Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], яка діє за себе та в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, у якій просять усунути перешкоди в реалізації прав власника належної їм на праві спільної часткової власності нерухомим майном, а саме квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідачки [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 22.10.2013 року [PERSON] та [PERSON], та їх син - [PERSON], який діяв за згодою батьків, купили у [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу в цей же день було посвідчено приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3300. Окрім того, в той же день - 22.10.2013 року їх право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано в установленому законодавством України порядку. П. 16 вищеназваного договору купівлі-продажу квартири передбачав, що квартира, що продається, буде звільнена від речей домашньої обстановки та вжитку, які в ній знаходяться та належать продавцю, не пізніше 22.10.2013 року. У цей же строк продавець зніметься з реєстрації місця проживання у квартирі, що продається та зніме інших зареєстрованих у ній осіб, зробить повну оплату комунальних послуг і спожитої електроенергії та передасть покупцям повний комплект ключів від квартири. Після купівлі квартири виявилося, що в ній до теперішнього часу зареєстрована донька продавця - [PERSON]. Оскільки позивачі не знають де вона знаходиться та їм невідомо фактичне місце проживання ні продавця квартири - [PERSON], ні відповідача по справі - [PERSON], владнати питання зняття з реєстрації [PERSON] позивачі не мають змоги. На теперішній час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON] та відповідачка [PERSON] Відповідачка до теперішнього часу зареєстрована у квартирі і владнати з нею питання про зняття з реєстраційного обліку позивачі не мають змоги, оскільки фактичне місце проживання відповідачки їм не відоме. У зв'язку з тим, що в квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], позивачі зазнають зайві витрати по сплаті за комунальні послуги. Крім того, відповідачка перешкоджає їм, як власникам, повною мірою реалізувати своє право власності, тобто володіти і розпоряджатися цим майном за своїм розсудом. У судове засідання позивачі не з'явилися, надали заяви у яких просить суд справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не з'явилася, про час розгляду справи своєчасно попереджена, що підтверджується копіями повісток, заперечень не надіслала, у зв'язку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 383 ЦК України - власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством . Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. реєстрація - це внесення відомостей до паспортного столу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Вимоги позивачів підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 22.10.2013 року (а.с.4-6), копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7,8,9), копією договору про надання житлово - комунальних послуг (а.с.11-12), квитанціями по сплаті комунальних послуг (а.с.13).

Outcome: approved