Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 19.10.2007 р. уклали кредитний договір № KIVVGA00000029. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 150 000,00 дол. США строком до 19.10.2027 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 313,00 кв.м., житловою площею 135,00 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином у порушення зазначених норм закону та умов договору, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 11.10.2012 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 135,00 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ ПриватБанком. Після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешк4анці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вищевказані обставини підтверджуються письмовим повідомленням. Тому позивач просив виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташовану за адресою: [ADDRESS]. В подальшому позивачем були уточнені позовні вимоги згідно яких, позвиач просив виселити [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.10.2014 року провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» щодо виселення відповідача [PERSON] закрито, з підстав того що даний відповідач помер 11 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві від 12 жовтня 2014 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір від 19.10.2007 року №КІVVGА00000029, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США з кінцевим терміном повернення 19.10.2027 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 11,04% річних. Виконання грошових зобов'язань за кредитним договором забезпечено договором іпотеки нерухомого майна, укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 19.10.2007 року. Згідно даного договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 313.00 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позичальник [PERSON] всупереч умов договору та закону свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 287 647 (двісті вісімдесят сім тисяч шістсот сорок сім) доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ №205/52 від 15.02.2012 року складає 2 297 757 (два мільйони двісті дев'яносто сім сімсот п'ятдесят сім) гривень 30 копійок. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2012 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], відділення у справах громадянства, міграції, реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про звернення стягнення, виселення, зняття з реєстрації, позовні вимоги було задоволенні частково та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KIVVGA00000029 від 19 жовтня 2007 року в розмірі 287 647 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ №205/52 від 15 лютого 2012 року складає 2 297 757 грн. 30 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною площею 313 кв. м. та на всі об'єкти, що розташовані біля будинку, госпблок літ. «Б», навіс літ. «Г», басейн літ. «Д», огорожа №1-4, свердловина II, каналізаційна яма, вимощення 1, погріб під літ. «Б», підпірна стінка III та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, отриманням витягу з державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 1 липня 2013 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2012 року змінено та викладено абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KIVVGA00000029 від 19 жовтня 2007 року в розмірі 287 647 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ №205/52 від 15 лютого 2012 року складає 2 297 757 грн. 30 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 151 397 доларів США 32 центи, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 58 827 доларів США 25 центів, 8 446 доларів США 19 центів заборгованість по комісії за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 55 249 доларів США 47 центів, штрафу (фіксована частина) в розмірі 31 долар США 30 центів, штрафу (процентна складова) в розмірі 13 696 доларів США 01 цент, та відповідно договору іпотеки, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя і передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки без необхідності отримання будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця, звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною площею 313 кв. м. та на всі об'єкти, що розташовані біля будинку, госпблок літ. «Б», навіс літ. «Г», басейн літ. «Д», огорожа №1-4, свердловина II, каналізаційна яма, вимощення 1, погріб під літ. «Б», підпірна стінка III та земельна ділянка, які розташовані за адресою - [ADDRESS] із застосуванням процедури продажу, передбаченої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від свого імені, договору купівлі-продажу з іншою особою-продавцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу за ціною яка має бути визначена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. 25.02.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» була направлена вимога [PERSON] про необхідність в 30-дневний строк з дня отримання даної вимоги, згідно із ст. 40 Закону України «Про іпотеку» добровільно звільнити нерухоме майно: будинок загальною площею 313,00 житловою площе 135,00 що знаходиться за адресою: [ADDRESS] разом з усіма членами сімї та іншими мешканцями. Дана вимога була отримана [PERSON] 05.03.2014 року за адресою [ADDRESS], що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також копією форми 8 що була направлена Північним поштамтом Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на запит суду. Також дана вимога була направлена [PERSON] 25.02.2014 року за адресою: [ADDRESS], та отримана нею 27.02.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В супереч вимог Закону України «Про іпотеку» відповідачем [PERSON] не були виконані вимоги позивача щодо добровільного звільнення в тридцятиденний строк житлового будинку загальною площею 313,00 кв.м., житловою площе 135,00 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Білогородської сільської ради від 27.05.2014 року [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] з 2010 року. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно зі змістом ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39- 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. На підставі вищенаведеного, суд приходить до наступних висновків, що в даному випадку права позивача ПАТ КБ «Приватбанк» як іпотекодержателя порушуються відповідачем по справі [PERSON], оскільки остання без належних на те підстав зареєстрована в будинку за адресою: [ADDRESS], тим самим обмежуючи права позивача визначені Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved