Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Рожищенському районі Волинської області звернувся в суд з позовом до ПАТ "Турійське ремонтно-транспортне підприємство" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], про зобов"язання провести повторне розслідування нещасного випадку. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 24 жовтня 2013 року на підприємстві ПАТ «Турійське РТП» стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, з працівником іншого підприємства - ПАТ «Ківерцівське РТП», а саме: при проведенні робіт з навантаження автомобільної кабіни ЗІЛ 130 в кузов вантажного автомобіля за допомогою автомобільного крана водій ПАТ «Ківерцівське РТП» [PERSON] отримав травму, про що було складено акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 02 грудня 2013 року та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 №1 від 02 грудня 2013 року. Позивач стверджує, що обставини настання нещасного випадку описані у вказаних актах не в повному об'ємі, розслідування нещасного випадку проведено з порушенням вимог п. 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений постановою КМУ від 30 листопада 2011 року №1232, зокрема, порушено терміни розслідування нещасного випадку, не встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам запропоновані не в повному об'ємі. При цьому винними особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, позивач вважає посадових осіб ПАТ «Турійське РПТ», які в порушення вимог п. 6.4 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, що затверджено наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року №15, не провели первинний інструктаж з питань охорони праці з працівниками ПрАТ «Ківерцівське РТП», та допустили вантажопіднімальний кран до проведення навантаження автомобільної кабіни ЗІЛ 130 в кузов вантажного автомобіля без стропальників, а також посадових осіб організації, яка надала вантажопіднімальний кран для проведення навантаження автомобільної кабіни ЗІЛ 130 в кузов вантажного автомобіля без стропальників. Посилаючись на п. 33 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений постановою КМУ від 30 листопада 2011 року №1232, згідно якого контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, а також вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють, зокрема, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції, які мають право вимагати від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку, а також, зважаючи на те, що акт форми Н-1 є одним із основних документів, на підставі якого здійснюється відшкодування шкоди, виплата якої проводиться робочими органами виконавчої дирекції Фонду, а тому зачіпає інтереси позивача, останній просить зобов'язати відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 24 жовтня 2013 року о 16:00 год. з водієм ПрАТ «Ківерцівське РТП» [PERSON] та скласти акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1. В судовому засіданні представник позивача Бойчук О.В. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити. Крім того, пояснив, що жодним чином не піддає сумніву те, що нещасний випадок, що стався 24 жовтня 2013 року з водієм ПрАТ «Ківерцівське РТП» [PERSON], є пов'язаним з виробництвом, та проведення повторного розслідування та складення нових актів за формою Н-5 та Н-1 ніяким чином не вплине на розмір та порядок проведення страхових виплат потерпілому. Представник відповідача Нечай В.І. у запереченні та в судовому засіданні позовні вимоги вважає безпідставними, посилаючись на те, що проводити повторне розслідування нещасного випадку має підприємство, працівником якого є потерпілий, як це зазначено в листі Територіального управління Держгірпромнагляду у Волинській області від 12 листопада 2013 року №1299/01-06. Крім того, стверджує, що розслідування нещасного випадку проведено в повному об'ємі, винних осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, дійсно не встановлено, оскільки первинний інструктаж з питань охорони праці з працівниками ПрАТ «Ківерцівське РТП» посадовими особи ПАТ «Турійське РПТ» не повинен був проводитись, так як водії ПрАТ «Ківерцівське РТП» не брали участі у виробничому процесі ПАТ «Турійське РТП» як того вимагає п. 6.4 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, що затверджено наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року №15. Посадові особи організації, яка надала вантажопіднімальний кран для проведення навантаження автомобільної кабіни ЗІЛ 130 в кузов вантажного автомобіля без стропальників, також не є винними у настанні нещасного випадку 24 жовтня 2013 року, оскільки останній стався після того, як кабіна була встановлена на кузов автомобіля. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON] у відзиві на позовну заяву від 24 лютого 2014 року, його представник [PERSON] в судовому засіданні просить відмовити позивачу у задоволенні позову, вказує, що нещасний випадок стався з ним не під час здійснення навантажувальних робіт, а після того, як кабіна знаходилась на причепі вантажного автомобіля, тому вірним є зазначення в актах форми Н-1 та Н-5 причини настання нещасного випадку - недостатня надійність транспортного засобу (незначна зміна в конструкції - неякісне зварювання), а порушення «Правил будови і безпечної експлуатації вантажопіднімальних кранів», на яку посилається позивач, жодним чином не пов'язано з нещасним випадком, а саме його падінням з причепа вантажного автомобіля. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працює водієм ПАТ «Ківерцівське РТП», що стверджується записом у його трудовій книжці. (а. с. 57). Відповідно до наказу від 22 жовтня №26, подорожнього листа вантажного автомобіля №051926 останній був відкомандирований разом з [PERSON] в смт. Турійськ для проведення робіт по демонтажу і доставці в ПАТ «Ківерцівське РТП» кабіни автомобіля ЗІЛ-130 терміном на два дні з 23 по 24 жовтня 2013 року (а. с. 58, 59). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який був безпосереднім очевидцем нещасного випадку, пояснив, що він та [PERSON] 24 жовтня 2013 року - у день, коли з останнім стався нещасний випадок, прибули на територію ПАТ «Турійське РТП» лише з метою доставки кабіни автомобіля ЗІЛ-130, що була демонтована напередодні - 23 жовтня, до ПАТ «Ківерцівське РТП». Після завантаження кабіни краном, щоб перевірити, чи правильно завантажена кабіна, він та [PERSON] полізли на кузов автомобіля, проте останній при спробі залізти взявся рукою за дошку, що була закріплена над бортом автомобіля, та відірвалась, в результаті чого той впав та отримав травму. Відповідно до п. п. 7, 10, 11 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений постановою КМУ від 30 листопада 2011 року №1232, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше. Роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов'язаний, зокрема, протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування. До складу комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи. Якщо потерпілий є працівником іншого підприємства, до складу комісії входять також представники такого підприємства. Згідно п. 24 вказаного Порядку нещасний випадок, що стався на підприємстві з працівником іншого підприємства під час виконання ним завдання в інтересах свого підприємства, розслідується комісією, утвореною підприємством, на якому стався нещасний випадок, за участю представників підприємства, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підприємством, працівником якого є потерпілий. З матеріалів справи вбачається, що наказом від 25 жовтня 2013 року №67 головою правління ПАТ «Турійське РПТ» Нечаєм В.І. створено комісію по розслідуванню нещасного випадку, що стався 24 жовтня 2013 року з водієм ПАТ «Ківерцівське РТП» [PERSON], у складі: голови коміісії Михальського В.Б. - начальника автотранспорту, та членів комісії: Романюка В.А. - голови правління ПАТ «Ківерцівське РТП», Бойчука О.В. - страхового експерта з охорони праці ВВД ФССНВ у Рожищенському районі (а. с. 6). Відповідно до п. 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений постановою КМУ від 30 листопада 2011 року №1232, комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. 02 грудня 2013 року комісію по розслідуванню нещасного випадку складені та затверджені головою правління ПАТ «Турійське РПТ» акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 №1 (а. с. 7-12). Зазначені у вищевказаних актах обставини, за яких стався нещасний випадок, повністю узгоджуються з тими, про які ствердив свідок [PERSON] в судовому засіданні. Суд погоджується з доводами відповідача про те, що причиною настання нещасного випадку зазначено недостатню надійність транспортного засобу (незначна зміна в конструкції - неякісне зварювання), про що зазначено в п. 4 Акту форми Н-5 та п. 7 Акту форми Н-1, оскільки як встановлено в судовому засіданні, нещасний випадок стався після завантаження кабіни автокраном. Тому не заслуговують на увагу суду посилання позивача на порушення «Правил будови та безпечної експлуатації вантажопіднімальних кранів» та зазначення винними посадових осіб організації, яка надала вантажопіднімальний кран. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази та в судовому засіданні не вдалося встановити шляхом документального підтвердження організацію, яка надала вантажопіднімальний кран. Відповідно до п. 6.4 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, що затверджено наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року №15, первинний інструктаж проводиться до початку роботи безпосередньо на робочому місці з працівником: новоприйнятим (постійно чи тимчасово) на підприємство або до фізичної особи, яка використовує найману працю; який переводиться з одного структурного підрозділу підприємства до іншого; який виконуватиме нову для нього роботу; відрядженим працівником іншого підприємства, який бере безпосередню участь у виробничому процесі на підприємстві. Журналом реєстрації інструктажів з питань охорони праці стверджується про проведення інструктажу з працівниками ПАТ «Ківерцівське РТП» [PERSON] та [PERSON] на підприємстві, працівниками якого вони є. Суд не приймає до уваги доводи позивача про необхідність проведення первинного інструктажу із вказаними працівниками ПАТ «Ківерцівське РТП» по їх прибутті до ПАТ «Турійське РТП», оскільки, як встановлено в судовому засіданні в день, коди стався нещасний випадок - 24 жовтня 2013 року останні прибули на територію ПАТ «Турійське РТП» з метою доставки кабіни автомобіля ЗІЛ-130 до ПАТ «Ківерцівське РТП», а безпосередньої участі у виробничому процесі на підприємстві ПАТ «Турійське РТП» не брали. Разом з тим, в акті проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акті про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 №1 серед запропонованих заходів щодо усунення причин настання нещасного випадку значаться проведення позапланового інструктажу з питань охорони праці з усіма працівниками ПАТ «Турійстке РТП» та ПАТ «Ківерцівське РТП». Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, на які посилається позивач, спростовані матеріалами справи, та не підтверджені належними доказами. Будь - яких інших обставин, ніж ті, що зазначені в актах форми Н-5 та форми Н-1, в ході розгляду справи, не встановлено. Крім того, як ствердив представник позивача в судовому засіданні, проведення повторного розслідування та складення нових актів за формою Н-5 та Н-1 ніяким чином не вплине на розмір та порядок проведення страхових виплат потерпілому, тому не заслуговують на увагу суду твердження позивача про порушення його прав з посиланням на ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», згідно якої у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про безпідставність вимог про зобов"язання провести повторне розслідування нещасного випадку та складення акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1.

Outcome: dismissed