Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування своїх вимог вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, розірваному 07.10.2010року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Після розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її життям, здоров'ям та розвитком, не спілкується з донькою. З метою оздоровленням та культурного розвитку позивачка має намір з туристичною метою здійснити тимчасовий виїзд з дитиною за кордон, для чого необхідне оформлення проїзного документа згідно з вимогами закону, однак не має можливості це реалізувати без згоди батька дитини, який ухилився від надання батьківського піклування та в супереч інтересам дитини не надає зазначений дозвіл. Відсутність згоди батька дитини на виїзд доньки кордон порушує права дитини на відпочинок та право вільно залишати територію України. В зв'язку з цим просить суд надати дозвіл на виготовлення дитячого проїзного документу на ім'я [PERSON] [INFO] без згоди батька та надати малолітній доньці позивачки дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України для відпочинку без дозволу та супроводу батька у супроводі матері. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити. Вказувала, що виїзд дитини з матір'ю з туристичною метою за кордон відповідає інтересам дитини, оскільки надасть можливість оздоровити доньку та розширити її світогляд. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи . Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, з заявами про наявність заперечень проти позову до суду не зверталась. Представник УДМС України в Черкаській області скерував заяву про слухання справи у його відсутність. Неповнолітня [PERSON] в ході судового розгляду вказала, що підтримує матір та має бажання здійснити туристичну поїздку за кордон, також підтвердила, що кілька років її батько з нею не спілкувався, на цікавився її життям. Вислухавши позивачку, думку дитини, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 07.10.2010року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою, яка постійно проживає та працює в Україні. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян Україниоформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій - рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд вважає, що вимога позивачки про надання дозволу на тимчасовий виїзд малололітньої доньки за межі України з освітньою та оздоровчою метою ґрунтується на законі та відповідає інтересам дитини, направлена на виконання батьківського обов"язку щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоров"я, фізичний, духовний та матеріальний розвиток, розширення світогляду. Задовольняючи позов, суд спрямовує своє рішення на захист інтересів дитини, враховує, що зміст інтересу дитини змінюється з її віком, значною мірою визначається її особистими потребами розвитку. Нехтування ними, здійснення права без урахування таких інтересів може тягнути за собою психологічне травмування дитини. За згодою позивача ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved