Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач, орган опіки і піклування Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] з участю третьої особи органу опіки і піклування Сокальської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві вказано, що відповідачі по справі проживають з дітьми [PERSON] та [PERSON] в орендованому будинку за адресою: [ADDRESS]. В будинку, де проживає сім»я брудно, в кімнаті, де живуть діти холодно, діти в неохайному вигляді та від них чутний неприємних запах. На момент приїзду комісії 28.02.2018 р. о 13.00 год. дядько дітей гр..[PERSON] лише починав розпалювати піч та ставив варити суп. Запасу дров комісія не бачила. На час приїзду комісії, матері дітей вдома не було. Діти не відвідують школу та дитячий садок. Зі слів бабусі дітей [PERSON] продуктів харчування у них немає. Мати дітей зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, що призводить до неналежного догляду за дітьми. Відповідно до рішення суду від 01.06.2011 року відповідачів позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] [PERSON], [INFO] Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку дітей служби у справах дітей Сокальської РДА з 12.11.2012 року по [INFO] у зв»язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов»язків. Відтак, комісія з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, стан виховання батьками [PERSON] та [PERSON] своїх дітей [PERSON] та [PERSON] визнала незадовільним. На підставі вищенаведеного просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дітей та стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і досягнення дітьми повноліття. В судове засідання представник позивача органу опіки і піклування Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області - [PERSON] не прибув, надав суду заяву про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причину своєї неявки. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не прибула надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги не визнала. В судове засідання представник третьої особи органу опіки і піклування Сокальської РДА, [PERSON] не прибула, надала суду заяву про розгляд даної справи без її участі. У поданій заяві позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З оглянутих в судовому засіданні копій свідоцтв про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER], [PERSON] [INFO] серії [NUMBER], встановлено, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї [PERSON] №204/02-09 від 02.03.2018 року виданої Княжівською сільською радою Сокальського району Львівської області, встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Гр. [PERSON] самостійно виховує двох неповолітніх дітей, не є працевлаштованою. Діти частково відвідують дитячий садок та школу. Мати дітей, [PERSON] погано справляється із своїми обов»язками щодо виховання та догляду дітей. Батько дітей [PERSON] на даний момент із сім»єю не проживає, місце його перебування невідоме. Згідно довідки про склад сім»ї №204/02-09 від 02.03.2018 року виданої Княжівською сільською радою Сокальського району Львівської області встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та її склад сім»ї наступний: [PERSON].[INFO] р.н.-брат, [PERSON] [INFO]- мати, [PERSON]- [INFO] - син, [PERSON]- [INFO] -дочка. Відповідно до характеристики виданої виконавчим комітетом Княжівської сільської ради на гр.. [PERSON] встановлено, що остання проживає в селі Фусів з січня 2016 року без реєстрації. На даний час ніде не працює, виховує неналежним чином двох малолітніх дітей. Скарги в сільську раду на гр.. [PERSON] від жителів села і сусідів надходять в усній формі, регулярно вживає спиртні напої. В громадському житті села участі не приймає. Відповідно до характеристики виданої виконавчим комітетом Княжівської сільської ради на гр.. [PERSON] встановлено, що останній зареєстрований за адресою : [ADDRESS], проте за місцем реєстрації не проживає більше року. Зі слів його дружини [PERSON] місце його перебування м. Москва. За час проживання зарекомендував себе, як конфліктна, нестримана та неввічлива людина. Скарг в сільську раду в письмовому вигляді на гр.. [PERSON] не надходило, проте в усній формі досить часто поступали скарги від односельчан та сусідів на аморальну поведінку в стані алкогольного сп»яніння. Відповідно до характеристики наданої Княжівською загальноосвітньою школою 1-3 ступенів на дитину [PERSON], встановлено, що такий навчається у даній школі в 1 класі. За час навчання зарекомендував себе як учень з середніми здібностями, часто пропускає уроки без поважних причин. Любить фізичну працю і спорт, пише неохайно. Порушує дисципліну на уроках, навчальним приладдям забезпечений частково, одяг учня неохайний. Мати учня не цікавиться його шкільним життям. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Сокальської райдержадміністрації №32 від 06.03.2018 року щодо неналежного догляду та вихованням малолітніх дітей [PERSON] [INFO] [PERSON], [INFO] батьками [PERSON], [PERSON] вирішено визнати незадовільним стан виховання батьками своїх малолітніх дітей. Службі у справах дітей Сокальської РДА необхідно звернутися у Сокальське ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст..184 КУпАП. Органу опіки і піклування Княжівської сільської ради слід звернутися до суду із позовною заявою про позбавлення [PERSON], та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування Сокальської РДА № 435/01-11 від 07.03.2018р., визнано за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Суд зазначає, що в матеріалах даної справи є рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01.06.2011 року, яким позовну заяву Сокальської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Сокальської РДА в інтересах малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] [PERSON], [INFO] р.н до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, задоволено. Позбавлено [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх малолітніх дітей. Крім того, вироком Сокальського районного суду Львівської області від 05.11.2008 року [PERSON] визнано винною за засуджено за ч.1 ст..164 КК України до громадських робіт на строк 80 годин, за ст.166 КК України на 2 роки позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. [PERSON] визнано винним та засуджено на 1 рік обмеження волі та за ст..166 КК України на 2 роки обмеження волі із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вказаної Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як встановлено в ході розгляду даної справи, відповідачі, як батьки малолітніх дітей ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавляться їх потребами, не займаються забезпеченням їх розвитку не дбають про фізичний розвиток і здоров'я дітей, не виконують батьківський обов'язок щодо виховання та матеріального утримання своїх дітей, захисту їх прав та інтересів.. На підставі наведеного, з метою захисту інтересів дітей, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо дітей [PERSON]- [INFO] та [PERSON]- [INFO] Крім цього, згідно ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У позовній заяві позивачем Органом опіки і піклування Княжівської сільської ради ставилася вимога щодо вирішення питання стягнення аліментів із відповідачів [PERSON] та [PERSON] у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно і до досягнення ними повноліття. Відтак, дійшовши висновку про позбавлення батьківських прав обох відповідачів, як батьків малолітніх дітей [PERSON]- [INFO] та [PERSON]- [INFO], суд вирішує питання про стягнення аліментів на утримання дітей із обох батьків. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Що стосується доходів відповідачів, суд бере до уваги те, що вони офіційно не працюють, проте, вони не визнані інвалідами, не подали документів, які б свідчили про протипоказання до будь-якої роботи, відповідно, мають можливість працевлаштуватися, тому, суд приходить до висновку, що відповідачі можуть надавати матеріальну допомогу дітям. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 150, 157, 164, 165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, та

Outcome: approved