Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив суд визнати відмову відповідача в передачі йому у приватну власність житлового приміщення гуртожитку за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанського, будинок №108, кімната №339, жилою площею 17,6 кв.м., обладнана кладовою, коридором 2,2 кв.м., санузлом 2,4 кв.м., шафою 0,3 кв.м., яка знаходиться на 3 поверсі девяти поверхового будинку, безпідставною. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на протязі більш ніж 10 років він проживає та використовує кімнату №339 в гуртожитку №108 по пр.Слобожанського в м.Дніпро за призначенням. Будівля гуртожитку знаходиться у комунальній власності Дніпровської міської ради, а обслуговування будівлі здійснює КП «Жилсервіс-5» ДМР. З набранням чинності Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» він набув право на приватизацію житлового приміщення. Проте, через відсутність довідки з попереднього місця проживання та реєстрації за період з 1992 року по 1994 рік у гуртожитку, розташованого по пр. газ. Правда у м.Дніпропетровську, балансоутримувачем якого був ЖКК ОАТ «Дніпротяжбуд», він не може реалізувати своє право на приватизацію житла. В судове засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розряду справи не звертався. З огляду на викладене та згідно правил ч.1 ст.76 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.108, кімн.339 зареєстрований та постійно проживає з 25.05.1995 року [PERSON], що підтверджується довідкою №1335 від 04.05.2017 року, виданої КП «Жилсервіс-5» ДМР. Позивач за вищевказаною адресою був вселений та проживає на підставі Ордеру на житлову площу в гуртожитку комунальної власності територіальної громади м.Дніпропетровська серії УП№147 від 07.04.2017 року. Ордер виданий на підставі розпорядження управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 31.03.2017 року №313. Кімната №339, жилою площею 17,6 кв.м., обладнана кладовою, коридором 2,2 кв.м., санузлом 2,4 кв.м., шафою 0,3 кв.м., яка знаходиться на 3 поверсі девяти поверхового будинку. Відповідно до ст.129 ЖК УPCP, ордер є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до п. 2.2 Положення «Про порядок передачі у власність громадян жилих приміщень (кімнат) у гуртожитках, що належать до комунальної власності територіальної громади м.Дніпропетровська», для підготовки на розгляд уповноважених органів влади матеріалів про передачу жилих приміщень (кімнат) у гуртожитках міста заявником подається такі документи: ...завірена підприємством (благоутримувачем), що обслуговує будинок, копія ордера, яка засвідчує правомірність проживання заявника та членів його родини в гуртожитку на відповідній жилій площі (у разі невідповідностей нумерації жилих приміщень у гуртожитку та їх площі фактичному стану або зміні кількості членів сімї наймача управління житлового господарства департаменту житлово-комунального господарства капітального будівницва Дніпропетровської міської ради готує розпорядження та видає ордер встановленого зразка на займані жилі приміщення). Згідно ст.4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капітанів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, і більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Згідно п.14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 26.12.2009, передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Першою з визначених умов для одержання мешканцем гуртожитку права на приватизацію кімнати в гуртожитку, наявність якої необхідно врахувати під час розгляду цієї категорії справ, є відсутність в особи власного житла. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Позивач звернувся до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з відповідною заявою щодо передачі йому в приватну власність кімнати №339 в гуртожитку №108 по пр.Слобожанський в м.Дніпрі. Проте, Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради відмовив позивачу з причини відсутності довідки з попереднього місця проживання та реєстрації за період з 1992 року по 1994 рік у гуртожитку, розташованого по пр. газ. Правда у м.Дніпропетровську, балансоутримувачем якого був ЖКК ОАТ «Дніпротяжбуд». Відповідно до відповіді на запит, ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» повідомляє, що надати довідку попереднього місця проживання та реєстрації позивача за період з 1992 року по 1994 рік у гуртожитку, розташованого по пр. газ. Правда у м.Дніпропетровську не має можливості через ліквідацію ЖКК ОАО СМФ «Днепротяжстрой», оскільки така документація не зберіглась. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в аналізі «судової практики застосування Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 01.08.2013р. зазначає, що статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно- правовими документами про права людини закріплено право на житло. Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» внесено зміни до Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-ХП «Про приватизацію державного житлового фонду» та дозволено приватизувати житло в гуртожитках, що перебуває у власності територіальних громад. ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» уточнено порядок передання гуртожитків у комунальну власність з метою наступної приватизації житлових приміщень законними мешканцями гуртожитків. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови у передачі у приватну власність житлового приміщення гуртожитку в порядку приватизації протиправною законні, обґрунтовані та повністю доведені, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved