Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз" (надалі - ПАТ " Криворіжгаз") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу з вимогами стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23960,91 грн. та судового збору в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що року за адресою Відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення № 1692 відповідно до якого було встановлено: «несанкціонований відбір природного газу споживачем шляхом несанкціонованого підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання, а саме: самовільно під`єднаний споживачем ОП турбо «Іммергаз 2,4 кВт на гумовий шланг через трійник з ПГ-4 «Електа» до газової мережі внутрішнього газопостачання, ВПГ відсутній. За зазначеною адресою в експлуатацію прийнято газове обладнання: ПГ та водонагрівач проточний газовий. По факту встановлений додатковий газ. Прилад - 2-х контурний котел «Іммергаз» 24 кВт». За результатами розгляду акту про порушення, на засіданні комісії, прийнято рішення про задоволення акту та виконання нарахування за не облікований об`єм природного газу за період з 29.05.2018 по 29.11.2018 в сумі 23 960,91 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23960,91 грн., а також судовий збір. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Сторони в судове засідання не викликались. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач отримав копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження у якій роз`яснено право на надання відзиву. Також Відповідачу було роз`яснено положення вимог частини 4 ст. 178 ЦПК України, відповідно до якої одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідачем подано до суду заперечення на позовну заяву та копії документів, зокрема заяв та технічної документації з яких встановлено, що Відповідач звертався до ряду організацій з метою влаштування додаткового індивідуального опалення - газовий котел, за адресою мешкання. Також [PERSON] намагався встановити лічильник газу в газифікованому будинку, на що отримав відповідь, що спочатку має сплатити кошти за послуги монтажу. На підставі викладеного Відповідач просить суд визнати дії Позивача незаконними та визнати [PERSON] відповідачем по справі, оскільки саме він займався усіма питання по влаштуванню автономного опалення. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.11.2018 року за адресою Відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення № 1692 відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: «несанкціонований відбір природного газу споживачем шляхом несанкціонованого підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання, а саме: самовільно під`єднаний споживачем ОП турбо «Іммергаз 2,4 кВт на гумовий шланг через трійник з ПГ-4 «Електа» до газової мережі внутрішнього газопостачання, ВПГ відсутній. За зазначеною адресою в експлуатацію прийнято газове обладнання: ПГ та водонагрівач проточний газовий. По факту встановлений додатковий газ. Прилад - 2-х контурний котел «Іммергаз» 24 кВт». (а.с.7-13). Акт про порушення підписано Відповідачем без зауважень (а.с.7 зворот). Також у пункті 8 Акту про порушення Відповідачу повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання 06.12.2018 за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів. І та зазначено контактний телефон (а.с.7 зворот). Таким чином, Відповідачу було повідомлено щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення та дату засідання. Відповідно до п. 5 глави 5 розділу 11 Кодексу ГРМ споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. Про здійснення фото фіксації і зазначено у п. 7 акту (фотокартки а.с. 8-13). Пунктом 8 розділу 5 Глави XI Кодексу передбачено, що Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. На підставі вищевикладеного та протоколу № 97 від 06.12.2018 (а.с.14), за результатами розгляду акту про порушення, на засіданні комісії, прийнято рішення про задоволення акту та виконання нарахування за необлікований об`єм природного газу за період з 29.05.2018 по 29.11.2018 в сумі 23 960,91 грн. Відповідно до п. 11 Глави 5 розділу XI Кодексу за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково). При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок недооблікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується, зокрема, що розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи прийняття рішення комісії про задоволення акту та здійснення нарахування у грудні 2018 року, Відповідачу було виставлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 06.12.2018 року (а.с. 19) за період з 29.05.2018 по 29.11.2018 в сумі 23 960,91 грн.. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі (п. 12 розд. 5 глави XI Кодексу). Так, 04.01.2019 на адресу Відповідача було надіслано рахунок на оплату який отриманий Відповідачем (а.с. 20). Проте, оплату суми боргу Відповідачем не здійснено. Таким чином, судом з`ясовано, що за адресою Відповідача мало місце несанкціоноване відновлення газопостачання. Інформація про оскарження відповідачем акту про порушення, розрахунку заборгованості - в матеріалах справи відсутні. Відповідно до Кодексу газороздільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП України № 2494 від 30.09.2015 року, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п.п. 2 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечення Відповідача та надані Відповідачем за для підтвердження обставин зокрема скарги, заяви, листи з переписками, робочий проект, щодо реконструкції системи газопостачання, суд вважає неналежними та недостатнім доказами, оскільки дані копії документів підтверджують лише обставини щодо існуванням між сторонами відносин з приводу улаштування системи автономного опалення, а не доказів з приводу відсутності несанкціонованого підключення. З приводу клопотання Відповідача визначити [PERSON] відповідачем у даній справі суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.ст. 46, 47 ЦПК України цивільну процесуальну правоздатність та цивільну процесуальну дієздатність мають юридичні та фізичні особи. Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами є позивач та відповідач, якими можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава. За змістом норм процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідачів та повинен вирішувати справу за тим позовом, що пред`явлений щодо тих відповідачів, які зазначені у ньому. Суд не може примушувати сторін до вчинення чи не вчинення тих чи інших процесуальних дій, оскільки це суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства. За правилами ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу покладених на суд процесуальних законом повноважень, він позбавлений можливості самостійно визначити суб`єктний склад учасників справи, проте встановивши, що у справі не залучено усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, суд відмовляє у позові з цих підстав. Однак, суд відхиляє доводи Відповідача [PERSON] з приводу пред`явлення позову до неналежного відповідача, оскільки згідно інформації про зареєстрованих осіб (а.с.6,) саме [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] у якій відбувся несанкціонований відбір газу, отже [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. Крім того, Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Доказів того, що відповідач не є споживачем послуг з теплопостачання - до матеріалів справи не долучено. Тож аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved