Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON],\~ [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 30.05.2017 року помер її чоловік\~ [PERSON], який проживав за адресою:с. Ділок, 39. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку в с. Горінчево, ур. Кривулі, б/н та земельної ділянки, площею 0,0925 га., призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Горінчево, ур. Кривулі. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та відповідачі по справі, які не претендують на дане спадкове майно, про що свідчать їх заяви, подані до нотаріуса. В позові позивачка зазначила, що померлий не зареєстрував належним чином право власності на житловий будинок, а оригінал державного акту про право власності на землю втрачено. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. На адресу суду надійшла заява від позивачки про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. До суду надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, не заперечують щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~ Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом зумовлене\~ порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема\~ у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких\~ юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлого [PERSON] на спадкового майна, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім [PERSON], суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за [PERSON] права власності житлового будинку з надвірними побудовами в с. Горінчево, ур. Кривулі, б./н. та прилеглу до нього земельну ділянку, площею 0,0925 га., кадастровий номер 2125382201:01:001:0133, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Горінчево, ур. Кривулі, що належали [PERSON], який помер 30.05.2017 року. У зв'язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. ( 704,80 грн. х 50%).

Outcome: approved