Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Представник за дорученням [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], [PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивачів по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.12.2015 року, актовий запис № 24. До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] звернулися діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON]. Дружина спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася заявою. Спадкова справа заведена 15.06.2016 року за № 231/2016. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. 22.12.2016 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки розміром 4,02 га та 4,19 га, розташовані на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району, на користь [PERSON] та [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. 02.11.2012 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 4,19 га, розташовану на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району, що належала [PERSON], який помер [INFO] на користь [PERSON]. Як пояснюють позивачі, за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, вони позбавлені можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцями за законом, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 13.04.2018 року. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачі просять суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за законом за ними право власності на 1/2 частину домоволодіння кожному, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання від представника позивачів надійшла заява, якою вона підтримує позов та просить справу розглядати без її участі. Відповідач, Корсунівська сільська рада Лохвицького району Полтавської області на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа: Перша лохвицька державна нотаріальна контора на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що21.12.2015 року помер батько позивачів по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.12.2015 року, актовий запис № 24. До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] звернулися діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON]. Дружина спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася заявою. Спадкова справа заведена 15.06.2016 року за № 231/2016. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. 22.12.2016 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки розміром 4,02 га та 4,19 га, розташовані на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району, на користь [PERSON] та [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. 02.11.2012 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 4,19 га, розташовану на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району, що належала [PERSON], який помер [INFO] на користь [PERSON]. Як пояснюють позивачі, за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, вони позбавлені можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцями за законом, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 13.04.2018 року. Згідно довідки Корсунівської сільської ради від 17.09.2018 року [PERSON], 1959 року народження, дійсно був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] з дня народження і по день смерті, [INFO]. На день смерті в будинку були зареєстровані та проживали: дружина- [PERSON], дочка -[PERSON], син - [PERSON]. На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що об'єкти збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) з 1979 року. На виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Станом на 26.03.2018 року КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" виготовлено на ім"я [PERSON] відповідну технічну документацію на будинок [ADDRESS]. Ринкова вартість об"єкту оцінки становить 38 321 грн. Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулися діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON]. Дружина спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася заявою. Спадкова справа заведена 15.06.2016 року за № 231/2016. Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачами надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні їхніх спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved