Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], Прутівської сільської ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору їй та чоловіку [PERSON], який помер [INFO]., синові [PERSON], який помер [INFO] та доньці [PERSON] належало по ? частці житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в [ADDRESS]. Дане господарство станом на 15.04.1991р. відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», в якому були зареєстровані та проживали вищезазначені особи. Після смерті чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] відкрилась спадщина, в управління якої фактично вступила позивачка, оскільки відповідач по справі [PERSON] не претендує на належну їй частку, давно в даному будинку не проживає і не заперечує проти встановлення права власності на [PERSON] на будинок вцілому. Нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний житловий будинок, у зв'язку з відсутнітю правовстановлюючого документу, а тому [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Прутівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечила. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого на [PERSON], вбачається, що останній помер [INFO] З свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого на [PERSON] слідує, що останній помер [INFO]. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] 24.10.1976р. зареєстрували шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу присвоєно «[PERSON]». Згідно довідки Прутівської сільської ради №757 від 30.08.2018р. вбачається, що в житловому будинку в [ADDRESS] станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: [PERSON], 1956 р.н., [PERSON], 1955 р.н., [PERSON], 1983 р.н., [PERSON], 1985 р.н. Згідно довідки Прутівської сільської ради №731 від 29.07.2018р. слідує, що на день смерті [PERSON], який помер [INFO]., в господарстві у [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] Згідно з виписки з Інвентаризаційних матеріалів від 16.07.2018р. слідує, що право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS], станом на 31.12.2012р. не зареєстровано . З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 21.08.2018р. на житловий будинок по [ADDRESS] - відомості відсутні. Згідно довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 22.08.2018р. за №2054/01-09 вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO]. спадкова справа не заведена. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) - відомості відсутні. З довідки від 15.08.2018 р №2007\\02-14, виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON], померлого [INFO]., який проживав в с. Прутівка, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №218/2013 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом дружини померлого [PERSON], 1955 року народження. Постановою від 15.08.2018р. державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. на житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по [ADDRESS] На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved