Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири від 01.04.1998 року за № 146/НД, укладеного Черкаською філією Придніпровської товарної біржі, а також про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначає, що придбавши в 1998 році квартиру та сплативши продавцям грошові кошти, обумовлені договором, він постійно володіє і користується нею. При цьому, в договорі купівлі-продажу квартири було зазначено, що він не підлягає нотаріальному посвідченню, а тому він не звертався до нотаріуса з такою вимогою та вважав, що дотримався всіх істотних умов договору і угода відповідає вимогам закону. Тому, з метою реалізації своїх майнових прав на дане нерухоме майно, просить визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на квартиру Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки, а тому суд вважає можливим постановити заочне рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Представник третьої особи - Чигиринської міської ради Черкаської області в судове засідання теж не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та не заперечуючи проти задоволення позову. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 146/НД, укладеного 01.04.1998 року в Черкаській філії Придніпровської товарної біржі між [PERSON] ,\~ [PERSON] , як продавцями з однієї сторони, та позивачем, як покупцем, з другої сторони, останнім була придбана двокімнатна квартира, загальною площею 48,80 кв. м., житловою площею 27,9 кв. м., розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). Вказаний договір був зареєстрований в Черкаській філії Придніпровської товарної біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 146/НД від 01.04.1998 року та в Чигиринському відділку КП "ЧОО БТІ" в кн. № 26, стор. 26, реєстр № 14 (а.с. 12). Згідно з п. 3 зазначеного договору вказана квартира належала продавцю [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого 28.02.1997 року завідуючою Чигиринською державною нотаріальною конторою [PERSON] О.Г. за № 406, та продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 28.01.1997 року завідуючою Чигиринською державною нотаріальною конторою Кашицькою О.Г. за № 159. Відповідно до п. 4 названого договору покупець сплатив продавцям кошти за продане нерухоме майно у розмірі 9208 (дев`ять тисяч двісті вісім) гривень 00 копійок, які продавці одержали від покупця до підписання договору. Таким чином, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується його змістом. Сторони повністю виконали угоду як відповідно до умов договору, так і до норм чинного законодавства. Після звільнення квартири продавцями позивач оселився за вищевказаною адресою. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст.11 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі не додержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем вказаної квартири, оскільки придбав її відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши продавцям вартість квартири, зареєструвавши її в Чигиринському відділку КП "ЧОО БТІ", але вказаний договір нотаріально посвідчений не був. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, коли позивач передав грошові кошти за куплену квартиру, продавці передали йому у відповідь квартиру та правовстановлювані документи, а позивач відповідно їх прийняв та розпочав користуватися вказаною квартирою, то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963 року), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на придбане нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання за позивачем права власності на вказану квартиру. На підставі викладеного й

Outcome: approved