Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з 1975 року по 20.05.2013 рік працював на ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" на посаді помічника майстра цеху пряже фарбування та відбілювання пряжі оздоблювального виробництва. На день звільнення адміністрація ВАТ "ХБК" з позивачем не розраховувалась та на сьогоднішній день заборгованість по заробітній платі перед позивачем складає 38823,30 грн. Крім того вважає, що відповідач повинен йому виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 12494,08 грн. Незважаючи на неодноразові звернення до відповідача з вимогою провести остаточний розрахунок заробітної плати, коштів так і не отримав. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 12494,08 грн. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов. Проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій трудової книжці з 08.07.1975 року по 20.05.2013 рік, позивач працював на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді помічника майстра цеху пряже фарбування та відбілювання пряжі оздоблювального виробництва. 20.05.2013 року позивача звільнено у зв'язку з ліквідацією підприємства на підставі ст. 40 КЗпП України. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, які повинні бути виплачені працівнику, проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено, в день звільнення розрахунок по заборгованості із заробітної плати позивачу не був сплачений. Згідно довідки № 4/34/25-8-72 від 24.02.2014 року, виданої ВАТ «ХБК», середньомісячна заробітна плата позивача складає: 1525,44 грн. Нарахування середнього заробітку розпочинає свій перебіг з наступного дня за днем звільнення тобто з 21.05.2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, згідно виконавчого листа від 01.04.2014 року, наданого позивачем до суду, з відповідача за період з 21.05.2013 року по 28.02.2014 рік стягнуто середній заробіток за час розрахунку при звільненні в сумі 14455,36 грн. На даний час середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 72,64 грн. Згідно листів Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік», за період з 31.03.2014 року по 31.10.2014 рік кількість робочих днів склала - 148 дні, отже сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за час затримки проведення остаточного розрахунку складає: 148 роб.д. х 72,64 грн.= 10750 грн. 72 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial