Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1100 га, яка розташована по вул. Шварова, буд. 67 сел.Олексієво-Дружківка, м.Дружківка, Донецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 13 серпня 2016 року. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 13 серпня 2016 року померла її мати [PERSON], яка у січні 2010 року отримала у спадщину земельну ділянку кадастровий номер 1411745300:00:004:0263 розміром 0,1100 га за адресою: Донецька область, м.Дружківка, сел. Олексієво-Дружківка, вул. Шварова, буд. 67, після смерті її чоловіка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, але за час свого життя не встигла отримати державний акт на право власності на земельну ділянку. 22.11.2016 року [PERSON] склала на позивача заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті заповідала [PERSON] усе своє майно. Вона є єдиним спадкоємцем, будь-кого іншого, хто має право на обов'язкову частку у спадковому майні, немає. Оформити право власності на спадкове майно не має можливості через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю документів підтверджуючих право власності на [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність представника, не заперечують проти задоволення позову (а.с.50). Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЕ №502969, відповідний актовий запис №46 від 05 травня 1954 року, зроблений у Олексієво-Дружківській сільраді; свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО №472735, виданим 09 грудня 1978 року за яким позивач змінила дівоче прізвище "Ганевська" на прізвище - "Ускова" (а.с.6). 13 серпня 2016 року [PERSON] померла, актовий запис №52 зроблений 15 серпня 2016 року виконавчим комітетом Олексієво-Дружківської селищної ради міста Дружківка Донецької області (а.с.8). На випадок своєї смерті [PERSON], 22 листопада 2006 року, зробила розпорядження, згідно якому все своє майно, яке їй буде належати на день її смерті, де б воно не перебувало, заповідає [PERSON] (а.с.9). 08 січня 2010 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 0,1100 га , яка розташована по вул. Шварова, 67, смт. Олексієво-Дружківка, м.Дружківка Донецької області, кадастровий номер 1411745300-00-004-0263 (а.с.10). Згідно ст. 1268 ЦКспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному проваджені. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що позивач своєчасно, у строк передбаченийст. 1270 ЦК України, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців у спадкодавця немає. Постановою від 07.06.2017 року № 504/02-31 державного нотаріуса Дружківської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 13 серпня 2016 року, відмовлено, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована по вул. Шварова, 67, смт. Олексієво-Дружківка, м.Дружківка Донецької області. Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 16.03.2017 року право власності на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] (а.с.11,17). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і які не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 1411745300:00:004:0263 розміром 0,1100 га, розташована за адресою: Донецька область, м.Дружківка, сел. Олексієво-Дружківка, вул. Шварова, буд. 67 належала [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю ДН № 1326, виданого Олексієво-Дружківською селищною радою народних депутатів 21.01.1998 року, на підставі рішення Олексієво-Дружківської селищної ради від 11.06.1997 р. за №31. Вищезгадану земельну ділянку після його смерті прийняла у спадщину його дружина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.01.2010 року, але за час свого життя не встигла отримати державний акт на право приватної власності на землю на своє ім' я (а.с. 68-71). Відповідно до інформації від 17.08.2017 року №811/02-14, наданої державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори [PERSON] на запит суду, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №267/2016 за заявою №606 від 29.11.2016 року від [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Заяв від інших спадкоємців за законом чи за заповітом не надходило, свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом не видавались. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області від 22.11.2006 року за реєстровим № 2500 від імені [PERSON], яким вона заповідала все своє майно своїй доньці [PERSON] є чинним (а.с. 31-33). Дочка [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом після її смерті. Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 13 серпня 2016 року.

Outcome: approved