Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком в [ADDRESS] , посилаючись на те, що його син, невістка та онук - відповідачі по справі зареєстровані у вказаному будинку, проте з 2014 року у ньому не проживають, речей їх немає, нагляд за домоволодінням не здійснюють та не оплачують комунальні послуги. Реєстрація відповідачів в його будинку створює перешкоди у здійсненні прав позивача щодо користування та розпорядження майном, тому позивач вимушений звернутися до суду. Від позивача та його представника [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити. Від третьої особи Щербанівської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. В судові засідання відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади України про виклик відповідача до суду, не з`явилися, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України , суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] ( а.с. 6,7 ). У вказаному будинку зареєстрований позивач, його дружина,син , невістка та онук. Відповідачі з 2014 року у вищевказаному домоволодінні не проживають, пошти на вказану адресу не отримують, нагляд за домоволодінням не здійснюють та не оплачують комунальні послуги. Вказаний факт зафіксовано в акті обстеження матеріально-побутових умов ( а.с. 13 ), посвідченому Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 14.05.2019 р. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475, 97- ВР " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції " закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею , незалежно від волі інших осіб.( ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 386, ст. 391 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"і власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. Таким чином, суд вважає, що відповідачі втратили право користування в житловому приміщенні, а реєстрація відповідачів в будинку позивача порушує його право на вільне володіння та користування належною власністю, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved