Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 травня 2019 року і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначила, що з 04 листопада 1995 року до 12 вересня 2018 року вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . З 01 травня 2019 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дитині. Відповідач працює інженером з експлуатації у ТОВ "Трейдмаркет 2004", місцезнаходження за адресою: 49000, м. Дніпро, Жовтневий район, пр-т Гагаріна, 8"А". Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч. 1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Судом встановлено, що сторони у справі знаходились у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб актовий запис № 1022, паспортами сторін, копією свідоцтва про народження, актовий запис № 292 (а.с. 4, 5, 7-8, 9-10). Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу). Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позовні вимоги та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, зазначеному у позові, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), однак, враховуючи, що позивачем не надано до суду доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, починаючи з 01 травня 2019 року, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з дня звернення до суду з позовом, тобто з 14 травня 2019 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial