Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд: Визнати [PERSON] право власності на спадкове майно: - 1/3 частину земельної ділянки площею 2,9221 га, кадастровий номер 7422085100:06:001:0409, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лихолітської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; -1/3 частину земельної ділянки площею 0,1030 га, кадастровий номер 7422085100:06:003:0409, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лихолітської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 892520 від 29 лютого 2008 року, загальною площею 2,9221 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лихолітської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, рілля, кадастровий номер: 7422085100:06:001:0409 та земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 892521 від 29 лютого 2008 року, загальною площею 0,1030 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лихолітської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, пасовище, кадастровий номер: 7422085100:06:003:0409. Зазначає, що 10.05.2010 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу 1/3 частки та брату [PERSON] 2/3 частку спадкового майна, що буде належати їй на день смерті. Вказує, що після смерті своєї матері прийняв спадщину, звернувшись до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини та була відкрита спадкова справа, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки, оскільки не надано правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно. Посилаючись на вказані обставини, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 17.03.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 20.03.2020 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 17.04.2020 судом здійснено запит до Козелецької районної\~державної нотаріальної\~контори Чернігівської\~областіпро надання спадкової справи. 29.04.2020 до суду надійшла інформаційна довідка зі спадкового реєстру та копія спадкової справи. Ухвалою суду від 02.06.2020 справу було призначено до розгляду за правилами загального провадження та проведення в підготовчому судовому засіданні. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в підготовче судове засідання не з`явився, проте як вбачається з матеріалів справи, останнім подано заяву про розгляд справи за відсутності представника та винесення рішення відповідно до норм чинного законодавства. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується виданим свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.8) [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про смерть останньої (а.с.9) Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина,\~до складу\~якої входить\~земельна ділянка\~на підставі\~Державного акту\~на право\~власності на\~землю серії\~ ЯГ\~№ 892520\~від 29\~лютого 2008\~року,\~загальною площею\~2,9221\~га,\~за цільовим\~призначенням для\~ ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~що розташована\~на території\~ Лихолітської\~сільської ради,\~Козелецького району,\~Чернігівської області,\~рілля,\~кадастровий номер:\~7422085100:06:001:0409\~ та\~земельна ділянка\~на підставі\~Державного акту\~на право\~власності на\~землю серії\~ ЯГ\~№ 892521\~від 29\~лютого 2008\~року,\~загальною площею\~0,1030\~га,\~за цільовим\~призначенням для\~ ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~що розташована\~на території\~ Лихолітської\~сільської ради,\~Козелецького району,\~Чернігівської області,\~пасовище,\~кадастровий номер:\~7422085100:06:003:0409 (а.с.12,13) Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2010 [PERSON] було складено заповіт в якому заповіла [PERSON] 1/3 частки та [PERSON] 2/3 частку спадкового майна, що буде належати їй на день смерті, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Лихолітської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а.с.15) Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 265/2010, 04.09.2010 [PERSON] звернувся до Козелецької районної\~державної нотаріальної\~контори Чернігівської\~областіз заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.35) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Стаття 1297\~ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як встановлено судом, позивач, на виконання вимог ст. 1296 ЦК України, звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке належало померлій [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняв спадщину після померлої [PERSON] , але у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем права на спадкове майно. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved