Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 06.03.2017 звернувся до суду із позовом і просить визнати за [PERSON] право та обов'язки забудовника жилого будинку № [ADDRESS], 100% готовності, з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання на її ім`я документів, що посвідчують право власності, після смерті її брата - [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що брату позивачу [PERSON] відповідно до рішення Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 11.03.2008 № 30 надано дозвіл побудувати на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] житловий будинок та господарсько-побутове приміщення у відповідності будівельного паспорта. 10.05.2008 за [PERSON] було зареєстровано під №273 у відділі містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Переяслав-Хмельницької РДА будівельний паспорт на будівництво житлового будинку та господарсько-побутових приміщень за вказаною вище адресою (а.с.16). На відведеній земельній ділянці [PERSON] побудував будинок, що підтверджується технічною документацією (а.с.24-30). [INFO] [PERSON] помер. До дня смерті постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5) та будинковою книгою на будинок [ADDRESS]. (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок, який не зданий в експлуатацію, що розташований в [ADDRESS], та згідно довідки ТОВ «Лендвізор» №1437 від 28.12.2016 складає 100% готовності і не належить до самочинного будівництва (а.ас.22). Позивач прийняла спадщину, після смерті свого брата шляхом подачі до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області відповідної заяви, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 10 за 2013 р. після смерті [INFO] [PERSON]. Інші спадкоємці за законом - мати та батько померлого [PERSON] - відмовились від прийняття спадщини після смерті сина на користь позивача, про що подали відповідні заяви нотаріусу. Постановою від 07.02.2017 приватний нотаріус Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Почтарьов С.О. відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначений будинок. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник відповідача Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому роз'яснені та зрозумілі. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника, до завершення будівництва, його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до абз.2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до п.8-1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, Ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON], згідно закону набув право на забудову земельної ділянки, яка належала йому на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS], та побудував на ній будинок, але при житті не провів державну реєстрацію права власності на нього, а тому це право - здати будинок в експлуатацію та отримати документи, що посвідчують право власності - входить до складу спадщини після його смерті [INFO] року та переходить до спадкоємця - позивача по справі. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з"ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідача. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved