Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка 18 травня 2015 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], за участю третіх осіб: служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, прокуратури Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про позбавлення батьківських прав. Позивач посилаючись на те, що мати неповнолітнього [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO] ніякої допомоги у вихованні та утриманні дитини не надавала та не надає, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо ії неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути судовий збір з відповідача. у розмірі 243,60 гривні. У судовому засіданні у відповідності до п. 5 ст. 209 ЦПК України у якості третьої особи залучено Шабівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх з підстав наведених в позові. Представники прокуратури Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації позовні вимоги позовні вимоги вважали обгрунтованими та доведеними просили суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду не відома. Представник Шабівської сільської ради в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву у відповідності до якої позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутність (а.с. 74). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності не зявившихся осіб за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає положенням ст.ст.158, 169 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 24.03.2009 року Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітній [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] разом із бабусею і дідусем - [PERSON] та [PERSON] У тому же селі [PERSON] відвідує дитячий садок "Солнишко" починаючи 23.01.2013 року . Із характеристика, наданої адміністрацією дитячого садку, повідомляється, що за період відвідування дитячого садку [PERSON] зарекомендував себе як активну енергійну дитину. Адміністрація дитячого закладу відзначає, що дитина завжди чисто вдягнена, має охайний вигляд. Бабуся - [PERSON] приймає участь у всіх заходах позакласного регулювання, таких як дитячі вистави та батьківські збори. Матір дитини - [PERSON] жодного разу до садку не зявлялась, і пд час спілкування з дитиною, в його обіході не згадується. (а.с. 15) Доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні до його дитини підтверджується рішенням засідання виконавчого комітету Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30.09.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до ії дитини [PERSON] ,[INFO] (а.с.3). У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріалами справи, підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками у відношенні до [PERSON],[INFO] Згідно із ст..3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до положень Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] ,[INFO].

Outcome: approved