Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 № 568 [PERSON] з 01.09.2009 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (далі - КНУВС). Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (далі - НАВС). Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. 29.09.2009 між КНУВС, комплектуючим органом -УМВС України в Житомирській області та Відповідачем укладено Договір № 09-211 про підготовку фахівця у КНУВС (далі - Договір). Відповідно до Договору Відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати повязані з утриманням у навчальному закладі. З 01.09.2009 по 14.06.2013 року, відповідно до умов Договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 14.06.2013 № 601 Відповідачу присвоєно кваліфікацію бакалавра за спеціальністю Правознавство та видано диплом бакалавра. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до -УМВС України в Житомирській області. Таким чином, навчальним закладом умови Договору виконано у повному обсязі. Наказом УМВС України в Житомирській області від 10.04.2015 № 96 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнився з органів внутрішніх справ до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України Про вищу освіту. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідача на користь позивача вартість витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 28 968 грн. 24 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить даний позов задовольнити, а також просить стягнути із відповідача на їх користь витрати пов»язані із публікацією оголошення в газеті "Ур"ядовий кур"єр" про виклик в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не зявляється, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що відповідно до ст. 56 ЗУ Про вищу освіту від 17.01.2002 № 2984-ІІІ який діяв на момент навчання та випуску відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. За п. 2.1.3. Договору, виконавець зобовязаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно- правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, Відповідач зобовязався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. З Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П.3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших , трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення і згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Аналогічні положення щодо укладення договору та обовязку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 № 150 Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 за № 547/13814). Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007 №313. Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до довідок про доходи та відрахування розраховано грошове утримання відповідача за період навчання з вересня 2009 року по червень 2013 року. До суми позову врахований лише період з вересня 2010 року по червень 2013 року (виключено 1 рік, прирівняний до періоду строкової військової служби). Вартість грошового забезпечення яка підлягає відшкодуванню становить 10 403 грн. 12 коп. Згідно довідки про фактичне перебування на харчовому забезпеченні розраховано витрати на продовольче забезпечення відповідача за період навчання з вересня 2009 року по червень 2013 року. За перший навчальний рік, який зараховується в строк військової служби врахована лише вартість, що складає різницю між витратами на харчування курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. За наступні роки навчання зараховується повна вартість харчування. Вартість витрат на харчування, яка підлягає відшкодуванню становить 5 484 грн. 61 коп. Довідкою і-витрат речового майна перемінного складу за 2009-2013 роки розраховано вартість речового майна отриманого відповідачем під час навчання яка підлягає стягненню та становить 2 512 грн. 09 коп. Витрати на оплату комунальних послуг та спожитих відповідачем енергоносіїв: у довідці розраховано вартість комунальних послуг виключно за період навчання, що перевищує термін строкової служби, без врахування періодів перебування у відпустках. Вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за період навчання, яка підлягає відшкодуванню становить 10 568 грн. 42 коп. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому стягує із відповідача на користь позивача вартість витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 28 968 грн. 24 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. та витрати пов»язані із публікацією оголошення про виклик в судове засідання відповідача в сумі 420 грн.

Outcome: approved