Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 22750, вчинений 23.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Ідея Банк». Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір в розмірі 908,0 грн. та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 454,0 грн. В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що із постанов приватного виконавця виконавчого округу Київського округу Сидорчук А.А., що стали доступними в «онлайн будинку юстиції», вона намагалась встановити причини стягнення з неї заборгованості, та в телефонному режимі їй стало відомо про вчинення нотаріусом виконавчого напису №22750 від 23.10.2020 року, який був вчинено незаконно. Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчого напису нотаріусом, оскільки сума яка нарі стягується з позивача є необґрунтованою, оскільки нотаріально посвідчених договорів на таку суму позивач не укладала. Позивач заборгованість у сумі вчиненого нотаріального напису не визнає, вважає її необґрунтованою, неузгодженою, надмірною, та такою, що не відповідає умовам укладеного Договору. Ухвалою суду від 06.08.2021 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні №63723016. Ухвалою суду від 09.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 09.08.2021 року судом витребувано докази. Згідно ухвали суду від 18.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 19.10.2021р. до суду надійшли витребувані судом докази. В судові засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно. Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач АТ «Ідея Банк» подав суду відзив на позовну заяву [PERSON] відповідно до якого з позовною заявою не згоден, вважає позов безпідставний та необґрунтованим, натомість виконавчий напис, вчинений 23.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за №22750 таким, що не підлягає виконанню, оскільки АТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №Z62.00606.004503448 від 05.11.2018р., відповідно до якого Банк надав позивальнику грошові кошти в сумі 99821,0 грн. включаючи витрати на страховий платіж. Однак [PERSON] не виконала покладені на неї зобов`язання, та станом на 07.09.2020р. у неї утворилась заборгованість в розмірі 108749,98 грн. Після чого, АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 108749,98грн. боргу за Кредитним договором та 1900,0 грн. витрат за його вчинення. Сукупний аналіз наданих нотаріусу документів встановлює суму заборгованості позивача, як боржника перед АТ «Ідея Банк» які відповідають Переліку затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 та підтверджують безспірність заборгованості позивача. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомлені. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А. про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомлені. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). 23.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидорчуком А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 22750, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №Z62.00606.004503448 від 05.11.2018р.укладеним з АТ «Ідея Банк» у сумі 110649,98 грн. за період з 06.07.2020 року по 07.09.2020 року. У змісті зазначається, що строк за кредитним договором №Z62.00606.004503448 від 05.11.2018р. настав. Боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості складає 110649,98 грн. втому числі: - строковий основний борг - 62811,09 грн. - прострочений основний борг - 18359,63 грн. - прострочені проценти - 4642,69 грн. - строкові проценти - 1094,00 грн. - строкова плата за користування кредитом - 3952,92 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту - 16895,74 грн. - пеня - 493,00 грн. - інші штрафні санкції - 500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису - 1900,0 грн. 24.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №22750 від 23.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість в сумі 110649,98 грн. Про наявність виконавчого напису позивачу стало відомо після отримання в «Онлайн будинку юстиції» постанови виконавця. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України№1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений розмір заборгованості. Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні. Із правових позицій Верховного Суду,викладених у постанові від 14серпня 2019року по справі №569/8884/17, вбачається, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.2.3 вищезазначеного Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таку вимогу позивач не отримував. Лише після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, позивачу стало відомо про існування виконавчого напису, про звернення стягнення в межах 20% відрахувань із його заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність визначених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат» підстав для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. На підставі вищевикладеного вбачається, що при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги щодо строків надіслання боржникові вимоги про сплату боргу та відсутність належних та допустимих доказів розміру заборгованості, що у своїй сукупності є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Так, як позов задоволено, то з відповідача на користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України слід стягнути судові витрати в сумі 1362,00 грн. понесені позивачем при поданні позовної заяви. На підставі викладеного, та

Outcome: approved