Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача: 1) 25000,00 грн. - страхове відшкодування; 2) 1965,75 грн. - пеню; 3) 168,49 грн. - 3% річних; 4) 5000,00 грн. - витрати на правову допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 08.09.2017р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого відповідачем автомобіля ЗАЗ д/№ [NUMBER] , внаслідок якої загинув родич позивача - [PERSON] . Оскільки позивач здійснив поховання загиблого, він звернувся до відповідачаз вимогою про відшкодування понесених ним витрат на поховання загиблого [PERSON] . Так як, на час звернення позивача із даним позовом до суду відповідач не відшкодував позивачу вищевказані витрати, позивач просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати разом із пенею та 3% річних. Позивач надав суду письмове клопотання, у якому просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності. В ході розгляду справи представник відповідача надав суду відзив на позов, у якому зазначив про те, що, позов є необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає,оскільки відповідач, на підставі заяви позивача від 03.03.2018р. та протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, 21.06.2018р. здійснив передбачену ст.36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 40 000,00 грн. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно Повідомлення про ДТП, 15.01.2017р. відповідач одержав повідомлення від [PERSON] про ДТП, що мала місце 08.09.2017р. на автодорозі м.Камянське-Лобойківка в районі АЗС «Авіас»; потерпілий, який отримав тілесні ушкодження - [PERSON] . Згідно заяви про страхове відшкодування від 04.12.2017р., 03.03.2018р. відповідач отримав заяву позивача про страхове відшкодування понесених позивачем витрат, пов`язаних зі смертю [PERSON] . Згідно наданої відповідачемкопії платіжного доручення №972 від 21.06.2018р., 21.06.2018р. відповідач перерахував на адресу позивача [PERSON] страхову виплату згідно страхового акту №ОЦ/016/000/18/0042 від 15.06.2018р. у розмірі 40 000,00 грн. встановлені судом вищевказані обставини свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положенням ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 27.4. Закону, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно ст. 27.5 Закону, відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Згідно ст. 36.2 Закону, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Як встановлено судом, на час звернення позивача із вищевказаним позовом до суду, а саме 21.06.2018р. відповідач здійснив страхове відшкодування, та перерахував на адресу позивача [PERSON] страхову виплату згідно страхового акту №ОЦ/016/000/18/0042 від 15.06.2018р. у розмірі 40 000,00 грн., що підтверджується наданою відповідачем копією платіжного доручення №972 від 21.06.2018р. Згідно роз`яснень, наданих у п.11 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» N 14 від 18.12.2009р., оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки обов`язок довести суду обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - покладено на сторони по справі, суд, приймаючи до уваги те, що, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, дійшов висновку про те, що, даний позов є необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки позивачем, в ході розгляду справи, не доведено факт порушення відповідачем прав позивача, зокрема, факт не виплати відповідачем страхового відшкодування позивачу. Водночас, відмовляючи у задоволенні позову, суд,

Outcome: dismissed