Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказавши, що 03 червня 2006 року в м. Запоріжжі Запорізької області помер [PERSON], у віці 80 років, про що в книзі реєстрації смерті 05 червня 2006 року був зроблений відповідний актовий запис за №5265, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції серії 1-ЖС №046130 від 05 червня 2006 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обовязки [PERSON], що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме права на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку № 2 по вул. Карла Маркса (зараз вул. Трансформаторників) у м. Запоріжжі, яка належала йому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Другою Запорізькою держнотконторою 26.11.1954 року №11-9779. У звязку з тим, що [PERSON] за час свого життя не склав заповіт, як розпорядження на випадок своєї смерті, у відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого [PERSON] та їх спільний син [PERSON]. Інші спадкоємці, які б були віднесені до першої черги спадкування за законом і мали право на спадкування, відсутні. Факт перебування [PERSON] у шлюбних відносинах зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯР №118893, яке видано Дніпроджержинським міським бюро РАЦС Дніпропетровської області 04.12.1949 року. Факт спорідненості [PERSON] зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ №457158, виданого Ленінським районним відділом РАЦС м. Запоріжжя30.04.1953 року, де його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. В порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, оскільки постійно проживали зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини у буд. 2 по вул. Карла Маркса в м. Запоріжжі, і як наслідок протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини не звернулися до нотаріальної контори із заявою про відмову від неї. Факт сумісного постійного проживання підтверджується довідкою голови квартального комітету №79 Ленінського району м. Запоріжжя від 20.01.2016 року, в якій зазначено, що спільно з [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карла Маркса, буд. 2 проживали та були зареєстровані [PERSON] (син) з 14.06.1974 року по 10.09.2015 року та [PERSON] (дружина) з 04.01.1978 року по 15.09.2014 року. Отже, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у вигляді 1/2 частини будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжя (тобто по 1/4 кожний) та отримали такі правомочності власника, як право користування та право володіння майном, однак не оформили своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про права на спадщину та не зареєстрували це право в органах, які здійснювали державну реєстрацію нерухомого майна. 15 вересня 2014 року у віці 87 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції серії І-ЖС №307865 від 16 вересня 2014 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/4 (однієї четвертої) частки житлового будинку №2 по вул. Карла Маркса (зараз вул. Трансформаторників) у м. Запоріжжі, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] Враховуючи, що [PERSON] за час свого життя не склала заповіт, як розпорядження на випадок своєї смерті, у відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є її син [PERSON]. Інші спадкоємці, які б були віднесені до першої черги спадкування за законом і мали право на спадкування після смерті [PERSON], відсутні. Оскільки [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини у буд. 2 по вул. Карла Маркса в м. Запоріжжі, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину, та протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини не звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від неї. Факт сумісного постійного проживання підтверджується згаданою вище довідкою голови квартального комітету №79 Ленінського району м. Запоріжжя від 20.01.2016 року. Отже, спадкоємець [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у вигляді 1/4 частини будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжя. Таким чином, після прийняття спадщини у вигляді 1/4 частини будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжя після смерті [PERSON] та 1/4 частини будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжя після смерті [PERSON], [PERSON] отримав такі правомочності власника, як право користування та право володіння майном, тобто 1/2 частиною будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжі, однак в подальшому за своє життя не оформив своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про права на спадщину та не зареєстрував це право в органах, які здійснювали державну реєстрацію нерухомого майна. 10 вересня 2015 року у віці 62 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції серії 1-ЖС №338292 від 11 вересня 2015 року. Після смерті [PERSON]І відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. До складу спадщини ввійшли права на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку №2 по вул. Карла Маркса (зараз вул. Трансформаторників) у м. Запоріжжі. [PERSON] за час свого життя не склав заповіт, як розпорядження на випадок своєї смерті, у відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є його діти: син [PERSON] (Позивач 1) та донька [PERSON] (Позивач 2). Інші спадкоємці, які б були віднесені до першої черги спадкування за законом і мали б право на спадкування, відсутні. Факт спорідненості [PERSON] та [PERSON] зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвами про народження серії ІІ-ЖС №324090 від 08.09.1979 року та серії ІV-ЖС №388328 від 01.02.1994 року, виданих Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя, де їх батьком зазначений [PERSON]. 12.02.2016 року [PERSON], а 03.03.2016 року [PERSON] подані заяви до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], які зареєстровані у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №10 та №25 відповідно. Отже, [PERSON] та [PERSON] в шестимісячний строк, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, у звязку з чим згідно ст. 1269 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. 11.04.2016 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, тобто у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карла Маркса, буд. 2, посилаючись на відсутність необхідних правовстановлюючих документів на даний обєкт нерухомості. Тому, позивачі на даний час не мають можливості оформити своє право спадщину та зареєструвати за собою право власності на зазначені частки будинку у звязку із чим були змушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ними, [PERSON] і [PERSON], право власності по 1/4 частки кожному будинку № 2 по вулиці Трансформаторників (вул.[PERSON]) у м.Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10.09.2015 року. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1261 ЦК України визначає першу чергу спадкоємців за законом, якими є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1267 ЦК частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із матеріалів справи вбачається, що 03 червня 2006 року в м. Запоріжжі Запорізької області помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини будинку № 2 по вул.Карла Маркаса (переіменована у вул.Трансформаторників) у м.Запоріжжі, яка належала йому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Другою Запорізькою держнотконторою 26.11.1954 року №11-9779. У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого [PERSON] та їх спільний син [PERSON]. Інші спадкоємці, які б були віднесені до першої черги спадкування за законом і мали право на спадкування, відсутні. Як встановлено з матеріалів спадкової справи № 864/06, відкритої 27.10.2006 року Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, спадкоємці за законом [PERSON] і [PERSON] своєчасно звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і тому вважаються такими, що спадщину прийняли, але не оформили своїх спадкових прав. В порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, оскільки постійно проживали зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини у буд. 2 по вул. Карла Маркса в м. Запоріжжі, і як наслідок протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини не звернулися до нотаріальної контори із заявою про відмову від неї. Факт сумісного постійного проживання підтверджується довідкою голови квартального комітету №79 Ленінського району м. Запоріжжя від 20.01.2016 року, в якій зазначено, що спільно з [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карла Маркса, буд. 2 проживали та були зареєстровані [PERSON] (син) з 14.06.1974 року по 10.09.2015 року та [PERSON] (дружина) з 04.01.1978 року по 15.09.2014 року (а.с.49). Отже, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у вигляді 1/2 частини будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжя (тобто по 1/4 кожний) та отримали такі правомочності власника, як право користування та право володіння майном. 15 вересня 2014 року у віці 87 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції серії І-ЖС №307865 від 16 вересня 2014 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/4 (однієї четвертої) частки житлового будинку №2 по вул. Карла Маркса (зараз вул. Трансформаторників) у м. Запоріжжі, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] Враховуючи, що [PERSON] за час свого життя не склала заповіт, як розпорядження на випадок своєї смерті, у відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є її син [PERSON]. Інші спадкоємці, які б були віднесені до першої черги спадкування за законом і мали право на спадкування після смерті [PERSON], відсутні. Оскільки [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини у буд. 2 по вул. Карла Маркса в м. Запоріжжі, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину, та протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини не звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від неї. Факт сумісного постійного проживання підтверджується згаданою вище довідкою голови квартального комітету №79 Ленінського району м. Запоріжжя від 20.01.2016 року. Отже, спадкоємець [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у вигляді 1/4 частини будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжя. Таким чином, після прийняття спадщини у вигляді 1/4 частини будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжя після смерті [PERSON] та 1/4 частини будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжя після смерті [PERSON], [PERSON] отримав такі правомочності власника, як право користування та право володіння майном, тобто 1/2 частиною будинку № 2 по вул. Карла Маркса у м. Запоріжжі, однак в подальшому за своє життя не оформив своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про права на спадщину та не зареєстрував це право в органах, які здійснювали державну реєстрацію нерухомого майна. 10 вересня 2015 року у віці 62 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції серії 1-ЖС №338292 від 11 вересня 2015 року. Після смерті [PERSON]І відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. До складу спадщини ввійшли права на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку №2 по вул. Карла Маркса (зараз вул. Трансформаторників) у м. Запоріжжі. [PERSON] за час свого життя не склав заповіт, як розпорядження на випадок своєї смерті, у відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є його діти: син [PERSON] (Позивач 1) та донька [PERSON] (Позивач 2). Інші спадкоємці, які б були віднесені до першої черги спадкування за законом і мали б право на спадкування, відсутні. Факт спорідненості [PERSON] та [PERSON] зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвами про народження серії ІІ-ЖС №324090 від 08.09.1979 року та серії ІV-ЖС №388328 від 01.02.1994 року, виданих Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя, де їх батьком зазначений [PERSON] (а.с.43, 45). 12.02.2016 року [PERSON], а 03.03.2016 року [PERSON] подані заяви до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], які зареєстровані у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №10 та №25 відповідно. 11.04.2016 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, тобто у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карла Маркса, буд. 2, посилаючись на відсутність необхідних правовстановлюючих документів на даний обєкт нерухомості, що підтверджується копією спадкової справи № 4/2016р. приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об'єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Розпорядженням Запорізького міського голови від 20.02.2016 № 83р «Про виконання Закону України від 09.04.2015 № 317-VIII «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» щодо перейменування топонімів міського підпорядкування та демонтажу об'єктів монументального мистецтва міста Запоріжжя» вулицю «Карла Маркса» у м. Запоріжжі перейменовано на вулицю «Трансформаторників». Враховуючи те, що позивачі прийняли спадщину в порядку, передбаченому законодавством, але не мають можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, оскільки відсутні для цього необхідні правовстановлюючі документи, які були втрачені спадкодавцем, що є перешкодою для набуття права власності на обєкт нерухомого майна в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в нотаріуса, єдиним способом набуття права власності було звернення до суду. У судовому засіданні усі наведені вище обставини найшли своє підтвердження, тому суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved