Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить зменшити розмір аліментів,які стягуються за рішеннями Кіровського міського суду Луганської області від 29.08.2005 року та 24.04.2014 на користь [PERSON] та [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей, з 14 частини на 16 частину від доходу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі рішень суду з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 2001 року народження у розмірі 14 частини від усіх видів його заробітку та на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 2012 року народження у розмірі 14 частини від усіх видів його заробітку, що складає більш ніж половина частини його заробітку (доходу), що значно погіршило його матеріальний стан. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розгялнути справу за його відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, просили розглянути справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким,що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії рішення Кіровського міського суду Луганської області № 2-799 від 29.08.2005 року, з позивач стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 2001 року народження в розмірі 14 частини з усіх видів доходу, щомісячно,але не менше неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян до повноліття дитини (а.с. 20). Із копії рішення Кіровського міського суду Луганської області № 41181814-ц від 24.04.2014 року вбачається, що з позивача стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 2012 року народження в розмірі 14 частини зі всіх видів його заробітку (доходу),але не менше 30 % від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. (а.с. 4). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 аліменти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, підставою для зменшення розміру аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та інші випадки, передбачені цим Кодексом, які виникли після визначення розміру аліментів за рішенням суду. На думку суду, вище вказані обставини свідчать про те, що після визначення судом розміру аліментів на утримання дітей позивача: [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2012 року народження у нього змінився матеріальний стан, що є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачів . При цьому, з огляду на положення статті 182 Сімейного кодексу України суд вважає, що розмір аліментів у вигляді 1/6 частини від усіх видів доходів позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, слід визнати належним розміром аліментів на утримання дітей, оскільки такий розмір буде відповідним та адекватним способом реагування на зміни матеріального стану позивача з одного боку, але й відповідати інтересам дітей, з іншого. Враховуючи викладене,суд вважає,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,тобто розмір стягуваних з позивача аліментів на підставі рішеннь Кіровського міського суду Луганської області підлягає зменшенню з 1/4 частки на 1/6, з усіх доходів позивача але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. На підставіст.ст.181, 182, 192 СК України, ст.ст 10,60,212-215 ЦПК України, суд-

Outcome: approved