червня 2021 року, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася (а.с.20-26). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. При цьому, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі N 484/3221/17 (провадження N 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі N 263/1221/17 (провадження N 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц (провадження N 61-5609св19), від 21 вересня 2020 року у справі №130/2517/18 (провадження №61-14962св19). Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Враховуючи обставини справи, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачем є поважною, тому суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved