Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, а саме стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно судового наказу Сарненського районного суду від 21.01.2019 року по справі №572/72/19 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменті на утримання сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду - 09 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, даних коштів не вистарчає для належного утримання дітей. Вказує на те, що відповідач є суб`єктом підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування, рівень його доходу, що офіційно показується для органів фіскальної служби є вкрай низьким. З січня 2019 року розмір аліментів є менший законодавчо встановленого мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-які намагання владнати ситуацію щодо сплати аліментів в добровільному порядку з відповідачем є не можливим. Ухвалою суду від 26.07.2019 року було відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання на 03.09.2019 року на 09:30 год. 02.09.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову з обгрунтуванням своєї позиції. Крім того, зазначив, що позивач в позові не зазначає та не посилається на об`єктивні обставини, які впливали б на необхідність збільшення аліментів. Звертає увагу суду на те, що заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Також він надає допомогу дітям, крім суми стягуваних аліментів, стягнутої відповідно до Судового наказу. Просить суд, з метою захисту і недопущення порушення його прав, відмовити в позові за його безпідставності. [PERSON] зазначає, що спроможний оплатити аліменти в тому розмірі, який визначений законом та вказаний в Судовому наказі Сарненського районного суду Рівненської області, згідно якого він їх оплачує. 17.09.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, відповідно до якого [PERSON] вказує, що станом на момент подачі позову до суду вона є безробітною та знаходиться на обліку в варненському центрі зайнятості, а тому вважає, що є всі підстави вважати, що її майновий стан змінився. Посилається також на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. В зв`язку з вищевикладеним наполягає на задоволенні позову. Представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення в підтримання позову. Відповідач позовні вимоги не визнав, посилався на обгрунтування, викладені в поданому до суду відзиві на позовну заяву. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 09.10.2019 року підготовче судове засідання у даній справі закрито. Справу призначено до судового розгляду на 17.10.2019 року на 13:30 год. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.03.2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.01.2014 року. На підставі Судового наказу Сарненського районного суду Рівненської області від 21.01.2019 року з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду - 09.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідност. 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, нормами цієї статті чітко визначені підстави, за наявності яких виникає право на зміну розміру аліментів. Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі, який вона просить. Докази, на які посилається позивач, не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. В позові позивач вказує на те, що є суб`єктом підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування, рівень його доходу, що офіційно показується для органів фіскальної служби є вкрай низьким. Доказів протилежного суду не представлено. Більше того, відповідачем додано до відзиву довідку про те, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня. З перелічених вище доказів слідує висновок, що у матеріальному стані відповідача не відбулися такі зміни, які дають підстави для збільшення розміру аліментів. Встановлений Судовим наказом від 21.01.2019 року розмір аліментів на утримання дітей, є гарантією їх прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а також враховуючи, що позивачі при пред`явленні позову про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а у задоволенні даного позову відмовлено повністю, суд вважає, що судовий збір покласти за рахунок витрат держави. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed