Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач \~звернувся \~до \~суду \~з \~позовом до відповідача \~про стягнення \~заборгованості за \~договором \~№ 1076/ФК-07 від 03.12.2007 року станом на 15.01.2014 року у \~сумі 162 762,89 грн., яка складається з: -105\~915,38 грн. тіло кредиту, -53\~147,91 грн. заборгованість по відсоткам, -3\~699,60 грн. комісія за ведення кредиту) та \~судового \~збору \~в \~сумі 1 627,63 грн. В \~обґрунтування \~позову позивач \~посилається \~на \~те, \~що між \~ТОВ «Укрпромбанк» та\~\~відповідачем було укладено договір № 1076/ФК-07 від 03.12.2007 року (далі - Договір), \~за \~яким \~відповідач \~отримав \~кредит у розмірі 111 100 грн. з розрахунку 14,7 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 03.12.2007 року по 02.12.2032 року з метою придбання нерухомості. В свою чергу 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», позивачем та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь позивача, тобто позивач набув право вимоги від відповідача за Договором. Відповідач свої \~зобовязання \~за \~Договором \~належним чином не виконує, \~в \~результаті \~чого \~у \~нього \~перед \~позивачем \~станом \~на \~15.01.2014 \~року \~виник-ла \~заборгованість \~за \~цим \~договором в сумі\~162 762,89 грн. Від представника позивача, яка, повідомлена в установленому порядку про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач, повідомлений в установленому законом порядку про час та місце судового засідання, \~в \~судове \~засідання \~не \~зявився, \~в \~письмових \~запереченнях \~просив розгляд справи провести за його відсутності, позов не визнав у повному обсязі, просив застосувати строки позовної давності. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~\~ Суд, дослідивши докази в сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити \~частково з наступних підстав: Так, судом встановлено, що між \~ТОВ «Укрпромбанк» та\~\~відповідачем було укладено договір № 1076/ФК-07 від 03.12.2007 року (далі - Договір), \~за \~яким \~відповідач \~отримав \~кредит у розмірі 111 100,00 грн. (п. 1.1 Договору) з розрахунку 14,7 % річних (п. 1.5 Договору) за весь час фактичного користування кредитом на строк з 03.12.2007 року по 02.12.2032 року (п. 1.3 Договору) з метою придбання нерухомості (п. 12.4) (а.с. 139-145). В свою чергу 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», позивачем та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь позивача, тобто позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1076/ФК-07 від 03.12.2007 року (а.с. 23, 153-160). Сторони \~не \~оспорюють \~укладення \~зазначеної \~угоди. \~ Станом на 15.01.2014 року позивачем нараховано заборгованість відповідача перед ним за Договором у \~сумі 162 762,89 грн. (105\~915,38 грн. тіло кредиту, 53\~147,91 грн. заборгованість по відсоткам, 3\~699,60 грн. комісія за ведення кредиту) (а.с. 136). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі цього договору. В даному випадку, згідно п.п. 2.4, 2.7, 2.11 Договору, повернення кредиту здійснюється частинами в розмірі не менш як 370,33 грн. по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, по це ж число сплачуються нараховані проценти та комісія (а.с. 5-6). Згідно п. 6.2 Договору позивач має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим Договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або поручителями умов цього Договору… позичальник зобовязаний протягом 30 календарних днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги від банку. Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк по 02.12.2032 року. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Відповідачем подано заяву про застосування строків давності. Згідно зі ст.ст. 256, 267 ч. 4 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до ст. 257, ч.1 і ч.2 п.1 ст.258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Таким чином, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. Оскільки умовами Договору (п.п. 2.4, 2.7, 2.11) установлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, враховуючи, що за п.п. 2.4, 2.7, 2.11 Договору погашення кредиту (заборгованості за кредитом, процентів та комісії) повинно здійснюватись позичальником частинами по 20 число (включно) кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). В даному випадку строк позовної давності за основною вимогою обчислюється з 01.02.2014 року (а.с. 30) по кожному щомісячному платежу з 21 числа кожного відповідного місяця, зважаючи на те, що повернення кредиту за Договором здійснюється частинами по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості позивачем здійснено станом на 15.01.2014 року. Отже, Договір визначає, що повернення кредиту здійснюється частинами в розмірі не менш як 370,33 грн. по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Прострочення чергового платежу матиме місце 21 числа наступного місяця. Розрахунок заборгованості за період з 01.02.2011 року до 01.05.2011 року позивачем не надано, тому, виходячи з середніх нарахувань (які здійснив позивач, згідно наданого суду розрахунку) за день простроченої заборгованості необхідно нараховувати 12,30 грн. (95\~966,90 грн. поточної заборгованості - 95\~597,80 грн. поточної заборгованості = 369,10 грн. за 30 днів; 369,10 грн. : 30 днів = 12,30 грн.) суд вважає, що поточна заборгованість в цей період в межах строків позовної давності за три місяці прострочених платежів, які необхідно було здійснити січень (31 день), лютий (28 днів), березень (31 день) 2011 року відповідно 21 лютого, 21 березня, 21 квітня 2011 року в сумі складає 1 107 грн. (31 + 28 + 31 = 90 днів простроченої заборгованості; 90 днів х 12,30 грн. = 1 107 грн. простроченої заборгованості). Сума поточної заборгованості станом на 01.05.2011 року складає 95\~966,90 грн. Загальна сума заборгованості за тілом кредиту 1 107 грн. + + 95\~966,90 грн. = 97\~073,90 грн. Суд приходить до висновку, що інша частина нарахованої позивачем суми заборгованості по тілу кредиту не підлягає стягненню через те, що спливли строки давності. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму тіла кредиту, яка складається з поточної та простроченої заборгованості і складає 97\~073,90 грн. Позивач просить суд стягнути відсотки (проценти) (заборгованість) станом на 15.01.2014 року, однак докази щодо нарахування конкретних сум за цим видом платежу з 01.02.2011 року до 17.04.2011 року (а.с. 136) суду не надав, що робить неможливим розрахунок цих сум судом, тому з урахуванням строків давності і останнього, згідно розрахунку сум заборгованості (наданої позивачем), з відповідача на корить позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками з 17.04.2011 року до 15.01.2014 року (суд враховує, що в розрахунку відсотки (заборгованість) нараховані позивачем до 01.08.2012 року) в сумі 20\~108,96 грн. З відповідача на користь позивача за період з 01.02.2011 року по 31.07.2012 року (останній день розрахунку заборгованості за сплатою комісії, який визначено позивачем в наданому розрахунку заборгованості, після цієї дати сума боргу за цим платежем позивачем не нараховувалася) складає 1\~999,80 грн. Інша частина нарахованої позивачем суми боргу по сплаті комісії не підлягають стягненню, оскільки станом на 01.02.2011 року спливли строки давності. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1\~627,63 грн. (а.с. 1). Зважаючи на часткове задоволення вимог позивача, а саме в сумі 119\~182,66 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1191,83 грн.

Outcome: approved