Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільної сумісної власності, в якому зазначив, що з 27 березня 2001 року по 22 липня 2015 року він перебував у шлюбі з [PERSON]. За час шлюбу з відповідачкою, 14.05.2013 року ними було спільно придбано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] Будинок (господарсько- побутові будівлі) було оформлено на відповідачку, договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Чирвою Оленою Володимирівною, і зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 129. Право приватної власності на будинок було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.05.2013 року, цим же приватним нотаріусом. З січня місяця 2015 року він вимушений був припинити сумісне проживання з відповідачкою та змінити своє місце проживання, виселився з їхнього спільного будинку, і з того часу він не може спільно володіти та користуватися належним і йому на праві спільної сумісної власності будинком. Сама ж відповідачка залишилася проживати в спірному будинку.З часу розірвання шлюбу з відповідачкою, він не може досягти з нею згоди щодо належного, справедливого розподілу будинку, сама ж відповідача не визнає його прав на ідеальну частку будинку, а саме 1/2 частку, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно, належним чином, надали до суду заяву про слухання справи в їх відсутності, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно, належним чином, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін, в очному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : З 27 березня 2001 року по 22 липня 2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Добровеличківського районого суду Кіровоградської області від 22.07.2015 року по цивільній справі № 387/817/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Із вказаного вище рішення встановлено, що сторони проживали однією сім'єю до початку січня 2015 року. З договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 14.05.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Чирвою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 129 , встановлено, що вказаного дня [PERSON] придбала у приватну власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером [ADDRESS] Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1,5 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду . Відповідно до п. 25 ППВСУ від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. На момент розгляду спору по суті жодною із сторін не було внесено на депозитний рахунок суду грошової компенсації за належну їй частку в спільному майні . Враховуючи зазначене, суд вважає можливим в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності. Задовольняючи вимоги позивача згідно ст.88 ЦПК України на його користь з відповідача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved