Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Бахмутської райдержадміністрації Донецької області, [PERSON], третя особа - Головне Управління Держгеокадастру в Донецькій області, про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації № 452 від 26.07.2012р., визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, який в подальшому уточнив та в якому просить: поновити строк позовної давності; визнати незаконним та скасувати розпорядження Артемівської райдержадміністрації Донецької області №452 від 26.07.2012р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок в оренду гр. [PERSON] для ведення фермерського господарства»; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 31.07.2012р., укладений Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області та [PERSON], зареєстрованого у відділі Держкомзему в Артемівському районі Донецької області при Держкомземі України від 13.08.2012р. за №142090004004453; зобов'язати [PERSON] повернути за актом приймання-передачі державі в особі Головного управління Держгсокадастру у Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 39767332, юридична адреса: вул. [ADDRESS]) земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 528,0318 га, з кадастровими номерами: [NUMBER](сіножаті); [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] які розташовані за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради Бахмутського району Донецької області. В обгрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що 26 липня 2012 року Артемівська районна державна адміністрація розпорядженням № 452 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства» передала відповідачу [PERSON] в оренду терміном на 5 років земельні ділянки загальною площею 528,0318га із земель сільськогосподарського призначення (запас) для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради. На підставі вищевказаного розпорядження, 31.07.2012 року між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області, як орендодавцем, та відповідачем [PERSON], як орендарем, укладено відповідний договір, який зареєстрований за № 142090004004453 від 13.08.2012. Пунктом 2.1 Договору зазначено, що земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства. [PERSON] 26.07.2012 року отримав в оренду земельні ділянки загальною площею 528,0318га терміном на 5 років із земель сільськогосподарського призначення (запас) для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради. При цьому він є засновником ФГ «Бахмут-Вест», яке включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 11.07.2012 року, після утворення якого [PERSON] розпорядженням Артемівської райдержадміністрації №452 від 26.07.2012 року, також, надано в оренду терміном на 5 років земельні ділянки загальною площею 528,0318 га із земель сільськогосподарського призначення (запас, резервний фонд) для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради. Передумовою утворення вказаного фермерського господарства передувало розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 02.07.2012 за № 399 та договір оренди , укладений між Артемівською райдержадміністрацією та [PERSON] та зареєстрований у відділі Держкомзему в Артемівському районі від 10.07.2012 за № 142090004004240, про передання у строкове платне володіння і користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства , які знаходяться за межами Яковлівської сільської ради , площею 527,9630 га із земель запасу. Таким чином, [PERSON] під час повторного звернення до Артемівської райдержадміністрації із заявою про отримання земельної ділянки вже був засновником і підписантом ФГ « Бахмут-Веста» та займався фермерським господарством, і що призвело до фактичної передачі земельної ділянки площею 528,0318 га у користування юридичній особі - ФГ « Бахмут-Вест» , щодо якої [PERSON], як засновником ФГ «Бахмут-Вест», 20.08.2012р. , в порушення ч.6 ст.93, ст.125 ЗК України, ст. 8 ЗУ « Про оренду землі», без погодження з орендарем - Артемівською райдержадміністрацією, було укладено договір суборенди з ТОВ «Бахмут- Агро». Отже, земельна ділянка площею 528,0318га була надана в оренду [PERSON] на поза конкурсній основі для розширення вже існуючого Фермерського господарства «Бахмут-Вест», а не для створення нового фермерського господарства, що суперечить ст.124 ЗК України. Таким чином, фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства. Оскільки на момент прийняття оскаржуваного розпорядження Артемівської райдержадміністрації та укладення договору оренди від 31 липня 2012 року ФГ «Бахмут-Вест» вже набуло статусу юридичної особи та мало у своєму користуванні земельні ділянки площею 527,9630 га, то отримання у подальшому земельної ділянки 528,0318 га в оренду, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам статті 124 ЗК України та є підставою для визнання розпорядження Артемівської РДА №452 від 26.07.2012 та договору оренди недійсними. Також, пунктом 2.3 вказаного договору оренди від 31.07.2012р. передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 220,97 грн. за 1 га на рік, що складає 6% від середньої грошової оцінки сіножатей по колишньому КСП п/ф « Артемівська», всього 20030,57 грн. на рік; 200,64 грн. за 1 га на рік, що складає 5% від середньої грошової оцінки пасовищ по колишньому КСП п/ф « Артемівська», всього 87756,60 грн. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Як установлено п.п. 288.5.2 п. 288.5 ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки . Статтею 1 ЗУ « Про оцінку земель» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений і затверджений нормативами. Згідно з інформацією відділу Держгеокадастру в Артемівському районі, середня грошова оцінка землі по колишньому КСП «Птахофабрика «Артемівська» станом на 2016 рік складає: 1 га сіножатей - 5520,18 грн., 1 га пасовищ - 6014,69 грн.Таким чином, загальна вартість 90,6484 га сіножатей становить 500 395,48 грн. та 437,3834 га пасовищ - 2 630 725,5 грн. Згідно з п. 2 розпорядження голови Артемівської районної державної адміністрації Донецької області №452 від 26.07.2012р., орендна плата визначається додатковою угодою сторін згідно грошової оцінки землі, що проводиться орендарем за свій рахунок протягом двох перших місяців користування. При цьому, в порушення п. 2 розпорядження голови Артемівської районної державної адміністрації Донецької області №452 від 26.07.2012р. орендар не виконав обов'язок щодо проведення за свій рахунок грошової оцінки земельних ділянок протягом двох перших місяців користування. Не проведення відповідачем грошової оцінки земельних ділянок, також підтверджується інформацією Артемівської районної державної адміністрації Донецької області №28/2820-2 від 21.10.2016р. Пунктом 2.3 Договору передбачений порядок сплати орендарем орендної плати аналогічний до пункту 2 Розпорядження. Так, Розпорядженням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, в той час, коли рішення щодо відведення земельних ділянок на підставі проектів землеустрою приймаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону та надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надані в оренду [PERSON] земельні ділянки згідно Планів (схем) меж земельної ділянки, які є додатком до Договору, виділені в натурі (на місцевості). Таким чином, у порушення вимог ч. 5 ст.5, ст.ст. 13, 20, 21, 23 Закону України «Про оцінку земель» та ч. 1 ст. 123 ЗК України технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданих [PERSON] в оренду, не розроблена та не затверджена відповідно, а тому оскаржуване розпорядження райдержадміністрації прийнято з порушенням статті 19 Конституції України , а договір оренди в цій частині суперечить приписам чинного законодавства, а відтак є недійсним. Згідно з експертним висновком №112 від 30.11.2016 року, складеним головним інженером Державного підприємства «Донбаське державне підприємство Геоінформатики та маркшейдерії», при аналізі взаємного розташування земельних ділянок групи площею 528,0318 га, яка складається із 15 земельних ділянок, встановлено, що земельні ділянки просторово розташовані на значних відстанях: з Півночі на Південь крайні земельні ділянки знаходяться на відстані до 7км, з Заходу на Схід - до 12 км. На підставі прийнятого визначення та попередньо сформованих графічних додатків про просторове взаємне розташування земельних ділянок в цілому, групи земельних ділянок площею 528,0318 га не мають ознак єдиних масивів. Також, Артемівській місцевій прокуратурі Донецької області стало відомо про те, що спірні земельні ділянки передані [PERSON] з порушенням вимог ст.ст.123,124 ЗК України та ст.7 ЗУ « Про Фермерське господарство», коли отримала інформацію з Артемівської райдержадміністрації 26.10.2016р. за вх..№ 1191 вх16, що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції. Окрім того, Держгеокадастр у Донецькій області про порушене право не міг знати, оскільки, на той час органи Дерземагенства ( правонаступником якого є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру) не були наділені повноваженнями щодо перевірки законності розпорядженнями землями державної власності. Таким чином, загальний трирічний строк позовної давності , відповідно до ст. 267 ЦК України, пропущено з поважних причин. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Представник відповідача Артемівської районної держаної адміністрації Донецької області за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила у задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що відповідач -Артемівська райдержадміністрація при передачі в оренду [PERSON] земельних ділянок загальною площею 528,0318 га, діяла в межах повноважень . Також, надала заяву про застосування строку позовної давності, так як позивачем пропущений строк позовної давності без поважних причин, оскільки Артемівська райдержадміністрація на вимогу прокуратури Артемівського району Донецької області від 18.10.2010 року № 2102 щомісячно до 20 числа, наступного за звітним, надавала копії всіх прийнятих розпоряджень голови райдержадміністрації з основної діяльності. Таким чином, копію розпорядження голови райдержадміністрації від 26.07.2017 року № 452 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства» прокуратура Артемівського району отримала 20 серпня 2012 року. Копії розпоряджень голови райдержадміністрації Артемівська райдержадміністрація припинила направляти до органів прокуратури лише після втрати чинності Закону України « Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, зокрема, положень, визначених статтею 1 щодо здійснення прокурорського нагляду за додержанням законів в Україні, тобто, з дня коли прокуратура дізналась про порушення свого права та мала право на звернення до суду пройшло 4 роки та 3 місці. За таких обставин просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області не визнав, та пояснив, що підстави для задоволення позову відсутні і при укладанні спірного договору оренди землі відповідач діяв правомірно. При цьому, прокурор мав усі можливості для отримання повної та достовірної інформації про оскаржуване розпорядження та правочин протягом встановленої законом позовної давності від дати їх прийняття. Так, наказом від 19.09.2005 року № 3гн Генерального прокурора України визначено основним завданням наглядової діяльності прокуратури захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, державних та публічних інтересів. Пункт 10 наказу від 12.04.2011 року № 3гн міститься вказівка прокурорам, викладена в такій формі: періодично, але не рідше одного разу на місяць, перевіряти законність правових актів Кабінету Міністрів України, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Використовувати право участі у засіданнях цих органів. Факт вчинення позивачем у 2016 році стану додержання вимог земельного законодавства України з питань розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, які виникли у 2012 році, з урахуванням того, що прокурор мав усі можливості та повноваження для отримання повної та достовірної інформації про оскаржуване розпорядження та правочин, не є поважною причиною для поновлення строку позовної давності, а є доказом нездійснення своєчасного прокурорського нагляду за прийнятими рішеннями місцевими державними адміністраціями, що у свою чергу є обов'язком органів прокуратури відповідно до Закону України «Про прокуратуру». За таких підстав просив відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, про що надав відповідну заяву. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Донецькій області явку представника у судове засідання не забезпечила, надавши суду заяву з проханням задовольнити позовні вимоги керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області та розглянути справу у відсутність його представника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що розпорядженням голови Артемівської РДА від 02.07.2012 року № 399 відповідачу [PERSON] передано в оренду строком на 5 років для ведення фермерського господарства земельні ділянки загальною площею 527,9630га із земель сільськогосподарського призначення (запас) за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради . На підставі цього розпорядження 02.07.2012 року між Артемівською РДА та [PERSON] було укладено договір оренди земельних ділянок площею 527,9630га та 11.07.2012 року [PERSON] створено Фермерське господарство "БАХМУТ- ВЕСТ" з юридичною адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Яковлівка. вул. Октябрьська, 25 . Також, судом встановлено і сторонами не оспорюється, що розпорядженням голови Артемівської районної державної адміністрації від 26.07.2012 року № 452 « Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок в оренду гр.. [PERSON] для ведення фермерського господарства» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель сільськогосподарського призначення (запас, резервний фонд), гр..[PERSON] для ведення фермерського господарства в Донецькій області Артемівському районі за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради, та передано гр..[PERSON] в оренду терміном на 5 років земельні ділянки загальною площею 528,0318 га із земель сільськогосподарського призначення (запас, резервний фонд) для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради. На підставі зазначеного розпорядження від 26.07.2012 № 452 , 31 липня 2012 року між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області та [PERSON] укладено договір оренди земельних ділянок загальною площею 528,0318 га., і що , також, сторонами не оспорюється. Також, судом встановлено, що відповідно до договору суборенди земельних ділянок від 20.08.2012 року, укладеного між [PERSON], засновником фермерського господарства «БАХМУТ-ВЕСТ», як орендарем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ-АГРО», як суборендарем, отримані в оренду земельні ділянки загальною площею 528,0318 га із земель сільськогосподарського призначення (запас), які знаходяться за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради Артемівського району Донецької області, [PERSON] передав у суборенду ТОВ «БАХМУТ-АГРО». Статтею 123 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття Артемівською райдержадміністрацією розпорядження № 452) встановлений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Відповідно до ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.2, 3 ст.134 ЗК України. Відповідно до ч.2 ст.127 ЗК України, продаж земельних ділянок державної або комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу. За приписами ч.1 ст.135 та ч.5 ст.137 ЗК України передбачено, що земельні торги проводяться у формі аукціону в порядку, встановленому законом. Статтею 31 ЗК України визначено, що землі фермерського господарства можуть складатися з: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного розпорядження) визначений порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного розпорядження) після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні земельні ділянки загальною площею 528,0318 га із земель сільськогосподарського призначення (запас), які знаходяться за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради Артемівського району Донецької області, були надані фактично у користування саме юридичній особі - Фермерському господарству «БАХМУТ-ВЕСТ», оскільки, як прийняття головою Артемівської райдержадміністрацією оскаржуваного розпорядження № 452, так і укладання договору оренди земельних ділянок відбулось вже після реєстрації відповідачем [PERSON] Фермерського господарства «БАХМУТ-ВЕСТ». Отже, системно проаналізувавши сукупність зазначених вище правових норм, суд приходить до висновку, що надання фермерському господарству, як юридичній особі, додаткової земельної ділянки в користування можливе виключно на земельних торгах, крім випадків, визначених земельним законодавством України, за результатами яких укладається договір оренди земельної ділянки. Постановою КМУ «Про затвердження Порядку проведення у 2008 році земельних торгів» від 17.04.2008р. № 394 був затверджений порядок проведення у 2008 році земельних торгів, але Указом Президента України від 21.07.2008р. № 639/2008 дію зазначеної постанови було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 11.11.2008р. № 25-рн/2008 постанову КМУ від 17.04.2008р. № 394 визнано неконституційною, оскільки питання щодо порядку відчуження, набуття і здійснення права власності, права тимчасового користування (оренди), функції, компетенції державної влади і місцевого самоврядування мають врегульовуватися тільки Законом. 19.08.2012 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо порядку проведення земельних торгів у формі аукціону», відповідно до якого ст.ст.135-139 ЗК України викладені в новій редакції та ними врегульований порядок і форми проведення земельних торгів. Отже, на час прийняття Артемівською райдержадміністрацією оскаржуваного розпорядження № 452 від 26.07.2012 року питання проведення земельних торгів у формі аукціону законодавчо врегульовано не було. Однак суд зазначає, що відсутність законодавчо визначеного порядку проведення земельних торгів не може бути підставою для надання земельної ділянки органом державної влади без проведення земельних торгів, за результатами яких має бути укладений договір оренди землі. Недотримання цієї процедури є порушенням органом державної влади господарської компетенції під час укладання договору оренди землі. Таким чином, вимоги керівника Артемівської місцевої прокуратури щодо визнання незаконним та скасування розпорядження Артемівської райдержадміністрації № 452 від 26.07.2012 року є обгрунтованими. Щодо вимоги за дійсним позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 31.07.2012р., укладеного між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області та [PERSON], зареєстрованого у відділі Держкомзему в Артемівському районі Донецької області при Держкомземі України від 13.08.2012р. за №142090004004453, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про оренду землі», орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Частиною 2 ст.16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що укладання договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначеним цим Кодексом, або за результатами аукціону. Частиною 1 ст.215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, передбачених ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи доведеність вимог прокурора щодо визнання незаконним та скасування розпорядження Артемівської райдержадміністрації № 452 від 26.07.2012 року, то, відповідно, і вимоги про визнання недійсним та скасування договору оренди земельної ділянки від 31.07.2012 року, який був укладений на підставі зазначеного розпорядження, також є обгрунтованими. Відповідно до ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що спірні земельні ділянки, загальною площею 528,0318 га, були передані відповідачу [PERSON] за актом прийому та передачі земельних ділянок в натурі, вимога прокурора щодо зобов'язання [PERSON] повернути до земель запасу Яковлівської сільської ради Бахмутського району Донецької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 528,0318 га, також є обгрунтованою. Щодо заявленого прокурором клопотання про поновлення строку позовної давності та заявлених відповідачами письмових клопотань про застосування позовної давності, які були підтримані під час судового розгляду справи, суд зазначає наступне. Відповідачі в обґрунтування заяв про застосування позовної давності, зазначили, що позовна давність, в межах якої був можливий захист порушеного права за вимогами, які були заявлені прокурором у позові, спливла згідно до ст.257 ЦК України, оскільки Артемівською райдержадміністрацією оскаржуване розпорядження було прийнято 26.07.2012 року, а договір оренди земельних ділянок був укладений 31.07.2012 року, між тим з позовом до суду прокурор звернувся лише у грудні 2016р. Прокурором надані суду письмові заперечення проти заяв відповідачів про застосування строків позовної давності , в яких зазначено , що позовна давність не спливла, оскільки про порушення вимог чинного законодавства під час надання земельних ділянок в оренду та про наявність підстав для визнання незаконним і скасування розпорядження Артемівської райдержадміністрації № 452 від 26.07.2012 року прокуратурі стало відомо в жовтні 2016 року лише після витребування та ретельного дослідження договору оренди, укладеного з [PERSON], вивчення договору суборенди від 20.08.2012 року., після чого стало відомо про передачу [PERSON] як засновником ФГ « Бахмут-Вест», яке ним утворено до ухвалення оскаржуваного розпорядження, земельних ділянок в оренду ТОВ « Бахмут-Агро» , а також, складення експертного висновку 30.11.2016 р. Лише зі змісту оскаржуваного розпорядження неможливо встановити відомостей, які б свідчили про порушення вимог закону при його прийнятті. Отже, ознайомившись зі змістом оскаржуваного розпорядження ще у 2012 році, прокурор не міг би довідатися про його незаконність та порушення державних інтересів. Крім того, надана представником відповідача на підтвердження пропуску строку позовної давності копія вимоги прокуратури Артемівського району від 18.10.2010 № 2102, не може бути прийнята як доказ. Оскільки, на вказаному документі відсутні підписи та дані відповідальної особи прокуратури і перелік і реквізити розпоряджень, що передані. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Частинами 3-5 ст.267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Частиною 2 ст.45 ЦПК України визначено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що норми закону про початок перебігу позовної давності, встановлені для особи, права або інтереси якої порушено, поширюються й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 01.07.2015 № 6-178цс1527. Суд, враховуючи приписи ст.ст. 260, 253-255 ЦК України, приходить до висновку, що перебіг позовної давності щодо оскарження розпорядження Артемівської райдержадміністрації № 452 від 26.07.2012 року розпочинається з наступного дня після його прийняття, а саме з 27.07.2012 року. Перебіг позовної давності за вимогою про визнання договору оренди недійним починається з 01.08.2012 року. До спірних правовідносин має застосовуватись загальна позовна давність. Прокурором не обґрунтована неможливість звернення до суду за захистом порушеного права протягом строку, визначеного законодавством, та не наведені поважні причини з яких такий строк був пропущений. Суд зауважує, що прокурор мав усі можливості та повноваження для отримання повної та достовірної інформації про оскаржуване розпорядження та вчинений сторонами правочин протягом встановленої законом позовної давності від дати їх прийняття. Так, наказом від 12.04.2011 р. № 3гн Генеральний прокурор України визначив основним завданням наглядової діяльності прокуратури захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, державних та публічних інтересів. Із цією метою наказав забезпечити нагляд за додержанням законів, передусім у діяльності органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, контролюючих та правоохоронних органів. Аналогічні вимоги до підпорядкованих прокурорів містять накази Генерального прокурора від 19.09.2005р. № 3гн, від 18.10.2010р. № 3гн, від 07.11.2012р. № 3гн. Крім того, вказані накази містять також конкретні вказівки до прокурорів, а саме: періодично, але не рідше одного разу на місяць, перевіряти законність правових актів Кабінету Міністрів України, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Використовувати право участі у засіданнях цих органів. Також, до заяви про застосування позовної давності представником Артемівської райдержадміністрації додана вимога в.о. прокурора Артемівського району Донецької області від 18.10.2010р. № 2102 вих 2010 до голови Артемівської РДА, відповідно до якої прокурор, посилаючись на проведення перевірок додержання вимог чинного законодавства в порядку ст.20 ЗУ 2 Про прокуратуру» , вимагав надати до прокуратури Артемівського району Донецької області для перевірки копії розпоряджень голови Артемівської РДА з початку року, а в подальшому розпорядження голови РДА надавати до прокуратури щомісяця. На вказаній вимозі є відмітка уповноваженої особи про надання прокуратурі Артемівського району копій розпоряджень голови Артемівської РДА, зокрема, 20.07.2012р., 20.08.2012р., і що стороною позивача належними доказами не спростовано . При цьому, зі змісту оскаржуваного розпорядження вбачається, що розмір орендної плати земельних ділянок визначається на перші три місяці оренди, а в подальшому- з орендною платою , яка визначається додатковою угодою сторін згідно грошової оцінки землі, яка виконується орендарем за свій рахунок протягом перших двох місяців оренди. Тобто, зі змісту такого розпорядження вбачається, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок , не проведена, земельні ділянки надані для ведення фермерського господарства не єдиним масивом, і що є однимм з підстав позовних вимог прокурора про визнання недійсним розпорядження голови Артемівської РДА № 452 від 26.07.2012р. За таких обставин, доводи сторони позивача про те, що до отримання у жовтні 2016р. відповідної інформації , зі змісту оскаржуваного розпорядження прокурор не мав можливості дізнатися про порушення земельного законодавства і пред,явити відповідний позов, є необґрунтованими. Таким чином, нездійснення своєчасного прокурорського нагляду за прийнятими рішеннями місцевими державними адміністраціями, що є обов'язком органів прокуратури відповідно до статті 1 Закону України «Про прокуратуру», призводить до наслідків, визначених ч. 2 ст. 12, ч. 4 ст. 267 ЦК України, тобто до відмови у задоволенні позовних вимог. Суд також вважає, що передача повноважень щодо розпорядження окремими категоріями земель від одного державного органу до іншого не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності. Суд зазначає, що скасування спірного розпорядження та визнання договору недійсним через більше ніж 5 років після їх прийняття та укладання, навіть враховуючи незаконність цих розпоряджень, несе загрозу стабільності цивільного обороту. Суб'єкт господарювання не повинен нести відповідальність та зазнавати будь-яких втрат внаслідок прийняття незаконних рішень органом державної влади. Посилання прокурора в позовній заяві на те, що Держгеокадастр про порушене право не міг знати, оскільки на той час органи Держземагенства, правонаступником якого є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, не були наділені повноваженнями щодо перевірки законності розпорядження землями державної власності, не могли здійснювати контроль за законністю розпорядження землею іншими державними органами, також не є поважною причиною пропуску строку позовної давності, оскільки у цій справі прокурор діє саме як позивач, а не в інтересах Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, і на час виникнення спірних правовідносин прокурор мав повноваження щодо перевірки законності актів місцевих органів виконавчої влади, в тому числі щодо передачі земель державної власності в оренду. При цьому, суд ,також, враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.10.2011 року в справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04). Зокрема, пункти 70, 71, в яких зазначено про особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій. мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи і іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові. Судом, також, враховується, що розпорядженням КМУ № 681-р від 27.09.2017р. « Про перейменування деяких районних державниї адміністрацій» , відповідно до Додатку до вказаного розпорядження, Артемівська районна державна адміністрація Донецької області перейменована на Бахмутську районну державну адміністрацію Донецької області. Виходячи з вищевикладеного, оскільки судом не встановлено поважних причин пропущення прокурором як позивачем позовної давності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяв відповідачів про застосування позовної давності у спірних правовідносинах, що є підставою для відмови у задоволенні позову керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області в повному обсязі згідно до ст.267 ЦК України.

Outcome: dismissed