Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просить суд у рахунок погашення заборгованості відповідача у розмірі 822 483,96 грн., що виникла за кредитним договором № 0310/1107/71-295, укладеним 15.11.2007р. між відповідачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є позивач, звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Каштанів, 15-42, шляхом визнання права власності позивача на вказаний предмет іпотеки. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 15.11.2007р. між відповідачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір № 0310/1107/71-295, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 33 000 доларів США, а відповідач взяв на себе зобов'язання повертати отримані від банку кредитні кошти щомісяця, відповідно до умов кредитного договору. Водночас, в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 15.11.2007р. між відповідачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є позивач, було укладено договір іпотеки, за яким відповідач передала в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Каштанів, 15-42. При цьому, через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 21.07.2015р. складає 822 483,96 грн. Враховуючи, що, вищевказаним договором іпотеки передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття предмета іпотеки у власність, просить суд, в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності позивача на вищевказаний предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що, позов підтримує у повному обсязі, і не заперечує здійснити заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, 15.11.2007р. між відповідачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір № 0310/1107/71-295, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 33 000 доларів США, а відповідач взяв на себе зобов'язання повертати отримані від банку кредитні кошти щомісяця, відповідно до умов кредитного договору, зі сплатою 11,9% річних. У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 15.11.2007р. між відповідачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є позивач, було укладено договір іпотеки № 0310/1107/71-295-Z-1, за яким відповідач передала в іпотеку іпотекодержателю квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Каштанів, 15-42. Згідно довідки, наданої позивачем, через неналежне виконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, виникла заборгованість, яка, станом на 21.07.2015р. складає 822 483,96 грн., а саме: - 684 510,64 грн. заборгованість за кредитом; - 107 681,17 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 28 528,52 грн. пеня; - 191,77 грн. сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту; - 1 571,86 грн. сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках. Посилаючись на ст.33, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку», позивач просить суд в рахунок погашення існуючої заборгованості за вищевказаним кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.33 ЗУ «Про іпотеку» N 898-IV від 05.06.2003р., у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ст.12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. При цьому, п.10.3, 11, 12 вищевказаного Іпотечного договору № 0310/1107/71-295-Z-1 встановлено, що Іпотекодержатель на власний розсуд може застосувати певний спосіб звернення стягнення на Предмет іпотеки. Згідно п.2 вищевказаного Іпотечного договору, предметом даного договору є квартира, розташована за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Каштанів, 15-42, яка належить відповідачу на праві приватної власності. Як зазначено у п.5 вищевказаного Іпотечного договору, сторони визначили, що, на момент укладання Іпотечного договору вартість предмету іпотеки складає 185 525,00 грн. Згідно повідомлення - вимоги про усунення порушення (а.с.24), позивач повідомив відповідача про наявність заборгованості та порушення відповідачем умов вищевказаного кредитного договору. Разом з цим, будучи сповіщеним позивачем про наявність відповідної заборгованості та про наслідки її непогашення, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого, згідно матеріалів справи, на час звернення позивача із даним позовом до суду, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 822 483,96 грн. При цьому, згідно ст.37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Згідно Висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові, ухваленої за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 11 грудня 2013 р. у справі № 6-124цс13), виходячи з положень ч.2 ст. 16 ЦК України, ч.3 ст. 33, ст. 36, ч.1 ст. 37 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-IV "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Згідно п.12.3.1 вищевказаного іпотечного договору, при його укладанні сторони дійшли згоди про те, що, задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку». Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що, вищевказаним іпотечним договором передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, суд дійшов висновку, що, задоволення вимог позивача може бути реалізовано у спосіб, визначений ст.37 ЗУ «Про іпотеку». Враховуючи вищевикладене, суд, задовольняючи позов, вважає необхідним, на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1218,00 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved