Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просять встановити їй додатковий строк для подання до нотаріального органу заяви про прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який постійно мешкав за адресою м. Маріуполь, [ADDRESS]. Позивачка зауважує, що вона є донькою спадкодавця від першого шлюбу, останнім часом постійно мешкає у м. Києві. [PERSON] постійно підтримувала відносини з померлим [PERSON] - спілкувалась з ним по телефону, оскільки не мала можливості приїжджати до м. Маріуполя. Позивачка своєчасно не дізналась про смерть свого батька, оскільки її про це ніхто з родичів не повідомив. В період з 30.04.2014 року по 10.05.2014 року [PERSON] перебувала у м. Маріуполі, у цей період часу позивачка дізналась від свого брата - відповідача по справі, що батько тяжко зворів та помер у жовтні 2013 року. З причини того, що позивачка своєчасно не дізналась про смерть спадкодавця, нею у встановлені законом строки не було подано до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця, спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та її брат - [PERSON], враховуючи викладене, з огляду на поважність причин пропуску строку для звернення до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] вважає за доцільне встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимог з наведених підстав та наполягала на задоволенні позову. Додатково зазначила, що після розірвання шлюбу між її батьком - [PERSON] та матір'ю, вона залишилась проживати разом з матір'ю, хоча продовжувала періодично спілкуватись з батьком. З 2006 року позивачка постійно мешкає у м. Київ. Зазначила, що вона дзвонила батьку 16.08.2013 року, проте він на телефонний дзвоник не відповів. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнав. Зазначив, що дійсно [PERSON] є його рідною сестрою по батьку - донькою [PERSON] від першого шлюбу. З [PERSON] позивачка тривалий час не підтримувала жодних стосунків. Останні роки життя батько хворів, догляд за батьком здійснював [PERSON] Він особисто дійсно не повідомляв [PERSON] про смерть батька, оскільки сторони не спілкувались між собою. Відповідачу відомо, що про смерть [PERSON] позивачку повідомляла сестра їх батька - [PERSON] [PERSON] відомо, що за життя його батька останні звертався до родичів з метою розшукування позивачки через інтернет мережі. Враховуючи викладене просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була дружиною померлого [PERSON], мешкала з [PERSON] на момент його смерті. З позивачкою свідок не знайома, ніколи її не бачила. 01.10.2012 року [PERSON] зробили операцію. За проханням [PERSON] контактну інформацію про [PERSON] намагались знайти за допомогою інтернету, у листопаді 2012 року знайшли сторінку [PERSON] у соціальній мережі «Однокласники». Про смерть батька [PERSON] повідомила [PERSON], яка на теперішній час також померла. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні підстави. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а також той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], батьком [PERSON] є [PERSON] Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.07.2013 року, між [PERSON] та [PERSON] 12.07.2013 року було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідач у справі - [PERSON] - є сином [PERSON] від другого шлюбу, що не заперечується сторонами у справі, отже не потребує додаткового доказування при розгляді вказаної справи, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. [INFO] року [PERSON] помер, згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] З огляду на викладені положення діючого законодавства [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Згідно ст.1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до відповіді Першої маріупольської державної нотаріальної контори, в провадженні нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 175/2014 року щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], який проживав за адресою [ADDRESS]. Спадкова справа відкрита 25.03.2014 року за заявою про прийняття спадщини від імені [PERSON], сина спадкодавця. В спадкові справі зберігається заява від імені [PERSON],доньки спадкодавця, згідно із якою остання відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано на 1/3 частку квартири ; [ADDRESS] в м. Маріуполі на ім'я [PERSON] Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши норми діючого законодавства та конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо поважності причини пропуску останньою строку для подання до нотаріального органу заяви про прийняття спадщини. Приходячи до такого висновку, суд враховує, що фактично позивачка з 2006 року мешкає у м. Києві, що не заперечувалось сторонами у справі, що реально може створити труднощі для реалізації спадкоємцем [PERSON] її прав на спадщину, враховуючи територіальну віддаленість. При розгляді судом даної цивільної справи та допиті сторін у справі та свідка, суд приходить до висновків, що фактично [PERSON] відносини з відповідачем [PERSON] та іншими родичами, які постійно та тісно спілкувались з померлим [PERSON] не підтримувала, що було обумовлено тим фактом, що шлюб між її матір'ю та [PERSON] було розірвано, померлий [PERSON] мав нову родину. Всі наведені обставини об'єктивно вказують на той факт, що позивачка дійсно не мала реальної можливості своєчасно дізнатись про смерть батька та реалізувати свої спадкові права. При цьому суд не бере до уваги посилань відповідача про повідомлення позивачку про смерть [PERSON], оскільки об'єктивних доказів отримання останньою повідомлення суду не надано, а допитати особу, яка нібито повідомляла [PERSON] про смерть батька - [PERSON] - на теперішній час неможливо у зв'язку із її смертю. Приходячи до висновку про часткове задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне конкретно визначити [PERSON] строк, в перебігу якого остання мала б можливість звернутись до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] тривалістю 1 місяць. При цьому суд керується роз'ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", згідно із якими у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. У даному конкретному випадку суд вважає достатнім строку в перебігу одного місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили для реалізацією [PERSON] її спадкових прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь [PERSON] понесені нею судові витрати - судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial