Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.03.2016 року, від спільного проживання вони мають сина [PERSON] [INFO], їхня сім'я розпалася, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/ щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. До суду позивачем надано письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно та на її особисте утримання по 500 грн. щомісячно, провести розгляд справи без її участі. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову та щодо розгляду справи без його участі. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.03.2016 року, мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про народження дитини. Згідно матеріалів справи, позивач зареєстрована та проживає разом з дитиною [ADDRESS], відповідач зареєстрований по [ADDRESS] Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 цього Кодексу за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ст.184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатним за віком та станом здоров'я, на користь інших осіб аліментів не сплачує, відомості про те, що відповідач має офіційне місце роботи, відсутні. Доказів на спростування цих висновків суду не було надано. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. А тому з врахуванням наведеного та приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання сина сторін в твердій грошовій сумі - по 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач також просить суд стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання. За положеннями ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Як вказано вище, відповідач є працездатним за віком та станом здоров»я, тобто, він є спроможним надавати матеріальну допомогу на особисте утримання позивачки. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку /доходу/ другого з подружжя і /або/ у твердій грошовій сумі. А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на особисте утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно. За ст.ст 79,191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку -з 19.12.2016 року. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі-за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved