Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук Валерій Іванович про звільнення майна з під арешту, мотивуючи тим, що 18.06.2018 року вона набула право власності на кв. [ADDRESS] у відповідності до ст..61 Закону України « Про виконавче провадження»\~ на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби 14.06.2018 р. . Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , вказана квартира знаходиться під арештом на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2010 р. у справі №2-1797/2010\~ за позовом [PERSON] , [PERSON] до ТОВ « Екобуд» про стягнення збитків. Оскільки\~ зазначена справа вже розглянута судом, потреба у забезпеченні позову відсутня, наявність арешту перешкоджає позивачці\~ вільно\~ володіти та розпоряджатися своє власністю, тому позивачка просила суд звільнити з- під арешту кв. [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву,\~ в якому заперечувала проти доводів позивачки, мотивуючи тим, що забезпечення позову у справі №2-1797/2010 було вжито за її клопотанням. У цій справі суд прийняв рішення про стягнення з ТОВ «Екобуд» на її користь 696 635,00 грн., а також судові витрати у розмірі 1 700,00 грн.. Вказане рішення суду на даний час не виконано, перебуває на примусовому виконанні в ДВС. Зазначає, що виконавче провадження є завершальною стадію судового провадження, тому відсутні підстави для зняття арешту з майна. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] подано зустрічну позовну заяву про визнання недійсним акту державного виконавця про передачу майна та свідоцтва про посвідчення права власності, а також про скасування реєстраційного запису про право власності на нерухоме майно, мотивовану тим, що [PERSON] не мала законних підстав для набуття у власність спірної квартири, яка належала ТОВ «Екобуд». Зазначили,\~ що такі дії з огляду на чинність ухвали суду про забезпечення позову у справі\~ №2-1797/2010 є протиправними та порушують їхні права, тому просили суд визнати недійсним акт передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу та скасувати реєстраційний запис у державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на зазначену квартиру за [PERSON] Позивачами за зустрічним подану заяву про збільшення позовних вимог,\~ де вони просили суд визнати протиправними та недійсними результати торгів, визнати недійсним акт передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу та скасувати реєстраційний запис у державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на зазначену квартиру за [PERSON] .. У відзиві на зустрічну позовну заяву [PERSON] не погодилась з доводами [PERSON] та [PERSON] , вважаючи підстави позову такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вона правомірно набула спірну квартиру у власність. Представником Білоцерківського МВ ДВС ГТ УЮ у Київській області, державним виконавцем Прохацьким Р.О. подано письмові пояснення в яких зазначено, що державним виконавцем дотримано вимог ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» під час передачі майна [PERSON] , тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. Представником [PERSON] адвокатом Мироненко К.Б. подано відповідь на відзив проти зустрічної позовної заяви. ДП «Сетам» подало до суду відзив,\~ в якому заперечувало проти задоволення зустрічного позову з тих підстав, що прилюдні торги з реалізації кв. [ADDRESS] відбулися згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року та у відповідності до вимог ст.61 Закону України «Про виконавче провадження». Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала письмові пояснення в яких вважає первісну позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити. В судовому засіданні\~ позивач за зустрічним позовом\~ [PERSON] та представник позивача за зустрічним позовом\~ [PERSON] адвокат Мироненко К.Б. заперечували проти задоволення\~ основного позову [PERSON] та підтримали зустрічну позовну заяву у повному обсязі з підстав, що є аналогічними наведеним у поданих ними заявах по суті справи. Представник Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального\~ управління юстиції у Київській області Прохацький Р.О. надав пояснення, згідно яких вважає первісний позов обґрунтованим, а зустрічний таким, що не підлягає задоволенню , оскільки вчинені державним виконавцем дії щодо реалізації майна боржника ТОВ « Екобуд»\~ вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук В.І. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду копію матеріалів нотаріальної справи з документами,\~ на підставі яких посвідчено Свідоцтво від 14.06.2018 року,\~ реєстровий №789. Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для справи, на основі оцінки наданих сторонами доказів, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.12.2009 року Київським апеляційним судом видано виконавчий лист у справі № 2-5454/2009р. про стягнення з ТОВ «Екобуд» на користь [PERSON] , суми сплачених коштів з урахуванням індексу інфляції в розмірі 578 857,06 грн. 07.12.2009 року Білоцерківським МВ ДВС ГТ УЮ у Київській області відкрито виконавче провадження №16211081. Постановою старшого державного виконавця Гуменюка І.І. ВП № 16211081 приєднано до зведеного ВП № 30386171, оскільки на виконанні в ДВС вже перебували виконавчі документи про стягнення коштів з ТОВ «Екобуд». Встановлено, що в провадження Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа №2-1797/2010р. за позовом [PERSON] , [PERSON] \~ до ТОВ «Екобуд»\~ про стягнення збитків. Ухвалою суду від 08.02.2010 року задоволено частково заяву [PERSON] , [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на кв. [ADDRESS] , що належала ТОВ «Екобуд». Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2010 року у справі 2-1797/2010\~ стягнуто з ТОВ «Екобуд» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі\~ 696 635,00 грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 700,00 грн. судових витрат. 04.03.2010 року державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника кв. [ADDRESS] , що належить ТОВ «Екобуд». 27.10.2017 року ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» надано висновок про вартість спірної квартири, яка станом на 27.10.2017 року визначена на рівні 194 900, 00 грн. 21.02.2018 року ДВС на адресу ДП «СЕТАМ» направлено пакет документів для організації та проведення електронних торгів з продажу спірної квартири. Згідно протоколу №324371 проведення електронних торгів від 02.04.2018 року, торги з реалізації майна кв. [ADDRESS] не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. Відповідно до протоколу №328060 проведення електронних торгів від 23.04.2018 року повторні торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. Відповідно до протоколу №332842 проведення електронних торгів від 23.04.2018 року повторні - треті торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. 17.05.2018 року стягувачам направлено повідомлення про те, що треті торги не відбулися та запропоновано залишити за собою нереалізоване майно кв. [ADDRESS] . 21.05.2018 року до ДВС надійшла письмова згода стягувача [PERSON] залишити за собою нереалізоване майно в рахунок часткового погашення боргу. 14.06.2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТ УЮ у Київській області Прохацьким Р.О. винесено постанову про передачу стягувачу [PERSON] за ціною третіх електронних торгів 136 430,00 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості за виконавчим листом №2-5454 виданим 01.12.2009 року Київським апеляційним судом наступне майно: кв. [ADDRESS] . 14.06.2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТ УЮ у Київській області Прохацьким Р.О. складено Акт про передачу майна стягувачу [PERSON] в рахунок часткового погашення боргу. 18.06.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчуком В.І. відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу , видано [PERSON] свідоцтво, яким посвідчено право власності на кв. [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за №789. 21.06.2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТ УЮ у Київській області Прохацьким Р.О. винесено постанову про повернення виконавчого листа №2-5454 стягувачу [PERSON] на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, встановлено, що\~ [PERSON] та [PERSON] на підставі судових рішень набули статус стягувачів у зведеному виконавчому провадженні щодо стягнення боргу з ТОВ «Екобуд». При цьому, позов [PERSON] було забезпечено накладенням арешту на кв. [ADDRESS] \~ за ухвалою суду від 08.02.2010 року. Позивачка за первісним позовом [PERSON] вважає, що накладений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області арешт від 08.02.2010 року на кв. [ADDRESS] \~ в рамках розгляду справи №2-1797/2010р. порушує її права, яка правомочного власника, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідачі за первісним позовом, позивачі за зустрічним, [PERSON] та [PERSON] вважають, що електронні торги з реалізації майна ТОВ «Екобуд» відбулися з порушеннями закону, арешт на спірну квартиру був покликаний забезпечити саме їх претензії до ТОВ « Екобуд»,\~ тому вважають передачу арештованої квартири [PERSON] протиправною . Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Організаційно-правові засади примусового виконання судових рішень та рішень інших органів визначено Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон), а Порядок реалізації арештованого майна затверджено Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016\~ № 2831/5 (далі Порядок). Відповідно до ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п.1.ч.1 ст.10 Закону). Порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у розділі VII Закону. Відповідно до ч.1 ст.48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. За змістом ч.5 ст.52 Закону, у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно. 04.03.2010 року державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника кв. [ADDRESS] , що належить ТОВ «Екобуд». Відповідно до ч.ч.2,4 ст.57 Закону, У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. 27.10.2017 року ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» надано висновок про вартість спірної квартири, яка станом на 27.10.2017 року визначена на рівні 194 900, 00 грн.. Результати оцінки доведено до відома ДВС стягувачам у листі за вих.№63167/В25 від 22.11.2017 року, що підтверджується копією цього листа та відповідними відмітками відділення поштового зв`язку. Відповідно до ч.5 ст.57 Закону, виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. В матеріалах справи відсутні докази оскарження проведеної оцінки майна боржника. Відповідно до ч.1 ст.61 Закону, реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Як передбачено у п.2 Розділу ІІ Порядку, організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Відповідно до п.1 Розділу VIIІ Порядку, після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. У разі визнання електронних торгів такими, що не відбулися, у протокол електронних торгів вноситься відповідна підстава. Як встановлено судом, згідно протоколу №324371 проведення електронних торгів від 02.04.2018 року, торги з реалізації майна кв. [ADDRESS] не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. Відповідно до протоколу №328060 проведення електронних торгів від 23.04.2018 року повторні торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. Відповідно до протоколу №332842 проведення електронних торгів від 23.04.2018 року повторні - треті торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. 17.05.2018 року стягувачам направлено повідомлення про те, що треті торги не відбулися та запропоновано залишити за собою нереалізоване майно кв. [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються матеріалами зведено виконавчого провадження № 30386171 де стягувачами крім [PERSON] та [PERSON] виступають і інші фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.ч.8,10 Закону, у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання. Суд відхиляє доводи [PERSON] щодо необізнаності з результатами оцінки майна, як і не приймає її доводи щодо відсутності пропозиції від ДВС залишити спірну квартиру за собою. Такі твердження [PERSON] спростовуються матеріалами зведено виконавчого провадження № 30386171 за якими відповідні відомості надсилались державним виконавцем на адреси стягувачів,\~ вказані у виконавчих документах. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 910/33054/15, постанова від 14.02.2018 року). В даному випадку, [PERSON] було достеменно відомо про те, що її спір з ТОВ «Екобуд» перебуває на примусовому виконанні в ДВС, тобто на завершальній стадії судового провадження. [PERSON] не повідомила державного виконавця про зміну свого місця проживання і зі свого боку не виявляла інтересу, щоб дізнатися про вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду та у разі незгоди з ним подати відповідну скаргу за правилами ст.447 ЦПК України. Суд зазначає, що виконавче провадження з примусового стягнення коштів з ТОВ «Екобуд» та користь [PERSON] відкрито 07.12.2009 року, в той час як виконавче провадження про стягнення коштів з ТОВ « Екобуд»\~ на користь [PERSON] відкрито 23.02.2011 року. Отже, [PERSON] , перебуваючи з [PERSON] в межах однієї черги згідно ст. 46 Закону України « Про виконавче провадження» , має переважне право на задоволення своїх вимог шляхом переведення прав власника спірної квартири з ТОВ «Екобуд». При цьому, накладений на спірну квартиру за ухвалою суду від 08.02.2010 року арешт, хоча і був покликаний забезпечити виконання рішення суду про задоволення позову [PERSON] до ТОВ «Екобуд», однак не позбавляє [PERSON] на першочергове, відносно [PERSON] , право задовольнити свої вимоги, оскільки право вимоги у [PERSON] до ТОВ «Екобуд» виникло раніше. З огляду на встановлені по справі обставини та надані сторонами докази, суд не вбачає порушень в діях державного виконавця під час проведення процедури реалізації спірної квартири боржника ТОВ «Екобуд». [PERSON] , уточнивши позовні вимоги за зустрічним позовом, просила суд визнати протиправними та недійсними результати торгів, визнати недійсним акт передачі майна стягувачу та скасувати реєстраційний запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] .. Однак, суд зазначає, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням. Зазначена правова позиція була висловлена у постанові від 22.02.2017 Верховного Суду України у справі № 6-2677цс16 та підтримана Верховним Судом у постанові від 24.07.2019 року, справа № 804/9872/15. [PERSON] мотивуючи зустрічну позовну заяву,\~ на приписи ст.203 та 214 ЦК України не посилалась, доказів порушення процедури та порядку проведення торгів суду не надала . Враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають. Щодо вимог за первісним позовом, то суд вважає , що чинність арешту накладеного на спірну квартиру за ухвалою суду від 08.02.2010 року таким, що порушує права правомочного власника [PERSON] ,\~ а тому дане майно підлягає звільненню з-під арешту. Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. За змістом ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку набула право власності на спірну квартиру, то належним способом захисту її прав буде звільнення з - під арешту майна, розташованого за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS] , тому первісна позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд залишає понесені судові витрати за сторонами. Відповідно до ст.ст.319,391 ЦК України, ст.ст.57,61 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved