Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на утримання дитини та встановлення опіки, вказавши, що вона є тіткою неповнолітнього [PERSON] Вся їхня родина - батьки, її сестра та брат, та її з сестрою діти проживали разом за адресою :[ADDRESS]. [PERSON] с дня народження та до теперішнього часу проживає з ними. З батьком дитини її сестра [PERSON] одружена не була, вони ніколи разом не проживали, приїздив до них відповідач дуже рідко, вихованням дитини не займався, ухилявся від виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини, оскільки не мав постійного доходу та стабільної роботи.[INFO] померла її сестра [PERSON]. Після смерті [PERSON] батько не забрав проживати сина до себе, а навпаки не заперечує проти оформлення опікунства. Позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], стягнути аліменти на утримання дитини, призначити її опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, про що надав нотаріально засвідчену заяву, просить розглянути справу за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений обгрунтовано, підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, якіїх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], мати [PERSON], 1999 року народження, що підтверджено свідоцтвом про смерть.(а.с.), [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.20), навчається у 11 класі Кушугумської НВК «Інтелект», (а.с.24,58,56). Проживає разом з бабусею [PERSON], дядьком [PERSON], тіткою [PERSON] та двоюрідним братом [PERSON] ,2011 року народження(а.с. 20,32 ). Бажаючи зберегти сімейне оточення та забезпечити повноцінний розвиток дитини, [PERSON] просить залишити проживати дитину з ними, позбавити батька батьківських прав, та призначити її опікуном. У відповідності до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз'яснено Постановою ПВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», п.16 Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач по справі [PERSON] проти позову не заперечує, про що надав нотаріально засвідчену заяву (а.с.23), тому, виходячи із інтересів дитини, суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав, а також стягнути з нього аліменти на утримання [PERSON], [INFO] на підставі ст.166 ч.2 СК України відповідно до якої особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача, або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги стосовно призначення [PERSON] опікуном неповнолітнього [PERSON] також підлягають задоволенню. В матеріалах справи містяться всі необхідні документи, висновок про стан здоров'я [PERSON], довідки про відсутність у неї судимості, довідку з місця роботи, домову книгу та технічний паспорт на будинок (а.с.18-22, 32-45). Висновок служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області в якому зазначено, що служба у справах дітей вважає, що гр.[PERSON], [INFO] може бути піклувальником неповнолітнього племінника [PERSON],[INFO] (а.с.11). На підставі викладеного і

Outcome: approved