Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що є власником житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25 липня 2005 року виконкомом Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за № 657. Зазначає, що відповідач є його сином і проживав разом з іншими членами сім"ї в зазначеному будинку, однак, на даний час відповідач в господарстві не проживає більше одного року, про що комісією у складі представників сільської ради складено акти обстеження. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вищевказаному будинку і вказане житло не є для нього таким, що необхідне для проживання, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування ним. В судове засідання позивач не з"явився, проте його представник подала заяви про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку по зареєстрованому місцю проживання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяву представника позивачки, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного. Як видно із досліджених письмових доказів, житловий будинок по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , про що 25 липня 2005 року виконавчим комітетом Ліснохлібичинської сільської ради видано свідоцтво про право власності на жиловий будинок на підставі рішення сільської ради № 46 від 21 червня 2005 року (а.с.6). Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за реєстровим № 657 (а.с.7). У житловому будинку окрім позивача зареєстровані : [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка та [PERSON] - син власника. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 29 грудня 2018 року комісією в складі сільського голови Харука Богдана, члена виконкому сільської ради Кошик Ганни, депутата сільської ради Панчак Любові складено акт обстеження на предмет фактичного проживання [PERSON] у спірному господарстві, яким встановлено відсутність відповідача та його особистих речей за місцем реєстрації. Із акту обстеження на предмет фактичного проживання відповідача у будинковолодінні позивача, складеного 18 жовтня 2019 року комісією в складі сільського голови Харука Богдана, члена виконкому сільської ради Кошик Ганни, депутата сільської ради Панчак [PERSON] , вбачається що [PERSON] за адресою реєстрації відсутній, особистих речей та засобів гігієни в помешканні не виявлено. Зі слів матері відповідача, [PERSON] , її син [PERSON] в будинковолодінні не проживає з червня 2018 року, місце його перебування не відоме, зв"язки із сім"єю не підтримує (а.с8, 9). Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право позивача, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а житлове приміщення в якому відповідач продовжує бути зареєстрованою покинуте ним добровільно і з того часу пройшло більше одного року, то суд вважає за можливе позов задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved