Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Житомирської міської ради (далі-позивач) звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що малолітні діти перебували на обліку служби (управління) у справах дітей міської ради, як такі, які проживають в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Протягом перебування сім`ї [PERSON] на обліку служби (2016-2021 роки) спеціалістами служби (управління) у справах дітей, фахівцями міського центру соціальних служб неодноразово були здійснені обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї з метою перевірки умов проживання та утримання малолітніх дітей. На момент відвідування, як правило, в помешканні систематичний безлад, сморід, антисанітарія, в квартирі гори сміття, на підлозі відходи від продуктів харчування, кухня захаращена. [PERSON] постійно пояснювала, що не має часу прибрати, оскільки турбується про трьох дітей, а тому на хатні справи їй не вистачає часу, але обов`язково обіцяла створити належні умови для дітей. У позові вказано, що впродовж 2016-2021 років діти забиралися тричі у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків, загрозою життю та здоров`ю дітей, незадовільними умовами проживання, залишення дітей без батьківського піклування, зловживання алкоголем. З моменту постановки на облік дітей, виконавчим комітетом Житомирської міської ради уже двічі (13.06.2018 та 05.08.2019) направлялися до суду позовні заяви щодо позбавлення батьків батьківських прав із підстав злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Так, у 2018 році, протягом розгляду справи по суті, відповідачі по справі змінили своє ставлення до стану виконання батьківських обов`язків: батько пройшов курс лікування від алкогольної залежності, офіційно працевлаштувався, мати також працевлаштувалась і разом вони створили у помешканні задовільні умови для проживання дітей. У зв`язку із вищезазначеним на комісії з питань захисту прав дитини було вирішено залишити позовну заяву про позбавлення батьківських прав без розгляду. Проте вже в березні місяці 2019 року встановлено, що [PERSON] одразу після розгляду справи в суді звільнилася з роботи, в квартирі незадовільні умови проживання. У 2019 році виконавчим комітетом Житомирської міської ради було повторно подано позовну заяву до суду про позбавлення батьківських прав батьків. У задоволенні позовних вимог виконавчого комітету Богунський районний суд відмовив, мотивуючи тим, що позбавлення є крайнім заходом, при цьому, зважаючи на те, що були підстави на відібрання у батьків дітей, попередив їх про зміну ставлення до виховання малолітніх дітей, поклавши контроль за станом виконання батьківських обов`язків на орган опіки та піклування. Питання про ситуацію, яка склалася в сім`ї [PERSON] , неодноразово розглядалися на комісії з питань захисту прав дитини, де з [PERSON] систематично проводилися бесіди щодо створення задовільних та безпечних умов проживання для дітей, належного виконання батьківських обов`язків. [INFO] батько дітей, [PERSON] , помер. Після його смерті, матір дітей, [PERSON] , почала зловживати алкогольними напоями, систематично залишала дітей самих вдома, не приходила ночувати, діти мали постійні пропуски занять у школі без поважних причин, а менша дитина не відвідувала садочок. Під час відвідування сім`ї, малолітні виглядали вкрай занедбано, були хворі на педикульоз, одягу та взуття за віком та сезоном діти не мали. У зв`язку з тим, що сім`я [PERSON] перебувала у складному життєвому становищі, суб`єктами соціальної роботи їй неодноразово надавалася допомога у вигляді продуктів харчування за рахунок благодійних організацій, одягу, засобів гігієни, але при кожному відвідуванні родини, встановлено, що речі, які надавалися, стояли нерозібрані у мішках, у ванній кімнаті лежали гори брудного одягу. Із продуктів харчування - лише те, що надавалося суб`єктами соціальної роботи. Позивач вказує, що 17.02.2021, після 19:00 год, старший син, [PERSON] , зателефонував на особистий телефон спеціаліста служби (від сусідки) та повідомив, що мати вже тривалий час відсутня за місцем проживання, їх годує сусідка, а їх бабуся [PERSON] лише приходить ввечері та йде на роботу вранці, [PERSON] зазначив, що вони протягом дня самі вдома. 18.02.2021 встановлено, що [PERSON] почала систематично вживати алкоголь, що підтвердили діти та сусіди, не ночує вдома, на момент відвідування сім`ї для дітей не створено умов для проживання, виховання та розвитку, діти залишені на бабусю, [PERSON] , яка працює і не може піклуватися про дітей. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітніх, трьох дітей [PERSON] було вилучено із сім`ї та влаштовано до лікарні, на підставі акту на покинуту дитину, складеного працівниками поліції. За час перебування дітей у лікарні мати жодного разу їх не відвідала, на контакт із суб`єктами соціальної роботи не виходила. Систематична профілактична робота, яка проводилась з [PERSON] , позитивного результату не дала, крім того, лише погіршилася, вона злісно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дітей, не змінює свого ставлення до дітей та свою поведінку, не створює належних умов для проживання своїх дітей, залишає дітей на тривалий час без батьківського піклування, не піклується про їх здоров`я та навчально-виховний процес, зловживає алкоголем. У позовні заяві позивачем також заявлено клопотання про допит у якості свідка фахівця з соціальної роботи [PERSON] . Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та викликано сторони в засідання. 25.05.2021 до суду надійшла заява [PERSON] , у якій вона вказала, що у зв`язку з юридичною необізнаністю пропустила визначений ухвалою суду про відкриття провадження строк для подачі відзиву, тому просила визнати поважними причини пропуску такого строку та долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву. Разом із заявою, відповідач подала відзив на позов, у якому вказала, що визнає деякі факти, зазначені у позові, однак проти позову заперечує. Відповідач у відзиві пояснила, що у 2016 році її чоловік [PERSON] , перебуваючи у ванній кімнаті за місцем проживання, наніс собі тілесні ушкодження ножем в область живота. Свідком вказаних подій стали діти, що нанесло їм психологічну травму, після чого сім`ю [PERSON] поставили на облік служби (управління) у справах дітей, як сім`ю, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідач вказує, що від виконання батьківських обов`язків вона не ухиляється, безлад у квартирі, який описаний у позові, створював її чоловік, який неодноразово приводив до квартири своїх друзів та родичів, де вони спільно розпивали алкогольні напої. Відповідач працювала та самостійно, власними силами, робила ремонт в квартирі та піклувалась про дітей, що відобразилося на стані помешкання. Відповідач стверджує, що алкогольними напоями не зловживала, а у 2018 році змогла вплинути на чоловіка, він пройшов курс лікування від алкогольної залежності та працевлаштувався. Однак, через деякий час в сім`ї виник розлад, що призвело до того, що до суду був поданий позов про позбавлення батьківських прав, який судом задоволений не був. 23.12.2020 чоловік позивача скоїв самогубство та обов`язки по вихованню та утриманню дітей лягли виключно на позивача. За твердженням відповідача, 17.02.2021 вона була змушена поїхати до м.Новоград-Волинський для вирішення питання оформлення спадщини. Діти залишилися з бабусею [PERSON] , однак 18.02.2021 до помешкання відповідача прибули працівники служби у справах дітей для перевірки жилого-побутових умов, та виявили дітей самих вдома, оскільки бабуся дітей була змушена піти на роботу та залишити дітей на деякий час самих. Після того, як дітей забрали до лікарні, відповідач спілкувалася з ними у телефонному режимі, неодноразово передавала продукти харчування через приймальне відділення, однак працівники медичного закладу відмовлялися приймати передачі для дітей, аргументуючи це тим, що будь-який контакт з дітьми можливий тільки з дозволу служби у справах дітей. Відповідач зазначає, що вона неодноразово зверталася до служби у справах дітей з питанням повернення дітей та обстеження умов проживання. Відповідач отримувала листи про необхідність явки на комісію із захисту прав дітей, але вони приходили пізніше і відповідач не змогла потрапити на засідання комісії. У відзиві вказано, що дітей з лікарні передали невідомим людям, відповідача не повідомлено про їх місце перебування. За твердженням відповідача, представниками позивача на дітей чиниться психологічний тиск та змушують казати, що вони не хочуть повертатися додому. Протягом останніх півроку у помешканні відповідача був порядок, ситуація поліпшувалася, відповідач алкоголем не зловживала, старші діти відвідували школу, менша - садочок. Відповідач подала заяву на переведення меншої дитини у логопедичну групу та пройшла з нею відповідну комісію. Менша дитина приймала участь у святкових ранках, які проводилися в садочку, відповідач готувала йому костюми та вчила з ним віршики. З твердженням позивача про те, що відповідач не піклується про дітей, вона категорично не згодна. Наразі відповідач зробила у квартирі косметичний ремонт, влаштувалась на роботу, придбала дітям сезонний одяг. Відповідач вважає, що є всі підстави для повернення їй дітей, та у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав просить відмовити. Згідно з протокольною ухвалою суду від 07.07.2021 до матеріалів справи долучено відзив та висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав; задоволено клопотання, яке міститься у позові, про виклик свідка та викликано у судове засідання свідка [PERSON] ; підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позові. В судове засідання відповідач не з`явилась, судова повістка надсилалась їй за зареєстрованим місцем проживання, однак повернулась на адресу суду не врученою з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», також було опубліковане оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті суду. Представник Служби у справах дітей Житомирської міської ради підтримав вимоги позивача, вказав, що невиконання відповідачем її батьківських обов`язків має систематичний характер, вона знає наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків. Діти тривалий час залишались без її догляду. Виходячи з інтересів дітей, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Свідок [PERSON] вказав, що він працює фахівцем з соціальної роботи в Житомирському центрі соціальних служб міської ради. Пояснив, що з сім`єю відповідача працює з 2017 року. Працівники центру робили все для того, аби діти залишилися з батьками. Свідок навідував сім`ю близько 100 разів, їм надавали гуманітарну допомогу: їжу, теплий одяг, канцелярське приладдя для школи. Співпрацювали з батьками, допомагали їм відновити документи, які батько під час приступів агресії пошкоджував. В сім`ї постійно були конфлікти, батько постійно влаштовував в дома погроми. Робота з сім`єю була проблемною, то мати, то батько час від часу йшли із сім`ї. Після смерті батька діти фактично залишилися сиротами, оскільки мати пішла до коханця, у той час діти були самі вдома. Діти могли самі знаходитися вдома по 3-4 дні. Бабусі від дітей відмовилися. Відповідач після смерті чоловіка взагалі перестала дбати про дітей. Відповідач влаштовувалася працювати в дитячий садочок помічником вихователя, але після того, як їй були повернуті діти, відразу звільнилася з роботи. Гроші заробляв чоловік і частково допомога надавалася центром. В квартирі постійно був безлад, антисанітарія. [PERSON] до дітей свідок від матері не бачив. У дочки [PERSON] затримка розвитку, відповідач дівчинкою не займалась і, на думку свідка, займатися не буде. Дітей свідок востаннє бачив у грудні 2020 року, приходив до них в лікарню, приносив продукти харчування. Свідок також вказав, що відповідача у стані алкогольного сп`яніння не бачив, Діти казали, що мама може випити, але це було не систематично. Умови проживання у квартирі незадовільні, квартира зруйнована, двері зламані. Свідок вказав, що знаючи ситуацію щодо виконання батьківських обов`язків відповідачем, в інтересах дітей, наявні усі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення без участі відповідача [PERSON] , беручи до уваги те, що вона повідомлялась про дату, час та місце судових засідань за зареєстрованим місцем проживання та шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада», повторно не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, тобто без поважних причин. Поряд з цим, суд враховує складність справи, її важливість для інтересів дітей, розумні строки розгляду. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як вбачається із змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" суд роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11-16). Наказом начальника служби у справах дітей Житомирської місткої ради №51/2 від 19.07.2016, малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік у службі у зв`язку з проживанням у сім`ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 17). У період з 04.01.2021 по 18.02.2021 працівники служби (управління) у справах дітей неодноразово здійснювали обстеження сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання, встановлення причин невідвідування дітьми навчальних закладів, проведення профілактичної роботи, та встановлено, що у квартирі створено необхідні умови для проживання дітей, є речі першої необхідності, однак є потреба у одязі та взутті. На моменти обстежень квартира перебувала у різних станах, інколи бувало прибрано, інколи частково прибрано, інколи не прибрано. За результатами обстежень проводилися профілактичні бесіди на предмет належного виконання батьківських обов`язків, акцентувалася увага на необхідності систематичного прибирання. Наведене вбачається зі змісту актів про обстеження умов проживання у кількості 10 штук (а.с. 18-27). 18.02.2021, на підставі усного звернення в телефонному режимі сусідки із квартири [ADDRESS] щодо залишення дітей із квартири [ADDRESS] без батьківського піклування, вчергове проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що на момент відвідування у квартирі бруд, сморід, речі розкидані, у всіх кімнатах сміття, умови проживання не задовільні. Комунальні послуги надаються, однак мережі в середині квартири потребують ремонту та не можуть безпечно експлуатуватися. Холодильник пустий, з продуктів харчування тільки те, що надавалось суб`єктами соціальної роботи. Постіль брудна, постільна білизна відсутня. Речі розкидані по квартирі. Наведене підтверджується доданими до позову фотографіями. Діти дистанційно не навчаються, хворі на педикульоз, одяг не відповідає статі, віку, сезону. За результатами обстеження викликано поліцію, дітей вилучено та поміщено до лікувальної установи (а.с. 29, 30-42). Зі змісту доповідної записки [PERSON] встановлено, що 17.02.2021 о 19:00 год на її особистий телефон зателефонувала сусідка [PERSON] та повідомила, що діти [PERSON] перебувають у її помешканні. Зазначила, що зі слів дітей, вже три дні протягом дня вони перебувають вдома самі. Мама, [PERSON] , приходить лише вночі, а вдень йде у невідомому напрямку. 18.02.2021 було відвідано сім`ю [PERSON] та встановлено, що діти залишилися без батьківського піклування. Зі слів дітей, мати вдома не ночувала. Бабуся їх нагодувала, але залишила їх, тому що працює та не має можливості їх доглядати. Суб`єктами соціальної роботи було викликано поліцію та діти були влаштовані до лікувальної установи (а.с. 28) Також, згідно з матеріалами, які додані позивачем до позову, 05.07.2016 інспектором Житомирського ВП Ревуцькою К.Р. було складено акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, зі змісту яких вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , було знайдено дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та доставлено їх до ЦДМЛ м. Житомира (а.с. 44-46). 13.06.2018 виконавчий комітет Житомирської міської ради вже звертався до суду в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, який ухвалою суду від 07.03.2019 залишено без розгляду (а.с. 48-55). 06.08.2019 виконавчий комітет Житомирської міської ради повторно звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох їх малолітніх дітей (а.с. 56-62). Розпорядженням міського голови №8 від 03.01.2020 малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було відібрано у батьків (а.с. 63). Рішенням суду від 03.08.2020 у задоволенні позову було відмовлено на тій підставі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та на час його ухвалення підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів суд не встановив. При цьому, зважаючи на підстави відібрання раніше дітей, суд попередив відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей і поклав на орган опіки та піклування Житомирської міської ради контроль за виконанням відповідачами батьківських обов`язків. Роз`яснено, що у разі невиконання відповідачами такого попередження позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з аналогічним позовом (а.с. 64-67). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2020 (а.с. 10). З листа директора ЗОШ І-ІІІ ступенів №19 м. Житомира №928 від 29.12.2020, який адресований службі у справах дітей Житомирської міської ради вбачається, що школу відвідують [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Родина перебуває на обліку школи, у зв`язку зі складними життєвим обставинами та потребує підвищеної педагогічної уваги. Діти не систематично відвідують навчальний заклад, постійно хворіють, часто перебувають на лікарняному, не встигають за навчальним процесом, у зв`язку з чим адміністрація школи просила допомогти з організацією супроводу родини [PERSON] у період зимових канікул (а.с. 93). З характеристики [PERSON] , [INFO] , яка надана ЗОШ І-ІІІ ступенів №19 м. Житомира 09.02.2021, вбачається, що дитина навчається в 5-В класі, часто пропускає заняття в школі, у період дистанційного навчання працював частково. Мати дитини [PERSON] вчасно попереджала класного керівника про відсутність дитини у школі, довідки від лікаря надала частково. Шкільним приладдям забезпечений, зовнішній вигляд охайний, одяг та взуття за сезоном. Рівень навчання дитини не достатній. Поведінка задовільна. Мати дитини навчанням не цікавиться (а.с. 99). З характеристики [PERSON] , [INFO] , яка надана ЗОШ І-ІІІ ступенів №19 м. Житомира 09.02.2021, вбачається, що дитина навчається в 2-В класі. Дитина забезпечена шкільним приладдям, має переважно охайний вигляд, проте верхній одяг не за сезоном. Рівень навчання дитини не достатній. За характером дитина спокійна та доброзичлива, поведінка задовільна. До школи дитину приводить мама, однак з постійним запізненням. Дитина часто не відвідує школу через хворобу, мама довідки від лікаря надала. Мати дитини періодично та не охоче спілкується з соціально-психологічною службою школи та класоводом, переважно ініціатором спілкування є вчителі. До рекомендацій щодо виховання, навчання та розвитку дитини проявляє пасивність (а.с. 100). З листа завідувача Житомирського дошкільного навчального закладу №42, який наданий службі у справах дітей Житомирської міської ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] , відвідує заклад з вересня 2019 року. До дитячого садочку дитину приводить та забирає мама [PERSON] , яка більшою мірою зацікавлена у вирішенні побутових питань. Стосовно забезпечення дитини приладдям для навчання та розвитку мало зацікавлена. Малоконтактна з вихователями групи, безініціативна, в обговоренні щодо успіхів дитини у навчанні та освітньому процесі участі не приймає. Дитина часто садочок не відвідує без поважних причин. 22.12.2020 мати забрала хлопчика з дитячого садочка та додому не повернулася, у зв`язку з чим батько дитини телефонував вихователям та запитував, чи забрала мати хлопчика з садочка. Зовнішній вигляд дитини не охайний. Розвиток дитини відповідає віку, однак має місце педагогічна занедбаність з боку батьків (а.с. 101-102). 18.02.2021 інспектором сектору ювенальної привенції Житомирського РУП Зайцевою О.П. було складено акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, зі змісту яких вбачається, що біля будинку [ADDRESS] було знайдено дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та доставлено їх до КУ «Дитяча лікарня» Житомирської міської ради (а.с. 68-70). Зі змісту листа Житомирського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №582 від 24.05.2021, який наданий службі у справах дітей Житомирської міської ради, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поміщено в дитячий будинок сімейного типу родини [PERSON] та [PERSON] . Під час проведення бесіди було встановлено, що діти почувають себе комфортно та в безпеці, проживаючи з батьками-вихователями. У будинку затишно, діти забезпечені всім необхідним. У бесіді щодо бажання дітей бачитися з матір`ю з`ясовано, що діти не хочуть її бачити, проте сумують за бабусею. Діти зауважили, що у них з`явилися нові друзі, захоплення, їм дуже подобається будинок, у якому вони проживають (а.с. 91). Під час розгляду справи судом також з`ясовувалось питання щодо можливості та доцільності з`ясування думки дітей при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав їх матері відносно них. З цього приводу суд враховує та вважає об`єктивними доводи представника позивача, за якими можливо було би з`ясувати думку лише старшого з дітей, [PERSON] , 2009 року народження, проте, з урахуванням психологічного стану, у якому перебував [PERSON] внаслідок пережитих подій та з метою захисту його психоемоційного стану наразі, його участь в судовому засіданні є недоцільною. Натомість, судом береться до уваги зміст вищенаведеного листа Житомирського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 24.05.2021 №852 (а.с.91), у якому йдеться про визначений, у т.ч. за участю психолога, психоемоційний стан дітей та з`ясована їх думка щодо небажання спілкуватися/зустрічатися зі своєю біологічною матір`ю [PERSON] . Листом №04/4-816 від 26.05.2021 КП «Дитяча лікарня ім. В.Й. Башека» ЖМР начальника служби у справах дітей повідомлено про те, що [PERSON] своїх малолітніх дітей у період їх перебування в закладі у період з 18.02.2021 по 09.04.2021 не відвідувала (а.с. 104). Згідно з поясненнями представника позивача, після передачі дітей до дитячого будинку сімейного типу за дозволом на побачення із дітьми та/або з іншими питаннями щодо своїх дітей відповідач до органу опіки і піклування також жодного разу не зверталася. Із висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] від 18.06.2021 №705, зокрема, вбачається, що виконавчий комітет вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно трьох її малолітніх дітей (а.с. 106-107). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Як визначено ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками щодо малолітніх дітей. Факти відібрання у неї дітей у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків мали неодноразовий характер, мати неодноразово залишала дітей без нагляду, що несло для них пряму загрозу, зважаючи на вік дітей. Дітям не забезпечені нормальні та гідні умови життя, діти не забезпечені всім необхідним, зокрема, харчуванням та одягом, що вбачається з актів про обстеження умов проживання та інформацією, яка надана адміністраціями навчальних закладів, у яких навчаються діти, діти не отримують належної освіти. Незважаючи на зусилля соціальних служб щодо надання допомоги та підтримки сім`ї, неодноразово виникали ситуації, які спонукали виконавчий комітет Житомирської міської ради звертатися до суду з позовами про позбавлення батьківських прав [PERSON] , однак наразі відповідач батьківських прав не позбавлена. Не дивлячись на те, що рішенням суду від 03.08.2020 [PERSON] попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей та роз`яснено наслідки продовження неналежної поведінки щодо дітей, [PERSON] знову вчинила дії, які спонукали соціальні служби відібрати у неї дітей. У відзиві [PERSON] посилається на те, що вона належно виконує батьківські обов`язки щодо дітей, однак будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень та на спростування доводів позивача до відзиву не долучила. Також суд приймає до уваги те, що хоча відповідач подала відзив на позов, однак, будучи належним чином повідомленою про дати, час та місце розгляду справи, незважаючи на неодноразові відкладення розгляду справи, у т.ч. для забезпечення участі у розгляді справи відповідача, остання у судові засідання не з`являлась, що, на думку суду, свідчить про її байдуже ставлення до результатів розгляду справи. На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків, що підтверджено матеріалами справи, незважаючи на неодноразові попередження про те, що її може бути позбавлено батьківських прав, своєї поведінки відносно дітей не змінила, і надалі нехтує дітьми, їх правами та потребами, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей, оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самих дітей, її безпеці, належному догляду та вихованню. Згідно з п.1 ч.1 ст.167 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 згаданого закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, до їх повноліття. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову в інтересах малолітніх дітей про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1816,00 грн, який підлягав сплаті при поданні позову за дві вимоги немайнового та майнового характеру.

Outcome: approved