Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом і просить зобов»язати ПАТ КБ "ПриватБанк" врахувати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №234295-СRED від 18.06.2008 року,укладеному між сторонами,суму у розмірі 8333.72грн.,визначити даний договір частково недійсним,а саме на суму 5000.00грн.,визнати цей договір виконаним в повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь у відшкодування моральну шкоду у сумі 10000.00грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2008 року між сторонами був укладений договір кредиту. Договір оформлював працівник банківської установи [PERSON] Згідно цього договору їй надавались кошти у розмірі 10000.00грн.,терміном до 10.12.2009 року. Дану суму кредиту вона отримала після відкриття карткового рахунку в касі банку. Також [PERSON] було вказано,що вона може надавати йому кошти для погашення кредиту,а він буде особисто їх вносити до каси банку. На той момент вона перебувала у декретній відпустці і тому їй було не зручно кожен місяць їздити до м.Світловодська сплачувати кошти за користування кредитом. [PERSON] повністю довіряла,оскільки він являвся працівником банку. Крім того це передбачено у п.п.2.2 додатку до договору №242649-CRED від 05.08.2008 року про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки «Мікрокредит», а саме зазначено, що клієнту Банку надають такі послуги,як поповнення картрахунку,в тому числі третіми особами. Починаючи з 01.07.2008 року по 10.12.2009 рік щомісячно нею передавались грошові кошти для погашення кредиту,шляхом передачі їх [PERSON] коли він приїздив до неї,в розмірі 712.56грн. Всього було передано грошових коштів в рахунок погашення кредиту 12826.09грн. В лютому 2010року вона отримала позовну заяву від ПАК КБ»ПриватБанк» про стягнення з неї на користь банку заборгованості за кредитним договором. Зі змісту позову довідалась,що на неї був оформлений кредит за вищезазначеним номером від 18.06.2008 року в розмірі 15000.00грн.,а не на 10000.00грн. Також було зазначено,що за нею рахується заборгованість по сплаті щомісячних платежів для погашення кредиту в розмірі 9984.93грн. Після чого вона звернулась з заявою до правоохоронних органів. 30.10.2012 року відносно [PERSON] Світловодським міськрайонний судом був винесений вирок яким останнього визнано винним у скоєнні злочину за ч.2 ст.191 КК України,як привласнення,розтрату та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також за ч.3 ст.191 ,ч.1 ст.366 КК України. Вироком підтверджено,що саме їй [PERSON] спричинив матеріальну шкоду на суму 13.333.72грн. Згодом ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до неї повторно з позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.11.2012 року позовна заява була залишена без розгляду за заявою позивача. По справі проводилась судово-почеркознавча експертиза,відповідно до висновку від 06.11.2012 року за №3085/2 підписи від її імені в документах : кредитному договорі №234295-CRED від 18.06.2008 року укладеному між нею та ПАТ КБ»Приват Банк», додатку №1 від 18.06.2008 року до вищезазначеного договору,заяві на отримання кредиту від 12.06.2008 року на її ім.»я на суму 15000.00грн.,в заяві від її імені про підтвердження зарахування 18.06.2008року на картрахунок [NUMBER] кредитних коштів в сумі 15000.00грн. виконані не нею ,а іншою особою. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі і додав,що [PERSON] не оспорює те,що їй був наданий кредит,але кредит надавався на 10000.00грн.,а не на 15000.00грн. Вона сплачувала свої кошти у рахунок погашення кредитних зобов»язань в розмірі 10000.00грн. та відсотків за користування кредитом. Відповідачем [PERSON] було злочинним шляхом підроблено її підписи на документах,сума кредитних коштів яка їй була надана, змінена ним на 15000.00грн.,а тому зазначений договір в сумі 5000.00 грн.слід визнати частково недійсним. На початку 2013 року та у квітні 2014 року ПАТ КБ »Приват Банк» знову звертався до [PERSON] з позовними заявами про стягнення з неї заборгованості за вищезазначеним кредитним договором ,але потім від позивача надійшли заяви про залишення позовів без розгляду. Із зазначеного вбачається,що відповідач [PERSON] ,використовуючи своє службове становище,зловживав довірою [PERSON] та заволодів її грошовими коштами на суму 8333.72грн. Крім того, оскільки позивачка повністю розрахувалась по кредитному договору, відповідач - ПАТ КБ»Приват Банк» не може вимагати від неї погашення заборгованості,яка виникла не з її вини,а тому слід врахувати в рахунок погашення заборгованості суму 8333.72грн. Діями відповідача [PERSON] позивачу також була завдана моральна шкода яка полягає в спричинені моральних страждань,пов»язаних з порушенням законних прав [PERSON], втратою нормальних життєвих зв»язків,поваги та довіри до людей. Моральні страждання позивачкою оцінені в 10000.00грн.,які слід стягнути з [PERSON] на її користь. Відповідач - ПАТ КБ»Приват Банк» позовні вимоги [PERSON] не визнав, вважає їх безпідставними та такими,що не відповідають фактичним обставинам справи. Представник даного відповідача при проведенні судового засідання в режимі відео конференції суду пояснив,що отримання готівкових, як і безготівкових,коштів від позичальників банку не входило і не могло входити до обов»язків [PERSON] Останній, діючи приватно за домовленістю з іншими особами,на їх прохання обіцяв отримані від цих осіб кошти внести до каси банку з метою їх спрямування на відповідні рахунки. Така послуга [PERSON] не входила до його службових обов»язків як експерта з експрес-кредитування. [PERSON] спричинив збитки [PERSON] на підґрунті приватних домовленостей про внесення коштів до каси банку. Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. В судове засідання не з'явився,про причину своєї неявки суд не повідомив,заяву про розгляд справи без його участі не надав. Суд вважає за можливе розглядати справу без його участі за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення представників сторін,дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено: На аркуші справи за №13-14,мається кредитний договір №234295 - CRED від 18.06.2008року про надання Банком позивачці кредитних коштів в сумі 15000.00грн. З описової частини вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2012 року по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочинів,передбачених ч.2 ст.191,ч.3 ст.191,ч.1 ст.366 КК України слідує,що [PERSON] працюючий за наказом №427 ЛС від 22.08.2006 року на посаді експерта з ексрес-кредитування відділу мікрокредитування в Світловодському відділенні №40 Кіровоградського регіонального управління публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк»,являючись службовою особою 18.06. 2008року з метою заволодіння коштами клієнта банку [PERSON],діючи з корисливих мотивів повторно, використовуючи своє службове становище, з метою заволодіння коштами вказаного клієнта банку,надавши [PERSON] недостовірну інформацію про розмір кредитних коштів,уклав від імені останньої з ПАТ КБ «Приват Банк» кредитний договір №234295-CRED, відповідно умов якого позичальнику [PERSON] надаються в кредит готівкові грошові кошти в сумі 10000.00грн. в термін дії договору до 10.12.2009 року. Про що [PERSON] повідомив [PERSON],після чого остання отримала кредитні кошти в сумі 10000.00грн. в касі Банку, а [PERSON] діючи умисно,без відома [PERSON] виготовив та замінив перший аркуш зазначеного вище договору та додаток до вказаного договору,які засвідчують факти,що мають юридичне значення,породжують, змінюють та припиняють певні правовідносини,тобто є офіційними документами,до якого вніс завідомо неправдиві відомості про те,що відповідно умов договору позичальнику [PERSON] надаються в кредит готівкові грошові кошти в сумі 15000.00грн. В подальшому [PERSON] зловживаючи своїм службовим становищем,відповідно умов вказаного підробленого ним кредитного договору повторно незаконно заволодів рештою грошових коштів в сумі 5000.00грн. якими розпорядився на власний розсуд. Крім того,протягом 2008-2009 року [PERSON] щомісячно передавалися грошові кошти в сумі 712.56грн. співробітнику Банку [PERSON] для внесення їх в рахунок погашення заборгованості по кредиту,але останній їх спрямував в рахунок погашення заборгованості по кредиту лише частково - на суму 4492.37грн.,а рештою коштів в сумі 8333.72грн. незаконно повторно заволодів. Внаслідок злочинних дій [PERSON] [PERSON] спричинена матеріальна шкода на загальну суму 13333.72грн.(а.с.18-20). 12.01.2010 року ПАТ КБ «Приват Банк» звертався до [PERSON] з позовною заявою про стягнення з неї в рахунок погашення боргу 10794.07грн. За висновком №3085/02 судово-почеркознавчої експертизи від 06.11.2012 року підписи від імені [PERSON] в кредитному договорі №234295-CRED від 18.06.2008року,укладеному між «Приват Банком» та [PERSON],які містяться у лівих нижніх кутах на 1-й,3-й сторінках та в графі «Заемщик»…Підпис «-----« на 4-й сторінці документа; додатку №1 від 18.06.2008 року до зазначеного кредитного договору,якій міститься в графі «Заемщик» …Підпис; заявці на отримання кредиту від 12.06.2008 року на ім.»я [PERSON] в сумі 15000.00грн. ; заяві від імені [PERSON] про підтвердження зарахування 18.06.2008року на картрахунок [NUMBER] кредитних коштів в сумі 15000.00грн. виконані не самою [PERSON],а іншою особою. 29.11.2012 року ПАТ КБ»Приват Банк» надало заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою суду від 29.11.2012 року позов ПАТ КБ»Приват Банк» до [PERSON] про стягнення з неї на користь Банку заборгованості за кредитним договором» залишено без розгляду. Частинами 3,4,5 ст.203 ЦК України ,передбачені загальні вимоги які необхідні для чинності правочину: · волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. · правочин має вчинятися у формі,встановленій законом; · правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків,що обумовлені ним. Відповідно до ст..217 ЦК України,недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому,якщо можна припустити,що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної особи,а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі,що набрав законної сили,або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду,що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду,з питань,чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд не погоджується з твердженнями позивачки та її представника про те,що до службових обов»язків колишнього працівника «Приват Банку», відповідача по даній справі [PERSON] входило управління та розпорядження коштами банку. Здійснюючи свої обов»язки експерта з експрес-кредитування [PERSON] проводив моніторинг кредитних справ щодо своєчасності виконання позичальниками взятих на себе договірних зобов»язань, а тому отримання готівкових,як і безготівкових, коштів від позичальників банку не входило і не могло входити до обов»язків [PERSON] Суд вважає,що [PERSON] спричинив збитки [PERSON] на підґрунті приватних домовленостей про внесення коштів до каси банку. Під час отримання коштів та внесення їх на картковий рахунок [PERSON] він діяв від імені [PERSON],а не виконував обов»язки покладені на нього за трудовим договором. Відносини позивачки і відповідача з приводу отримання та проведення останнім кредиту,ґрунтуються на умовах кредитного договору № 234295-CRED від 18.06.2008 року. На виконання своїх повноважень НБУ Постановою №337 від 14.08.2003 року затвердив «Інструкцію про касові операції в банках України» Пунктами 3,4 , 9 розділу 1 якої визначено порядок і вимоги щодо здійснення банками,їх філіями,відділеннями касових операцій у національній та іноземній валюті. До касових операцій,які регламентуються цією Інструкцією належить: приймання готівки національної та іноземної валюти від клієнтів для зарахування на власні рахунки та рахунки інших юридичних і фізичних осіб або на відповідний рахунок банку. Касове обслуговування банком клієнтів та оброблення готівки має здійснюватися в операційній касі. Відповідно, жоден інший співробітник «Приват Банку» не наділений повноваженнями щодо приймання та оформлення будь-яких платежів. Суд також вважає,що позивачкою не було доведено в судовому засіданні позовна вимога стосовно виконання її зобов»язань по кредитному договору у повному обсязі (які б підтверджувались належними доказами в розумінні ст.599 ЦК України), оскільки зобов»язання припиняються виконанням,проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Суд вважає,що діями відповідача [PERSON] позивачці [PERSON] було спричинено моральну шкоду,яка полягала у перенесених останньою душевних стражданнях,пов»язаних з порушенням її законних прав,втратою нормальних життєвих зв»язків, поваги та довіри до людей,але зазначений [PERSON] розмір грошового відшкодування в 10000.00грн. вважає завищеним. З урахуванням конкретних обставин справи, вимог розумності і справедливості,що відповідають загальним засадам цивільного законодавства,передбаченим ст. 3 ЦК України вважає достатнім розмір моральної шкоди 2000.00грн. Відповідно до п.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» - споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами,що пов»язані з порушенням їх прав. Виходячи з вищезазначеного та

Outcome: partial