Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач в травні 2014 року звернувся до суду із позовом до відповідача, посилаючись на те, що 27 травня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №Ф080705П, відповідно до якого позивач надав боржнику кредит в сумі 158400 (сто п'ятдесят вісім тисяч чотириста дол. 00 центів США) з порядком повернення кредиту, передбаченим Статтею 1 Договору кредиту зі сплатою 14.5% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 26 травня 2018 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту. В якості забезпечення виконання зобовязань боржника за договором кредиту, 27 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] -укладено Іпотечний договір №02-23-ф080705П-1015, відповідно до умов якого [PERSON] надав позивачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої - надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер 6510136900:16:003:0057, що розташована за адресою: проспект Сенявіна, будинок 162-г, місто Херсон, Україна, що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ номер 501400, виданого 14 грудня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу від 27 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] реєстр №1820, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1АА011921-010671301365. Свої зобовязання, визначені Договору кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі, а саме: відкрито позичковий рахунок та надано суму кредиту, що підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Боржником умови Договору кредиту не виконуються порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Фактично боржник припинив сплачувати кредит взагалі. Неналежне виконання взятих на себе зобовязань відповідачем призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на дату розрахунку складає 2559014,23 грн. 02.09.2013 року ПАТ «Укрсоцбанк», стало відомо смерть іпотекодавця [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії 1-КГ №102418, [PERSON] помер 05.01.2010 року, внаслідок чого відбулось сингулярне (часткове) правонаступництво. Так, згідно з ч. З ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека е дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Це означає, що до спадкоємця боржника за договором іпотеки - іпотекодавця переходить не основне зобов'язання, забезпечене іпотекою, а саме додаткове, забезпечувальне іпотечне зобов'язання. Таким чином, Відповідач по справі, [PERSON], який є спадкодємцем померлого [PERSON], внаслідок переходу до нього права власності на предмет іпотеки, набув статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за Іпотечним договором №02-23-Ф080705П-1015 від 27.05.2008 р. у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.1. статті 4 Іпотечного договору «У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки». В звязку з чим позивач просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №Ф080705П від 27 травня 2008 року в розмірі 2 559 014.23 грн. звернути стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої - надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер 6510136900:16:003:0057, що розташована за адресою:: проспект Сенявіна, будинок 162-г, місто Херсон, Україна шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за ціною, не нижче встановленої на підставі незалежної експертної оцінки, з отриманням витягу з Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства соціального розвитку «Укрсоцбанк» судовий збір в 3654.00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши присутніх сторін, суд встановив, що заочним рішенням від 12.09.2014 року позовні вимоги позивача були задоволені частково. В жовтні 2014 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 05.11.2014 року заочне рішення від 12.09.2014 року було скасоване та справу призначено до нового розгляду. 27 травня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №Ф080705П, відповідно до якого позивач надав боржнику кредит в сумі 158400 (сто п'ятдесят вісім тисяч чотириста дол. 00 центів США) з порядком повернення кредиту, передбаченим Статтею 1 Договору кредиту зі сплатою 14.5% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 26 травня 2018 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту. В якості забезпечення виконання зобов'язань боржника за договором кредиту, 27 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено Іпотечний договір №02-23-ф080705П-1015, відповідно до умов якого [PERSON] надав позивачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої - надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер 6510136900:16:003:0057, що розташована за адресою: проспект Сенявіна, будинок 162-г, місто Херсон, Україна, що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ номер 501400, виданого 14 грудня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу від 27 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] реєстр №1820, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1АА011921-010671301365. Свої зобовязання, визначені Договору кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі, а саме: відкрито позичковий рахунок та надано суму кредиту, що підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Боржником умови Договору кредиту не виконуються порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Фактично боржник припинив сплачувати кредит взагалі. Неналежне виконання взятих на себе зобовязань відповідачем призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 24.02.2014 року складає 2559014,23 грн. 02.09.2013 року ПАТ «Укрсоцбанк», стало відомо про смерть іпотекодавця [PERSON], який помер 05.01.2010 року, відповідно до Свідоцтва про смерть серії 1-КГ №102418, внаслідок чого відбулось сингулярне (часткове) правонаступництво. Так, згідно з ч. З ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека е дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Це означає, що до спадкоємця боржника за договором іпотеки - іпотекодавця переходить не основне зобов'язання, забезпечене іпотекою, а саме додаткове, забезпечувальне іпотечне зобовязання. Таким чином, Відповідач по справі, [PERSON], який є спадкодємцем померлого [PERSON], внаслідок переходу до нього права власності на предмет іпотеки, набув статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за Іпотечним договором №02-23-Ф080705П-1015 від 27.05.2008 р. у тому обсязі і на тих умовах, існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Позивачем було надіслано як Відповідачу, так і боржнику вимогу терміново сплатити заборгованість. Зазначену вимогу адресатами отримано, проте будь-яких дій, направлених на виконання договірних зобовязань ні Іпотекодавцем ні Боржником не здійснено. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві за наявності підстав для звернення стягнення на заставлене майно та за наявності відповідного застереження про таку продаж в договорі. Згідно ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку» - у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Відповідно до п.4.1. статті 4 Іпотечного договору «У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки». Відповідно до п.4.2. статті 4 Іпотечного договору «У разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного, а в разі його невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки.» Відповідно до п.4.5. статті 4 Іпотечного договору: «Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки в один із наступних способів: п.4.5.1 на підставі рішення суду». Відповідно до п.4.6. Іпотечного договору «у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб зазначений у відповідному рішенні суду». Відповідно до п. 4.6.1. вищезазначеного договору передбачений один зі способів реалізації іпотечного майна, а саме: «шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем (Позивачем) від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку». Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.7 Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, що обумовлює основне зобов'язання. У відповідності до ст.12 Закону,у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання 4звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст.ЗЗ Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ст.39 Закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог, що підлягає сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів і неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із Законом. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також продаж предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі на публічних торгах. Що стосується позовних вимог про визнання за іпотекодержателем прав щодо: отриманням витягу з Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, вони задоволенню не підлягають так як актами цивільного законодавства, іпотечним договором такий спосіб захисту іпотекодержателем цивільних прав не передбачений. Таким чином, позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам кредитного договору, укладеного між сторонами, в зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial