Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі заочного рішення Іванівського районного суду Одеської області від 30.09.2013 року стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитини, починаючи з 15.08.2013 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 28.11.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області про виключення відомостей про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини задоволено. Виключено відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] , як батька з актового запису №04 від 14 січня 2011 року про народження [PERSON] , [INFO] . Вищевказані рішення набрали законної сили. Таким чином, позивач вважає, що наразі відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] , оскільки рішенням суду встановлено. Також, звертаючись з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, мотивував свої вимоги тим, що на сьогоднішній день позивач має цивільну дружину, від спільного проживання у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , також до складу їх сім`ї входить донька його співмешканки, яка є студенткою та потребує допомоги. Наразі його співмешканка не працює, оскільки їх син [PERSON] постійно хворіє, тому він є єдиним утримувачем сім`ї. Наразі відповідач постійної роботи та стабільних заробітків не має, працює по найму. Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача - Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позиції по суті спору не висловив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, у вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 12 ЦПК суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно приписів статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Що стосується позовних вимог про припинення стягнення аліментів, то суд зазначає наступне. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 30.09.2013 року Іванівським районним судом Одеської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 15.08.2013 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а потім стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Надалі, 28.11.2014 року Іванівським районним судом Одеської області по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області про виключення відомостей про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини було ухвалено рішення про задоволення позову, та виключено відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] , як батька з актового запису №04 від 14 січня 2011 року про народження [PERSON] , [INFO] . На даний час рішення набрали законної сили. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відомості про позивача як батька неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] виключені із актового запису про її народження на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 28.11.2014 року і таке рішення набрало законної сили, тобто позивач не будучи біологічним батьком дитини не має обов`язку щодо сплати аліментів на її утримання, тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог про зменшення розміру аліментів, то суд зазначає наступне. Як вказано вище, 30.09.2013 року Іванівським районним судом Одеської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 15.08.2013 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а потім стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] ., що підтверджується копією рішення, рішення набрало законної сили 01.11.2013 року. Стягнення аліментів на утримання [PERSON] даним рішенням суду припинені. Відповідно до копії свідоцтва про народження, позивач має дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, позивач проживає разом з співмешканкою та її повнолітньою донькою, а також спільним сином [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про доходи, позичав офіційних доходів не має. Також до позовної заяви було надано копії медичних документів [PERSON] , щодо стану його здоров`я, з яких вбачається, що дитина хворіє. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної [PERSON] України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Цим Законом було внесено зміни до СК України та ч. 2ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», заст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, зміна сімейного становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як вбачається зі змісту поданої заяви та доданих до неї доказів, підставою для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду, слугувало те, що він наразі має на утриманні ще одну дитину, іншого матеріалами справи не підтверджено. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів слід задовольнити частково та стягувати з позивача на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини від його заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.23 Постанови Пленуму верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, при ухваленні рішення про зміну розміру аліментів, суд повинен відкликати виконавчий лист, виданий на підставі попереднього рішення про стягнення аліментів з метою уникнення подвійного стягнення аліментів. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відкликання виконавчого листа по справі №499/1201/13-ц.

Outcome: partial