Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 11.01.2008, згідно якої отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 29.11.2016 по 29.05.2017. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON] 11.05.2017 позивачем була направлена претензія кредитора до Путивльської районної державної нотаріальної контори. 22.06.2017 позивачем було отримано відповідь Путивльської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». З огляду на таке, відповідач [PERSON] прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 05.05.2019 до спадкоємця, [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 11.01.2008 становить 5169,38 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається за наступного: 5169,38 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.01.2008 у сумі 5169,38 грн. та понесені по справі судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн. Ухвалою судді від 23.07.2019 було відкрито провадження у даній цивільній справі, яке підлягає здійсненню за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою у якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що йому не відомо як та на яких умовах його син [PERSON] , який помер [INFO] , укладав кредитний договір з АТ КБ "Приватбанк". Позов ним не визнається з підстав порушення строків давності та недотримання кредитором вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. При цьому, відповідач звертав увагу суду на те, що він не був обізнаний про борги свого сина, а тому і не повідомляв кредитора про відкриття спадщини. Кредитор спадкодавця дізнався про відкриття спадщини ще 25.05.2017 (заведення спадкової справи № 93/2017), але не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, однак, лист-претензію від 11.04.2019, яку відповідач не отримував, було направлено позивачем вже після спливу зазначеного строку. АТ КБ "Приватбанк", який допустимо не знав та не міг знати про відкриття спадщини, мав пред`явити вимоги до спадкоємців померлого, які прийняли спадщину, в межах строків, встановлених ч.3 ст. 1281 ЦК України, а саме - протягом 1 року від настання строку вимоги, але цього не зробив. З огляду на таке відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити (а.с. 74). У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» пред`явив вимогу до спадкоємця боржника через нотаріуса, що не суперечить приписам ч.2 ст. 1281 ЦК України, а отже позивачем не пропущено строк пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємця померлого (а.с.79-82). У запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву відповідач підтримав свою позицію, викладену у відповіді на відзив, просив суд відмовити у задоволенні позову, а також клопотав перед судом про розгляд справи за його відсутності (а.с.78). У поясненнях на відповідь на відзив позивач зазначав, що вимога про погашення заборгованості була ним пред`явлена у відповідності із законом, при цьому, на даний час зобов`язання за кредитним договором відповідачем виконано не було, в зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги банка в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.01.2008 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання заяви, у якій вказано, що вона разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 9, 15-48). Згідно ст.ст. 526, 529 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, розмір заборгованості позичальника перед банком за вказаним кредитним договором № б/н від 11.01.2008 становить 5169,38 грн. та складається з: 5169,38 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с. 11-14). 11.05.2017 позивач направив на адресу Путивльської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора спадкодавця до спадкоємців, у результаті чого 22.06.2017 позивачем було отримано листа від нотаріальної контори за № 497/02-14 від 25.05.2017, в якому остання повідомила що вимога (претензія) позивача кредитора до спадкоємців [PERSON] прийнята 25.05.2017 та заведена спадкова справа за № 93/2017. Станом на 25.05.2017 спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до Путивльської районної державної нотаріальної контори не зверталися (а. с. 53). 05.05.2019 банком направлено відповідачу лист-претензію з вимогою про сплату ним як спадкоємцем померлого [PERSON] заборгованості перед банком в повному обсязі з комісією та процентами за фактичний строк його користування на суму 5169,38 грн. (а.с. 54). З довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради від 19.07.2019 № 3983 та копій паспортів вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тобто за тією ж самою адресою, за якою був зареєстрований на час смерті [PERSON] (а.с. 6-8, 70). Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України,- незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч. ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України,- спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, відповідно до наведеної норми матеріального права, кредитор може звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості померлого боржника з його спадкоємців шляхом накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При цьому спадкоємці несуть відповідальність по зобов`язанням померлого боржника в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований за адресою, за якою на момент смерті був зареєстрований [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Проте, даний факт не свідчить, що вказана квартира належала померлому на праві власності. Жодних доказів про наявність у померлого [PERSON] спадкового майна позивачем суду не надано. Без доведення вказаної обставини, підстави для задоволення позову кредитора відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України,- кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, позивач не підтвердив неможливість надання доказів щодо наявності у померлого спадкового майна. Зокрема, позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса, яким заведено спадкову справу, із заявою про витребування відповідної інформації з державних установ щодо реєстрації за померлим [PERSON] нерухомого або рухомого майна. З відповідним клопотанням про витребування доказів відповідно до положень ст. 84 ЦПК України позивач до суду не звертався. Збирання ж доказів у цивільних справах відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України не є обов`язком суду. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».

Outcome: dismissed