Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., зареєстрований в реєстрі за № 1454, про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 64306,17 грн за кредитним договором № 0280\\096752-ZP від 22/06/2012 року. У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с. 84). Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином (а.с. 48, 51, 52), причини неявки суду не повідомили; відзиву та пояснень на позовну заяву не надіслали. ТОВ «Вердикт Капітал» та приватним виконавцем Малковою М. В. на вимогу ухвали суду надано копії документів (а.с. 52-82). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.06.2012 року позивач та ПАТ «Укрсоцбанк» договір банківського поточного (карткового) рахунку № 0280\\096752-ZP, згідно умов якого позивачу надано кредит у сумі 50000,00 грн під 48 % річних, строком на 1 рік з можливістю прологації строку дії договору (а.с. 63-64). 20.01.2021 року приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Горай О. С. вчинив виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 1454 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 64306,17 грн заборгованості за кредитним договором №0280096752-ZP від 22.06.2012 року за період з 29.01.2019 року по 07.01.2021 року, право вимоги за яким належить кінцевому кредитору - ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 29.01.2019 року (а.с. 66). 15.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М. В. за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» та на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64500530 (а.с. 74). Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса був вчинений з чисельними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. За загальним правилом ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до \~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.08.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі -\~Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до\~ст. 87 ЗУ «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями\~ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 ЗУ «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог\~ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов`язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (далі - Перелік) (п. 3.5 Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. N 662 було внесено зміни до Переліку, якою, зокрема, його було доповнено новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року Постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року в частині доповнення Переліку вищезазначеним новим розділом визнано незаконною та нечинною. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14 офіційно оприлюднена Кабінетом Міністрів України (https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v2008805-17#Text). Отже, станом на день видачі спірного виконавчого напису розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку був нечинним. За змістом Переліку, документами, за якими стягнення заборгованості за кредитними договорами провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені кредитні договори (розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами»). Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідачем на підтвердження безспірності зобов`язання було надано нотаріусу нотаріально посвідчений кредитний договір, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні виконавчого напису № 1454 від 20.01.2021 року, нотаріусом не перевірено безспірність суми заборгованості, яку запропоновано стягнути, що є порушенням\~ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та Глави 16 Розділу ІІ Наказу МЮУ «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» 22.02.2012 року № 296/5. Крім того, в матеріалах справи не міститься будь-яких доказів того, що ТОВ «Вердикт Капітал» до якого перейшло право вимоги за кредитним договором № 0280\\096752-ZP від 22.06.2021 року, на підставі договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 укладеного 29.01.2019 року, направляв [PERSON] письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому в розпорядженні нотаріуса під час вчинення спірного виконавчого напису не було доказів визнання позивачем суми заборгованості, пред`явленої до стягнення. Разом з тим, у спірному виконавчому написі зазначено, що правонаступником первісного кредитора АТ «Альфа-банк» є ТОВ «ФК «Інвестрхіллс Веста», яке надалі відступило свої права ТОВ «Вердикт Капітал». Однак, ані спірний виконавчий напис, ані матеріали справи не містять достатніх відомостей стосовно підстав для правонаступництва ТОВ «ФК «Інвестрхіллс Веста» після АТ «Укрсоцбанк», та, як наслідок, законності вимог ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, укладеним з АТ «Альфа-банк». Доказів того, що за вказанами договорами було передано право грошової вимоги нового кредитора саме до боржника [PERSON] сторонами суду не надано. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обґрунтування [PERSON] щодо вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. виконавчого напису від 20.01.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1454, з порушенням вимог закону є обґрунтованими, у зв`язку з чим його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн, сплачений останнім при звернені до суду з даним позовом (а. с. 1). На підставі ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, ст. ст.\~87,\~88 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved