Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що з 22.11.2001р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]., який проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні. В період шлюбу у лютому 2007 р. за спільні кошти сторони придбали на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2007р. квартиру №49 загальною площею 65,9 кв.м. по [ADDRESS]. Позивачка та відповідач з березня 2013року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, між сторонами виник спір щодо поділу спільного майна подружжя. В зв"язку з тим, що з позивачкою проживає неповнолітній син, просить визнати за нею право власності 60% квартири [ADDRESS], іншу частину залишити у власності відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти поділу спірної квартири між сторонами на засадах рівності часток. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2001 року та від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. На підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2007р. [PERSON] є власником трикімнатної квартири №49 загальною площею 65,9 кв.м., що знаходиться в будинку [ADDRESS], що підтверджується Витягом КП "ЧООБТІ" про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2007р. №13764539. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 липня 2017 року шлюб між сторонами розірваний. Згідно пояснень сторін, позивачка та відповідач з березня 2013року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, між ними не погоджено порядку поділу спірної квартири. Виходячи з положення ч.1 та 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ним і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В силу вимог ст.60 СК України кожна річ, набута подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.ст.15,30 ЦК України обставини в цивільній справі з'ясовуються на засадах змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 23, 24 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно Висновку про вартість майна ринкова вартість трикімнатної квартири №49, загальною площею 65,90 кв.м. за адресою: [ADDRESS] станом на 21.06.2017р. становить 160 000 грн. Оскільки спірна квартира набута відповідачем в період шлюбу та ведення спільного господарства з позивачкою, презумпція придбання за рахунок спільних коштів подружжя не спростована, тому з урахуванням вимог статей 60,70 СК України спірна квартира являється спільною власністю подружжя, частки сторін при її поділі між сторонами мають бути рівними, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Суд бере до уваги при цьому, що під час вирішення позову жодна з сторін не ставила питання про виплату іншій грошової компенсації за частку в спільному майні, не вчиняла дій стосовно попереднього внесення грошової компенсації на депозитний рахунок суду, в судовому засіданні не підтверджені переконливим доказами обставини, передбачені статтею 70 СК в якості підстав для відступлення від засади рівності часток подружжя, а саме що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, або розмір аліментів, які присуджені позивачці з відповідача, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку чи лікування дитини, тому суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки сторін у праві власності на спірне майно на засадах їх рівності і залишення спірної квартири у спільній частковій власності сторін. По справі позивачкою понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved