Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

\~Представник позивача звернувся в інтересах [PERSON] до Миколаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, в якому зазначив, що 25.07.2011 помер батько позивача [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, а саме спадщина на земельну ділянку площею 7,48 га для ведення товарного сільськогосподарського\~ виробництва, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради, що належала померлій [PERSON] Спадкоємцем по закону є тільки позивач, інші спадкоємці першої черги за законом відсутні у зв'язку з їхньою смертю. Приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області 12.12.2014 було сформовано Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі щодо внесення реєстраційного запису у спадковій справі та було заведено спадкову справу № 07/2011. Спадкові документи позивач отримати не зміг у зв'язку із втратою нотаріусом документів спадкової справи. Батько позивача за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію\~ права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт або інший правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку після смерті [PERSON] Зазначене спонукало представника позивача звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову до суду не надав. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 25 липня 2011 року помер рідний батько позивача [PERSON], про що Миколаївською сільською радою Кіровоградської області видано свідоцтво про смерть серії 1- ОЛ № 129379 ( а.с.15 ). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ 128355, підтверджено, що [PERSON] народився 11.05.1969 та його батьком є [PERSON], а мати [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2011, яке зареєстроване в реєстрі за №127 (а.с.127) з'ясовано, що після смерті [PERSON], яка сталася 25 липня 2011 року, відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку, площею 7,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради, Добровеличківського району, Кіровоградської області, ділянка № 158, кадастровий номер 3521784000:02:00:158, що належала померлій [PERSON], що підтверджується Державним актом серії КР № 3521784000:02:00:158 на право приватної власності на землю, виданим Миколаївською сільською радою від 18 лютого 1999 року на підставі рішення сесії Миколаївської сільської ради від 27.11.1998 за № 16, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 158 (а.с.126). Відповідно до особистої заяви позивача [PERSON], спадкоємцем спадщини за законом після смерті батька [PERSON] є тільки спадкоємець, його рідний син, - [PERSON], 11.05.1969 р. н., який фактично прийняв спадщину після померлого рідного батька, - спадкодавця [PERSON], [INFO]. Факт реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] підтверджується наявним Витягом від 12.12.2011 № 29028800 про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] ( а.с.53 ). Згідно матеріалів спадкової справи після смерті спадкодавця - гр. [PERSON] за номером у спадковому реєстрі 49934776 встановлено, що за життя гр.[PERSON], 22.08.1927 р. н., на все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй за законом і на що, вона на день смерті матиме право, зокрема земельну ділянку ( пай ), був складений та зареєстрований заповіт секретарем Миколаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області [PERSON] від 24 лютого 2010 року, зареєстрованого в реєстрі №01 на сина спадкодавця, - гр. [PERSON], [INFO] та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2011 [PERSON] прийняв спадщину належним чином (а.с.124-129). Водночас суд вивчаючи предмет та підставу позову встановив, що позивач для отримання спадкових документів звернувся до приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у Київській області [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті його рідного батька, - 25.07.2011 року [PERSON], 19.05.1945 р. н.. Однак нотаріусом не було вчинено відповідних нотаріальних дій щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із втратою нотаріусом [PERSON] документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса, а тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання, що підтверджено листом Головного територіального управління юстиції у Київській області від 22.05.2017. Крім того факт зникнення спадкової справи після смерті [PERSON] підтверджується листом в.о. завідувача Київського обласного державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Київській області МЮ України [PERSON] від 30.08.2017 за № 01-17-1327 на № 976/02-14 від 28.08.2017, а також листом Фастівської міської державної нотаріальної контори від 26.01.2018 №88/01-16 (а.с.19,117). Із змісту листа - повідомлення начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області МЮ України [PERSON] від 22.05.2017 року за № О-68-/0-27/4, судом з'ясовано, що наказом Головного управління юстиції у Київській області від 22.03.2013 за № 156/1 "Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу [PERSON]В.", нотаріальна діяльність приватного нотаріуса [PERSON] припинена з 25.03.2013, а відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 21.11.2014 за № 1963/5, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім'я [PERSON], було анульовано і повернено до зазначеного міністерства і рекомендовано звернутися до суду. Отже суд позбавлений будь-якої можливості витребувати безпосередньо у [PERSON], як приватного нотаріуса, докази, які стосуються предмету спору. Водночас суд приймає до уваги, що приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], було сформовано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29028800 від 12.12.2011 щодо внесення реєстраційного запису по спадковій справі № 52150101 ( № 07/2011 у нотаріуса ), який потім виданий позивачу по справі [PERSON], 11.05.1969 р. н. Отже суд приходить до висновку, що спадкова справа нотаріусом заводилась та реєструвалась, але з незалежних від позивача обставин спадкова справа була втрачена. Суд враховуючи матеріали спадкової справи спадкодавця [PERSON] приймає до уваги доводи позивача, що [PERSON] за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт або інший правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку. Водночас суд встановив, що факт прийняття спадкодавцем [PERSON], який помер 25.07.2011, спірної земельної ділянки підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.03.2011 року, яке зареєстроване в реєстрі №127 (а.с.127). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 10 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що відповідно до статті 1225 ЦK України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися, також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Отже, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер 25.07.2011. Суд зазначає, що факт не вчинення спадкодавцем [PERSON] відповідних дій щодо належного оформлення свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності, а також факт втрати приватним нотаріусом [PERSON] матеріалів спадкової справи, - зумовило необхідність позивача захищати свої права в суді, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину за законом позивач не в змозі. Суд наголошує, що вжив усіх можливих заходів щодо встановлення інших спадкоємців у спадкодавця [PERSON], а також заінтересованих осіб, шляхом винесення ухвали про витребування доказів від 17 січня 2018 року, а також намагався здобути документи для встановлення обставин справи, які стосуються спадкування позивачем майна після смерті його батька [PERSON] Зазначена інформація у Миколаївській сільській раді Кіровоградської області, Фастівського міського нотаріального округу Київської області, Київського обласного державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Київській області МЮ України, - відсутня. Суд також з'ясував, що близькі родичі позивача, а саме: син спадкоємця [PERSON] помер 28 лютого 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК №292927; син спадкоємця [PERSON] помер 18 січня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №220006; дружина спадкодавця [PERSON] померла 24 лютого 2015 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК №334644. Інших спадкоємців та заінтересованих осіб, судом не встановлено, в тому числі виходячи із змісту наданої суду особистої заяви позивача [PERSON] Отже враховуючи вищевикладене, судом не встановлено майнового спору та заінтересованих осіб, спадкоємців з приводу заявлених позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно за законом після смерті батька [PERSON]. Таким чином, виникла ситуація при якій через бездіяльність спадкодавця та втрати документів спадкової справи приватним нотаріусом [PERSON] спадкоємець [PERSON], [INFO], не може набути права власності на майно в порядку спадкування після смерті батька у позасудовому порядку. За зазначених обставин, виходячи з приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦK України, право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст. 321 ЦK України, право власності є непорушним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 321, 1218, 1220, 1221, 1225, 1261, 1268, ЦК України,

Outcome: approved