overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] , посилаючись на те 26 серпня 2010р. йому було видано свідоцтво про право власності на квартиру , однак дане свідоцтво не було зареєстровано в органах що здійснюють державну реєстрацію . Тому нотаріус відмовив в видачі їй свідоцтва , на право власності на спадщину , оскільки відсутній належним чином зареєстрований правоустановлюючий документ квартиру , в зв"язку з чим вона звернулась в суд .В судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач Київська міська рада в судове засідання не з"явився повторно про день розгляду справи повідомлявся . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 3-тя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С. В. в судове засідання не з"явився. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 26 серпня 2010р. [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] Позивачка ( донька померлого)звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом , але свідоцтво не отримала в зв"язку з тим, що свідоцтво про право власності від 26.08.2010р не було зареєстровано в органах що здійснюють державну реєстрацію, згідно ст.1299 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що позивачка тє єдиним спадкоємцем по закону, тому відповідно до ст.1216-1219 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що 26.12.2013 року вони уклали шлюб. 26.12.2013 року відділом державної РАЦС реєстраційної служби Білозерського РУЮ Херсонської області був складений актовий запис про народження [INFO] дитини [PERSON]. На даний час дитина перебуває в дитячому закладі, поскільки вони відмовилися від дитини та надали нотаріально завірені заяви про відмову від неї та згоду на її усиновлення. Шлюбні відносини не склалися, стосунки припинили, проживають окремо. Просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні не з"явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні не з"явився, однак подав до суду заяву про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у його відсутності. Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв"язку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського РУЮ Херсонської області за актовим записом №101. 26.12.2013 року відділом державної РАЦС реєстраційної служби Білозерського РУЮ Херсонської області був складений актовий запис про народження [INFO] дитини [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно нотаріально засвідчених заяв [PERSON] та [PERSON] відмовилися від дитини [PERSON], [INFO] та дали згоду на її усиновлення. У відповідності до ст. 110 СК України суд може ухвалити рішення про розірвання шлюбу до досягнення дитиною віку одного року. Спору майнового характеру не мають. Спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинені. На примирення сторони не згодні. Проживають окремо. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, родина фактично розпалася і існує формально. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки. В позовних вимогах позивач пояснила, що в шлюбі з відповідачем у неї народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, навчається в Кременецькому медичному училищі імені А. Річицького на ІІ курсі відділення "Лікувальна справа" на денній державній формі навчання. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання дочки, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до припинення дочкою навчання. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Причини його неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про народження сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання дочки [PERSON]. Відповідно до довідки № 624 від 06.03.2014 року, виданої директором Кременецького медичному училищі імені А. Річицького, [PERSON] навчається в даному закладі на ІІ курсі відділення "Лікувальна справа" на денній державній формі навчання. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

- позивач звернулася в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник [PERSON] і просив визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в м.Черкаси, актовий запис про смерть №30 від [INFO] по виконкому Васильківської сільської ради, Шолянського району, Черкаської області, мотивуючи тим, що він є спадкоємцем першої чери за законом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 1,94 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 50314 грн., розташована на території Васильківської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області і належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-ЧР №044791, виданого 24.03.2002 року, Васильківською сільською радою, Шполянського району, Черкаської області, який є втраченим (газета "Шполянські вісті" від 04 березня 2014 року). Відповідач - Васильківська сільська рада позов визнала, про що повідомила по телефону. Вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 1,94 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 50314 грн., розташована на території Васильківської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області і належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-ЧР №044791, виданого 24.03.2002 року, Васильківською сільською радою, Шполянського району, Черкаської області, який є втраченим (газета "Шполянські вісті" від 04 березня 2014 року). Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі викладеного ст.ст.1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вона є спадкоємцем по заповіту на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] після смерті [INFO] року матері [PERSON], однак не може оформити свої спадкові права на будинковолодіння, належне спадкодавцю, оскільки вона при житті реєстрацію, інвентаризацію житла не провела, свідоцтво про право власності на будинковолодіння не виготовила, а нотаріусом при її зверненні по оформленню спадщини на будинковолодіння було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на нього, в зв'язку з чим просить визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування за виключенням будівель "З" та "з", які є незавершеним будівництвом. У судовому засіданні представник позивача її вимоги підтримав повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутності, при розгляді позовної заяви покладається на розсуд суду. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивач згідно посвідченого 12.03.2007 року заповіту, який не змінювався і не скасовувався, є спадкоємцем по заповіту після смерті [INFO] року матері [PERSON] на все майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], який належав спадкодавцю і який розміщений на земельній ділянці розміром 0,25 га, яка належала спадкодавцю на праві власності. Спадкодавець будучи власником цього будинковолодіння, яке знаходиться у задовільному та доброму технічному стані, померла, не провівши первинну реєстрацію будинковолодіння та не оформивши на нього право власності, на момент смерті спадкодавець проживала одиноко, а позивач була зареєстрована в іншому населеному пункті. Нотаріус відмовила позивачу видати свідоцтво про право на спадщину на будинок після смерті спадкодавця із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього, не дивлячись на те, що позивач у встановленому порядку своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, тому згідно положень ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину на іншу частину спадкового майна, а осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та копією спадкової справи. Згідно ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Враховуючи викладене та досліджені докази, за позивачем необхідно визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно, враховуючи також, що вона не може іншим чином реалізувати свої спадкові права щодо будинковолодіння, а позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що на підставі розпорядження Волочиської РДА від 12.10.1996 року №361 на її ім'я було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) по колишньому КСГП "Мрія" с.Мирівка Волочиського району серії [NUMBER] в розмірі 2,4 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Федірківської сільської ради Волочиського району, однак вказаний сертифікат нею було втрачено, а отримати новий сертифікат замість втраченого вона не може, в зв'язку з цим просить визнати за нею право власності на земельну ділянку. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про підтримання позову, слухання справи у її відсутності. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, подавши заяви про визнання позову, слухання справи у їх відсутності. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. На ім'я позивача згідно розпорядження Волочиської РДА від 21.10.1996 року №361 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] в розмірі 2,4 в умовних кадастрових гектарах на території Федірківської сільської ради Волочиського району, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Мрія" с.Мирівка Федірківської сільської ради Волочиського району за №137 від 10.11.1996 року, однак вказаний сертифікат позивачем було втрачено, про що нею подано оголошення в місцевій пресі. Пунктами 10, 11, 12 додатку №1 до Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №11 від 20.02.1996 року було передбачено, що сертифікати про право власності на земельну частку (пай) видаються відповідною районною державною адміністрацією особі, яка має на це право. Відновлення втрачених сертифікатів проводиться тими ж органами, що їх видали. Однак на данний час немає можливості видачі нового сертифікату замість втраченого, про що свідчить лист віддділу Дергеокадастру у Волочиському районі. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, та те, що сертифікат, виданий на ім'я позивача був втрачений, а видати дублікат сертифіката замість втраченого неможливо, тому враховуючи, що позивач позбавлена можливості виготовити новий сертифікат, а без правовстановлюючого документа не може користуватися своїм правом як власника з приводу розпорядження належною їй на праві власності земельною ділянкою, тому відповідно до ст.392 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

позивач звернулася в суд із зазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно і до повноліття . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала на те, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, так як спільним подружнім життям сторони проживали до серпня 2013 року, на даний час проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча працює , інших утриманців не має , стан здоров"я задовільний , а тому має можливість сплачувати аліменти. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити в повному обсязі, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно і до повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно по невідомим для суду причинах, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи мається зворотне поштове повідомлення . Повідомлень про причини неявки в судові засідання від відповідача в суд не надходило, заперечень (пояснень) на позов не направлялось. У зв"язку з неявкою у судові засідання відповідача суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що син сторін [PERSON] - [INFO], знаходиться на утриманні матері (позивача по справі) , яка самостійно його утримує. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює, має задовільний стан здоров"я , матеріально забезпечений, а тому має змогу сплачувати аліменти. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача стягується судовий збір в доход держави, оскільки позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача, в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем вона з 04.12.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них [INFO] народився син [PERSON]. З травня 2015 року відповідач з сім»єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син повністю перебуває на її утриманні. Крім того, вона перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білозерської РДА як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином трьох років. Позивач в судовому засіданні не з"явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини нявки до суду не повідомляв, заяв чи клопотань до суду не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що є у справі, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 04.12.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Згідно довідки №5770 від 18.08.2015 року виданої управлінням соціального захисту населення Білозерської РДА Херсонської області вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку, якій відповідно до Закону України «Про державні допомоги сім»ям з дітьми» призначено допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат суд здійснює у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача, в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем вона з 10.11.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них [INFO] народилася донька [PERSON], [INFO] - донька [PERSON]. На даний час відповідач з сім»єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти повністю перебувають на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач в судовому засіданні не з"явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини нявки до суду не повідомляв, заяв чи клопотань до суду не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що є у справі, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 09.11.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виданої Кізомиською сільською радою Білозерського району Херсонської області, неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. проживають з матір»ю [PERSON] та перебувають на повному її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Поскільки сторони не досягли домовленості між собою у добровільному порядку щодо утримання дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини. Розподіл судових витрат суд здійснює у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved