Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Представник за довіреністю ЖБК,,Восход» Яценко Є.О. звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги. Представник позивача мотивує вимоги тим, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачамижитлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. Відповідно до п. 7.28 Статуту ЖБК,,Восход» повнолітні члени сім'ї члена житлово-будівельного кооперативу зобов'язані брати участь в оплаті витрат по експлуатації та ремонту будинку і квартири. В порушення норм діючого законодавства відповідачі не виконують своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за користування квартирою та за надані комунальні послуги, внаслідок чого станом на 31.01.2017 року утворилась заборгованість у сумі 18579,16 грн. Посилаючись на положення ст. 625 ЦК України позивач також просить стягнути з відповідачів інфляційну складову боргу у розмірі 22827,69 гривень та 3% річних у розмірі 3768,77 гривень. 06.07.2017 року відповідачем [PERSON] до суду було подано заперечення відповідно до яких у задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем не було встановлено з відповідачами договірних відносин, сплив строк загальної позовної давності та відповідачі [PERSON], [PERSON] сплачують комунальні послуги за утримання будинку пропорційно до займаної площі. В судовому засіданні представник позивача ЖБК,,Восход» за довіреністю - Яценко Є.О. позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник за довіреністю [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечили вказавши, що відповідач сплачує комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату відповідно до займаної нею площі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] вказала, що позовні вимоги не визнає, оскільки не визначені частки сторін та не встановлено порядок користування квартирою, крім того позивачем не враховані квитанції щодо часткової оплати послуг за житлово - комунальні послуги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до статті 24 цього Закону балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Отже, слід зазначити, що балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особами, що проживають в даній будівлі, коштів за споживання ними житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки Форми № 3 від 16.03.2017 року виданої ЖБК ,,Восход», в квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які є споживачамижитлово-комунальних послуг наданих підприємством позивача. З 01.05.2010 року по 31.01.2017 року відповідачі заборгували підприємству позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги на загальну суму 18579,16 грн., що підтверджується наданими підприємством позивача розрахунком заборгованості. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2016 року ЖБК ,,Восход» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. Водночас в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають. Даний факт сторонами не заперечувався і додаткового доказування не отребує. У відповідності до п. 2 ч. І ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово - комунальних послуг за функціональним призначенням. Відповідно до ст. ст. 64, 66, 68, 162 ЖК України, власники та наймачі квартир зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартир і при домової території, проведенню ремонту і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Зокрема ст. 156 ЖК України передбачає , що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язанідбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні членисім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 32 цього Закону розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 66 ЖК УРСР плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія, та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порядку ст. 540 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, правильність якого перевірена судом, інфляційна складова боргу становить 22827,69 грн., а розмір 3% річних з простроченої суми - 3768,77 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності взявши до уваги встановлений факт не проживання в квартирі відповідачів [PERSON] та [PERSON] суд приходить до висновку, що позов ЖБК ,,Восход» про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги, підлягає до задоволення частково. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: partial