Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб між нею та відповідачем укладено 10 лютого 2007 року та зареєстровано у виконкомі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом № 28. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2014 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні та вихованні, що стверджується даними акту обстеження матеріально-побутових умов та довідкою Нижньоапшанської сільської ради від 07 грудня 2020 року. Відповідач жодних коштів чи іншої допомоги на утримання дочки не надає, не купляє їй продукти харчування, одяг чи взуття, не піклується про її фізичний розвиток, тобто, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, хоч і має таку можливість та зобов`язаний це робити. Відповідач на даний час постійного місця роботи не має, має мінливий нерегулярний дохід, однак розмір свого доходу приховує від неї, а тому вважає, що спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 2500 гривень щомісячно до її повноліття. Стан здоров`я відповідача задовільний, він молодий за віком та інших осіб на утриманні не має. Таким чином, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, і до досягнення нею повноліття. 15 лютого 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просила справу розглядати без її участі, позовні вимог підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього аліментів визнав повністю та проти задоволення позову не заперечив, про що подав відповідну заяву. Заслухавши відповідача та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2007 року, який розірвано рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2014 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають дочку[PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні,батьком якої згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] значиться відповідач (а.с.4). З довідки виданої старостою села Нижня Апша Солотвинської селищної ради №101 від 07.12.2020 року вбачається, що позивачка [PERSON] , 1989 р.н., яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , дійсно на даний час утримує та доглядає неповнолітню дитину [PERSON] , 2012 року народження (а.с.7). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов гр. [PERSON] , жительки [ADDRESS] , складеного депутатом Нижньоапшанської сільської ради виборчого округу № 5 Йовдій В.І., до складу сім`ї позивачки входить донька [PERSON] . Сім`я проживає у власному будинку, користується земельною ділянкою 0,10 га, власником транспортного засобу не являється, у дворогосподарстві наявна птиця. Матеріально-побітові умови сім`ї є слабо забезпеченими, потребує грошової допомоги на утримання дитини, позивачка [PERSON] , є домогосподаркою (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 180 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved