Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідач 23.01.2016 року о 14 год. 20 хв., в смт. Буки по вул. Суворова, Маньківського району Черкаської області керуючи транспортним засобом автомобілем "ВАЗ-2115", державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням позивача, в результаті чого вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 (б); 11.3 Правил дорожнього руху. Скоєне адміністративне правопорушення відповідачем підтверджується постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 18.02.2016 року, якою відповідача було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 03/02/-339 суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] від 22.02.2016 року, вартість матеріального збитку завданого позивачу, власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, становить 52108 грн. в якому також містяться протокол огляду транспортного засобу, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, де власником зазначений позивач. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний сплатити позивачу суму страхового відшкодування в рамках ліміту відповідальності (50000 грн.) за вирахуванням франшизи (510,0 грн.). У зв'язку із пошкодженням автомобіля позивачу та його близьким, на тривалий час після ДТП. довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Так, після вчиненого ДТП, страхова компанія ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в якій був застрахований відповідач, частково виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 35000 грн. Але залишилась заборгованість в сумі 17108 грн., яку відповідач повинен позивачу відшкодувати, у зв'язку з чим позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини: відповідач 23.01.2016 року о 14 год. 20 хв., в смт. Буки по вул. Суворова, Маньківського району Черкаської області керуючи транспортним засобом автомобілем "ВАЗ-2115", державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням позивача, в результаті чого вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 (б); 11.3 Правил дорожнього руху. Скоєне адміністративне правопорушення відповідачем підтверджується постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 18.02.2016 року, якою відповідача було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 03/02/-339 суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] від 22.02.2016 року, вартість матеріального збитку завданого позивачу, власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, становить 52108 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний сплатити позивачу суму страхового відшкодування в рамках ліміту відповідальності (50000 грн.) за вирахуванням франшизи (510,0 грн.). Так, після вчиненого ДТП, страхова компанія ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в якій був застрахований відповідач, частково виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 21217,21 грн. Але залишилась заборгованість в сумі 17108 грн. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно п. 1 ч. 2. ст. 22 ЦК України -збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тому позов підлягає до повного задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved