Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначила, що її батьком є [PERSON]. Позивач [PERSON] мешкає окремо від відповідача. Станом на квітень 2018 року відповідач сплачував аліменти на її утримання як неповнолітньої доьки. 23.04.2018 року відповідач припинив виплату аліментів на її утримання у зв'язку з досягненням позивачем повноліття. 01.09.2017 року позивач [PERSON] розпочала навчання на 1 курсі Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана на факультеті «Міжнародної економіки і менеджменту» на денну форму навчання за державним замовленням, строк навчання до 30.06.2021 року. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісяця але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку до закінчення навчання починаючи з дня подачі заяви. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив , не подав відзив , а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] - відповідач по справі та [PERSON]. Позивачка є студенткою 1 курсу Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана факультету «Міжнародної економіки і менеджменту» денної форми навчання, що підтверджується довідкою з місця навчання. За поясненнями позивача, батько не надає матеріальної допомоги. 23.04.2018 року відповідач припинив виплату аліментів на її утримання у зв'язку з досягненням позивачем повноліття. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача є обґрунтованими та законними, і при визначені їх розміру суд враховує матеріальне становище, стан здоров'я сторін, їх дитини (доказів інвалідності, обмеження працездатності суду надано не було), а тому вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісяця, зважаючи на рівний обов'язок батьків щодо їх участі у утриманні дитини, на достатність, на думку суду, вказаного розміру та й на встановлений ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07 грудня 2017 року N 2246-VIII розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Задовольняючи позов та стягуючи на користь позивача аліменти в частині від доходів відповідача, суд виходить з того, що доказів того, що відповідач не має регулярного доходу, суду надано не було, а тому аліменти слід стягнути відповідно до положень статті 183 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved