Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просили суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.05.2007 року в розмірі 22158 грн. 07 коп. та понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.05.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 21600,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов даного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, а тому станом на 28.02.2015 року має заборгованість в розмірі 22158,07 грн. Враховуючи те, що відповідачем не виконано в добровільному порядку вимог та умов укладеного договору та посилаючись на ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України просили заявлені вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву з проханням розглядати справу у відсутності їх представника та не заперечення проти заочного розгляду справи, тому суд з урахуванням обставин справи вважає можливим розгляд справи в їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти позову суду не надала, про поважність причин неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 08.05.2007 року між між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 21600,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9 - копія заяви, а.с. 7, а.с. 10-15 - копія умови та правила надання банківських послуг). Крім того, [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п. 1.1 Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (а.с. 20 - копія витягу зі статуту). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 4-8 - розрахунок), наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», за договором № б/н від 08.05.2007 року, станом на 28.02.2015 року сума заборгованості становить 22158,07 грн. та складається з наступного: 14734,96 грн. - заборгованість за кредитом; 5591,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1031,34 грн. - штраф (процентна складова). Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом, відповідачем не виконано свої договірні зобов'язання перед позивачем. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача і понесені останнім судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved