Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Представник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» [PERSON], звернулася до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Представник позивача в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій заявлені вимоги підтримує повністю, а справу просить розглядати без її участі. Із позовних вимог вбачається, що 23.10.2013 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON], був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС-8343354, предметом якого є страхування транспортного засобу «ЗАЗ VIDA» державний № [NUMBER]. 28.13.2013 року, в м. Києві, відбулось ДТП за участю транспортних засобів: «ЗАЗ V1DA» державний № [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Шкода», державний № [NUMBER], під керуванням [PERSON], «Автобуса НЕОПЛАН», державний № АМ01537 під керуванням водія [PERSON], «Фольксваген», державний № 36937СА під керуванням водія [PERSON]. Згідно довідки ДАІ, ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «ЗАЗ VIDA» [PERSON] Голосіївським районним судом м. Києва визнано винним [PERSON] у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 30.12.2013 року до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи. До ПАТ «СК «Українська страхова група» не звертався страхувальник, [PERSON], із заявою про настанні страхового випадку та не надав усі необхідні документи передбачені Законом Україні «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Договором страхування.10.04.2014 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі звіту № 1201 від 11.01.2014 року, було складено страховий акт № ДКЦВ-7635.Позивач на підставі вищевказаних документів потерпілій стороні здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 49745 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9835 від 15.04.2014 року. Просять позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надійшло заперечення на позовну заяву, мотивуючи її тим, що відповідно до п.п. 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова компанія після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Зазначає, що він не є власником транспортного засобу, який вказаний у позові, і не може бути відповідачем у даній справі. Просить у позові відмовити за безпідставністю позовних вимог. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником джерела підвищеної небезпеки, а саме транспортного засобу марки ЗАЗ VIDA, д.н.з. [NUMBER], 2013 року випуску, що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 412400 (а.с.63) і згідно копії страхового полісу № АС/ 8343354 від 23.10.2013 року (а.с.62), страхувальник [PERSON] застрахувала цивільно-правову відповідальність транспортного засобу «ЗАЗ V1DA» державний № [NUMBER], зі строком дії до 24.10.2014 року Страхова сума за шкоду заподіяну життю чи здоровю сто тисяч грн., страхова сума за шкоду заподіяну майну пятдесят тисяч грн. «Страхова компанія «Українська страхова група» мала право предявити позов до [PERSON] згідно ст.1187 ЦК України, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували правову підставу володіння [PERSON] транспортним засобом марки ЗАЗ VIDA, д.н.з. [NUMBER], 2013 року випуску. А тоді [PERSON] отримала б право на звернення з матеріально-правовою вимогою до [PERSON] Факт настання страхового випадку стверджується: копією заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи [PERSON] (а.с.67), в якій вказано транспортні засоби, пояснення про обставини настання ДТП записані власноручно [PERSON] та здійснено схематичне зображення ДТП; копією заяви [PERSON] про зазначення реквізитів для перерахування страхового відшкодування (а.с.69); копією протоколу огляду транспортного засобу марки «Шкода Октавія» експертом-оцінювачем з фото таблицею (а.с.81-82), в результаті якого було виявлено та перелічено механічні пошкодження автомобіля. Відповідно до копії довідки Міністерства внутрішніх справ України про дорожньо-транспортну пригоду № 9327562 (а.с.65), 28.13.2013 року, в м. Києві, відбулось ДТП а саме, наїзд на транспортний засіб, що стоїть, за участю транспортних засобів: «ЗАЗ V1DA» державний № [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Шкода», державний № [NUMBER], під керуванням [PERSON], «Автобуса НЕОПЛАН», державний № АМ01537 під керуванням водія [PERSON], «Фольксваген», державний № 36937СА під керуванням водія [PERSON]. Вина відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджується копією постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2014 року (а.с.66), відповідно до якої [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів,що передбачено ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді 340 грн. штрафу. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з роз?ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов?язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Відповідно до п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: д отримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Окрім того, згідно ст.323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки [PERSON] не є власником транспортного засобу "ЗАЗ VIDA" та не укладав з позивачем договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому в установленому законом порядку не повинен був інформувати про дорожньо-транспортну пригоду та подавати будь-які документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 16, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: dismissed