Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] , громадянина Швейцарії, батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]; змінити розмір аліментів, що призначені на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2014 по справі 0501/2142/2012 , стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2000 ,00 грн. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила , що в 2009 році вона познайомилась із [PERSON] у Швейцарії, з яким у них склались нетривалі фактичні шлюбні відносини без реєстрації шлюбу. Так, він проживав у Швейцарії, до України приїжджав декілька разів. [INFO] народився син - [PERSON], а за згодою та бажанням [PERSON] зареєстровано його батьком. Після реєстрації народження сина - [PERSON], шлюбні відносини між позивачкою та [PERSON] так і не склались, разом не проживали. З дитиною відповідач не допомагав , ніякої участі у вихованні або матеріальному забезпеченні він не приймав, з дитиною не спілкувався взагалі і не зустрічався. У зв'язку із цим позивачка звернулась до Авдіївського міського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення аліментів. 26.09.2013 рішенням суду по справі № 0501/2142/2012 позов було задоволено та стягнуто аліменти на її користь на дитину. За рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2014 (провадження № 22-ц/775/2514/14) апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, змінено розмір аліментів на 1/6 частину усіх видів його доходів, щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду щодо стягнення аліментів відповідачем не виконується й до цього часу ні в добровільному порядку, ні в примусовому. Документи щодо визнання та виконання на території Швейцарії рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 26.09.2013 року з урахуванням рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2014 про стягнення аліментів було повернуто позивачці у зв'язку із невідповідним їх оформленням. Надати вдруге заяву з відповідним її оформленням до Міністерства юстиції України для примусового виконання рішення суду [PERSON] не має змоги , оскільки із проведенням Антитерористичної операції в Донецькій області, вона разом із дитиною вимушена була залишити своє житло, та виїхати до м. Запоріжжя, де й на сьогодні проживає разом із сином. Оскільки, відповідач своїм байдужим ставленням до дитини демонструє, що дитина його ніяк не цікавить, протягом тривалого часу - з дня його народження, відповідач взагалі не приймає участі у вихованні сина [PERSON], не цікавиться його життям, здоров'ям, навчанням, не відвідує і не провідує дитину, не підтримує ніякого зв'язку, позивачка, вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито. У вступному слові позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягали на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце судового засідання , до суду не з'явився без поважних причин , в зв'язку з чим справу на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України розглянуто у його відсутність. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказавши, що з урахуванням досліджених обставин справи, орган опіки вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. У шлюбі сторони не перебували, а малолітня дитина з народження проживає з матір'ю. 26.09.2013 року рішенням Авдіївського міського суду Донецької області по справі № 0501/2142/2012 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON]. аліменти на дитину [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2014 року (провадження № 22-ц/775/2514/14), змінено розмір аліментів на 1/6 частину усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття 30.03.2028 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2012 року. На даний час дитина мешкає разом із матір'ю у місті Запоріжжя, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 11-12). Також судом встановлено, що відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 3 "РАЙДУГА" ЗМР від 02.02.2016 року виданої матері дитини [PERSON] , [PERSON] відвідує вказаний шкільний заклад з 08 серпня 2014 року, за час перебування дитини в ДНЗ мати приводить та забирає дитину, відвідує батьківські збори, приймає активну участь у житті ДНЗ, дитина завжди чиста та охайно вдягнута, зауважень по догляду за дитиною не мають. Батько в дитячий садок не приходив жодного разу (а.с. 14). Відповідно до характеристики учня 1-А класу [PERSON], [INFO] Запорізької загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 5 ЗМР Запорізької області, дитина навчається перший рік, є старанним та охайним учнем, фізично та розумово розвиненим, здібним, вміє висловлювати власну думку усно, має достатній рівень навчальних досягнень. Учень виховується мамою, яка постійно цікавиться успішністю навчальних досягнень дитини в класі, успіхами та проблемами в навчанні, приділяє належну увагу вихованню сина, телефонує та спілкується з вчителями, завжди відвідує батьківські збори. Батько жодного разу до школи не з'являвся (а.с. 15). Згідно з довідкою КЗ «Запорізький центр первинної медико-санітарно допомоги № 1» від 06.11.2018 дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку в територіальному центрі з серпня 2014 року. Піклування щодо [PERSON] стосовно стану його здоров'я, медичного обстеження, лікування здійснює мати [PERSON]. Батько дитини [PERSON] до територіального центру не звертався. Також суд звертає увагу на те, що згідно Висновку спеціаліста-психолога з результатами проведення психологічного обстеження [PERSON], [INFO], від 18.04.2018 кандидата психологічних наук, доцента завідуючої кафедри психології Запорізького національного університету [PERSON], [PERSON] емоційно-позитивно відноситься до мами [PERSON], а до батька [PERSON] відноситься нейтрально , як до чужої людини яка не приймає участі в процесі його розвитку та вихованні. Висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району , як органу опіки та піклування від 15.11.2018 року визнано можливим позбавити батьківських прав в [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також зазначено, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини,

Outcome: approved