Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку спадкування нарахованої але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. За життя мати працювала на "Трест Дніпродорбуд", в період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року відповідачем було нараховано [PERSON] заробітну плату в розмірі 4 356 грн., однак [INFO] остання померла. 11 листопада 2014 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті її матері, тому просить суд стягнути з відповідача в порядку спадкування нараховану та не виплачену заробітну плату у суму 4 356 грн. після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач не з*явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, просили слухати справу за їх відсутності. Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в ПАТ "Трест Дніпродорбуд" та за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року не отримала заробітну плату в розмірі 4 356 грн., яка їй була нарахована. [INFO] [PERSON] померла Після смерті [PERSON] її донька [PERSON] 11 листопада 2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті та життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу Українисуми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановленні колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за яким здійснюється виплата. Відповідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексукожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача нарахованої але невиплаченої заробітної плати обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved