Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 38 408,39 грн. за кредитним договором № б/н від 07.12.2007 року та судовий збір в розмірі 273,92 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві покликається на такі обставини справи: відповідно до укладеного договору № б/н від 07.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2., п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, що клієнт дає своє згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично Лонгується на такий же термін. Договором перебачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. На підставі наведеного позивач вважає позовні вимоги підставними та просить їх задоволити в повному обсязі. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Деркач Ю.Ю. в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], в судове засідання не з'явилися, однак подали на до суду письмове клопотання про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог та про слухання справи у їх відсутності, Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 07.12.2007 р. між ПАТ Комерційний Банк "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON], отримав кредит у розмірі 5 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на мовах, передбачених цим договором. Окрім того, судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором № б/н від 07.12.2007 року виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн., що стверджується підписом у заяві, який засвідчує згоду відповідача на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, а також розрахунком заборгованості за договором № б/н від 25.02.2008 року (копії заяви, Умов надання банківських послуг, розрахунку заборгованості наявні в матеріалах справи). Протягом строку дії Договору відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що стверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 07.12.2007 року, укладеним між позивачем та відповідачем, згідно з яким заборгованість позичальника [PERSON] станом на 12.02.2014 року становить - 38 408,39 грн. та складається з наступного: 4 711, 66 грн. - заборгованість за кредитом; 19 491, 57 - заборгованість по процентах за користування кредитом; 19 398, 19 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 805,160 грн. - штраф (процентна складова). Як вбачається із п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін, не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору він автоматично лонгується на такий же термін. Договір, було укладено строком на 12 місяців з 07.12.2007 року по 07.12.2008 року, договір було автоматично пролонговано на такий же термін тобто до 07.12.2009 року. Таким чином, судом встановлено, що 07.12.2009 року збіг строк дії кредитного договору № б/н від 07.12.2007 року. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, згідно умов кредитного договору, укладеним між сторонами, початок перебігу строку позовної давності у позивача виник 08.12.2009 року, а саме з моменту, коли він дізнався про порушення свого права, а тому, закінченням строку позовної давності слід вважати 08.12.2012 року. Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду із вказаним позовом 18.03.2014 року, а тому вважається таким, що пропустив строк позовної давності для звернення до суду із вказаними позовними вимогами щодо кредитних зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № б/н від 07.12.2007 року. Враховуючи вище наведене, в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з спливом строку позовної давності, на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed