Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа- Управління у справах дітей Первомайської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] за місцем його проживання [ADDRESS], обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду 21.08.2017 року. Від шлюбу з відповідачкою вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні, відповідачка проживає окремо та не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом із ним. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, проте на адресу суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в підготовче судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлений належним чином, проте на адресу суду направила заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, а також нотаріально- посвідчену заяву у якій не заперечувала проти визначення місця проживання дитини разом із батьком [PERSON] Представник третьої особи- управління у справах дітей Первомайської міської ради Кравченко Л.Л. в підготовче судове засідання також не з'явилась, на адресу суду направила заяву у якій просила провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи, рішення по справі прийняти в інтересах неповнолітньої дитини та визначити місце проживання [PERSON], [INFO] за місцем проживання батька. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2011 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб. У період шлюбу 14.05.2012 року у них народилася дочка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис № 301від 22.05.2012 року виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління ючстиції Миколаївської області (а.с.8). 21.08.2017 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня дочка постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, відповідачка проживає окремо. 19.02.2018 року відповідачка [PERSON] надала нотаріально засвідчену заяву, в якій надала згоду на визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON] (заява зівірена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської робласті Рибачук О.В., за № 96 від 19.02.2018 року). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської обасті від 02.03.2018 року, вбачається, що управління у справах дітей вваажає за доцільне та таким, що відповідає інтересам визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON] за місцем його проживання по [ADDRESS] (а.с.6,7). Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю "визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Врахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст. 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов'язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідачка визнала позов позивача і визнання відповідачкою позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і відповідно до ст.ст.160,161 Сімейного Кодексу України, є підстави для визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO] за місцем проживання батька по [ADDRESS].

Outcome: approved