Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в особі представника за довіреністю Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 5930,39 (долар США) що за курсом 22,24 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.03.2015 року складає 131891,88 грн., за кредитним договором № LGRWG102790090 від 13.09.2007 року та судові витрати. У позові зазначено, що відповідно до укладеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 6400,00 (долар США) на термін до 13.09.2022 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором у зв'язку з чим станом на 17.03.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 5930,39 (долар США), яка складається з наступного: 4996,82 (долар США) - заборгованість за кредитом; 519,76 (долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 115,20 (долар США) - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до Договору: 11,24 (долар США) - штраф (фіксована частина), 281,86 (долар США) - штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, а також відповідно до якої наполягає на позовних вимогах та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибув, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи телефонограмою від 09 жовтня 2015 року і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у його відсутність також не надходило. У відповідності з ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні досліджені докази: - розрахунок заборгованості за договором № LGRWG102790090 від 13.09.2007 року (а.с. 6-9); - копія довідки НБУ з 14-00 години 17.03.2015 року про офіційний курс гривні до іноземної валюти (а.с. 10); - копія кредитного договору № LGRWG102790090 від 13.09.2007 року (а.с. 11-13); - копія анкети-заяви позичальника (а.с. 13-14); - копія ордера розпорядження № LGRWG102790090 (а.с. 15). Суд, беручи до уваги заяву представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК", оскільки судом встановлено, що 13.09.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, а відповідач не виконуючи умови договору спричинив утворення заборгованості. Згідно зі ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України та зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Ст. 526 ЦК України вказує, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 530 ЦК України констатує, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а відповідач повідомлений належним чином про виклик у суд, але не прибув у судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки, суд розцінює це як визнання відповідачем позову та обставин, вказаних позивачем у позовній заяві. Також на підставі вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору понесені позивачем при пред'явленні до суду позову. На підставі викладеного

Outcome: approved