Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ Кредитні ініціативи заборгованість за кредитним договором № 0311/0907/71-031 від 07.09.2007 року в розмірі 2217544,56 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 3654,00 гривень. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством Сведбанк, який є правонаступником Акціонерного комерційного банку ТАС-Комерцбанк, та Факторинговою компанією Вектор Плюс, було укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених із боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з тим 28 листопада 2012 року між ТОВ ФК Вектор Плюс та ТОВ Кредитні ініціативи укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ ФК Вектор Плюс відступило свої права фактору щодо вимог заборгованості по кредитних договорах, укладених із боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Отже внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, тобто ТОВ Кредитні ініціативи набуло статусу нового кредитора за договором № 0311/0907/71-031 від 07 вересня 2007 року, позичальником згідно якого є відповідач. 07 вересня 2007 року АКБ ТАС- Комерц банк, правонаступником якого є ПАТ Сведбанк, та відповідачем було укладено кредитний договір № 0311/0907/71-031, відповідно до умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 37000 доларів США, а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, визначених договором, повернути кредитні кошти, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. В порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав , в результаті чого станом на 05.12.2016 року утворилася заборгованість за кредитним договором, що за курсом НБУ станом на 05.12.2016 року становить 2217544,56 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 535844,97 грн., заборгованість за відсотками - 453561,82 грн.; пеня - 1228137,77 грн. Представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності в судове засідання не зявився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення .(а.с.103,153) Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п. 2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 20 листопада 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.09.2007 року [PERSON] та АКБ "ТАС-Комерцбанк" уклали кредитний договір № 0311/0907/71-031 на суму 37000,00 доларів США, що підтверджується кредитним договором (а.с.5-8). Згідно договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу є правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», та договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладений між ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», а також договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, укладеного між ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи».(а.с.23-32). Станом на 05.12.2016 року прострочена заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ Приватбанк за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 року становить 2217544,56 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 535844,97 грн., заборгованість за відсотками - 453561,82 грн.; пеня - 1228137,77 грн. (а.с.125-126). Представником позивача [PERSON] до суду були надані заперечення на позов, в яких він просить: у задоволенні позову TOB «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення - відмовити; застосувати строки позовної давності - 3 роки до розрахунку заборгованості доданому до Позовної заяви; визнати недійсним договір факторингу №15 від 28 листопада 2012 року, укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».(а.с.115-121) Відповідно до статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Крім того, за положеннями ст. ст. 512, 514 ЦК України відступлення права вимоги, яке має наслідком заміну кредитора у зобов'язанні, передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до фактора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи умови щодо валюти кредитування. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Щодо застосування строків позовної давності, суд відмовляє в клопотанні представника відповідача по наступним підставам. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише із наявністю про це заяви сторони. Таким чином суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. (Постанова Верховного суду України від 24.06.2015 року № 6-738цс15). Як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідно до договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу є правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», та договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладений між ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», а також договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, укладеного між ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи».(а.с.23-32). 09.04.2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська ухвалено рішення по справі № 209/4056/13-ц за позовом ТОВ "Кредитні ініціативи" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі кредитного договору № 0311/0907/71-031 та іпотечного договору № 0311/0907/71-031-Z від 07.09.2007 року та задоволено позовні вимоги в повному обсязі.(а.с.147-151) До суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся 02.10.2014 року. Суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущений. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549-552, 610-612, 1046-1050, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved