Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просив визнати інформацію, поширену [PERSON] на прес-конференції в Українському Антикризовому медіацентрі за посиланням: [INFO], назва матеріалу, викладеного на сайті УАМЦ - «[INFO]», недостовірною, зобов`язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, поширену нею про діяльність Національного агентства з питань запобігання корупції, керівництва Національного агентства протягом двох діб, з дня прийняття судом рішення, в той самий спосіб, яким була поширена недостовірна інформація. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] о 14.00 в Українському Антикризовому медіацентрі (УАМЦ) відбулась прес-конференція [PERSON] , за посиланням: [INFO]. Назва матеріалу, викладеного на сайті УАМЦ - «[INFO]». У своєму виступі Відповідач зазначила: «Система електронного декларування, на яку українці витратили стільки коштів, створення якої так підтримують міжнародні партнери, запуск якої був однією з умов надання для України безвізового режиму, на сьогодні повністю скомпрометована» (2 хв. 52 сек. відеозапису). «Насправді е-декларування використовується для покривання чиновників, лояльних до влади, розправи над «неугодними» та з метою особистого збагачення голови НАЗК та членів НАЗК. Результати перевірок фальсифікуються так, як це потрібно керівництву НАЗК» (4 хв. 58 сек. відеозапису). «НАЗК не є самостійним органом, а є повністю контрольованим владою. Мене особисто із двома колегами викликав до Адміністрації Президента, так званий куратор за НАЗК, у вересні цього року, і пропонував, щоб усі перевірки і проекти рішень, які будуть винесені на засідання НАЗК, у першу чергу розглядалися ним в АП, а вже потім на засіданнях НАЗК. Я відмовилася. У кінці вересня це повторилося. Я також відмовилася від цієї пропозиції. Після цього, 25 вересня голова НАЗК одноосібно, без погодження із членами НАЗК, підписала незаконний наказ, яким зробила мій департамент підконтрольним лояльній до себе людині», (б хв. 22 сек., 7 хв. 12 сек. відеозапису). «[INFO]» (7 хв. 22 сек. відеозапису). «Голова і члени НАЗК займались фальсифікацією повних перевірок. Особисто я отримувала від голови НАЗК незаконні вказівки щодо повних перевірок окремих народних депутатів, щоб вони за результатами були «чесними». Також після моєї відмови скласти ще один «потрібний» висновок щодо одного високопосадовця, голосування членів НАЗК все одно відбулось, проте їхнє рішення, опубліковане на сайті НАЗК, не відповідало проекту, який підготував уповноважений мого департаменту, і за яке проголосували»(8 хв. 35 сек. відеозапису). «Своїм рішенням члени НАЗК зобов`язували працівників Департаменту перевіряти декларації чиновників, які взагалі не підлягали перевірці відповідно до статті 50. Це робилось з метою політичної розправи та отримання хабарів.» (11 хв. 22 сек. відеозапису). Щодо проведення Національним агентством спеціальних перевірок: «Одна і та ж людина йшла претендентом на посаду в один орган, за одним і тим же запитом, і маємо два висновки - один «бездоганний», в іншому вказано, що дані декларації не співпадають із даними в реєстрі. По одному з кандидатів є висновки, але взагалі відсутня декларація у реєстрі як кандидата на посаду» (9 хв. 50 сек. відеозапису). «Усі рішення про проведення спеціальних перевірок у січні 2017 року - а їх було близько 4 тисяч на момент мого призначення - керівник НАЗК, пані [PERSON] , не підписувала. Це пряме порушення ст.58 Закону України «Про запобігання корупції» (12 хв. 13 сек. відеозапису). У той же день, [INFO], цитати цього виступу (прес-конференції) були розповсюджені провідними засобами масової інформації та інтернет-ресурсами. Позивач вважає таку інформацію недостовірною, такою, що принижує ділову репутацію Національного агентства з питань запобігання корупції, його членів, працівників Національного агентства, в громадській думці та думці окремих громадян з точки зору додержання законів, конституційного принципу рівності усіх громадян перед законом, дотримання принципів прозорості та доброчесності публічної служби. Поширення відповідачем недостовірної інформації про керівництво Національного агентства підриває в суспільстві авторитет Національного агентства, його ділову репутацію та гарантії його незалежності, проголошені в Конвенції ООН проти корупції і ратифікованою Україною) та статті 9 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, позивач зазначає, що внаслідок поширення Відповідачем недостовірної інформації було поставлено під сумнів доцільність створення та функціонування системи електронного декларування, хоча ця система є новаторською та запроваджена не у всіх країнах світу, а в такому вигляді щодо кількості суб`єктів декларування та підходах до проведення перевірок декларації Україна є піонером. У зв`язку з цим поширення Відповідачем недостовірної інформації про діяльність Національного агентства, її керівництва та працівників підриває ідею електронного декларування, та зводить нанівець усі зусилля держави щодо запровадження нової антикорупційної культури у сфері публічної служби, ставить під сумнів ефективність використання коштів наданих міжнародними партнерами України в рамках проведення антикорупційної реформи. 12.04.2018 р. позивачем подана заява про зміну підстав позову, відповідно до якої позивач зазначив, що викладена на брифінгу позивачем інформація розміщена на сторінці громадянського руху Хвиля на медіа-ресурсі Ютуб (YouTube) за посиланням: [INFO] . Потім така недостовірна інформація негативного змісту була поширена іншими інформаційними ресурсами. [INFO] та 15.11.2017 цитати цього виступу (прес- конференції) були поширені провідними засобами масової інформації та інтернет-ресурсами, зокрема: - на Інтернет-ресурсі «Українська правда» у статті [PERSON] « [INFO] », на веб-сайті «Українська правда» у статті [PERSON] «[INFO] /); - на веб-сайті «Радіо Свобода» [INFO]) під заголовком «[INFO]». Також на вказаному веб-сайті під заголовком « [INFO] » [INFO] ); - на веб-сайті «Україна молода» ([INFO] ) під заголовком «[INFO]»; *на веб-сайті «ВВС Україна» ([INFO] ) під заголовком «Екс-голова департаменту НАЗК заявила про корумпованість агентства»; - на веб-сайті «Український репортер» ([INFO] ) під заголовком «[INFO]»; *на веб-сайті видання « Новое время» під заголовком «[INFO] » ([INFO] ). Відповідно до заяви від 09.07.2018 р. про уточнення предмету позову позивач просить визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та порушує особисте немайнове право Національного агентства з питань запобігання корупції на недоторканність ділової репутації, інформацію, поширену [PERSON] на прес-брифінгу [INFO] о 14.00 в Українському Антикризовому медіацентрі (назва матеріалу «[INFO]») та розміщену на медіа-ресурсі Ютуб (YouTube) ([INFO]): «Система електронного декларування, на яку українці витратили стільки коштів, створення якої так підтримують міжнародні партнери, запуск якої був однією з умов надання для України безвізового режиму, на сьогодні повністю скомпрометована» (2 хв. 34 сек. відеозапису). «Насправді е-декларування використовується для покривання чиновників, лояльних до влади, розправи над «неугодними» та з метою особистого збагачення голови НАЗК та членів НАЗК. Результати перевірок фальсифікуються так, як це потрібно керівництву НАЗК» (4 хв. 42 сек. відеозапису). «НАЗК не є самостійним органом, а є повністю контрольованим владою. Мене особисто із двома колегами викликав до Адміністрації Президента, так званий куратор за НАЗК, у вересні цього року, і пропонував, щоб усі перевірки і проекти рішень, які будуть винесені на засідання НАЗК, у першу чергу розглядалися в Адміністрації Президента ним. а вже потім на засіданнях НАЗК. Я відмовилася від цієї пропозиції. Потім у кінці вересня це повторилося. Я також відмовилася від цієї пропозиції. Після цього, 25 вересня голова НАЗК одноосібно, без погодження із членами НАЗК, підписала незаконний наказ, яким зробила мій департамент підконтрольним лояльній до себе людині. Відтоді усі документи мого департаменту мали бути завізовані цим «контролером». Таким чином [PERSON] незаконно зробила мій департамент підконтрольним своєму спільнику. Знаючи методи цього «професіоналу», я невідкладно написала заяву щю звільнення» (6 хв. 04 сек. відеозапису). «[INFO]» (8 хв. 05 сек. відеозапису). «Голова і члени НАЗК займались фальсифікацією повних перевірок. Особисто я отримувала від голови НАЗК незаконні вказівки щодо повних »перевірок окремих народних депутатів, щоб вони за результатами були «чесними і правдивими», щоб не було порушень. Я відмовилась від цього. Також був ще один випадок, коли після моєї відмови скласти «потрібний» [PERSON] висновок щодо одного високопоставленого чиновника, голосування членів НАЗК все одно відбулось, проте їх рішення, опубліковане на сайті НАЗК, не відповідало проекту, який підготував уповноважений мого департаменту, і за яке проголосували» (8 хв. 12 сек. відеозапису). «Також мені відомі випадки коли члени НАЗК зобов`язували уповноважених осіб Департаменту своїм голосуванням перевіряти декларації чиновників, які взагалі не підлягали перевірці згідно статті 50. Ймовірно це робилось з метою політичної розправи та отримання хабарів» (10 хв. 48 сек. відеозапису). «Одна і та ж людина йшла претендентом на посаду в один орган, за одним і тим же запитом, і маємо два висновки - один «бездоганний», в іншому вказано, що дані декларації не співпадають із даними в реєстрі. По одному з кандидатів є висновки, але взагалі відсутня декларація у реєстрі як кандидата на посаду» (9 хв. 32 сек. відеозапису). «Усі рішення про проведення спеціальних перевірок у січні 2017року - а їх було близько 4 тисяч на момент мого призначення - керівник НАЗК, пані [PERSON] , не підписувала. Це пряме порушення статті 58 Закону «Про запобігання корупції» (11 хв. 55 сек. відеозапису). Також позивач просить зобов`язати [PERSON] протягом десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати інформацію шляхом проведення прес-брифінгу на тему: «Спростування недостовірної інформації, поширеної [PERSON] на прес-брифінгу [INFO] о 14.00 в Українському Антикризевому медіацентрі «назва матеріалу « [INFO] »)», де оголосити спростування такого змісту: «Під час прес-брифінгу [INFO] о 14.00 в Українському Антикризовому медіацентрі (назва матеріалу «[INFO]») [PERSON] була повідомлена недостовірна інформація, а саме: 1)система електронного декларування на сьогодні повністю скомпрометована: 2)насправді е-декларування використовується для покривання чиновників, лояльних до влади, розправи над «неугодними» та з метоюособистого збагачення голови НАЗК та членів НАЗК. Результати перевірок фальсифікуються так, як це потрібно керівництву НАЗК; 3)НАЗК не є самостійним органом, а є повністю контрольованим владою; 4)[INFO]; 5)Голова і члени НАЗК займались фальсифікацією повних перевірок. Вказана інформація визнана недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та порушує особисте немайнове право Нагцонального агентства з питань запобігання корупції на недоторканність ділової репутації, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/24184/17». Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просить відмовити у задоволенні позову, оскільки викладена інформація містить критику та оцінку дій і не містить фактичних даних з огляду на характер використання мовно-етилістичних засобів. Крім того, відповідач посилається на те, що відомості, викладені на брифінгу, частково були вказані в заяві про вчинення кримінального правопорушення, поданої 10.11.2017 р. до НАБУ і відомості про які були внесені за № 52017000000000784. Крім того, зазначені обставини можуть підтвердити свідки. Оскільки досудове розслідування триває відсутні підстави стверджувати, що діловій репутації НАЗК завдано шкоди. В зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження недостовірності викладеної інформації, а також завдання шкоди діловій репутації позивача, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок інформації, яка була викладена [INFO] р. о 14.00 відповідачем в Українському Антикризовому медіацентрі, та яка не відповідає дійсності, була завдана шкода діловій репутації НАЗК як у суспільстві в цілому, так і у відносинах з міжнародними партнерами, які виділяли кошти на боротьбу з корупцією та створення системи е-декларування. Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову, зазначаючи на те, що [PERSON] під час роботи в НАЗК виявила ряд порушень при здійсненні перевірок суб`єктів декларування з боку керівництва установи і як викривач довела зазначену інформацію до відома громадян і суспільства вцілому, яке має право знати про роботу державного органу. Відповідач зазначила, що відомості, викладені у її виступі на прес-конференції, знайшли своє відображення в заяві про злочин, яка подана до НАБУ і відомості про що внесені до ЄРДР та на час розгляду справи триває досудове розслідування. Крім того, відповідач звернула увагу суду, що інформація, яку просить спростувати позивач, частково містить лише критику діяльності керівництва НАЗК, а частина інформації підтверджена письмовими доказами і не може вважатись недостовірною. Оскільки позивач не довів порушення свого права на недоторканість ділової репутації, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, оглянувши запис прес-конференції Соломатіної Г.Ж. в Українському антикризовому медіа центрі, що відбувся [INFO] р., суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] о 14.00 в Українському Антикризовому медіацентрі (УАМЦ) відбулась прес-конференція [PERSON] , за посиланням: [INFO]. Назва матеріалу, викладеного на сайті УАМЦ - «[INFO]». Під час виступу [PERSON] зазначала про виявлені порушення з боку керівництва НАЗК. Крім того, у своєму виступі [PERSON] посилалась на наступні обставини: «Система електронного декларування, на яку українці витратили стільки коштів, створення якої так підтримують міжнародні партнери, запуск якої був однією з умов надання для України безвізового режиму, на сьогодні повністю скомпрометована». «Насправді е-декларування використовується для покривання чиновників, лояльних до влади, розправи над «неугодними» та з метою особистого збагачення голови НАЗК та членів НАЗК. Результати перевірок фальсифікуються так, як це потрібно керівництву НАЗК» . «НАЗК не є самостійним органом, а є повністю контрольованим владою. Мене особисто із двома колегами викликав до Адміністрації Президента, так званий куратор за НАЗК, у вересні цього року, і пропонував, щоб усі перевірки і проекти рішень, які будуть винесені на засідання НАЗК, у першу чергу розглядалися ним в АП, а вже потім на засіданнях НАЗК. Я відмовилася. У кінці вересня це повторилося. Я також відмовилася від цієї пропозиції. Після цього, 25 вересня голова НАЗК одноосібно, без погодження із членами НАЗК, підписала незаконний наказ, яким зробила мій департамент підконтрольним лояльній до себе людині»,. «[INFO]». «Голова і члени НАЗК займались фальсифікацією повних перевірок. Особисто я отримувала від голови НАЗК незаконні вказівки щодо повних перевірок окремих народних депутатів, щоб вони за результатами були «чесними». Також після моєї відмови скласти ще один «потрібний» висновок щодо одного високопосадовця, голосування членів НАЗК все одно відбулось, проте їхнє рішення, опубліковане на сайті НАЗК, не відповідало проекту, який підготував уповноважений мого департаменту, і за яке проголосували». «Своїм рішенням члени НАЗК зобов`язували працівників Департаменту перевіряти декларації чиновників, які взагалі не підлягали перевірці відповідно до статті 50. Це робилось з метою політичної розправи та отримання хабарів.». Щодо проведення Національним агентством спеціальних перевірок: «Одна і та ж людина йшла претендентом на посаду в один орган, за одним і тим же запитом, і маємо два висновки - один «бездоганний», в іншому вказано, що дані декларації не співпадають із даними в реєстрі. По одному з кандидатів є висновки, але взагалі відсутня декларація у реєстрі як кандидата на посаду». «Усі рішення про проведення спеціальних перевірок у січні 2017 року - а їх було близько 4 тисяч на момент мого призначення - керівник НАЗК, пані [PERSON] , не підписувала. Це пряме порушення ст.58 Закону України «Про запобігання корупції». Зазначену інформацію позивач просить визнати недостовірною, такою, що порушує ділову репутацію НАЗК та просить її спростувати. Конституцією України гарантовано кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим, відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію, що честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України). У п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" зазначено, що за змістом приписів ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта (підприємця). Відповідно до статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Приниженням ділової репутації є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його діяльності. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Національне агентство з питань запобігання корупції - це центральний орган виконавчої влади зі спеціальним статусом. НАЗК відповідальне за формування антикорупційної політики та запобігання корупції. Національне агентство створене відповідно до Закону України "Про запобігання корупції". Тобто, НАЗК є органом державної влади, а тому суспільний інтерес до діяльності такого органу є підвищеним. Відповідно до положень Конституції України держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Судом встановлено, що [PERSON] обіймала посаду керівника Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції. [INFO]. [PERSON] надала інтерв`ю газеті Kiev Post про порушення Закону України «Про запобігання корупції» посадовими особами Національного агентства з питань запобігання корупції. Відповідно до ст.53 Закону України «Про запобігання корупції» особа, яка надає допомогу в запобіганні і протидії корупції (викривач) - це особа, яка за наявності обґрунтованого переконання, що інформація є достовірною повідомляє про порушення вимог цього Закону іншою особою. 09.11.2017 р. [PERSON] звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами НАЗК до Національного антикорупційного бюро, відомості про що були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. [INFO] р. [PERSON] виступила на прес-конференції в Українському Антикризовому медіацентрі, де повідомила інформацію про факти порушення з боку керівництва НАЗК при здійсненні спеціальних перевірок декларацій про доходи, а також неефективну роботу самої системи е-декларування. На підтвердження обставин, викладених на прес-конференції в Українському Антикризовому медіацентрі відповідачем надано: витяг з ЄРДР за № 52017000000000784 про реєстрацію кримінального правопорушення за ч.4 ст.368 КК України вчиненого посадовими особами центрального органу державної влади, копії доповідних записок в.о.керівника апарату НАЗК Писаренка О.О., що надіслані Інформаційному агентству «Українські новини» щодо виявлених в діяннях працівників НАЗК можливих ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України, лист заступника Голови НАЗК № 53-14/16805/17 від 25.05.2017 р. на адресу Чернігівської міської ради, Інформацію про результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відносно [PERSON] , рішення № 389 від 20.07.2017 р. про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відносно [PERSON] , довідку за результатами перевірки стану організації роботи в Департаменті фінансового контролю та моніторингу способу життя, проведеної на виконання наказу Голови НАЗК від 20.07.2017 р., рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.12.2018 р. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 р. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Досліджені судом докази підтверджують факти порушень при здійсненні перевірки декларацій, а також спілкування [PERSON] з представниками Адміністрації Президента щодо порядку проведення і погодження рішень за результатами перевірок. Крім того, інформація, повідомлена [PERSON] , щодо порушень в діяльності керівництва НАЗК при здійсненні перевірки декларування з метою особистого збагачення є предметом досудового розслідування, яке на час розгляду справи триває і стверджувати про недостовірність даної інформації є передчасним, оскільки, в даному випадку, [PERSON] реалізувала своє право на звернення до уповноваженого органу з заявою про проведення перевірки фактів правопорушень. Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в України, неодноразово наголошував, зокрема у рішенні від 28 березня 2013 року у справі «Нова газета» та Бородянський проти Росії», що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки. Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: 1) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження. На думку суду, вислови «Система електронного декларування, на яку українці витратили стільки коштів, створення якої так підтримують міжнародні партнери, запуск якої був однією з умов надання для України безвізового режиму, на сьогодні повністю скомпрометована»; «[INFO]» є оціночними судженнями відповідача, критикою діяльності відповідного державного органу, а тому вони не можуть підлягати спростуванню, оскільки це порушить право відповідача на вільне висловлювання своїх думок. Обов`язковим елементом доказування у справах зазначеної категорії, що є підставою для задоволення позову є доведення факту поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, тобто наявність порушеного права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України . Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК України) Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що внаслідок інформації, яка повідомлена відповідачем на прес-конференції [INFO] р. НАЗК зазнало суттєвих репутаційних втрат, поставлено під сумнів порядність та доброчесність працівників апарату НАЗК, підірвано авторитет НАЗК, як державного органу, у взаємовідносинах та співпрацею з громадськістю, органами державної влади та міжнародними організаціями, їх посадовими особами, було поставлено під сумнів доцільність створення та функціонування системи електронного декларування. Однак, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, а саме, що внаслідок поширення [PERSON] інформації про наявні порушення у здійсненні перевірок декларацій, НАЗК було позбавлено можливості здійснювати свої функції, або настали інші негативні наслідки, що відобразились на роботі даного державного органу. Крім того, оцінюючи зміст виступу [PERSON] на прес-конференції в Українському Антикризовому медіа центрі, суд приходить до висновку, що інформація, яка була повідомлена стосувалась виявлених порушень у роботі керівника НАЗК та його членів, а не НАЗК, як органу державної влади. Зазначені особи не були позбавлені можливості звернутись самостійно з позовом про захист їх ділової репутації, якщо вважали, що таке право було порушено з боку відповідача. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Outcome: dismissed