Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач - Приватне Акціонерне товариство «Страхова компанія "АРКС" звернулося в суд до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу. Свій позов обгрунтовує тим, що 09.08.2020р. в м.Стебнику відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний № [NUMBER] та мотоцикла «Lifan» під керуванням відповідача. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №269951а9ка. Відповідно до постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.09.2020 року по справі №442/5121/20, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт ARX2618523 від 03.09.2020 року, на підставі якого AT «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 12 539, 69 грн. Згідно з ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. 17.11.2020р. відповідачу було скеровано Претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу. У відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки у розмірі 12 539,69 грн., а тому виникла необхідність звернутися до суду із позовом. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав, ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні отримано, повідомлення міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши метріали справи, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги слід задоволити з таких міркувань. Як вбачається із матеріалів справи, 09.08.2020р. в м.Стебнику відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний № [NUMBER] та мотоцикла «Lifan» під керуванням відповідача. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №269951а9ка. Як вбачається із Постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.09.2020 року по справі №442/5121/20, відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та на підставі Страхового акту ARX2618523 від 03.09.2020 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 12539,69 грн. Згідно з ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. №1961-ІУ, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-ІУ з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхуван цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-пра відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Не оспорюється той факт, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підви небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право влас інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засс механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого с підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомі рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.993 ЦК України, яка кореспондується зі ст.27 Закону Україні страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкоду договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки, а тому у відповідності до ст. ст.993, 1187, 1166 1188 ЦК Україна Закону України «Про страхування», у відповідача виникло зобов`язання про відшкодування завданих збитків в розмірі 12 539,69 грн. та 17.11.2020р. останньому було скерована Претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. За правилами ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У ч.2 постанови N11 Пленуму Верховного Суду України від 29.12.76 року "Про судове рішення" роз`яснено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду судове рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому виноситься рішення. Аналізуючив викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved