Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернувся з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, третя особа: ПАТ «СБЕРБАНК», про скасування арешту, розшук майна та заходів щодо обмеження виїзду за кордон, в якому просить скасувати арешт рухомого майна та заборони на його відчуження який накладено постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції № 35047316 від 02.11.2012 та зареєстрованого в реєстрі 05.11.2012 за № 13205912; скасувати арешт рухомого майна та заборони на його відчуження а саме: легкового автомобіля TOYOTA AURIS 1.6 L 2007 року випуску, легковий комбі В, сірого кольору, номер шасі/рами NMTKV58E30R005180, номер державної реєстрації СА4317АК, який накладений постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції № 35047316 від 23.01.2013 та зареєстрований в реєстрі 23.01.2013 № 13490320; скасувати арешт рухомого майна та заборони на його відчуження який накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 38604549 від 25.06.2013 відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області та зареєстрований в реєстрі 01.07.2013 за № 13770122; Скасувати арешт рухомого майна та заборони на його відчуження а саме легкового автомобіля TOYOTA AURIS 1.6 L 2007 року випуску, легковий комбі В, сірого кольору, номер шасі/рами NMTKV58E30R005180, номер державної реєстрації СА4317АК, який накладений постановою відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області № 38604549 від 17.07.2013 та зареєстрований в реєстрі 18.07.2013 за № 13800732; скасувати розшук транспортного засобу TOYOTA AURIS 1.6 L 2007 року випуску, легковий комбі В, сірого кольору, номер шасі/рами NMTKV58E30R005180, номер державної реєстрації СА4317АК та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон. Обґрунтовує свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 51048316щодо стягнення з нього на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» боргу на загальну суму 7460924,50 грн. В рамках зведеного виконавчого провадження постановами державного виконавця на все рухоме майно накладено арешт та оголошено в розшук вищезазначений автомобіль. Крім арештів ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2017 задоволено подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон. Представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовльнити, скасувавши всі заходи щодо розшуку та арешту майна боржника, а також тимчасове обмеження у праві виїзду закордон, так як на даний час виконавче провадження стосвно позивача завершене. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] заперечували проти позову, оскільки поверення виконавчого документу стягувачу не є підставою для скасування арешту майна боржника, його розшуку тощо. Представник третьої особи [PERSON] проти позову заперечував, млтивуючи свою позицію тим, що виконавчі документи повернуті стягувачу в зв"язку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення. У той же час, вказані обставини дають право стягувачу протягом року повторно пред"явити виконавчі документи до виконаня. Крім того, при повренні викоанвчого документу стягувачеві, арешти на майно боржника та інші заходи, вжиті на викоання рішення суду, не підлягають скасуванню. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до завдоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області знаходилось зведене виконавче провадження № 51048316 до складу якого входило 4 виконавчих провадження про стягнення коштів з [PERSON] на користь ПАТ «ДК Сбербанк Росії» коштів на загальну сум у 7460924,50 грн. Старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції накладено арешт на все майно [PERSON], про що свідчать постанови від 14.01.2016 та постанова від 02.02.2016. Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 05.05.201422.04.2016 було оголошено розшук транспортного засобу TOYOTA AURIS 1.6 L 2007 року випуску, легковий комбі В, сірого кольору, номер шасі/рами NMTKV58E30R005180, номер державної реєстрації СА4317АК. Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 27.04.2017 та 04.05.2017, було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні за № 51048316 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1152/10, виданий 03.06.2013 Придніпровським районним судом; № 2-7973/11, виданий 19.09.2012 Шевченківським районним судом м. Києва; № 2/712/38/13, виданий 02.04.2014 Соснівським районним судом м. Черкаси; № 2-5463, виданий 11.10.2012 Придніпровським районним судом м. Черкаси. Вказане виконавче провадження було завершене на підставі п.2 ст.37 Закону України\~Про виконавче провадження у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Відповідно до матеріалів зведеного виконавчого провадження № 51048316 державним виконавцем згідно з ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 1999) 18.04.2016 та 01.02.2016 винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору на загальну суму 746092,15 грн., які є чинними. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області по цивільній справі № 712/5567/16-ц подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду [PERSON] за кордон задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду [PERSON] за межі України до виконання ним своїх зобовязань. Відповідно до ст.. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; Згідно з ч.1\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми права, суд вважає, що заява щодо скасування обмежень вільно залишати територію України підлягає розгляду в судовому порядку, а тому неприйняття рішення про скасування такого заходу матиме наслідком порушення\~ст. 33 Конституції України\~та ст. 2 Протоколу № 4 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до\~ст. 33 Конституції України\~кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 152 ЦПК), оскільки відповідно до ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим із метою всебічного і повного зясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково. Особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України). Тільки у разі недоведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобовязання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК), причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Виходячи з вищезазначеного, на час розгляду справи суд не знайшов доказів щодо свідомого ухилення від виконання зобовязання у повному обсязі або частково з боку позивача, оскільки невиконання зобовязання зумовлено обєктивними причинами, а саме внаслідок відсутності майна, незадовільного фінансового стану. Згідно з \~ст. 313 ЦК України\~фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках,\~\~\~\~ встановлених законом. Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Відповідно до п.2 ст.6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Суд вважає за можливе скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), яке вжите за ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2017 у цивільній справі № 712/5567/16-ц, оскільки на викоанні у відділі примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області відсутнє виконавче провадження щоод стягення боргу з позивача на користь ПАТ "Сбербанк", в рамках якого убло вжито тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон. Згідно з ст. 40 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем 18.04.2016 та 01.02.2016 винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. Оскільки виконавче провадження не закінчено в повному обсязі, а виконавчі документи лише повернуті стягувачу, суд вважає, що відсутні правові підстави дляскасування арешту майна боржника та його розшуку, а тому в цій частині в позові необхідно відмовити.

Outcome: partial