Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду мотивуючи свої вимоги тим, що вона [INFO], не перебуваючи у офіційно зареєстрованому шлюбі, народила доньку. У книзі записів актів громадянського стану про народження відомості про батька були внесені відповідно до ч.2 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері. Як наслідок, дівчинці було присвоєно прізвище за прізвищем матері - [PERSON], ім'я - [PERSON], по батькові - [PERSON]. Позивач зазначає, що у 2005 році між нею та [PERSON] (далі - Відповідач 1) почалися стосунки. В цей період часу, Відповідач 1 проживав у м. Ірпені Київської області за адресою: [ADDRESS], при цьому мав громадянство Республіки Сінгапур. Оскільки, вони планували створити сім'ю та зареєструвати шлюб спочатку подали до відділу реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області (далі - Відповідач 2) спільну заяву про визнання [PERSON] батьківства щодо доньки. Як наслідок, дівчинці було змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», а по батькові «[PERSON]» на «[PERSON]» та видано нове свідоцтво про народження. Проте стосунки не склались, шлюб не був зареєстрований і Відповідач 1 вже на протязі 12 років не повідомляє Позивача про своє місце проживання. Позивач вказує, що в період з жовтня 2005 року по червень 2008 року доньку виховували виключно її батьки. 2 жовтня 2009 року Позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Таким чином, з вказаного часу і до сьогодні він дбає про доньку, приймає активну участь у вихованні та розвитку дитини, відвідує батьківські збори, проводжає до школи, тощо. Донька проживає з матір'ю та [PERSON] в умовах задовільних для проживання, навчання, виховання та розвитку дитини за адресою: [ADDRESS]. З 2005 року Відповідач 1 жодного разу не повідомив про себе, не виявив бажання спілкуватись з донькою, хоча визнав факт батьківства, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Позивач стверджує, що понад 14 років її донька сприймала своїм батьком [PERSON]. А враховуючи, що [PERSON] не є її біологічним батьком, не прагне підтримувати ніяких зв'язків, не виявляє інтересу до її життя, вважає за можливе визнати в подальшому батьківство відносно неї за нинішнім чоловіком, котрий виховує та утримує доньку. У зв'язку з вищевикладеним просила суд виключити із актового запису № 146, зробленого 15 липня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області про народження [INFO] [PERSON], відомості про батька [PERSON], громадянина Сінгапуру. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання Відповідач 1 [PERSON] не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується публікацією в газеті «Урядовий кур'єр», котра міститься в матеріалах справи, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання Відповідач 2 Відділ реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. До суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народилась дівчинка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області 15.07.2002. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народилась дівчинка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області 09.03.2005. Згідно довідки № 3-57-155 від 09.03.2005 р. виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області встановлено, що до актового запису № 146 від 15.07.2002 на гр. [PERSON], який складено відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства від 09.03.2005 внесені зміни до актового запису. Змінено прізвище дитині з «[PERSON]» на «[PERSON]», а по батькові «[PERSON]» на «[PERSON]» та внесені відомості про батька [PERSON]. 02.10.2009 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області. В результаті реєстрації шлюбу прізвище Позивача з "[PERSON]" змінено на "[PERSON]". З характеристики з місця навчання [PERSON], проживаючої за адресою: [ADDRESS], встановлено, що активну участі у її вихованні та розвитку приймають: матір - [PERSON] та її чоловік - [PERSON]. У відповідності до акту депутата Ірпінської міської ради від 28.10.2016 про обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої особи [PERSON], 2002 р.н., встановлено, що дані умови є задовільними для проживання, навчання, виховання та розвитку дитини. Дитина виховується у благополучній сім'ї, про що також стверджують сусіди по квартирі. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси». Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до пункту 10 Постанови Пленуму Верхового суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК, так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верхового суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовну заяву у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved