Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківськх прав щодо його сина [PERSON] [INFO] , визначивши його місцем проживання з матір`ю, [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 20 лютого 2015 року позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] . 13.03.2018 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. Вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання їхнього сина. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: матеріально не забезпечує, нормального самоусвідомлення, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальовизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішноьго світу, не створює умов для отримання нею освіти. На момент розірвання шлюбу та на даний момент у неї немає жодних відомостей про місце перебування відповідача. На думку позивача, зазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, подали клопотання в якому позов підтримали та просять задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими викликами та оголошеннями у засобах масової інформації. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому позов підтримав та просять задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечуює. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з 20 лютого 2015 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Під час шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. 13 березня 2018 року рішенням Франківського районного суду м. Львівова області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживає разом із матір`ю. Позивач зазначає, що батько [PERSON] уже тривалий час не бере жодної участі у вихованні та розвитку сина, не спілкується з ним, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання сина, не забезпечує сина необхідним харчуванням, не цікавиться станом здоров`я дитини. На думку позивача, це негативно впливає на розвиток сина, оскільки батько з ним не спілкується і не виявляє жодного інтересу до дитини. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав, в силу вимог закону, є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка передбачена правилами цієї статті і виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей. Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Відповідно до довідки від 08 листопада 2018 року В-10 № 28795, виданої Франківським відділом державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що у період з 02.05.2018 по 02.11.2018 року включно, [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] не отримувала. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини, так як досліджені докази свідчать про винну поведінку батька та свідоме нехтування ним своїми обов`язками по вихованню сина. Вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист інтересів дитини, а також той факт, що не виконання відповідачем своїх обов`язків щодо виховання дитини може негативно впливати на фізичний та моральний розвиток дитини [PERSON] [INFO] . Судом перевірено висновок, наданий Фрвнківською районною адміністрацією Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] . Згідно даного висновку, орган опіки та піклування Фрвнківської районної адміністрації Львівської міської ради, виходячи з інтересів дитини, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно дитини [PERSON] [INFO] . Також, як вбачається з висновку, місце проживання [PERSON] невідоме. Вказане підтверджується заявами, [PERSON] та [PERSON] . Оцінюючи вказаний висновок, суд вважає його достатньо обґрунтованим та таким, ще не суперечить інтересам дитини, а тому приймає висновок до уваги як належний доказ по справі. При вирішенні спору про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, враховує ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення для забезпечення інтересів дитини, а також приймає до уваги те, що відповідач не бере жодної участі у вихованні сина, не виявляє наміру забрати дитину, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, батьківської турботи не проявляє, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, враховуючи доведеність позивачем винної поведінки батька дитини, з урахуванням характеру такої поведінки, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин, на підставі встановлених та перевірених доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] є підставними та обґрунтованими, заявлені в інтересах дитини, а тому позов підлягає до задоволення, адже вище наведені обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісм) гривень 40 копійок.

Outcome: approved