Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 90993,07 Євро. При цьому позивач посилається на те, що 25 жовтня 2007 року між АКБ „Порто-Франко", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк „Порто-Франко" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2736/2-07, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 150000 Євро на строк з 25 жовтня 2007 р. по 24 жовтня 2012 р. зі сплатою 12% річних. 11 березня 2011 р. між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, згідно положень якої змінено умови кредитного договору. 24 жовтня 2012 р. між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, згідно положень якої змінено строк повернення кредитних коштів на 06 грудня 2013 р. 06 грудня 2013 р. між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, згідно положень якої змінено строк повернення кредитних коштів на 05 грудня 2014 р. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання перед банком не виконав тому загальна заборгованість станом на 09 грудня 2014 р. складає 90993,07 Євро, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 83864,57 Євро, заборгованості за відсотками у розмірі 4499,22 Євро, штрафні санкції за неналежне виконання кредитних зобов'язань у розмірі 2629,28 Євро. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком „Порто-Франко", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк „Порто-Франко" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2736/2-07, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 150000 Євро на строк з 25 жовтня 2007 р. по 24 жовтня 2012 р. зі сплатою 12% річних. 11 березня 2011 р. між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 2736/2-07, згідно положень якої змінено умови кредитного договору. 24 жовтня 2012 р. між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору № 2736/2-07, згідно положень якої змінено строк повернення кредитних коштів на 06 грудня 2013 р. 06 грудня 2013 р. між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору № 2736/2-07, згідно положень якої змінено строк повернення кредитних коштів на 05 грудня 2014 р. Згідно розрахунків наданих позивачем, станом на 09 грудня 2014 р. на його користь підлягає стягненню з відповідача загальна заборгованість за кредитним договором № 2736/2-07 від 25 жовтня 2007 року в розмірі 90993,07 Євро, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 83864,57 Євро, заборгованості за відсотками у розмірі 4499,22 Євро, штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань у розмірі 2629,28 Євро. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеними кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором № 2736/2-07 від 25 жовтня 2007 року в розмірі 90993,07 Євро в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на момент виконання судового рішення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави також підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3654 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved