Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ" звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача [PERSON]. 44918, 49 гривень заборгованості за Договором № 1040476 про надання кредиту, укладеним між позивачем і відповідачем 28 листопада 2016 року. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він відповідно до умов зазначеного кредитного договору надав відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 20000,00 гривень у безготівковій формі (перерахувавши їх на рахунок відповідача, зазначений в Додатку № 2 до Договору про надання кредиту) для власних потреб на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідач, який є позичальником за згаданим договором, зобов'язаний був за цим кредитним договором погашати кредит своєчасно, сплачувати за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розхмірі 28% річних та виконувати інші зобов'язання, передбачені п.1.1 Договору, однак в порушення Договору № 1040476 не здійснює повернення отриманого кредиту зі сплатою процентів за його користування та інших платежів, сплата яких передбачена умовами кредитного договору, у строки, передбачені Додатком № 1 до цього договору, а також залишив без уваги та задоволення лист-претензію позивача щодо повернення забогованості за кредитом в добровільному порядку. Станом на 11 грудня 2017 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 44918, 49 гривень, з яких: забогованість за тілом кредиту становить 20000,00 гривень; заборгованість по нарахованим відсоткам - 5797,74 гривень, заборгованість по комісії - 11990,30 гривень, заборгованість за штрафними санкціями - 5150,00 гривень, заборгованість по рахунку інфляції - 1558,68 гривень, заборгованість за 3% річних - 421,77 гривень. Ухвалою суду від 19 березня 2018 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Підготовче судове засідання відбулося 06 липня 2018 року, за наслідками проведення якого ухвалою суду призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю і просив суд їх задовольнити. Відповідач визнав позов в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Судом під час розгляду справи встановлено, що між позивачем та відповідачем 28 листопада 2016 року укладено Договір № 1040476 про надання кредиту [PERSON] у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень для власних потреб на умовах строковості, зворотності та платності відповідач, згідно з яким відповідач зобов'язаний був за погашати кредит своєчасно, сплачувати за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розмірі 28% річних та виконувати інші зобов'язання, передбачені п.1.1 Договору, щомісячно ануїтетними платежами (виходячи із загальної суми щомісячного платежу за розрахунковий період, визначеної Додатком № 1 до кредитного договору в розмірі 1727,00 гривні) сплачувати проценти, суму кредиту та інші платежі у розмірі та у строки, встановлені в Додатку № 1 до кредитного договору з 01 по 15 число місяця, наступного за звітним, починаючи з 01.12.2016 року. Датою остаточного повернення кредиту визначено 15 листопада 2019 року. Позивач виконав свої зобов'язання за цим договором і перерахував грошові кошти на рахунок позивача № 26209455216907 в АТ "ОТП БАНК", що підтверджується платіжним дорученням № 4646 від 29 листопада 2016 року, однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України позичальник за кредитним договором зобов'язується повернути кредит, наданий кредитодавцем та сплатити проценти. Згідно зі статею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання згідно зі статтями 525, 526 ЦК України не допускається. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо кредитним договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних процентів. Згідно з частиною 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач, як встановлено судом, порушує умови Договору № 1040476 про надання кредиту, належним чином не виконує свої зобов'язання за цим договором, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з нього на користь позивача в судовому порядку. Згідно з частиною 1 статті 141 Цивільного проуесуального кодексу з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved