Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на майно В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в [ADDRESS] . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Після смерті батька позивачки [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини спірного будинковолодіння . Спадкоємцем за заповітом стала позивачка, дочка померлого [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном після смерті батька . Відповідачі по справі відмовляються від належних їм у «колгоспному дворі» часток на користь позивачки. Однак в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будиноковолодіння був втрачений державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що останній помер [INFO] . Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 05.11.2005 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». З довідки від 21.10.2020 р., №1249, виданої Балинцівською сільською радою, вбачається, що за [PERSON] , який помер [INFO] зареєстровано житловий будинок в [ADDRESS] . [PERSON] не був останнійм членом двору. На день смерті [PERSON] , крім нього в даному будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані і проживають: [PERSON] , 1959 р.н.; [PERSON] , 1986 р.н. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON] , яка хоронила тіло померлого, проводила поминальний обід. Заповіт від імені померлого [PERSON] посвідчувався в Балинцівськй сільській раді в реєстрі №106 від 11.10.2002 р., який не скасований, не змінений і являється дійсним. З довідки від 21.10.2020 р., №1250, виданої Балинцівською сільською радою, вбачається, що станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані: [PERSON] , 1957 р.н., [PERSON] , 1959 р.н.; [PERSON] , 1982 р.н.; [PERSON] , 1986 р.н. З довідки від 21.10.2020 р., №1251, виданої Балинцівською сільською радою, слідує, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , знаходиться на земельній ділянці розміром 0, 35 га., земельна ділянка не приватизована. З заповіту від 11.10.2002 р. посвідченого секретарем Балинцівської сільської ради, слідує, що [PERSON] заповів все своє майно на користь [PERSON] . З свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , слідує, що [PERSON] та [PERSON] 10.10.1981 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого на [PERSON] слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] . З довідки від 16.12.2020 р. № 1694/01-14, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою, слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який проживав с.Балинці, Снятинського району, Івано-Франківської області про те, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва на спадщину) №62910092 від 16.12.2020 р. спадкова справа не заведена. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] , [INFO] , жительці [ADDRESS] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька [PERSON] , [INFO] .. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved