Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач Житлово-будівельний кооператив «Елкон» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, мотивуючи його тим, що відповідач, являється власником квартири [ADDRESS] починаючи з 01.01.2000 року по 01.11.2014 року допустив перед позивачем заборгованість по сплаті за спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, послуги з постачання холодної води та водовідведення в сумі 12 973 грн. 13 коп.. Позивач надає вказані житлово-комунальні послуги. Оскільки позивач надавав вказані послуги, а відповідач не оплатив їх належним чином, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за вказані надані послуги за вказаний період в розмірі 12 973 грн. 13 коп. на користь позивача, та витрати на оплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача за довіреністю в відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що між ним та ЖБК «Елкон» відсутній договір на надання послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, та послуги з постачання холодної води та водовідведення, а також з відмовою ЖБК «Елкон» приймати до уваги встановлення в його квартирі приладу обліку холодної води. До суду відповідач письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження вказаного не надав. Суд, заслухавши осіб які приймають участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується поясненнями сторін. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч.2ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А 00 № 676780, виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців серія ААВ № 465424, довідки АБ № 474469 ЄДРПОУ, Статуту Житлово-будівельного кооперативу «Елкон», затвердженого рішенням виконкому Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 24.03.1998 року, № 79, реєстраційний номер № 42-А, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Житлово-будівельний кооперативу «Елкон» організований за пропозицією трудового колективу з метою забезпечення житлом членів кооперативу та їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку за власні кошти кооперативу з використанням банківського кредиту, а також наступної його експлуатації та управління цим будинком. Позивач - Житлово-будівельний кооператив «Елкон» являється юридичною особою, місце знаходження: Київська область, м. Біла Церква, вул. Вернадського, буд. 4, дата первинної реєстрації 24.03.1998 року, до видів діяльності якого входить комплексне обслуговування об'єктів, забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкової території протягом усього періоду їх використання за призначенням, надання послуг по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій для задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно п. 1 розділу 1 статуту, житлово-будівельний кооператив організовується з метою забезпечення житлом членів кооперативу та їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку за власні кошти кооперативу з використанням банківського кредиту, а також наступної його експлуатації та управління цим будинком. Згідно п. 15, розділу ІІІ статуту, ЖБК здійснює експлуатацію і ремонт належного йому будинку і утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на основі самоокупності та діючого законодавства. Підпункт д) пункту 16 розділу ІІІ статуту, надає право ЖБК укладати договори щодо будівництва, експлуатації будинку і надвірних будівель, утримання прибудинкової території, добровільного страхування та інші договори, пов'язані з цілями діяльності кооперативу. Підпункт е) пункту 17 розділу ІІІ статуту, зобов'язує ЖБК своєчасно ремонтувати будинок, забезпечувати постійну роботу інженерного обладнання будинку, приміщень, під'їздів, інших місць громадського користування та двору. З огляду пункту 22 розділу ІV статуту вбачається, що кошти ЖБК складаються з вступних, пайових внесків, внесків на капітальний ремонт, внесків на експлуатацію будинку. Відповідно до пункту 24 розділу ІV статуту ЖБК, внески на проведення капремонту будинку беруться з членів ЖБК, виходячи з балансової вартості квартир у розмірах, встановлених для державного майна, а внески на експлуатацію будинку і утримання двору - в розмірах, необхідних для покриття фактичних витрат кооперативу на ці потреби, виходячи із житлової площі квартир. Отже, позивач у цій справі є належним балансоутримувачем, а тому він має права, передбачені частиною першою статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до підпункту в) пункту 46 розділу V статуту, член кооперативу зобов'язаний своєчасно вносити платежі на покриття банківського кредиту та витрат кооперативу на експлуатацію і ремонт будинку. Платежі відповідачем за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, послуги з постачання холодної води та водовідведення в дану квартиру, за період часу з 01.01.2000 року по 01.11.2014 року, не проводилися. Вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК УРСР, "Правил надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року за № 572, Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймач житлового приміщення зобов'язаний своєчасно сплачувати квартплату та комунальні послуги, в тому числі і за надані послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 67, 68 ЖК УРСР, відповідач був зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, за послуги з постачання холодної води та водовідведення, свої зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, в розмірі 12 973 грн. 13 коп.. Позивач надавав вказані послуги відповідно до чинного законодавства, статуту ЖБК, рішень загальних зборів ЖБК та відповідних договорів, укладених між юридичними особами, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Таким чином, відповідач, не оплачуючи надані послуги, порушив вимоги Закону, і тому у відповідача перед позивачем виникли зобов'язання. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Як вбачається з матеріалів справи, письмовий договір на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем не укладався. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок укладення договору покладено саме на споживача. Суд вважає, що між сторонами виникли договірні зобов'язання, відносини за якими регулюються цивільним законодавством, одностороння відмова від зобов'язань не допускається, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч.1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно матеріалів справи встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, постачання холодної води та водовідведення за період з 01.01.2000 року по 01.11.2014 року в розмірі 12 973 грн. 13 коп.. Згідно з Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (п.18), передбачено, що розрахунковим періодом для внесення оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Цивільно-правові відносини між позивачем та відповідачем з приводу використання холодної води та водовідведення за вищевказаний період часу, виникли та повинні регулюватися відповідно до встановленого порядку, а саме зобов'язанням відповідача оплатити надані позивачем послуги. Пунктом 1ч.1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» відносини у сфері житлово - комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Однак, суд вважає, що відсутність договору не є безумовною підставою для відмови виконання житлово - комунальних послуг та стягненні заборгованості за такі послуги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно ст. 179 ЖК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду та їх утримання здійснюється за рахунок коштів власників згідно діючих Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями. Згідно з п. 17, п. 35 зазначених Правил власник квартири, що розташована в багатоквартирному будинку, зобов'язаний сплачувати платежі за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги. Як передбачено п.п.5,6 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А відповідно до п.п.1.6 ч.2 ст.21 цього Закону обов'язком виконавця є забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. При цьому в ст.18 Закону визначено, яким чином оформляються претензії споживача до виконавця в разі надання неякісних послуг або не в повному обсязі. Так, згідно приписів цієї статті, акт - претензія складається споживачем та представником виконавця, скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Відповідач був обізнаний в тому, що не сплачує комунальні послуги за ним рахується заборгованість, відповідач самоусунувся від виконання обов'язків по оплаті послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, послуг з постачання холодної води та водовідведення на користь ЖБК «Елкон» обгрунтовуючи це тим, що між ним та позивачем відсутній договір про надання таких послуг. Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків є правочин. Пунктом 3 ст. 202 ЦК України визначено поняття одностороннього правочину. У відповідності з нормами п. 5 ст. 202 ЦК України до прав та обов'язків, які випливають з одностороннього правочину, застосовуються норми як до договору. А отже, не зважаючи на те, що між відповідачем та ЖБК «Елкон» не має письмового договору, боржник здійснює споживання послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також послуги з постачання холодної води та водовідведення, чим проявляє добровільне волевиявлення, і в зв'язку з чим у нього в зв'язку з фактичним споживанням послуг, тобто одностороннім правочином, виникає зобов'язання з оплати спожитих послуг на користь надавача цих послуг - ЖБК «Елкон». До цього зобов'язання застосовуються норми як до договору. Квартира боржника є упорядкованим житловим приміщенням, забезпеченим всередині технічною можливістю споживання всіх комунальних послуг. Відмов від споживання послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, від постачання холодної води та водвідведення споживач не заявляв, претензій по несправностях інженерного устаткування всередині квартири не пред'являв, технічних заходів щодо обмеження можливості вжитку послуг всередині квартири не проводилося. Щомісяця ЖБК «Елкон» виконувало по будинку, в якому розташована квартира боржника, комплекс послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також з постачаня холодної води та водовідведення. Претензій щодо якості або кількості послуг боржником не пред'являлося. Виходячи з цього, ЖБК «Елкон» виконувало нарахування розміру оплати послуг, однак відповідач зобов'язань по оплаті не виконував. Обов'язок споживача житлового приміщення щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг закріплений в статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови КМУ № 45 від 24.01.2006 року). Отже, з однієї сторони, обов'язок боржника з оплати за фактично спожиту послугу та, з іншої сторони, право надавача послуг - ЖБК «Елкон» вимагати цієї оплати прямо слідує із вищевказаних норм діючого законодавства. До матеріалів справи додано розрахунок, в якому відображені нарахування за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, за послуги з постачання холодної води та водовідведення за весь період, з якого почала накопичуватись заборгованість. Розмір позовних вимог складає 12 973,13 грн., тобто з 01.01.2000 року по 01.11.2014 року. Отже, враховуючи вищевикладене, боргові зобов'язання у боржника виникли за період з 01.01.2000 року по 01.11.2014 року та складають 12 973 грн. 13 коп. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 67 Житлового кодексу УРСР , плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надавалися за тарифами, згідно прийнятих на загальних зборах протоколів, договорів та відповідно до діючого законодавства. Несплата відповідачем за послугу з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також плати за постачання холодної води та водовідведення зачіпає інтереси як ЖБК «Елкон», так і решти громадян. В добровільному порядку вирішити спір виявилось неможливим, і тому позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 12 973 грн. 13 коп., що склався за період з 01.01.2000р. по 01.11.2014р. за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, послуги з постачання холодної води та водовідведення на користь Житлово-будівельного кооперативу «Елкон». Таким чином, згідно із зазначеними вище нормами закону, споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не користувався даними послугами, відмовлявся від їх отримання чи отримував послуги неналежної якості, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судом встановлено і те, що ЖБК «Елкон» з 2000 року по 2014 рік було надавачем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, послуги з постачання холодної води та водовідведення по житловому будинку № 4 по вулиці Вернадського, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що були встановлені тарифи на оплату послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, послуг з постачання холодної води та водовідведення, в тому числі і в будинку відповідача. Вони є обов'язковими для виконання всім членам ЖБК «Елкон», відповідно до яких позивачем проводились нарахування відповідачу коштів за вказані послуги. Судом було встановлено, що відповідач по справі постійно проживає в квартирі № 333 в житловому будинку № 4 по вулиці Вернадського з моменту його будівництва. За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Відповідач не подавав до суду відповідних заяв про застосування строку позовної давності. Отже суд прийшов до висновку про стягнення суми боргу за період з 01.01.2000 року по 01.11.2014 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп., сплаченого судового збору, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved