Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, на дочку [PERSON], [INFO], але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; стягнути із відповідача понесені додаткові витрати повFязані з лікуванням та розвитком здібностей дочки [PERSON] в сумі 4300,00грн., що є 50 відсотків в процентному відношенні від загальної суми; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на купівлю спеціального взуття для дочки [PERSON] у розмірі 800гривень. В своїх вимогах покликається на те, що 15 лютого 2013 між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу народилася ДеревFянко [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою. 06 листопада 2015 шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2014 року з ДеревFянка І.М. стягуються в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ј частини заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2014 до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення був виданий виконавчий лист, який предFявлений до виконання. На даний час розмір стягуваних аліментів є недостатнім для задоволення матеріальних потреб дочки, тому із посиланням на вимоги ч. 1 ст.192 СК України просить змінити розмір стягуваних аліментів. Крім цього, зазначає, що відповідач не бере участі у рівному розподілі понесених додаткових витрат на дочку, а саме відповідно до консультативного заключення лікаря ортопеда-травматолога від 01.12.2016 року у звFязку із вродженою вадою нижніх кінцівок, дитина потребує ортопедичного взуття. У звFязку із цим позивачка купує ортопедичне взуття, яке по вартості значно дорожче від звичайного, що підтверджується товарними чеками за період з 2015-2018 роки. Загальні витрати за цей період склали 3895,00 грн. Крім того, несе додаткові витрати на дитину, а саме: відвідування ДеревFянко А.І. дитячого садочку у смт. Підкамінь Бродівського району Львівської області. Загальні витрати за період з 2015-2018 року склали 5764,25 грн., що підтверджується довідкою ; відвідування занять, один раз на тиждень підготовчі курси в НЦ «Ерудит» ПП «Броди-Авто», вартість яких за період навчання з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року становить 1400 гривень, що підтверджується довідкою. Окрім, вищезазначеного є витрати на медичні препарати у звFязку із вірусними та простудними захворюваннями дитини, що підтверджується амбулаторними виписками, результатами обстежень та фіскальними чеками та товарними чеками про купівлю медичних препаратів, загальні витрати за період з 2015-2018 року склали 1448,94 грн. З вересня 2019 року дочка [PERSON]Fянко А.І. буде навчатися у 1-му класі Підкамінської ЗОШ, а відтак будуть значні витрати для купівлі шкільного інвентаря, тощо. Тому із посиланням на вимоги ст.185 СК України просить стягнути 50 % понесених нею додаткових витрат на лікування та розвиток здібностей дочки. 05.03.2019 відкрито провадження у справі. 16.04.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог, просить лише стягувати аліменти в розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в іншій частині позов не підтримала. Пояснила що їй одній важко утримувати дитину, а розмір стягуваних аліментів в грошовому еквіваленті становить по 800 грн., що є недостатнім для забезпечення найнеобхідніших потреб дитини. Відповідач [PERSON]Fянко І.М. в судовому засіданні позов не визнав, оскільки він сплачує аліменти в розмірі більше 900 грн. від заробітної плати. В даний час за основним місцем праці немає роботи, тому заробітна плата не є високою. Він проживає з батьками, які мають мінімальні доходи та допомагає їм сплачувати комунальні послуги. Крім цього хворіє, має вади ока, тому його матеріальне становище є важким. Вважає, що сплачувані аліменти є достатніми для забезпечення потреб дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, зFясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06.11.2015 згідно рішення Бродівського районного суду Львівської області розірвали (а.с.17-18). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON]Fянко [PERSON], 16.08.2003р.н. (а.с.15), яка на даний час проживає із позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.16). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовFязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12.05.2014 р. ДеревFянко І.М., сплачує аліменти на користь ДеревFянко С.І. на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]Fянко А.І.,16.08.2013р.н. у розмірі ј частини заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2014 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.19). Відповідно до ст.181 ч.3 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу на 2019 рік в розрахунку на місяць, зокрема, для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року F 1626 гривень. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Як встановлено вимогами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину до 6 років не може бути меншим ніж 1626 грн. - тобто 50% від встановленого прожиткового мінімуму, який на час розгляду справи становить 813 грн. З врахуванням матеріального становища позивачки, яка працює та отримує мінімальну заробітну плату, стану здоровFя дитини яка має хронічні захворювання з приводу чого періодично проходить лікування, а також для забезпечення рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, тому вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року F 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі F6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач є працездатною особою, має місце праці, тому в змозі надавати кошти на утримання дочки в розмірі 1300 гривень, що буде достатнім для забезпечення найнеобхідніших потреб дитини, оскільки обовFязок щодо утримання дитини лежить на обох батьках в однаковій мірі і це дасть змогу максимально забезпечити прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім цього суд зазначає, що згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.23 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст.ст.180,181,182,184,192 СК України,

Outcome: partial