Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

\~ Позивач\~звернулася до\~суду з\~позовомдо Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,97 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина», які в силу п.21 Перехідних положень Земельного кодексу України перейшли до складу земель комунальної власності Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла [PERSON] . Якій за життя згідно з сертифікатом серії ЕР №0069533 від 01.11.1996 року №533, виданим на підставі розпорядження Знам`янської РДА від 03.10.1996 року №426-р, належало право на земельну ділянку розміром 4,97 га. Державний акт на зазначену земельну ділянку [PERSON] не отримала. [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком померлої [PERSON] та дідом позивача, який проживав в [ADDRESS] , який фактично прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті [PERSON] . За життя померлі [PERSON] та [PERSON] заповітів не склали. Являючись спадкоємицею померлого [PERSON] , бажає прийняти у встановленому законом порядку спадщину після смерті останнього. В зв`язку з чим, звернулася до приватного нотаріуса Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області, від якого отримала роз`яснення, яким їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання стосовно прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки у неї відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] . Зазначена обставина унеможливлюють прийняття нею спадщини у встановленому законом порядку на земельну ділянку, після смерті діда. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача Богданівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, справу просив розглядати у його відсутності. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , народилася [INFO] в с. Богданівка Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.5). Згідно зі свідоцтвом про народження останньої, її дошлюбне прізвище на рос. мові в родовому відмінку « [PERSON] », її батьками у зазначеному свідоцтві зазначено « [PERSON] », « [PERSON] » (а.с.5). Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.09.2000, після реєстрації шлюбу [PERSON] , з [PERSON] , позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29.01.2004, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.8). 25.11.2005, позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). У свідоцтві про народження матері позивача, її прізвище, ім`я та по батькові на рос. мові в родовому відмінку, зазначено « [PERSON] », а її батьками зазначено « [PERSON] », « [PERSON] » (а.с.14). З свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 11.09.1971, вбачається, що після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.18). Згідно із свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 09.02.1999, [PERSON] померла [INFO] в с. Богданівка Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] віл 12.05.2007, [PERSON] помер [INFO] в с. Богданівка Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.11). З довідки виконавчого комітету Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області № 380/0231 від 31.05.2019 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала з 1971 року в [ADDRESS] . На день смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] , який мешкав за вищевказаною адресою з 1971 року до дня своєї смерті [INFO] та онукою [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за зазначеною адресою з 1996 року по 04.06.2007 року. Заповіт від імені [PERSON] Богданівською сільською радою не посвідчувався (а.с.12). Згідно з інформаційною довідкою Відділу у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, відповідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Батьківщина» Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат серії [NUMBER] від 01.11.1996 року за №533 в умовних кадастрових гектарах 4,97 (виданий на підставі розпорядження Знам`янської РДА від 03.10.1996 року №426-р). Відмітка (підпис) [PERSON] про отримання зазначеного сертифікату в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Батьківщина» Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, наявна. Відповідно до відомостей з наявних книг реєстрації до 01.01.2013 року по Богданівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області на [PERSON] зареєстровані державні акти відсутні (а.с.13). Згідно з відповіддю Знам`янського районного державного нотаріуса від 08.10.2019 за №1059/01-16, на запит суду про витребування спадкової справи після смерті [PERSON] , вбачається, що спадкова справа після смерті останнього не заводилася (а.с.36). З оголошення в газеті «Знам`янській Вісті» №94/95 (8327/28) від 05.12.2019, вбачається що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЕР №0669533, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01.11.1996 року за №533 на ім`я [PERSON] , втрачено (а.с.64). Роз`ясненням приватного нотаріуса Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 06.08.2019 за №443/01-16, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про стосовно прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , відсутній (а.с.19). Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановивши вказані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами склались відносини щодо спадкування нерухомого майна за законом. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~ відповідно до\~ст.\~1225\~ЦК України\~право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо позивач мав право на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно зі ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст. 1218 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). При прийнятті рішення, суд також керується положеннями постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки судом встановлено, що померла [PERSON] на законних підставах була власником сертифікату серії ЕР №0069533 від 01.11.1996 року, а її чоловік та дід позивача [PERSON] , померлий [INFO] , за життя не оформив спадкових прав після смерті дружини, позивач як спадкоємиця останнього має право на спадщину після його смерті, зокрема і на земельну ділянку згідно зазначеного втраченого сертифікату. \~ \~ \~ \~Таким чином, аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою [PERSON] права на земельну частку (пай) в КСП «Батьківщина», які перейшли до складу земель комунальної власності Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved