Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання наймачем та зміну договору найма житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. З 1990 року і до сьогодні вона мешкає в квартирі [ADDRESS]. З 1990 року до 3 листопада 1999 року - як співмешканка [PERSON], з 3 листопада 1999 року - як дружина [PERSON]. Трикімнатну квартиру [ADDRESS] в 1983 році отримала у користування мати її чоловіка - [PERSON] (ордер № 501 від 28.03.1983 року). Право проживання у зазначеній квартирі разом з [PERSON] отримали члени її сім'ї: [PERSON] - син; [PERSON] - син; [PERSON] - мати. [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.02.1999 року). [INFO] року померла наймач квартири [ADDRESS] [PERSON] (свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] від 18.02.2008 року). Після її смерті наймачем зазначеної квартири став її чоловік [PERSON] з відповідною зміною особового рахунку (довідка ОСББ «Рута-Н»). [INFO] року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05.03.2015 року). Після його смерті наймачем квартири [ADDRESS] став його брат [PERSON] (договір найму від 10.07.2017 року). Після укладення договору найму від 10 липня 2017 року [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS] та 25 липня 2017 року зареєстрував своє місце проживання за вказаною адресою. Через декілька місяців [PERSON] переоформив право власності па зазначену квартиру на свою доньку. 15 листопада 2017 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання за адресою: [ADDRESS], де фактично і проживає на теперішній час. Листом від 17 жовтня 2017 року вона через ОСББ «Рута-Н» (в обслуговуванні якого знаходиться будинок [ADDRESS] звернулась до виконавчого комітету Нікопольської міської ради щодо надання дозволу на зміну особового рахунку квартири [ADDRESS], на себе. Проте, виконавчий комітет Нікопольської міської ради, листом від 17 листопада 2017 року (вих.№ 6731), відмовив їй у зміні особового рахунку, оскільки вона не є членом сім'ї наймача [PERSON], так як зареєстрована у вищезазначеній квартирі лише з 11 липня 2017 року та рекомендовано звернутись до суду. Таким чином, вона може реалізувати своє право найму квартири [ADDRESS], лише через звернення до суду. Відповідно до ст.25 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд і необхідне соціальне обслуговування, що є необхідним для підтримки здоров'я й добробуту її самої та її родини. Невід'ємне право кожної людини на житло закріплено і в інших міжнародно-правових документах про права людини, у тому числі, в Міжнародному пакті про економічні, соціальні й культурні права від 16 грудня 1966 року (ст.10). При цьому, як вбачається із п.1 ст.12 Міжнародного пакту про цивільні і політичні права від 16 грудня 1966 року, право на житло має реалізовуватися за умови вільного вибору людиною місця проживання. Повага до права людини на житло закріплена також у ст.8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу УРСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство. Необхідно зазначити, що поняття члена сім'ї, яке застосовується у Сімейному кодексі України, не можна ототожнювати з поняттям члена сім'ї наймача за Житловим кодексом УРСР. Можуть бути визнані членами сім'ї наймача інші особи, які постійно проживають із наймачем і ведуть із ним спільне господарство. До таких осіб, як правило, належать родичі та особи, які перебувають із наймачем у родинних стосунках. Але слід враховувати, що спільне проживання і ведення спільного господарства не завжди свідчать про наявність єдиної сім'ї, зокрема, зазначені у другій групі особи можуть бути визнані членами сім'ї наймача з урахуванням конкретних обставин, якщо вони ведуть спільне господарство (загальні витрати), надають взаємну допомогу, а також інші обставини, які свідчать про наявність родиниих стосунків (узагальнення практики розгляду судами окремих категорій спорів, що виникають із договору найму жилого приміщення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних га кримінальних справ). У квартирі [ADDRESS], вона безперервно мешкає з 1990 року до сьогодні, що підтверджується Актом від 6 грудня 2017 року, та зареєстрована у зазначеній квартирі одна (довідка ОСББ "Рута-Н" від 06.12.2017 року). За весь час проживання у квартирі [ADDRESS], вона опікувалась станом даної квартири разом зі своїм чоловіком, а потім і його братом: встановила металопластикові вікна (договір № 15 від 06.06.2006 року); встановила лічильник води (документація № 853 від 25.03.2008 року, акт опломбування від 31.03.2008 року); займалась встановленням індивідуального опалення (акт перевірки від 15.10.2012 року). Також, сплачувала всі належні комунальні платежі нарівні з наймачем [PERSON], що підтверджується доданими квитанціями. З моменту смерті її чоловіка [PERSON] вона разом з його братом мешкали як члени однієї родини, опікувались один одним та допомагали, як і належить родичам. З урахуванням згоди теперішнього наймача квартири [ADDRESS], [PERSON] на зміну особового рахунку та відсутності у її власності житлового приміщення (чи його частки в результаті приватизації), вважає, що має законне право стати наймачем зазначеної квартири. За таких обставин звернулась до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки також підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що раніше її довірителька проживала з чоловіком. Коли він помер, в квартирі залишились проживати вона та брат її покійного чоловіка - третя особа по справі. Вони проживали теж як одна сім'я. Після того, як третя особа переїхав жити в інше житло, в спірній квартирі залишилась жити лише позивачка і до цих пір вона проживає там сама. Іншого житла в неї немає. Вона майже все своє життя проживає в цій спірній квартирі, доглядає за її технічним станом, робить ремонти, сплачує комунальні послуги, тощо. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суду пояснила, що відмову Нікопольська міська рада надала позивачці через те, що їм не було надано тих доказів, які в судовому засіданні позивачкою було надано. Більш того, в судовому засіданні були допитані свідки, які також підтвердили обставини, на які посилалась позивачка. Тому, з урахуванням наданих позивачкою доказів та пояснень свідків, вони вважають, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і в них зараз заперечень немає. Заперечення в них були на початку судових слухань. Але зараз їх думка змінилась. І вони не заперечують проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог також не заперечувала і позовні вимоги визнала в повному обсязі. Третя особа по справі - [PERSON] позовні вимоги дружини свого покійного брата також визнав і суду пояснив, що позивачка - його невістка. Вона прийшла до них в квартиру в 1990 році як дружина його брата. Він там теж проживав. І жили вони в спірній квартирі всі разом багато років. А потім померли батьки, бабуся, брат. І вони лишились в квартирі вдвох. Зараз він переїхав жити в будинок і в спірній квартирі залишилась проживати лише позивачка. Вона там проживала постійно. Вона сплачувала і сплачує за комунальні послуги, робить ремонти, удосконалює житло і він не має нічого проти, щоб її було визнано наймачем квартири. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру. Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство. Як встановлено в судовому засіданні, з 1990 року і до сьогоднішнього дня пнозивачка по справі проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.21). З 1990 року до 03.11.1999 року - як співмешканка [PERSON], а з 03.11.1999 року - як дружина [PERSON] (а.с.8-9). Трикімнатну квартиру [ADDRESS] в 1983 році отримала у користування мати чоловіка позивачки по справі - [PERSON] (а.с.10). Право проживання у зазначеній квартирі разом з [PERSON] отримали члени її сім'ї: [PERSON] - син (а.с.12) та третя особа по справі; [PERSON] - син (а.с.11) та покійний чоловік позивачки по справі; [PERSON] - мати свекрухи позивачки по справі (а.с.10зв.). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.13). [INFO] року померла [PERSON] (а.с.14). Після її смерті наймачем спірної квартири став її чоловік [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер (а.с.16). Після його смерті наймачем квартири [ADDRESS] став його брат [PERSON] (а.с.19). Після укладення договору найму від 10.07.2017 року, [PERSON] 25.07.2017 року зареєстрував своє місце проживання за вказаною адресою (а.с.15). 15.11.2017 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.18), де фактично і проживає на теперішній час. Листом від 17.10.2017 року ОСББ «Рута-Н» (в обслуговуванні якого знаходиться будинок [ADDRESS] звернулось до виконавчого комітету Нікопольської міської ради щодо надання дозволу на зміну особового рахунку квартири [ADDRESS], на позивачку. Однак, отримав відмову, оскільки позивачка не є членом сім'ї наймача [PERSON] (а.с.20). Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні, підтвердили факт проживання позивачки в спірній квартирі з 1990 року, що визнав і третя особа по справі - [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона - сусідка позивачки по під'їзду з 2000 року. А з 1990 року - сусідка позивачки по будинку (до 2000 року вони жили в одному будинку, але в різних під'їздах). Знає сім'ю позивачки дуже добре, бо з її свекрухою вони разом ходили на роботу на НЗФ. В квартирі вони жили всі гуртом: і позивачка з чоловіком, і свекруха з чоловіком, і брат чоловіка позивачки (бо в її свекрухи було двоє синів), і бабуся - мама свекрухи. Зараз всі, крім позивачки та брата її чоловіка повмирали, і позивачка живе в цій квартирі сама. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона теж - сусідка позивачки. Знає, що позивачка проживає в своїй квартирі з 1990 року. Брат її чоловіка теж проживав в квартирі до 2017 року. А потім одружився і переїхав в будинок до дружини. Вони - сусіди - всі бачили, як [PERSON] й вікна ставила пластикові, і балкон робила, і ремонт. Вона вхожа в квартиру і все бачила на свої очі. Зараз [PERSON] проживає в квартирі сама. За таких обставин у суду не виникає сумніву стосовно обґрунтованості позовних вимог та необхідності задоволення позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved