Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] грошові кошти на додаткові витрати в сумі 16 700,00 грн. та на оздоровлення, розумовий і духовний розвиток дитини кошти в сумі 15 771,50 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.03.1999 року по 11.07.2006. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Враховуючи відмову відповідача в добровільному порядку сплачувати аліменти на дитину та додаткових витрат на її утримання позивач неодноразово зверталась до суду з відповідними позовами, які були задоволені. Зазначила, що з 2006 року їх дитина [PERSON] навчається в приватному учбовому закладі «Європейський колегіум», навчання є платним і згідно договору про надання освітніх послуг від 02.06.2016 становить 33 400,00 грн. за 2016-2017 учбовий рік. Також метою оцінювання рівня підготовки та знання англійської мови [PERSON] було складено іспит за вимогами Університету Кембридж, вартість якого складає 2 700,00 грн. Задля підготовки до складання ЗНО, [PERSON] було складено пробні ЗНО з української мови та математики, які є платними, і складають 129,00 грн. за кожний, тобто за два пробні ЗНО було сплачено 258, 00 грн. Позивачем пояснено, що для забезпечення учбового процесу, протягом 2016-2017 років нею були придбані канцелярії та підручники на загальну суму 4000,00 грн. Крім того, під час учбового процесу в період 2016-2017 роки Європейським колегіумом надавались послуги по харчуванню на суму 8492,00 грн. З метою оздоровлення дитина також навчається у кінноспортивній дитячо-юнацькій школі «АВАНГАРД» з вересня 2015 року, навчання є платним, з жовтня 2016 року по квітень 2017 року вартість навчання у зазначеній школі склала 13 200,00 грн. Позивачка посилалася на те, що задля всебічного розвитку і підготовки до вступу до вищого навчального закладу, відповідно до рекомендацій «Магелано Університет» - першого українського видавництва психологічних тестів «ОС Україна», дитина додатково навчається у Малій Комп'ютерній Академії «ШАГ». Навчання є платним. Згідно з договором та додатковою угодою, а також рахунками навчання за 2016-2017 роки становить 2 893,00 грн. Зазначила, що вона з дитиною проживають разом з її непрацездатною матір'ю, яка є пенсіонером та рідним братом, який є інвалідом ІІІ групи. Крім того, позивач має на своєму утриманні другу дитину [PERSON], [INFO], яка є інвалідом ІІ групи. Забезпеченням та утриманням сім'ї позивач займається одноособово, оскільки в сім'ї відсутні працездатні особи. Відповідач добровільно відмовляється сплачувати додаткові витрати на дитину [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим позивач вважає, що з нього підлягає стягнення 1/2 частина понесених нею додаткових витрат в сумі 16 700,00 грн. та на оздоровлення, розумовий і духовний розвиток в сумі 15 771,50 грн. На підставі викладеного, просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивачки,суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України N 789-XII від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року N 2402-III, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Встановлено, що сторони з 19.03.1999 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 35) та 11.07.2006 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 36) на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.07.2006, виданим ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві. Згідно повторного свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві від 27.07.2012, сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 37). 22.07.2009 Солом'янським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову - 12.12.2008 і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON], [INFO] р.н в розмірі 8243,00 грн. та на користь держави судові витрати (а.с. 23-24). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06.12.2010 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON],50 грн. додаткових витрат, витрат на оздоровлення та лікування дитини та на користь держави судові витрати (а.с. 20-22). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.11.2011 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в якості додаткових витрат на утримання дочки [PERSON], [INFO] р.н, суму в розмірі 20094,50 грн. та на користь держави судові витрати (а.с. 19). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.10.2014 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 25210,13 грн. додаткових витрат на дитину та судові витрати в сумі 252,10 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с. 17-18). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.03.2015 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в якості додаткових витрат на утримання дочки [PERSON], [INFO], суму в розмірі 28262,20 грн. В частині вимог про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 3284,20 грн. відмовлено. В частині вимог про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 12825,88 гривень провадження закрито. Стягнуто з [PERSON] на користь держави суму судового збору в розмірі 282,62 грн. (а.с. 13-16). Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03.08.2015 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання [PERSON], [INFO], у сумі 10470 грн. та на користь держави судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с. 10). Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07.10.2016 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання [PERSON], [INFO], у сумі 22814,50 грн., додаткові витрати на оздоровлення, розумовий і духовний розвиток неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в сумі 5800 грн., а також судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн. (а.с. 8-9). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Так, позивач просила стягнути з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] грошові кошти на додаткові витрати в сумі 16 700,00 грн., та на оздоровлення, розумовий і духовний розвиток дитини кошти в сумі 15 771,50 грн., на що суд зазначає наступне. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27). Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України. Як встановлено вище, з відповідача присуджено стягнення аліментів на [PERSON], [INFO] до її повноліття. Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. За приписами ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року N 2402-III, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що неповнолітня донька сторін [PERSON], [INFO], навчається в навчальному закладі «Європейський колегіум» з 2006 року. Навчання у даному навчальному закладі є платним. Згідно договору про надання освітніх послуг №11-16/02 від 02.06.2016 плата за навчання становить 16 700,00 грн. за 2016-2017 навчальні роки (а.с.49-50). Оплату вартості навчання позивач підтвердила платіжними дорученнями від 28.03.2017 на суму 11800,00 грн., від 08.02.2017 на суму 3700,00 грн., від 10.01.2017 на суму 3500,00 грн., від 08.12.2016 на суму 3600,00 грн., від 21.11.2016 на суму 3600,00 грн., від 11.10.2016 на суму 4200,00 грн., від 13.09.2016 на суму 3000,00 грн. Загальна сума оплачених освітніх послуг складає 33 400,00 грн. Отже, судом встановлено, та не спростовано відповідачем, що позивачем одноособово були понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки сторін [PERSON], [INFO], на загальну суму 33 400,00 грн. Позивач працює директором ТОВ «Керама Експо». Її дохід, згідно довідки №2 від 02.06.2017, за період з 01.06.2016 по 31.05.2017 становить 33 994,62 грн. З довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.07.2017 вбачається, що з позивачем окрім неповнолітньої доньки сторін [PERSON] проживають її друга дитина [PERSON], [INFO], яка є інвалідом ІІ групи, мати позивача [PERSON], яка є пенсіонером та її брат [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України). Пунктом 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину понесених нею додаткових витрати в сумі 16 700,00 грн. (33400,00 грн. /2). Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на оздоровлення та розумовий і духовний розвиток дитини [PERSON], [INFO], в сумі 15 771,50 грн., слід зазначити наступне. Відповідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Встановлено, що для забезпечення учбового процесу протягом 2016-2017 років позивачем було придбано для [PERSON], [INFO] р.н, канцелярію та підручники на загальну вартість 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 22.08.2016 року (а.с. 81). Також, встановлено, що під час учбового процесу в період 2016-2017 роки Європейським колегіумом надавались послуги по харчуванню на загальну суму 8492,00 грн., які були сплачені позивачем. Зазначене підтверджується рахунком-фактури №19/05 17 від 19.05.2017 на суму 4452.00 грн. та рахунком-фактури №13/0117 від 13.01.2017 на суму 4040,00 грн., а також платіжними дорученнями: від 27.06.2017 на суму 4452, 00 грн. та від 25.01.2017 на суму 4040,00 грн. Встановлено, що неповнолітня донька сторін [PERSON], [INFO], навчалася додатково у Малій Комп'ютерній Академії «ШАГ». Згідно з договором №41 від 15.02.2014 року, додатковою угодою №1 до договору №1091 від 25.02.2014 позивачем за 2016-2017 р.р. було сплачено згідно платіжного доручення №1 від 05.08.2016 за навчання [PERSON] на користь ТОВ «Мала Комп'ютерна Академія «ШАГ Київ3» кошти в сумі 2893,00 грн. Також встановлено, що [PERSON] було складено іспит екзамен з англійської мови, що підтверджується квитанцією від 02.02.2017 на суму 2700, 00 грн. Встановлено, що для підготовки до складання ЗНО, [PERSON] було складено пробні ЗНО з української мови та математики, які є платними, що підтверджуються платіжними дорученнями: №1 від 25.01.2017 на суму 129, 00 грн. та № 3 від 25.01.2017 на суму 129,00 грн. Крім того, встановлено, що з метою оздоровлення неповнолітня донька сторін [PERSON], [INFO], навчається у кінноспортивній дитячо-юнацькій школі «АВАНГАРД» з вересня 2015 року. Навчання є платним. З жовтня 2016 року по квітень 2017 року вартість навчання у кінноспортивній школі становить 13 200,00 грн., яка була сплачена позивачем. Зазначене підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 01.03.2017 на суму 2200,00 грн., від 07.12.2016 на суму 2200,00 грн., від 12.10.2016 на суму 2200,00 грн., від 03.02.2017 на суму 2200,00 грн., від 03.09.2016 на суму 2200,00 грн., від 03.09.2016 на суму 2200,00 грн., від 12.11.2016 на суму 2200,00 грн. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими при з'ясуванні обставин справи по суті. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на оздоровлення та розумовий і духовний розвиток дитини [PERSON], [INFO], в сумі 15 771,50 грн. Слід зазначати, що позивач довела наявність особливих обставин в розумінні ст. 185 СК України, які зумовлюють необхідність участі батька у додаткових витратах на дитину, що складає половину понесених нею витрат на дитину в сумі, тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн. у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved