Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство [PERSON] "ПриватБанк" звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 13361,05 грн., яка складається з 3936,959 грн. боргу за кредитом, 2092,04 грн. боргу по процентам за користування кредитом, 2922,90 грн. штрафу та 4409,16 грн. заборгованості за пенею та комісією. В обґрунтування позову ПАТ КБ «ПриватБанк» вказало, що за укладеною Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 02.10.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № SAMDNS000001588691775 від 23.10.2007 року та кредитним договором б/н від 18.08.2011 року реструктурували заборгованість. З дати підписання Генеральної угоди заборгованість за кредитним договором № SAMDNS000001588691775 від 23.10.2007 року та кредитним договором б/н від 18.08.2011 року складає 29054,93 грн. Крім того, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 02.10.2016 року, відповідач отримав від позивача кредитні кошти в розмірі 33869,83 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 1/,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач свої зобов'язання в частині повернення коштів за договором не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за відсутності його представника, в якій він також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації відповідача, яка повернулась на адресу суду з відміткою поштової установи про причини невручення: "за закінченням терміну зберігання", заперечень не надав. У відповідності до приписів ч. 5 ст.\~74 ЦПК України\~судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 02.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генаральна угода), з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № SAMDNS000001588691775 від 23.10.2007 року та кредитним договором б/н від 18.08.2011 року реструктурували заборгованість. Відповідно до п. 2.1 зазначеної Генеральної угоди від 02.10.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] грошові кошти у сумі 33869,83 грн. На виконання п.2.1 зазначеної Генеральної угоди та згідно п. 2.3 для надання послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» видав [PERSON] відповідну платіжну карту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, про що свідчить підпис позичальника у заяві. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта, зважаючи невиконаних зобовязань перед банком. Відповідно до умов погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти. Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано. Відповідач, в свою чергу, не виконав своїх договірних зобов'язань, внаслідок чого станом 16.02.2017 року утворилась заборгованість за кредитом в загальному розмірі 13361,05 грн., яка складається з 3936,95 грн. боргу за кредитом, 2092,04 грн. боргу по процентам за користування кредитом, 4409,16 грн. заборгованості за пенею та комісією, та 2922,90 грн. штрафу. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 509\~Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526\~ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530\~ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1054\~ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст. 1049\~ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею\~610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 02.10.2012 року у сумі 3936,95 грн., законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Позивачем наданий обґрунтований розрахунок заборгованості за процентами, пенею та комісією, у звязку з чим, суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 2092,041 грн. та нарахованими пенею та комісією у розмірі 4409,16 грн. законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Згідно з п.2.2 Умов Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 32 день, позичальник повинен сплатити Банку штраф в розмірі 2922,90 грн. Враховуючи, що нарахування штрафу передбачено умовами Генеральної угоди, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1012,79 грн. штрафу. Відповідно до ч. 1\~статті 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved