Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідачів про \~відшкодування матеріальної\~та моральної\~шкоди,\~завданої злочином. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 13.09.2017 приблизно о 21 годині 12 хвилин [PERSON] , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, який раптово виник внаслідок словесного конфлікту, перебуваючи на вул. Райдужній, біля будинку №41 в м. Дніпрі, діючи умисно, підняв з землі камінь та кинув його в позивача, влучивши останньому в праву руку. Після чого, позивач відійшов до огорожі будинку [ADDRESS] та викликав поліцію. До приїзду поліції, приблизно о 21-20 годин до позивача знову підійшов [PERSON] разов з [PERSON] та реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень почали наносити позивачу удари руками та ногами. [PERSON] наніс позивачу удар коліном в область лівого ока та удар кулаком правої руки в область скроні злівої сторони, а також не менше трьох ударів коліном в область передпліччя лівої руки. Відповідач [PERSON] наніс позивачу удар кулаком правої руки в область правового вуха, удар правою ногою по стегну правої ноги та не менше трьох ударів правим коліном в область передпліччя правої руки. Після чого, не припиняючи свою злочинну діяльність [PERSON] підняв з землі металеву трубу, та маючи намір довести свій злочинний умисел до кінця, завдав позивачу два удара в область лівої лопатки. В результаті своїх злочинних дій [PERSON] позивачу [PERSON] умисно були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: одного внутрішньо-шкіряного крововиливу в завушній області праворуч; синця та садна на задній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу; синця на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині; синця та садна в проекції тіла лівої лопатки, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. В результаті своїх злочинних дій [PERSON] [PERSON] умисно було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носу та в виличну область, садна на нижній повіці лівого, ока (на тлі синця) та субконюнктивального крововиливу у зовнішнього кута лівого ока; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів: в лобній області ліворуч, у носо-губному трикутнику ліворуч та в лівій скронево-тім`яній області, які за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. За даним фактом було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120170406300025454 від 06 жовтня 2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Такими діями відповідачів, позивачу була спричинена матеріальна та моральна шкода. Так, після отримання тілесних ушкоджень у позивача погіршився зір та останній вимушений був проходити обстеження та лікування у другому офтальмологічному відділенні КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8». Таким чином на лікування, позивачем було витрачено 535 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Діями відповідачів позивачу також заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він додатково вимушений витрачати час на вирішення проблем пов`язаних з заподіянням шкоди, витрачати свій час на походи до відділу поліції, суду. Моральну шкоду позивач оцінює у 35000,00 грн., яку просить стягнути на свою користь з відповідачів. Добровільно відшкодовувати шкоду відповідачі відмовляються і до теперішнього часу не відшкодували нічого, у зв`язку з чим позивач змушений подати позов до суду. Ухвалою від 25 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засідання позивач [PERSON] надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] , відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, надавши відзив на позовну заяву, в якому, крім іншого, зазначили, що вважають позов не обґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, згідно вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року (справа за №199/697/18 1кп/199/37/19) [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.; [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн. Так відповідно\~до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року, [PERSON] , 13.09.2017 приблизно о 21 годині 10 хвилин перебував біля місця свого мешкання, а саме за адресою: [ADDRESS] , де вигулював своїх двох собак. 13.09.2017 приблизно о 21 годині 12 хвилин [PERSON] побачив, як повз двір буд. [ADDRESS] проходить раніше йому незнайомий [PERSON] , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з приводу неналежного вигулу вказаних собак, серед яких була собака породи вівчарка, виник словесний конфлікт, в ході якого у [PERSON] раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, 13.09.2017 приблизно о 21 годині 15 хвилин, продовжуючи перебувати за адресою: [ADDRESS] [PERSON] діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше йому незнайомим [PERSON] , підняв з землі камінь та умисно кинув його в бік потерпілого, влучивши ним в область правої руки останнього. Далі, потерпілий [PERSON] відійшов від [PERSON] до будинку [ADDRESS] , і викликав поліцію. В той час, [PERSON] , завів собак за місцем свого мешкання, де зустрів свого сина [PERSON] , якому розповів про сварку, яка виникла між ним та потерпілим [PERSON] , після чого, [PERSON] разом з [PERSON] вирішили умисно спричинити тілесні ушкодження [PERSON] 13.09.2017 близько 21 годині 20 хвилин [PERSON] разом з [PERSON] перебуваючи біля буд. 46 по вул. Райдужній в місті Дніпрі, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] підійшли до останнього. В свою чергу потерпілий [PERSON] зігнувся в поясі верхньою частиною тулуба, горизонтально від землі та прикрив руками обличчя з метою уникнення отримання тілесних ушкоджень. [PERSON] , який перебував у безпосередній близькості стоячи ліворуч відносно до потерпілого [PERSON] , особисто наніс останньому один удар своїм правим коліном в область лівого ока, один удар своєю правою рукою стиснутою в кулак в область скроні з лівої сторони та не менше 3 ударів своїм правим коліном в область передпліччя лівої руки. В свою чергу, [PERSON] , перебуваючи у безпосередній близькості праворуч відносно до потерпілого [PERSON] , особисто наніс останньому один удар своєю правою рукою стиснутою в кулак в область правого вуха, один удар своєю правою ногою по стегну правої ноги та не менше 3 ударів своїм правим коліном в область передпліччя правої руки. Не припиняючи свою злочинну діяльність [PERSON] підняв з землі металеву трубку та доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи її у своїй правій руці замахнувся зверху вниз та завдав нею 2 удари в область лівої лопатки потерпілого [PERSON] . В результаті своїх злочинних дій [PERSON] - потерпілому [PERSON] умисно були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: одного внутрішньо-шкіряного крововиливу в завушній області праворуч; синця та садна на задній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу; синця на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині; синця та садна в проекції тіла лівої лопатки, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. [PERSON] , суду показав, що 13.09.2017 близько 21:40 години він, повертаючись з роботи до дому, побачив свого батька [PERSON] всього в крові та синцях, який розповів йому про конфлікт та бійку з [PERSON] , після чого він пішов до [PERSON] , який стояв біля будинку [ADDRESS] , який спитав у нього: "Ти що, також хочеш?" та наніс йому один удар своїм кулаком в область його грудної клітини, а він у свою чергу наніс [PERSON] два удари кулаком в область його обличчя, на що, той затулився і він наніс потерпілому ще один удар кулаком в плече, а потім підійшовши вдарив [PERSON] у обличчя, на що, той відійшов до паркану, і він знову вдарив його, згодом [PERSON] опинився в ямі. В той час на подвір`я вийшла сусідка та почала кричати, після чого [PERSON] та [PERSON] пішли до свого будинку. В результаті своїх злочинних дій [PERSON] [PERSON] умисно було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носу та в виличну область, садна на нижній повіці лівого, ока (на тлі синця) та субконюнктивального крововиливу у зовнішнього кута лівого ока; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів: в лобній області ліворуч, у носо-губному трикутнику ліворуч та в лівій скронево-тім`яній області, які за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Відповідно до ч. 7 ст.\~128\~КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] , [PERSON] цивільний позов [PERSON] було розглянуто та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 535 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 35000,00 грн., завданої кримінальним правопорушенням. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року щодо [PERSON] , [PERSON] , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в частині вирішення цивільного позову скасовано та направлено кримінальне провадження в цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Відповідно до\~ст.13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Згідно ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~вирок суд в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст.15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст.16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та п.2\~постанови Пленуму\~ВСУ №6\~від 27.03.1992р.\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні підлягала обов`язковому встановленню наявність самої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідачів; причинний зв`язок між діями або бездіяльністю відповідачів та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні позивачеві. Однак, як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] всупереч вимог ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~не доведений факт завдання йому шкоди кримінальним правопорушенням, на суму 535 грн. 00 коп., не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги в відшкодування матеріальної шкоди на вказану суму, таким чином в цій частині позову слід відмовити. Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 35000 грн. 00 коп. При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Стаття 23\~ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди. У пункті 3постанови №4Пленуми ВерховногоСуду Українивід 31березня 1995року "Просудову практикупо справахпро відшкодуванняморальної (немайнової)шкоди"\~указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї\~постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Підсумовуючи наведене, враховуючи ступень та моральних страждань, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача на відшкодування моральної шкоди у розмірі 800 грн. 00 коп. ЄСПЛ вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення ЄСПЛ «Проніна проти України» параграф 23, 18.07.2006). Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Таким чином з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., тобто по 420 грн. 40 коп з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial