Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що шлюб між ними було зареєстровано 09 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського РУЮ за актовим записом № 1. У шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, в її будинку і перебуває на її утриманні. Спільне життя в них не склалося через несхожість характерів і відсутність у відповідача бажання працювати та утримувати сім'ю. Вказані обставини призвели до постійних сварок та втрати почуття поваги та любові між ними. Спільне господарство не ведеться, суперечки щодо поділу майна відсутні. За наведеного, вважає, що їх шлюб існує лише формально й подальше збереження сім'ї є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. Крім того, позивачка вказала, що їй важко самостійно забезпечити матеріальні потреби сина, оскільки утримання та виховання дитини потребує значних матеріальних витрат. Відтак просила шлюб розірвати і оскільки відповідач ніде не працює стягувати з нього аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому суд розглянув справу без його участі в порядку заочного провадження, на підставі доказів, що є в ній. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 09 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 1 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 109713 від 09.01.2014 року). Спільне сімейне життя в них не склалося через несхожість характерів і відсутністю у відповідача бажання працювати та утримувати сім'ю. З цих причин постійно відбувалися сімейні сварки, що призвело до втрати почуття поваги та любові між ними. Відтак шлюб між сторонами існує лише формально і поновлювати сімейні відносини сторони не мають наміру. - 2 - Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення. Відтак їх шлюб необхідно розірвати. Крім того, в цьому шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач не проявляє своєї доброї волі в утриманні дитини, а оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, з нього слід утримувати аліменти. Враховуючи ту обставину, що відповідач не має постійного заробітку, розмір аліментів слід встановити у твердій грошовій сумі, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" № 928-VIII від 25.12.2015 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2016 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі: з 1 січня - 1 167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, як зазначено у ст. 182 СК України. Тож вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів, суд, виходячи з принципу справедливості та розумності й обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні своїх дітей, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно. Правовідносини між сторонами врегульовані: ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; ст. 180 цього Кодексу - батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття; ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Документально підтверджені позивачкою понесені нею судові витрати - судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесяти однієї) грн. 20 коп., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на її користь з відповідача. Оскільки позивачка відповідно до п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесяти однієї) грн. 20 коп., відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. - 3 - На підставі викладеного,

Outcome: approved