Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що він на даний час навчається на 1-му курсі денної форми навчання за напрямом «Лісове і садово-паркове господарство» лісогосподарського факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України та перебуває на утриманні бабусі. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на його користь у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 20 березня 2015 року і до закінчення навчання 30.06.2016 року. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову. Заслухавши сторони, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 листопада 2005 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] року та є сином [PERSON] та [PERSON]. З довідки від 13 жовтня 2014 року вбачається, що [PERSON] навчається на 1-му курсі денної форми навчання за напрямом «Лісове і садово-паркове господарство» лісогосподарського факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України, термін навчання до 30.06.2016 року . За даними цього ж навчального закладу позивач за вересень - грудень 2014 року отримав степендію на загальну суму 2920,0 грн. по 730 грн. щомісяця, в січні 2015 року степендії не нараховано. Згідно довідки № 394 Новоушицької селищної ради від 05 лютого 2015 року [PERSON], мати позивача, зареєстрована в [ADDRESS], але на даний час не проживає. Судом встановлено, що відповідач аліменти на утримання позивача до досягнення ним повноліття не сплачував. Відповідно до ст.. 61 ЦПК України є загальновідомими і не потребують доказування ті обставини, що позивач у зв'язку із навчанням несе певні витрати на придбання підручників та іншої учбової літератури, канцелярські приладдя, користування інтернетом, транспортні, харчування. В силу вимог ст. 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим навчанням потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України до таких обставин відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень зазначених норм СК України предметом доказування у справах цієї категорії є факти походження повнолітніх дітей від відповідача та їх навчання після досягнення повноліття, а також відсутність чи наявність достатнього доходу для покриття витрат на навчання. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. N 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом у зв'язку із чим потребує додаткових коштів на своє утримання та навчання. При визначені розміру аліментів суд , відповідно до положень ст. 182 СК України, бере до уваги відомості про стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який, хоча й не працює, але є працездатною особою, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, інших утриманців та зобов'язань фінансового характеру не має, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 600 грн. щомісяця. При цьому судом враховується, що позивач мав незначний самостійний дохід у вигляді стипендії в 2014 році, в січні 2015 року стипендію не одержував,перебуває на утриманні бабусі. Судом враховуються і вимоги закону про те, що і мати і батько зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Судом встановлено, що до досягнення позивачем повнолітня та в період навчання єдиним джерелом його існування та забезпечення життєвих потреб є дохід матері та бабусі. Відповідач достовірних доказів надання позивачу будь-якої матеріальної допомоги не надав. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, приймаючи до уваги доходи і витрати сторін, присуджує аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно. В силу ст. 88 ЦПК України та положень Закону України "Про судовий збір"з відповідача підлягає стягненню судовий збір зі спору майнового характеру.

Outcome: partial