Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 13.03.2013 року звернулось до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на наступні обставини: відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач за адресою: [ADDRESS], що підтверджується випискою з особового рахунку. Однак в порушення п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач оплату за надані послуги не вносить в повному обсязі та має заборгованість, яка станом на 01.08.2012 року складає 4736, 80 грн. Просили стягнути вказану суму заборгованості, а також в порядку ст. 625 ЦК України інфляційні витрати в розмірі 1307 грн. 36 коп., 3% річних в сумі 526 грн. 76 коп., а всього 6570 грн. 92 коп. та судові витрати. 24.10.2013 року позивач надав уточнену позовну заяву та просив стягнуту вищевказану суму заборгованості в розмірі 4736,80 грн., а також інфляційні втрати та 3% річних як з відповідачки [PERSON], так і з відповідачки [PERSON], посилаючись при цьому на те, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS], що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.52-53). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м.Дебальцеве Донецької області (а.с.24) відповідач [PERSON] внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю Шепеленко Н.М., підтримувала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, додатково пояснивши, що підстави для застосування строку позовної давності відсутні, оскільки відповідачі, здійснюючи оплату житлово-комунальних послуг в більшому розмірі, фактично визнавали борг, через що строк позовної давно перервався. Просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що квартира [ADDRESS] належали її бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. Вони ж з сином [PERSON] зареєстровані в вказаній квартирі з 2008 року, однак фактично в ній не мешкали, оскільки проживали до 2011 року в м.Алчевську. В спірній квартирі вона мешкала нетривалий на час смерті бабусі. Після смерті [PERSON] її мати - [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини,однак до теперішнього часу свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру вона не оформила. Крім того, вважає, що частина вимог позивача знаходиться поза межами позовної давності, тоді як заборгованість за житлово-комунальні послуги в межах строку позовної давності, відсутня. Просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. Представник відповідачки [PERSON], за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що [PERSON] не є споживачем житлово-комунальних послуг в квартирі [ADDRESS]. В вказаній квартирі вона не зареєстрована, фактично не мешкає та не є її власником. Спірна квартира належала її мати - [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті свідоцтво про право на спадщину вона не отримала. В квартирі [ADDRESS] в теперішній час зареєстровані її дочка [PERSON] зі своїм сином, яка переважно мешкала разом з ними або з чоловіком в м.Алчевську. В вказаній квартирі вона мешкала лише незадовго до смерті [PERSON] За період з 01.01.2009 року по 31.08.2012 року, тобто в межах строку позовної давності, заборгованість за житлово-комунальні послуги складала 841,41 грн., яка була погашена 985,38 грн., тобто заборгованість погашена, поточної заборгованості немає. Просив застосувати строк позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №1088 від 11.10.2000 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.105), яка згідно зі свідоцтвом про смерть померла [INFO] (а.с.25). У ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, а згідно з п. 2. Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди). Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 17.01.2008 року (а.с.23) разом з сином [PERSON], [INFO] (а.с.37). Відповідно до довідки ЦЖКГ особовий рахунок [NUMBER] по оплаті за квартирну плату та комунальні послуги відкритий на [PERSON] та нарахування за комунальні послуги, що надаються позивачем, здійснювались до січня 2008 року на одну особу, а з січня 2008 року - на трьох та заборгованість за надані послуги з холодного опалення, вивезення сміття та квартирної плати за період: з 01.05.2006 року по 01.08.2012 року складає 4736,80 грн. (а.с.5, 112). Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись з позовом до суду, позивач, посилаючись на п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідачів саме як споживачів таких послуг. Так, відповідач [PERSON] стала споживачем житлово-комунальних послуг, що надає споживач, в квартирі [ADDRESS], в січні 2008 року, тобто з часу реєстрації в ній. Відповідач же [PERSON] не є споживачем житлово-комунальних послуг, що надається в спірній квартирі, оскільки на момент утворення заборгованості за житлово-комунальні послуги вона не мешкала в квартирі [ADDRESS], не була в ній зареєстрована (зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 14.11.2000 року а.с.72) та не була її власником. [PERSON] зверталась до Дебальцевської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.49) та відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщини. Але з позовом а ні до [PERSON], а ні до [PERSON], як до спадкоємців померлої [PERSON] на підставі ст. 1282 ЦК України, ПАТ «Донецькобленерго» не звертався. При тому, що судом було роз»яснено їх право щодо зміни позовних вимог. Відповідно до вимог ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, в тому числі й на комунальні послуги - ( централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо ). Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов»язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.18 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п.п. 17,35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, встановлений обов'язок власників, наймачів та орендарів житлових приміщень своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за житло або оренду квартири, комунальні послуги та інші. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] вказувала на те, що в квартирі [ADDRESS] вона фактично не мешкала з часу реєстрації. Однак, вказані доводи відповідачки суд до уваги не приймає, виходячи з наступного. Відповідно до п.п. 1, 3 п.29 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання) або на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Однак в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], відповідно до вищевказаних вимог Правил, з такою письмовою заявою до підприємства позивача не звертались, що відповідач підтвердила й в судовому засіданні, тобто не повідомляла Миронівську ТЕС про не проживання у вказаній квартирі та не нарахування стосовно неї вартості житлово - комунальних послуг. В зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги з відповідача [PERSON], а в задоволенні позовних вимог відносно відповідачки [PERSON] слід відмовити, оскільки вона є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру [ADDRESS]. Щодо заявленого позивачем періоду стягнення заборгованості за період: з 1.05.2006 року по 01.08.2012 року суд вважає наступне. Оскільки відповідач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, починаючи з січня 2008 року, то суд питання щодо застосування строку позовної давності перевіряє, починаючи саме з січня 2008 року. Відповідно до вимог ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Так, відповідачі просили про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Такими діями можуть бути будь-які дії боржника, які свідчать, що боржник визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до кредитора. Зокрема, до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися: часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою основного боргу, тобто дії відповідача щодо часткового погашення боргу свідчать про визнання нею свого боргу та переривають строк давності. Здійснюючи платежі у сумі, що перевищує суму, нарахованих позивачем до сплати за поточний місяць споживання послуг з опалення, постачання холодної води, водовідведення, вивезення твердих побутових відходів боржник тим самим вчиняла дії, що свідчать про часткове погашення наявної заборгованості, і відповідно, визнання ними свого боргу, оскільки різниця у сплаченій сумі зараховувалася за минулу заборгованість. Так, в травні 2008 року боржник сплатила 100 грн. та 14,36 грн. - пільги, замість нарахованої суми платежу за квітень 2008 року 92,86 грн., таким чином вперше визнали свою минулу заборгованість, а тому строк позовної давності в травні 2008 року прервався. Враховуючи наведене суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в межах строку позовної давності: з травня 2008 року по 01.08.2012 року. З наступного розрахунку: 4736, 80 грн. (загальна сума заборгованості) - 2125,90 грн. (сума заборгованості за межами позовної давності) = 2610,90 грн. При цьому відповідно до довідки Мироніської ЦЖКХ Миронівської ТЕС від 10.04.2014 року в період з 01.08.2012 року по 01.04.2014 року заборгованість по особовому рахунку [NUMBER] була частково сплачена в сумі 1449 грн. 68 коп. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі: 2610,90-1449,68=1161,22 грн. Що стосуються вимог позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів та 3% річних в порядку ст.625 ЦК України, то суд вважає, що вони підлягають стягненню з наступних підстав. Виходячи з аналізу ст.ст. 524, 533-535,625 ЦК України вбачається, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквівалентні в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов*язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право від боржника виконання його обов*язку. У ч.3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов*язки, вона вважається у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї, тому грошових слід вважати зобов'язання, що складається у тому числі, з правовідношення, в якому права кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору, або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Саме до останнього виду грошових зобов'язань належить існуючий між сторонами договір про надання житлово-комунальних послуг, оскільки ним установлена ціна договору - вартість наданих житлово-комунальних послуг відповідно до тарифів. Оскільки ст.625 ЦК України розміщена в розділі I книги 5 ЦК України «Загальні положення про зобов'язання», а відтак поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Враховуючи викладене, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комульних послуг, є грошовим зобов'язанням, в якому серед інших прав і обов'язків сторін, право виконавця ( кредитора) публічного акціонерного товариства " Донецькобленерго" вимагати від замовників (боржників) гроші за надані виконавцем послуги на його користь відповідає кореспондуючий обов'язок замовника сплатити ці гроші. Як вбачається з матеріалів справи в даному випадку між сторонами існують зобов'язання з надання та отримання послуг і їх оплати, що за своєю правовою природою є грошовим зобов'язанням в розуміння положення ч.2 ст.625 ЦК України, в зв'язку с чим з відповідача підлягають стягненню : 3% річних та інфляційні витрати. Як убачається з доданого позивачем розрахунку (а.с.7) сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних розрахована, виходячи з кінцевої суми заборгованості у розмірі 4736,80 грн., й за період з 01.01.2009 року по 14.09.2012 року. При цьому позивачем не враховано, що комунальні платежі являються щомісячними нарахуваннями, тому розрахунок індексу інфляції та 3% річних повинен провадитися на всю суму несплачених платежів за кожен день прострочення сплати, сума заборгованості зі сплати платежів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми. Крім того, зі спливом позовної давності за вимогою про сплату коштів, спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів та інфляційних нарахувань, згідно зі ст.625 ЦК України, а тому підстави для стягнення з відповідачів інфляційних нарахувань та 3% річних, які нараховані на заборгованість за період по травень 2008 року, немає. В даному випадку, враховуючи заявлені позовні вимоги та наданий розрахунок, нарахування індексу інфляції на заборгованість та три відсотків річних здійснений за період заборгованості з 01.01.2009 року по 29.11.2012 року, тобто саме за вказаний період позивач просить застосувати індекс інфляції та 3 відсотки річних. Тобто, підстави для нарахування інфляційних витрат та 3% річних за період з травня 2008 року по 01.01.2009 року у суду відсутні, оскільки за вказаний період такі вимоги на були заявлені позивачем. При розрахунку 3% річних та інфляційного збільшення, суд виходить з того, вони підлягають нарахуванню за платіж несплачений за січень 2009 року, починаючи з лютого 2009 року по 01.08.2012 року, оскільки відповідно до довідки ЦЖКХ Миронівської ТЕС від 10.04.2014 року в період з 01.08.2012 року по 01.04.2014 року заборгованість по особовому рахунку була частково сплачена в сумі 1449 грн. 68 коп., при цьому позивачем не було зазначено яким чином розподілялись суми оплати заборгованість, за які види комунальних послуг та за які періоди, що позбавляє суд можливості зробити розрахунок інфляційних витрат та 3% річних за період з 01.08.2012 року 14.09.2012 року. Період заборгованості Сума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з урахуванням індексу інфляції01.02.2009-01.08.2012261,031,24463,69324,7201.03.2009-01 .08.2012228,321,22651,6279,9201.04.2009-01.08.2012278,951,20958,3337,250 1.05.2009-01.08.201283,851,19816,6100,4501.06.2009-01.08.20129,871,1921, 911,7701.07.2009-01.08.20129,871,1791,7711,6401.08.2009-01.08.20129,871, 1801,7811,6501.09.2009-01.08.201214,881,1832,7217,6001.10.2009-01.08.201 215,421,1732,6718,0901.11.2009-01.08.201265,421,16310,6676,0801.12.2009- 01.08.2012160,121,15024,02184,1401.01.2010-01.08.2012293,451,14069,94334 ,5301.02.2010-01.08.2012293,441,12035,21328,6501.03.2010-01.08.2012343,4 81,09934377,4801.04.2010-01.08.20120---01.05.2010-01.08.201271,111,0926, 5477,6501.06.2010-01.08.201215,421,0991,5316,9501.07.2010-01.08.201265,4 21,1036,7472,1601.08.2010-01.08.201215,421,1061,6317,0501.09.2010-01.08. 20120---01.10.2010-01.08.201215,421,0620,9616,3801.11.2010-01.08.2012158 ,061,0568,85166,9101.12.2010-01.08.20120---01.01.2011-01.08.20120---01.0 2.2011-01.08.20120---01.03.2011-01.08.20120---01.04.2011-01.08.20120---0 1.05.2011-01.08.20120---01.06.2011-01.08.20120---01.07.2011-01.08.20120- --01.08.2011-01.08.20120---01.09.2011-01.08.20120---01.10.2011-01.08.201 20---01.11.2011-01.08.201258,491,0020,1258,6101.12.2011-01.08.20122011,0 010,20201,2001.01.2012-01.08.201218,010,999-0,011801.02.2012-01.08.20120 ,460,99700,4601.03.2012-01.08.2012158,390,995-0,79157,601.04.2012-01.08. 2012470,880,992-3,77467,1101.05.2012-01.08.2012288,270,992-2,31285,9601. 06.2012-01.08.201293,030,995-0,4792,5601.07.2012-01.08.201293,020,998-0, 1992,83 401,43 Період заборгованостіСума боргу (грн.)Кількість днів прострочкиРозмір відсотківсума відсотків01.02.2009-01.08.2012261,0312773%27,4001.03.2009-01.08 .2012228,3212493%23,4401.04.2009-01.08.2012278,9512183%27,9301.05.2009-0 1.08.201283,8511883%8,1901.06.2009-01.08.20129,8711573%0,9401.07.2009-01 .08.20129,8711273%0,9101.08.2009-01.08.20129,8710963%0,8901.09.2009-01.0 8.201214,8810653%1,301.10.2009-01.08.201215,4210353%1,3101.11.2009-01.08 .201265,4210043%5,401.12.2009-01.08.2012160,129743%12,8201.01.2010-01.08 .2012293,459433%22,7401.02.2010-01.08.2012293,449123%2201.03.2010-01.08. 2012343,488843%24,9601.04.2010-01.08.201208533%001.05.2010-01.08.201271, 118233%4,8101.06.2010-01.08.201215,427923%101.07.2010-01.08.201265,42762 3%4,101.08.2010-01.08.201215,427313%0,9301.09.2010-01.08.201207003%001.1 0.2010-01.08.201215,426703%0,8501.11.2010-01.08.2012158,066393%8,301.12. 2010-01.08.201206093%001.01.2011-01.08.201205783%001.02.2011-01.08.20120 5473%001.03.2011-01.08.201205193%001.04.2011-01.08.201204883%001.05.2011 -01.08.201204583%001.06.2011-01.08.201204273%001.07.2011-01.08.201203973 %001.08.2011-01.08.201203663%001.09.2011-01.08.201203353%001.10.2011-01. 08.201203053%001.11.2011-01.08.201258,492743%1,3201.12.2011-01.08.201220 12443%4,0301.01.2012-01.08.201218,012133%0,3201.02.2012-01.08.20120,4618 23%0,0101.03.2012-01.08.2012158,391533%1,9901.04.2012-01.08.2012470,8812 23%4,7201.05.2012-01.08.2012288,27923%2,1801.06.2012-01.08.201293,03613% 0,4701.07.2012-01.08.201293,02313%0,24 215,5 Всього з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 1161 грн. 22 коп., сума інфляційного збільшення 401 грн. 43 коп., 3% річних в сумі 215 грн. 50 коп., а всього 1778 грн. 15 коп. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 122 грн. 10 коп. На підставі ст.ст. 162 ЖК України, ст.ст. 257, 261, 264, 267, 509, 510 ЦК України ст.ст. 18,19,20,21,26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року,та

Outcome: partial