Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 всіх доходів щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що діти знаходяться на його утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей. Він на даний час офіційно працевлаштований та отримує близько 10000 гривень на місяць, тому в змозі матеріально утримувати доньку та сина. Представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачки. Позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Надав суду заву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги визнає. Відповідно до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, довідкою Буштинської селищної ради та актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що позивачка проживає разом з дітьми та здійснює за ними догляд. З декларації за звітний 2017 рік декларанта [PERSON] вбачається, що його заробітна плата за основним місцем роботи за рік складає 119681 грв. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама утримує та виховує двох малолітніх дітей, наявність у відповідача постійного заробітку, відсутність на утриманні інших непрацездатних осіб. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З приписів статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" убачається, що з 1 липня 2018 року установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років 1944 гривень. Як вбачається з матеріалів справи відповідач має постійне місце роботи, в головному управлінні держпродспоживслужби, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення \~повноліття. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: approved