Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що з 08.10.2005 р. по 29.04.2014 р. перебувала у шлюбі з відповідачем. 29.04.2014 р. шлюб між сторонами розірвано на підставі заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу Відповідач проживає окремо та ухиляється від обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки донька є малолітньою особою, зазначене зобов'язання розповсюджується на нього у повному обсязі. У зв'язку із тим, що дитина навчається у школі вона потребує необхідного матеріального забезпечення для придбання шкільних приналежностей, сплати послуг репетиторів, придбання шкільної форми та одягу тощо. Крім того, малолітня дитина у будь-яку разі потребує гідного фізичного, духовного та творчого розвитку, що обумовлюється необхідністю відвідування різноманітних секцій та кружків, вартість яких Позивачу достатньо складно оплачувати самостійно без підтримки Відповідача. Не дивлячись на те, що Відповідач знає про потреби їх дитини та має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІКОМ Україна", а отже має постійне місце роботи та стабільний дохід. Враховуючи , що Відповідач інших утриманців не має, є працездатним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаю стягнення з 11.12.201 року до досягнення дитини повноліття. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає задовольнити позов частково, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, з 08.10.2005 року по 29.04.2014 року сторони перебували у шлюбі. 29.04.2014 року заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірваний (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). На теперішній час дитина проживає разом з матір'ю та перебуває у неї на утриманні, що підтверджується копією довідки Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби №44 від 11.12.2015 року (а.с. 4). У зв'язку із тим, що дитина навчається у школі вона потребує необхідного матеріального забезпечення для придбання шкільних приналежностей, сплати послуг репетиторів, придбання шкільної форми та одягу тощо. Крім того, малолітня дитина у будь-яку разі потребує гідного фізичного, духовного та творчого розвитку, що обумовлюється необхідністю відвідування різноманітних секцій та кружків, вартість яких Позивачу достатньо складно оплачувати самостійно без підтримки Відповідача. Відповідач відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІКОМ Україна" (а.с.8-9), однак матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча має змогу надавати допомогу, оскільки є здоровою, працездатною особою, інших осіб на утриманні не має. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку, матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини позивачці не надає. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, такий слід стягнути з відповідача в дохід держави. Однак, в частині стягнення аліментів починаючи з 11.12.2015 року, слід відмовити, так як відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, згідно штампу суду позовна заява пред'явлена 14.12.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial