Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5844.06.01.2329 від 18.05.2015 р. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 травня 2015 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 5844.06.01.2329. Згідно з Рішенням Акціонера № 03/2018 від 29.11.2018 ПАТ "Кредобанк" змінив своє найменування на АТ "Кредобанк", який є його правонаступником. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, банк видає Позичальнику кредит у сумі 113541,54 грн. на строк до 17.05.2021 р. Згідно з п. 2.4. Кредитного договору кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Пунктом 4.1.1. Кредитного договору визначено, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування (п. 2.1), відповідно до Графіку погашення заборгованості. Відповідно до п. 4.9. Кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 2.10. Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору 5844.06.01.2329 від 18.05.2015 року, між банком та відповідачем 20 травня 2015 року укладено Договір застави №604. Предметом застави є рухоме майно: автомобіль марки ЗАЗ, модель SENS загальний легковий седан - В, 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER] , об`єм двигуна - 1299 куб.см., колір сірий реєстраційний номер [NUMBER] . Банк свої зобов`язання за умовами кредитного договору виконав. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 17 липня 2019 року виникла заборгованість у сумі 98919,71 гр., яка складається з: 96919,71 гр.- заборгованість за тілом кредиту; 2 000, 00 гр. - понесені банком судові витрати. 30 грудня 2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1876, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки ЗАЗ, модель SENS загальний легковий седан - В, 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER] , об`єм двигуна - 1299 куб.см., колір сірий реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] 16 червня 2017 року в.о. начальником відділу Коростишівського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Желєзною Т.С. відкрито ВП № 54150914, в ході проведення виконавчих дій вищевказаний транспортний засіб не вдалось виявити для подальшої реалізації. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 5844.06.01.2329 від 18.05.2015 в розмірі 98919,71 грн. та понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 05 вересня 2019 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник позивача Чирва В.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. В матеріалах справи містяться докази того, що відповідач повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому, при таких обставинах, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку : Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦПК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 18 травня 2015 року між сторонами був укладений Кредитний Договір № 5844.06.01.2329 (а.с. 17-20). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору банк надав відповідачу, як позичальнику, кредит у сумі 113541,54 грн. строком до 17 травня 2021 року. Пунктом 4.1.1. Кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, згідно Графіку погашення заборгованості. Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору 5844.06.01.2329 від 18.05.2015 року, між сторонами 20 травня 2015 року був укладений Договір застави, відповідно до якого відповідачем передано в заставу банку транспортний засіб, автомобіль марки ЗАЗ, модель SENS загальний легковий седан - В, 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER] , об`єм двигуна - 1299 куб.см., колір сірий реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.21-24). Встановлено, що позивач свої зобов`язання за умовами договору виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача за період з 18.05.2015 року по 17.07.2019 року, а також меморіальними ордерами № 20049843 від 20.05.2015, № 20049777 від 20.05.2015, № 20049653 від 20.05.2015 ( а.с. 7 - 16). В свою чергу відповідач умови договору не виконує, у зв`язку з чим станом на 17 липня 2019 року утворилася заборгованість за тілом кредиту в розмірі - 96919,71 грн. ( а.с. 5-6). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного вище, порушення відповідачем умов укладеного з позивачем кредитного договору, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 96919,71 грн. З розрахунку заборгованості, приведеного в позові, вбачається також, що до загальної суми боргу позивачем нараховано 2 000, 00 гр. понесених банком судових витрат. В судовому засіданні представник позивача вказав, що 2000,00 грн понесених банком судових витрат це витрати за вчинення виконавчого напису нотаріуса. З врахуванням вимог ст. 133 ЦПК України суд дійшов до висновку, що в цій частині позовних слід відмовити, оскільки вказані витрати не є витратами, які пов`язані з розглядом даної справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1882 грн 16 коп. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з мотивів та доводів викладених вище.

Outcome: partial