Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту в розмірі 25 389,53 грн. та судових витрат в розмірі 253,60 грн., в якому вказав, що 06 серпня 2008 року між ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру терміном на строк дії кредитної карти, згідно до якого відповідач отримав від банку 7 000,00 грн. і повинен був їх повернути протягом дії договору, з виплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але з часу укладання кредитного договору до подання позову до суду відповідач [PERSON] не в повному обсязі сплачував борг за кредит та відсотки за користування кредитом. Сума заборгованості станом на 31 липня 2013 року складає за договором кредиту 25 389, 53 грн., що складається з наступного: 6 990,94 грн. - заборгованість за кредитом, 10 987,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 725,59 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 185,22 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача [PERSON], оскільки останній за п.п. 9.12, 6.5, 6.6, 8.6 кредитного договору взяв на себе зобов'язання відповідати по боргам, а також стягнути з нього сплачений судовий збір в розмірі 253,90 грн. при поданні позову до суду. Представник позивача за довіреністю Кочев Д.І. до суду не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність та про те, що він повністю підтримує позов і просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов позивача визнав частково і пояснив, що дійсно у встановлений судом час він уклав з позивачем кредитний договір шляхом видачі йому кредитної картки, по якій він отримав 7 тис.грн. Вказаними грошовими коштами він користувався, але не погасив заборгованість, оскільки в нього відсутні грошові кошти на це. На цей час він вважає, що має заборгованість по тілу кредиту в розмірі приблизно 9 тис.грн., по відсоткам за користування кредитом в розмірі приблизно 4200,00грн, а всього його заборгованість перед позивачем складає приблизно 12700,00 грн. Він також згоден сплатити штраф в розмірі 500 грн., але не згоден сплачувати у вказаному розмірі позивачем відсотки за користування кредитом, оскільки після закінчення терміну дії кредитної картки позивач повинен був зупинити нарахування відсотків. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму кредиту, то він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, і зобов'язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли гроші повинні бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. До матеріалів справи приєднана к/копія кредитного договору за № б/н від 06 серпня 2008 року, відповідно до якого термін дії договору спливає по закінченню строку дії кредитної карти, і згідно до якого відповідач [PERSON] отримав від банку 7 000 грн. і повинен був їх повернути протягом дії договору, з виплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно із п.п. 9.12, 6.5, 6.6, 8.6 вказаного вище договору, відповідач [PERSON] зобов'язався гасити кредит частками щомісячно та сплачувати відсотки за їхнє користування в порядку та строки обумовлені в договорі, а саме щомісячно, і в разі порушення виконання умов договору повинен сплатити пеню за прострочу сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, а також штраф за порушення умов кредитного договору. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідача за договором кредиту за № б/н від 06 серпня 2008 року, відповідач [PERSON] не в повному обсязі вносив суми для погашення кредиту і загальна заборгованість за кредитом станом на 31 липня 2013 року складає за договором кредиту 25 389, 53 грн., що складається з наступного: 6 990,94 грн. - заборгованість за кредитом, 10 987,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 725,59 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 185,22 грн. - штраф (процентна складова). Виходячи зі змісту ст.546,548,549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, а ст. 543 ЦК України передбачено право кредитора пред'являти вимоги до позивальника, котрий є відповідачем по справі. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] повинен сплатити позивачу вказану вище суму заборгованості за умовами кредитування, а саме 19 663,94 грн./6 990,94+ 10 987,78 + 500,00 + 1 185,22 = 19 663,94/, без урахування заборгованість по комісії за користуванням кредитом в розмірі 5 725,59 грн. , оскільки умовами кредитного договору між сторонами не передбачено нарахування заборгованості по комісії і не вказано, в якому саме розмірі повинна нараховуватись така заборгованість, що є істотними умовами договору кредиту. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] на те, що він є особою юридично необізнаною, а тому не розумів, що йому потрібно сплачувати відсотки за користування кредитом в такому розмірі, як нарахував позивач, та сплачувати штрафні санкції за порушення умов договору, оскільки ці обставини не є підставою для звільнення його від виконання умов кредитного договору. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] на те, що позивач повинен був зупинити нарахування відсотків за користування кредитом, коли закінчився термін кредиту, оскільки, відповідно до п.3.1.3 вказаного вище кредитного договору, по закінченні строку дії договору відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше не надійшла письмова заява держателя картки про закриття карткового рахунку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з такою письмовою заявою до позивача не звертався до цього часу, а тому суд вважає, він повинен виконувати умови підписаного ним договору, в тому числі і сплачувати відсотки за користування кредитом по час, на який нарахував позивач ці відсотки. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] на те, що він має перед позивачем заборгованість приблизно 2700,00 грн., оскільки ним не надано жодного доказу стосовно своїх заперечень, а, відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на сумму 19 663,94 грн., то на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] сплачений позивачем судовий збір при поданні позову до суду, але в розмірі 196,63 грн., що підтверджується доданим до справи платіжним дорученням № IHN93BOEHR від 23 серпня 2013 року. На підставі ст.ст.258, 509,543,546,548,549,551,554,611,625,1050,1054 ЦК України та

Outcome: partial