Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому вточнила і мотивує тим, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер 10.06.2009р. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді різного нерухомого майна, в т.ч. і квартира [ADDRESS], що була придбана ними в період шлюбу, яка була оформлена на неї, але належить їй та чоловіку на праві спільної сумісної власності подружжя. За життя чоловік не скористався своїм правом на виділ частки в спільному майні, які є рівними. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді ? частини вказаної квартири. Спадкоємцями після його смерті є вона як дружина та їх син [PERSON] В установлений законом строк вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, їх син [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на її користь. Однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній правоустановчий документ, що підтверджує право власності чоловіка на нерухоме майно. Правоустановчий документ підтверджує її право власності на вказану квартиру. В той же час вона, будучи зареєстрованим власником на усю квартиру, не може вільно розпорядитися своєю власністю, оскільки ? частка увійшла до спадкової маси після смерті чоловіка, оформити яку в нотаріальному порядку вона не може. Таким чином, оспорюється, невизнається її право власності на нерухоме майно, за захистом якого вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], як на частку спільного сумісного майна подружжя, та на ? частину вказаної квартири в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер 10.06.2009р. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Відповідач в судове засіданні не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю, просить його задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Суд встановив, що позивачка [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04.10.1985р. по день смерті чоловіка (арк.10) Від цього шлюбу у них 24.08.1986р. народився син [PERSON] (арк..11) [PERSON] помер 10.06.2009р. (арк..9) На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.02.2009р. приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], реєстровий №429, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (арк..12-14). Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] в установленому порядку (арк..15). Вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частки вищевказаної квартири. 08.12.2009р. позивачка звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер 10.06.2009р. (арк.43). 08.12.2009р. нотаріусом заведена спадкова справа №18, реєстраційний номер 48584636, яка на час розгляду справи є чинною (арк.39). 08.12.2009р. відповідач [PERSON] подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь матері [PERSON] Також від спадщини відмовились батьки померлого (арк..44-46). 12.05.2010р. позивачка отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом, зокрема, на ? частину квартири [ADDRESS] (арк..90-91). 30.03.2016р. позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, на ? частину квартири [ADDRESS] (арк.94). Постановою приватного нотаріуса ЗМНО [PERSON] від 30.03.2016р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказане нерухоме майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності померлого на вказану квартиру (арк.96). На даний час позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири як на частку спільного сумісного майна подружжя та на ? частину в порядку спадкування після померлого чоловіка. Вирішуючи справу, суд виходить з того, що згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України, ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньої спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.372 ЦК України, ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що вказана квартира була придбана в період зареєстрованого шлюбу між позивачкою [PERSON] та її чоловіком [PERSON], незважаючи на те, що оформлена та зареєстрована за позивачкою, суд вважає, що вона є обєктом права спільної сумісної власності подружжя і належить їм в рівних частках по ? частині. За життя [PERSON] не скористався своїм правом на поділ спільного майна, виділення його частки, право власності на частку в майні не оформив та не зареєстрував, що не позбавляє його права власності на ? частку вказаного нерухомого майна. Саме ця частка увійшла до спадкової маси після його смерті. В той же час судом встановлено, що нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на вказану частку майна та у посвідченні будь-яких договорів відчуження всієї спірної квартири, яка зареєстрована в повному обсязі на позивачку, що, на думку суду, свідчить про невизнання права власності позивачки на спірне майно. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що порушене право власності позивачки, зокрема, на ? частину спірного нерухомого майна, як на частку спільного сумісного майна подружжя, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України підлягає захисту судом шляхом визнання за позивачкою такого права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.2,3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст.1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об'єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що позивачка правомірно набула право власності на ? частину спірного майно в порядку спадкування після смерті свого чоловіка, оскільки як дружина є спадкоємцем першої черги, відповідач [PERSON] їх син, а також батьки померлого, як спадкоємці першої черги від спадщини відмовились. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа, в подальшому звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але не може отримати його в нотаріальному порядку у звязку з відсутністю правоустановчих документів на вказане спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Однак, на думку суду, відсутність правоустановчих документів та реєстрації права власності спадкодавця не позбавляє спадкоємця права на спадщину, оскільки вона належить їй з моменту відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивачка позбавлена права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину у вигляді ? частини спірної квартири, чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка. Тому це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України також підлягає захисту шляхом визнання за позивачкою права власності на це майно. Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved