Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який до смерті постійно проживав в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , які належали померлому [PERSON] згідно рішення виконкому Павелківської сільської ради від 05.07.1993. Державних актів на вищевказані земельні ділянки [PERSON] за життя не виготовив. Житловий будинок [ADDRESS] , належить позивачці [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області від 17.08.1995. Позивачка є дружиною померлого [PERSON] , відповідачі є дітьми померлого та у відповідності до положень ст.529 ЦК Української РСР, в редакції яка діяла на час відкриття спадщини, вони є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті. При цьому, позивачка прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] шляхом подачі у встановлений вимогами ст.549 ЦК Української РСР шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини до Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області. Відповідачі спадщину після смерті [PERSON] не прийняли. В позасудовому порядку позивачка не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , як на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Судовий збір з відповідачів просить не стягувати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.4). Позивачка є дружиною померлого [PERSON] , а відповідачі є його дітьми, що підтверджується копією про укладення шлюбу позивачки, копіями свідоцтв про народження відповідачів, копією свідоцтва про шлюб відповідачки [PERSON] згідно якого остання змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.13,22-23,26). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , і разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20.10.2020 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконкому Павелківської сільської Ради народних депутатів від 05.07.1993 "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок" (а.с.6). За життя, а саме 17 серпня 1995 року [PERSON] подарував [PERSON] належний йому житловий будинок в [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування (а.с.14,15). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] оформила право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Розпорядженням сільського голови Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 27 листопада 2015 року №23 "Про перейменування вулиць назви яких містять символіку комуністично - тоталітарного режиму" вулицю Жовтнева в селі Павелки було перейменовано на вулицю Вишнева (а.с.17). Згідно копії спадкової справи №106 вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла дружина померлого - [PERSON] , і на її ім`я 08 травня 1998 року Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області за реєстровим №687 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий внесок в ощадбанку №2889/021 (а.с.43-48). В позасудовому порядку позивачка не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.18). Зазначені обставини визнані відповідачами, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду в постанові №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців. Відповідно до положень ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК Української РСР від 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] , однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved