Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся 04.09.2019 до Червонозаводського районного суду м. Харків з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.11.2014 року в розмірі 11 749, 97 грн. та судових витрат в розмірі 1921,00 грн., посилаючись на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 04.11.2014 року було укладено договір б/н про отримання кредитних коштів. Позивач вказує, що відповідно до договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 800 грн. на картковий рахунок, а відповідач [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 17.06.2019 в сумі 11 749,97 грн., з яких: 2 113, 48 заборгованість за простроченим тілом кредита; 6 650, 78 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 1950, 00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн штраф (фіксована частина); 535, 71 грн штраф (процентна складова). 13.09.2019 ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] до суду 17.10.2019 подав відзив на позов, в якому заявляє про застосування строків позовної давності, зазначає, що за твердженням позивача відповідач порушив умови спірного договору починаючи з 25.05.2017, то початок строку позовної давності за цим видом штрафу розпочався з 25.05.2017 та сплинув 25.06.2018, тобто позивачем пропущено строк позовної давності. Позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» подано до суду 04.09.2019. Крім того, позивач зазначив щодо відсутності доказів обізнаності споживача про істотні умови споживчого кредитування, та просить врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17 та відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову. 19.11.2019 до суду надійшла відповідь на відзив в якому представник АТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В. звертає увагу, що відповідач отримав кредитну картку та користувався кредитними коштами. Щодо ознайомлення відповідача з Умовами кредитування позивач зазначає, що з копії анкети-заяви від 04.11.2014 вбачається така інформація: персональні дані, адреса проживання та ін. Вказана інформація заповнена особисто. Також до позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка власноруч підписана відповідачем, і де встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6% (43,2% річних), вказано розміри комісії та штрафів. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови. Щодо строку дії договору та кредитної картки. У відповідності до положень чинного законодавства відповідач пройшов ідентифікацію у Приватбанку та йому було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та видана картка з таким самим номером. У послідуючому вказана картка перевипускалась та відповідач отримував нову картку під номером № [NUMBER] . Перевипуск карти відповідачем підтверджується банківською випискою по картковому рахунку. Відповідач здійснював погашення заборгованості вже на перевипущену карту, оскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству України. Активація перевипущеної картки здійснюється за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду авторизації на телефон клієнта, а відповідно карта не може бути активована без згоди клієнта. Подальше користування карткою, періодичні погашення заборгованості і тому числі після останнього перевипуску картки підтверджує, та відповідач знав про наявність заборгованості, що утворилася і усвідомлював характер і наслідки невиконання договірних зобов`язань. Щодо зміни відсоткової ставки. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 3% в місяць або 36 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено, на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходило. Щодо строків позовної давності. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 09.2018. Позивач звернувся до суду з позовом 30.08.2019 до спливу строку позовної давності. 24.11.2020 ухвалою суду визнано явку представника позивача обов`язковою за клопотанням представника відповідача Колобова Л.В. 14.12.2020 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів. 28.12.2020 до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 04.11.2014 в розмірі 2872, 88 грн, в тому числі: 2113, 48 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 759, 40 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також понесені позивачем судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Савченко О.О. надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі та просить суд в задоволенні позову відмовити. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з правилами ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між сторонами виникли правовідносини щодо виконання умов кредитного договору. Із матеріалів справи вбачається, що 04.11.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, який разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою складає між сторонами кредитний договір. Відповідно до зазначеного договору, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» Фастовському К.С. було видано кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 04.11.2014, в послідуючому вказана картка перевипускалася та відповідач отримував нову картку під номером № [NUMBER] . Відповідач належним чином умови договору не виконує, внаслідок чого, станом на 30.09.2019, утворилась заборгованість у розмірі 2 113, 48 заборгованість за простроченим тілом кредита; 759, 40 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 04 листопада 2014 року процентна ставка не зазначена. Разом з тим,\~до позову позивачем додана довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30днів пільгового періоду", яка підписана відповідачем\~(а.с. 69). З довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що між Банком та відповідачем був підписаний кредитний договір № б/н, з 15 вересня 2014 року останньому був встановлений кредитний ліміт - 800 грн; 24.08.2018 кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» про надані кредитні картки [PERSON] перевипускались, термін дії останньої картки від 15.09.2014 № [NUMBER] встановлено до 09/18. Наданий позивачем розрахунок заборгованості у розмірі 759,40 грн за відсотками, нарахованими на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України, свідчить про те, що нарахування проведене за процентною ставкою у розмірі 86,4 %. Водночас позивачем не зазначено, яким пунктом укладеного між сторонами договору (Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку) передбачений такий розмір процентної ставки за порушення умов грошового зобов`язання. Наявні у розпорядженні суду письмові докази також не містять цієї інформації. За правилами ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про недоведеність указаних вимог на заявлену суму та про відсутність правових підстав для задоволення вимог про стягнення заборгованості нарахованої на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України\~у розмірі 759, 40 грн. Оскільки строк дії останньої картки становлено до 09.2018, стягненню підлягає заборгованість нарахована за прострочений кредит за період з 01.10.2018 по 04.09.2019. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про недоведеність вказаних вимог на заявлену суму та наявність правових підстав для задоволення вимог про стягнення трьох процентів річних, нарахованих на прострочену суму кредиту 2113,48 грн, за 339 дні прострочення у розмірі 58,89\~грн (2113,88 *3%*339/365), виходячи із розміру, встановленого законом. Враховуючи вищенаведене, суд\~приходить\~до\~висновку, що\~стягненню підлягає сума заборгованості\~за кредитним договором в\~загальному\~розмірі 2172,37 грн., що складає:\~заборгованість за простроченим тілом кредиту 2113,48 грн та заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України у сумі 58,89 грн, тобто зменшені позовні\~вимоги\~позивача підлягають задоволенню частково. Заперечення представника відповідача щодо пропуску строку звернення позивача із позовною заявою судом оцінюються критично з наступних підстав. Так, вимогами положень\~ст. 256 ЦК України, визначено поняття строку позовної давності а саме - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Положеннями ч.1 ст.259\~ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.\~\~Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Так, відповідно до п.п. 1.1.7.31 Умов договору, строк позовної давності відносно вимог Банка з приводу повернення, зокрема кредиту, оплати відсотків за користування кредитом складає 50 років (а.с.24). Частиною 5\~ст. 261 ЦК України\~визначено, що\~за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 614 цс 14) визначено, що Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Так, як вбачається з довідки про видачу кредитних карток, строк дії картки відповідача [PERSON] , на яку нараховану суму кредитного ліміту, до останнього дня 09.2018 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою з приводу свого порушеного права 04.09.2019 року. Таким чином, враховуючи, що в даному випадку строк позовної давності починає відраховуватись з останнього дня дії картки, на яку нарахована сума кредитного ліміту, тому позивачем не було пропущено строк позовної давності, а заперечення представника відповідача з приводу позовної заяви є необґрунтованими. Згідно платіжного доручення № РROM9B695D від 09.08.2019 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 гривень. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial