Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом, посилається на те, що 02 червня 2008 року між АКБ «Форум» в особі керуючого Маріупольською філією АКБ «Форум» [PERSON], та [PERSON] укладено Кредитний договір №0217/08/15-Z, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у сумі 35 000,00 доларів США на споживчі потреби строком по 02.06.2018 року, з поверненням кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менш 292,00 доларів США, зі ставкою 13,5% річних за користування кредитними коштами. 02 червня 2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №0217/08/15-Z, предметом якого є трикімнатна квартира [ADDRESS]. 26 лютого 2010 року між АКБ «Форум» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі 35 000,00 доларів США, проте позичальник умови кредитного договору виконав частково та має прострочену заборгованість перед позивачем, яка станом на 24 лютого 2015 року складає 21242,50 доларів США та штраф у розмірі 5 000,00 грн. 28 травня 2015 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, яке набрало законної сили 04.08.2015 року, було задоволено позовну заяву ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 21 242.50 доларів США та штраф у розмірі 5 000,00 грн. 15 грудня 2015 року ПАТ «Банк Форум» предявлено до виконання до Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ виконавчі листи, видані судом відповідно до вказаного рішення суду від 28 травня 2015 року, за якими 22.12.2015 року було відкрито виконавче провадження, проте боржник зазначене рішення суду в добровільному порядку не виконав, в результаті чого воно виконується в примусовому порядку. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором №0217/08/15-г від 02 червня 2008 року звернути дострокове стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №0217/08/15-2 від 02 червня 2008 року, трикімнатну квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вищевказаної квартири на прилюдних торгах, за ціною визначеною на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 02 червня 2008 року між АКБ «Форум» в особі керуючого Маріупольською філією АКБ «Форум» [PERSON], та [PERSON] укладено Кредитний договір №0217/08/15-Z, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у сумі 35 000,00 доларів США на споживчі потреби строком по 02.06.2018 року, з поверненням кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менш 292,00 доларів США, зі ставкою 13,5% річних за користування кредитними коштами. Та 26 лютого 2010 року між АКБ «Форум» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі 35 000,00 доларів США, проте позичальник умови кредитного договору виконав частково та має прострочену заборгованість перед позивачем, яка станом на 24 лютого 2015 року складає 21242,50 доларів США, яка складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 3 744,00 доларів США, поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 12 604,00 доларів США, простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 2 431,45 доларів США, поточної суми заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 141,00 доларів США, суми пені за простроченим кредитом та процентами в розмірі 2 322,05 доларів США, та штраф у розмірі 5 000,00 грн. 28 травня 2015 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області по справі №263/3953/15-ц задоволено у повному обсязі позовну заяву ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 21 242.50 доларів США та штраф у розмірі 5 000,00 грн. 04 серпня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області по справі №263/3953/15-ц від 28 травня 2015 року набрало законної сили. 28 жовтня 2015 року ПАТ «Банк Форум» отримано виконавчі листи на виконання рішення Жовтневого районного, суду м. Маріуполя Донецької області по справі №263/3953/15-ц від 28 травня 2015 року. 15 грудня 2015 року ПАТ «Банк Форум» предявлено до виконання виконавчі листи Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області по справі №263/3953/15-ц від 28 травня 2015 року до Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ, за якими 22 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження. Крім того, червня 2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] укладено Іпотечний договір №0217/08/15-Z, посвідчений 02 червня 2008 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] (реєстровий номер запису про іпотеку 2699, заборона відчуження за номером 2700). Відповідно до п. 1.2. іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно: трикімнатна квартира №109 (сто девять), що розташована у девяти поверховому будинку №84 (вісімдесят чотири) на першому поверсі по проспекту Металургів в м. Маріуполі, загальною площею - 62,3 кв. м., жилою площею - 44,2 кв. м., яка належить Іпотекодавцю - майновому поручителю на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу №2729, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 10 листопада 2004 року, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 10 листопада 2004 року, правочин №260114, витяг №292307 та Маріупольськім БТІ 11 листопада 2004 року, витяг №5400680, реєстраційний номер 3158563, номер запису 10379 в книзі 14. Відповідно до п. 1.1, 3.4.1, 5.1, 5.4, 5.6 іпотечного договору, цей договір забезпечує виконання боржником - [PERSON] зобовязань, що випливають з укладеного ним з употекодержателем кредитного договору та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому. Іпотекодержатель має право у випадку невиконання основного зобовязання, задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом його реалізації у спосіб визначений цим договором та чинним законодавством України. Іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадках невиконання основного зобовязання, або порушення порядку його виконання, та інших випадках, передбачених основним зобовязанням, цим Договором та чинним законодавством України. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Порядок реалізації предмета іпотеки для погашення заборгованості за основним зобовязанням визначається іпотекодержателем та може здійснюватися всіма можливими способами, зокрема, через аукціони, біржі, тощо. При цьому, 05 серпня 2014 року ПАТ «Банк Форум» направив на адресу позичальника вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором та на адресу [PERSON] - вимогу про усунення порушення, у яких було попереджено останніх, що у разі невиконання направлених вимог у встановлений строк, ПАТ «Банк Форум» з метою задоволення своїх вимог, буде вимушений звернути стягнення на предмет іпотеки. Вирішуючи даний позов по суті, суд виходить з наступного. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами не надано суду жодного доказу на спростування заявлених позивних вимог. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК Кодексу. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Згідно положень ст.ст. 1, 33 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (ст. 12 Закону України «Про іпотеку»). Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). При цьому, як розяснено в п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Як роз'яснено у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК, ст.ст. 3, 4 ЦПК). Як роз'яснено у пункті 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вимога про дострокове виконання кредитного договору навіть у разі належного його виконання, а якщо вимогу не буде задоволено - право звернення стягнення на предмет застави/іпотеки може бути заявлено заставодержателем лише в чітко визначених законом або договором випадках, наприклад при передачі заставодавцем/іпотекодавцем предмета застави/іпотеки іншій особі без згоди заставодержателя, якщо одержання такої згоди було необхідним (ч. 2 ст. 586, п. 2 ч. 2 ст. 592 ЦК); порушення обов'язків, установлених іпотечним договором (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»); порушення споживачем умов договору про надання споживчого кредиту (ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Крім того, щодо набуття чинності 7 червня 2014 року Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", то слід зазначити, що у постановах Верховного Суду України від 10 та 23 вересня 2015 року міститься висновок про те, що установлений Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника). З огляду на все викладене, суд дійшов висновку, про наявність порушення зобов`язання зі сторони як позичальника, та як іпотекодавців, при цьому останнє було встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, тож відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає, у зв`язку з чим цивільне (майнове) право позивача по поверненню кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, підлягає судовому захисту в порядку визначеному п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а відповідно позов підлягає задоволенню в повному в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тож з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved