Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], шлюб між ними розірвано в 2001 році, на даний час їхній син навчається в Технолого-економічному коледжі Білоцерківського державного аграрного університету на денній формі навчання, відповідач має матеріальну можливість надавати йому допомогу на період навчання. Позивач просив суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше визначеного законом мінімального розміру, починаючи з дня подачі заяви до суду та на період його навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання. Згідно з п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1994 року по 05.04.2001 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб, про розірвання шлюбу, про народження. Як вбачається з довідки Технолого-економічного коледжу Білоцерківського державного аграрного університету, [PERSON] є студентом 4 курсу денної форми навчання з 01.09.2010 року і закінчує навчання 30.06.2014 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз»яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Син сторін народився 25.05.1995 року, тобто, на даний час досяг повноліття і продовжує навчання. Суд також вважає, що він в зв"язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу, йому необхідні кошти для оплати за проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь. Відповідач є працездатним за віком та станом здоров"я, має постійне місце роботи, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Отже, суд вважає, що відповідач є спроможним надавати матеріальну допомогу сину в зв»язку з його навчанням. Суд також вважає за можливе визначити розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина на час його навчання -1/4 частину його доходу. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Щодо мінімального розміру аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ч.2 ст.182 СК України, то ця норма застосовується тільки у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, тоді як ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс не встановлює. За ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Згідно ст.88 ЦПК України, ст..4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved