Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON], котрий діє на підставі довіреності від 10.07.2014 року в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS], укладений 20 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем, та визнати за позивачем право власності на вказаний жилий будинок. Позов обґрунтований тим, що 20 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. За вказаний житловий будинок позивачем було сплачено відповідачеві 1000 (одну тисячу) грн. Вказану грошову суму відповідач отримала, а позивачка почала проживати у придбаному будинку з 2011 року і по теперішній час. Позивачем в повному обсязі було виконано всі умови договору, а саме сплачено грошові кошти за будинок, що підтверджується розпискою. Оскільки, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивач не може оформити право власності на вказаний будинок, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач подала до суду заяву, якою не заперечує проти задоволення позову та просила розглянути справу за її відсутності. Суд враховує визнання позову відповідачем, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Пленум ВСУ в п.11 Постанови № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Крім того, як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння № 81 виданого на підставі рішення Озерської сільської ради народних депутатів 26.10.1990 р., [PERSON] є власником жилого будинку [ADDRESS] (а.с. 7). Факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] підтверджується розпискою 20 серпня 2011 року про отримання від [PERSON] [PERSON] за вказаний житловий будинок 1000 грн. (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно частини 2 статті 219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від його волі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд визнає, що позивачкою доведено, що вона з [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, що підтверджується письмовими доказами - розпискою, і відбулося повне виконання договору - вона передала їй за придбаний будинок грошові кошти в сумі 1000 грн., але оформити право власності на вказаний житловий будинок не може у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Отже, позивачем доведено підстави для визнання дійсним укладеного між ним та відповідачем 20 серпня 2011 року договору купівлі-продажу жилого будинку в силу ч. 2 ст. 220 ЦК України. Судові витрати у справі суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: approved