Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

позов мотивований тим, що відповідач проживає у квартирі №14 в будинку №46 по вул. 50-річчя Перемоги в м. Вінниці та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються позивачем. За надані підприємством послуги відповідач у повному обсязі не розраховувався, що призвело до виникнення заборгованості. За період з травня 2010 року по лютий 2015 року відповідач заборгував за спожиті послуги централізованого теплопостачання 8202,50 грн. Крім того, за час прострочення платежів відповідачу нараховані інфляційні 2434,07 грн. та 3% річних в розмірі 711,49 грн. Позивач просив стягнути борг з відповідача в загальній сумі 11\~348,06 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, також просила стягнути з відповідача 300 грн., що були сплачені при публікації оголошення про виклик відповідача у пресі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником і проживає у квартирі №14 в будинку №46 по вул. 50-річчя Перемоги в м. Вінниці (а.с. 4). Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води між сторонами письмово не укладався. Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Житлового кодексу Української РСР та норми ЦК України. Квартира, у якій проживає відповідач, забезпечується послугами централізованого опалення і гарячого водопостачання, які надає КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної і гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутриання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язуєтьсяза завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території). Споживаючи послуги, надані позивачем, відповідач не оплатив надані послуги у встановленому порядку. Відповідно до розрахунку позовних вимог, який не був оспорений відповідачем [PERSON], за період з травня 2010 року по лютий 2015 року відповідач заборгував за спожиті послуги централізованого теплопостачання 8202,50 грн. Крім того, за час прострочення платежів відповідачу нараховані інфляційні 2434,07 грн. та 3% річних в розмірі 711,49 грн. Загальна сума боргу 11\~348,06 грн. підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Оскільки позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. та 300 грн. по розміщенню в газеті оголошення про виклик [PERSON], дані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved