Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом в якому вказала, що 21 грудня 1999 року між [PERSON] та матір'ю [PERSON], [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 14 по вул. Гоголя в смт. Якимівка Запорізької області. Зазначений договір був посвідчений державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1700. 21 листопада 2003 року [PERSON] померла, після чого відкрилася спадщина на: житловий будинок № 14 по вул. Гоголя в смт. Якимівка Запорізької області житловою площею 25,3 кв. м. та надвірні будівлі: літня кухня Б-1. гараж В-1, сараї Г-1, Д-1, огорода 1, які розташовані на земельній ділянці розміром 1605,8 кв. м. Заповіт [PERSON] за життя не складала. Спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] був її син, [PERSON]. Інших спадкоємців за законом після померлої [PERSON] немає. Оскільки [PERSON] померла 21.11.2003р., то до правовідносини щодо спадкування після неї мають застосовуватися нормами ЦК УРСР 1963 року. Син померлої, [PERSON] на момент смерті матері був зареєстрований та постійно проживав разом з нею за адресою: Запорізька область смт. Якимівка вул. Гоголя буд. 14. Про відмову від спадщини [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] не заявляв. Тобто [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після [PERSON] В звязку з чим, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок № 14, житловою площею 25,3 кв.м., який розташований по вулиці Гоголя в смт. Якимівка Запорізької області та складається із саманної побудови та надвірних будівель: літньої кухні Б-1, гаражу В-1, сараю Г-1, Д-1, огорода № 1, які розташовані на земельній ділянці розміром 1605,8 кв.м. В судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] не зявились, від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, розглянувши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21 листопада 2003 року померла [PERSON], яка є матірю позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 14, житловою площею 25,3 кв.м., який розташований по вулиці Гоголя в смт. Якимівка Запорізької області та складається із саманної побудови та надвірних будівель: літньої кухні Б-1, гаражу В-1, сараю Г-1, Д-1, огорода № 1, які розташовані на земельній ділянці розміром 1605,8 кв.м. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до п. 4. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 року) положення цього кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. 5. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР від 18.07.1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідноч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до положень ст. 529 вказаного Кодексу, позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як зазначає позивач в своєму позові він фактично вступив в управління спадковим майном, а тому визнається такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ст. 549 ЦК України. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном у встановлений ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) строк, та є спадкоємцем за законом першої черги, тобто набув прав та обов'язків спадкодавця, за ним підлягає визнанню в судовому порядку права власності на спадкове майно, що належало [PERSON] на день смерті. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved