Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Гарант» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та про зобов'язання складання додаткової угоди до договору оренди землі. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 30 вересня 2008 року між ТОВ «Гарант» (позивачем) та [PERSON] (відповідачем) укладено договір оренди землі № 21, далі - Договір, згідно з умовами якого відповідач надав, а ТОВ «Гарант» прийняв в оренду строком до 28.11.2013 року земельну ділянку загальною площею 6,40 гектарів, яка належить відповідачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 167108 від 20 лютого 2003 року. Пунктом 8 Договору визначено, що Договір укладається на 5 (п'ять) років. Влітку 2013 року, до терміну закінчення Договору, ТОВ «Гарант» запропонувало [PERSON] поновити Договір на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором, на що останній погодився. Відповідно ТОВ «Гарант» продовжує використовувати зазначену орендовану земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур та повністю розрахувалося з відповідачем по орендній платі за 2014 рік. Але з пропозицією укласти додаткову угоду до Договору оренди землі від 30.09.2008 року, з питання відновлення терміну користування земельною ділянкою зволікав, а в кінці вересня 2014 року заявив про відмову підписати додаткову угоду до Договору оренди про поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором. Виходячи зі змісту ст. 640 ЦК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі», що діяла на 30.09.2008 року, державна реєстрації договору вказує на його чинність і не може змінювати день його укладання, тобто строк дії договору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, при цьому суду пояснив, що до початку розгляду справи відповідачем так і не надано суду доказів про його бажання щодо припинення договору оренди від 30 вересня 2008 року, тобто належним чином не повідомив орендаря про бажання розірвати вказаний договір. Також додав, що з метою укладення договору оренди на новий строк з відповідачем у справі товариством була виготовлена технічна документація, які він надав для огляду у судовому засіданні. Відповідач проти позову заперечує, так як позивачем йому було повідомлено, що вказаний договір оренди буде дійсний до 07.09.2014 року, посилаючись на те, що договір дійсний 5 років з моменту реєстрації договору, а не з дня його укладення, а договір було зареєстровано саме 07.09.2009 року. Також суду додав, що він повідомляв позивача про припинення договору оренди листом від 14.10.2014 р., який він залишив у бухгалтерії товариства, і лише через 2 тижні направив поштою на адресу позивача. При цьому підтвердив факт повної сплати позивачем йому орендної плати на протязі всього терміну дії договору оренди. Третя особа - Томаківське районне управління юстиції Дніпропетровської області в особі Реєстраційної служби Томаківського РУЮ подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи. Свідок [PERSON], яка працює обліковцем ТОВ «Гарант», в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем ніколи не виникало проблем щодо орендної плати за договором оренди. Відповідач їй повідомляв, що після закінчення терміну дії Договору оренди від 30.09.2008 року він згоден буде підписати з товариством договір на новий термін. Також свідок додала, що товариство вирішило видати по 500 кг зерна орендодавцям, які виявлять бажання продовжити договір оренди на новий строк. В зв'язку з чим, у 2014 році в рахунок орендної плати відповідачу також привезли зерно, а у вересні місяці 2014 року відповідач повідомив, що не буде підписувати в подальшому договір оренди. Тобто свідок підтвердила факт звернення до відповідача з пропозицією підписання додаткової угоди та видачу орендної плати останньому за 2014 рік, та за період 2009 - 2013 років. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали даної справи, заслухавши представника позивача та відповідача, враховуючи показання свідка, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. 30 вересня 2008 року між сторонами у справі було укладено договір оренди землі № 21 згідно з умовами якого відповідач надав, а позивач ТОВ «Гарант» прийняв в оренду строком до 28.11.2013 року земельну ділянку загальною площею 6,40 гектарів, у тому числі ріллі 6,40 гектарів придатної для вирощування сільськогосподарських культур, що знаходиться на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, та належить відповідачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 167108 від 20 лютого 2003 року. Даний договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Томаківському відділу ДРФ ЦДЗК 07.09.2009 року за № 040913401400. Відповідно до п.8 Договору термін закінчення його дії 28.11.2013 року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У судовому засіданні встановлено, що відповідач погодився поновити Договір на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором. При цьому позивач ТОВ «Гарант» продовжує використовувати зазначену орендовану земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур та згідно умов Договору, повністю розрахувалося з відповідачем по орендній платі за 2014 рік, що підтверджується доданими позивачем до матеріалів справи відомостями на видачу орендної плати ТОВ «Гарант», за 2014 рік, де відповідач власноручно розписався в отриманні орендної плати. Після чого, в кінці вересня 2014 року відповідач заявив про відмову підписати додаткову угоду до Договору оренди про поновлення Договору. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», яким визначено істотні умови договору оренди земельної ділянки та порядок продовження договору. Статтею 18 Закону України "Про оренду землі" ( в редакції що діяла на час укладення Договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" ( в редакції що діяла на час укладення Договору) передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. З огляду на вищевикладене, суд також вважає, що відповідач визнав договір поновленим, отримавши додатково 500 кг фуражного зерна, та отримавши орендну плату за 2014 рік. На протязі дії договору оренди від 30.09.2008 року у відповідача до позивача не виникало ніяких претензій щодо своєчасного отримання орендної плати за землю. При цьому строк дії договору оренди закінчився у 2013 році, але орендну плату за 2014 рік позивач сплатив відповідачу в повному обсязі. Таким чином факт отримання орендної плати відповідачем за 6 років, а не за 5 років доведено у судовому засіданні, що підтверджено самим відповідачем. Посилання відповідача на юридичну необізнаність, в зв'язку з чим він помилився із закінченням строку Договору оренди, суд не може взяти до уваги. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладання. Виходячи зі змісту ст. 640 ЦК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі», що діяла на 30.09.2008 року, державна реєстрації договору вказує на його чинність і не може змінювати день його укладання, тобто строк дії договору. Крім того, незважаючи на те, що державна реєстрація Договору здійснена пізніше, сторони згідно вимог ст. 651 ЦК України не внесли зміни до договору щодо строку його дії. Таким чином, є очевидним, що строк дії договору сторонами визначено з 30.09.2008 року по 28.11.2013 року і додаткового визначення цей строк не потребує. Пунктом 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, в зв'язку з чим 06.11.2014 року суддею було винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій відносно вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером 1225488800020030128, яку суд вважає за необхідне скасувати після набрання даного рішенням законної сили. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, враховуючи положення ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Тому за таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд також вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 365,40 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (243,60 грн. зі сплати судового збору за подання позовної заяви; 121,80 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову). На підставі викладеного та

Outcome: approved