Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить: визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Разом з цим просить усунути перешкоди з боку [PERSON] у користуванні спільним майном шляхом надання ключів від вхідних дверей спільної квартири [ADDRESS], та надати можливість безперешкодного користування нею, та стягнути на її користь судові витрати в розмірі 1704 грн. 80 коп. Посилаються на те, що після смерті [PERSON], розірвання шлюбу з відповідачем вона переїхала з вказаної квартири та не проживала там. В шестимісячний строк вона звернулась до Переяслав - Хмельницької міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, в зв'язку із тим, що в [ADDRESS] на день смерті спадкодавця був зареєстрований батько померлого - [PERSON], який фактично прийняв спадщину. Позивач вважає таку відмову нотаріуса незаконною, оскільки на її думку відповідач не має доказів вступу в управління чи володіння спадковим майном. Також, позивач суд просить усунути перешкоди в користуванні спільною квартирою, оскільки відповідач змінив замки на вхідних дверях, не надав їй дублікат ключів та уникає зустрічі з позивачем. Позивач в позовній заяві вказує, що [PERSON] уникає зустрічі з нею. Такі вимоги та обставини підтвердив в судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] Позивач до суду не з'явилась повідомлена належним чином. Відповідач та його представник не заперечили щодо розгляду справи за відсутності позивача, оскільки наявний її представник. В свою чергу, відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, вказали суду, що визнають право позивачки на 1/8 частину квартири. Щодо вимог позивача в частині усунення перешкод в користуванні майном, [PERSON] вказав суду, що жодних перешкод в користуванні житлом не чинить та погоджується надати ключі від квартири позивачці. На підтвердження цього надав суду два листи спрямовані ним на адресу позивачки та її представника в яких відповідач пропонує [PERSON] отримати ключі від вхідних дверей [ADDRESS]. Судом встановлено наступне. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та розпорядження від 18.02.1998 року, орган приватизації при Переяслав - Хмельницькій міській раді передав у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.10.2002 року. Сім'я [PERSON] на момент передачі квартири складалась із чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер [PERSON], який був сином сторін по справі у віці 10 років, що підтверджується наявною в матеріалах фотокопією свідоцтва про смерть [NUMBER]. 10.12.2002 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується фотокопією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER]. Після розірвання шлюбу позивач переїхала з квартири [ADDRESS] до місця народження у м. Славута, Хмельницької області. [INFO] померла інша співвласниця квартири [PERSON], - матір відповідача [PERSON] Постановою державного нотаріуса Переяслав - Хмельницької державної нотаріальної контори Київської області від 23.08.2018 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на ? квартири квартири [ADDRESS], виходячи з того, що на момент смерті спадкодавця у спірній квартирі був зареєстрований та проживав [PERSON] - батько спадкодавця, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто фактично прийняв спадщину. При цьому у вказаній вище постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2018 року зазначено, що спадкове майно складається з ? частки квартири, тобто кожному із спадкоємців належить по 1/8 частки квартири. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що на момент смерті сина [PERSON], він проживав разом із ним у спільній квартирі та прийняв спадщину фактично після смерті сина. В 2000 році помер його батько та він разом із матір'ю переїхали жити до неї за адресою [ADDRESS]. В квартирі з 2001 року ніхто не проживав. Витрати по утриманню квартири, проведення поточного ремонту та сплату комунальних платежів несли відповідач та його матір. На даний час такі витрати несе відповідач. [PERSON] визнав право власності на спірну квартиру відповідача в розмірі 1/8 частини квартири. Про усунення перешкод, зазначив, що перешкод не створює ключі надасть. В квартирі в даний час триває ремонт, який він робить сам за свої кошти. Позивач особисто до нього не зверталась. Відповідач телефон не змінював, за місцем роботи його також можна знайти, як особисто так і за номером службового телефону. Представник відповідача відмовився від позовних вимог в частині усунення перешкод в користуванням майном шляхом надання ключів від спірної квартири. Позивач та представник не заперечують, що відповідач проживав у спірній квартирі на день відкриття спадщини. Однак заперечують в частині прийняття спадщини в розумінні ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", "відносини спадкування регулюються правилами Цивільно кодексу України, якщо спадщина відкрилася раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом". Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в ухвалі від 01 червня 2011 року по справі №6-26246св10. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В силу ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суд враховує, що у відповідача наявні ордер на квартиру, домова книга, договори на обслуговування будинку та прибудинкової території, та ті обставини, що відповідач з моменту відкриття спадщини фактично здійснював догляд за квартирою, проводив ремонт в ній, сплачував комунальні послуги, тобто управляв вказаним майном. Враховуючи дані факти, відповідач прийняв спадщину після смерті сина шляхом вступу в управління та володіння нею, оскільки на момент відкриття спадщина, після смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року. Враховуючи те, що [PERSON], визнано право позивача на 1/8 частини спірної квартири, вимога позивача підлягає задоволенню в цій частині. Щодо вимог позивача про усунення перешкод в користуванні майном, в частині надання можливості в безперешкодному користуванні квартирою, вказані вимоги [PERSON] не підтверджені жодним належним та допустимим доказом та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, та виходить з наступного. Так позивачем було сплачено судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 1000,00 гривень та 704,80 гривень. Оскільки позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно задоволена частково то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають грошові кошти в розмірі 500,00 гривень сплаченого позивачем судового збору на підставі квитанції №0.0.1131986732.1 від 13.09.2018. Щодо коштів сплаченого судового збору, в сумі 704.80 гривень, за вимогу в усуненні перешкод в користуванні майном, квитанція №0.0.1131987984.1 від 13.09.2018, то вказана сума не підлягає стягненню на підставі п.2. ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 13, 76-81, 141, 264, 265, 268, 352-354 ЦПК України,

Outcome: partial