Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості та пені з відповідача по аліментам. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з 20.02.2010 року по квітень 2015 року вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею і повністю перебуває на її утриманні. 25.02.2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено рішення по справі № 182/261/16-ц, відповідно до якого [PERSON] (відповідач по справі), зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 19 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. На протязі шести місяців відповідач ухилявся від виконання даного рішення суду і аліменти на утримання неповнолітньої дитини не виплачував та будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надавав, тому були порушені права та законні інтереси неповнолітньої дитини. У зв'язку із зазначеним, вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів. Внаслідок невиконання рішення суду, за відповідачем станом на 01.07.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 5 814,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по виконавчому листу № /0182/1489. Зазначає, що відповідачу добре відомо про існування заборгованості по аліментам, вона неодноразово повідомляла йому про несплату аліментів, однак [PERSON] жодних зусиль для погашення заборгованості не докладає. Вищевказані факти свідчать про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини та ухилення від їх сплати без поважної причини. Згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення пені в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до правового висновку, який був винесений Верховним судом України на засіданні Судової плати по судових справах 11.09.2013 року за результатами розгляду цивільної справи № 6-81цс13, предметом якої була суперечка про стягнення заборгованості по аліментах та пені від суми несплачених аліментів, оскільки зобов'язання по сплаті аліментів носить періодичний характер і має виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення пені від суми несплачених аліментів на підставі ч.1 ст.196 СК України, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити термін, до якого кожне з цих зобов'язань мало бути виконано, і з урахуванням встановленого розрахувати розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня винесення судом рішення про стягнення аліментів, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожний з прострочених платежів і визначивши їх загальну суму. Згідно ч.1 ст.20 Сімейного кодексу України, позовна давність до вимог, що випливають із сімейних відносин, не застосовується. Враховуючи вищевикладене, надає розрахунок неустойки (пені), яка повинна бути нарахована на заборгованість, розмір якої визначений на підставі вищевказаних розрахунків заборгованості, наданих державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Ковчишиною А.І. Зазначені нею обставини підтверджуються доданими до заяви документами. За таких обставин звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 5 814,80 грн., стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожний день прострочки, а саме 5 619,33 грн. та стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 551,20 грн. В судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити (а.с.17). Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду був повідомлений належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які отримав особисто. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Справа слухалась у його відсутність, відповідно до ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру. Згідно ст.196 Сімейного Кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Постановою КМ України № 146 від 26.02.1993 року „Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" встановлено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, і зазначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками; доходів від підприємницької діяльності. Згідно п.13 вказаної Постанови утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Як встановлено в судовому засіданні, з 20.02.2010 року по 15.04.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.6-7), від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Після розірвання шлюбу донька сторін [PERSON] залишилася проживати з позивачкою і повністю перебуває на її утриманні. 25.02.2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено рішення по справі № 182/261/16-ц, відповідно до якого відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 19.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Протягом значного відрізку часу відповідач ухилявся від виконання рішення суду і аліменти на утримання неповнолітньої дитини не виплачував та будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надавав. У зв'язку з цим, за відповідачем станом на 01.07.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 5 814,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по виконавчому листу № /0182/1489 (а.с.8). Тому суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментах задовольнити в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 5 619, 33 грн. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки й сплачені нею при поданні позовної заяви до суду судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved