Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за нею право власності на 2/3 частини домоволодіння № 61 по вул. Леніна с. Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову зазначає, що 15.05.1987 року вона вступила у шлюб з [PERSON], однак, 27 вересня 2012 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу 18 травня 1999 року згідно договору купівлі-продажу сторонами придбано домоволодіння № 61 по вул. Леніна с. Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області. Титульним власником спірного домоволодіння, відповідно до зазначеного договору є відповідач. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з нею, тому 27 вересня 2012 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області з відповідача були стягнуті на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON]. На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти в розмірі 383 гри., що дорівнює 30 відсоткам прожиткового мінімум на дитину від 6 років. Вона є пенсіонером за віком. Розміру аліментів, які вона одержує від відповідача, недостатній для забезпечення фізичного та духовного розвитку їх спільної доньки. Відповідно до положень ч. 1 та 3 ст.70 СК України у разі поділу майна, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Але за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позові. \~ Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та надав письмові заперечення проти заявлених позовних вимог, відповідно до яких, просить суд, ухвалити рішення про поділ спільного майна подружжя, визнавши за ним право на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по вул. Леніна, 61, Кіровоградського району, Кіровоградської області. В обгрунування заначив, що від шлюбу вони мають двох дітей, які перебували повністю на його утриманні. Дочка [PERSON] є неповнолітньою, тому він регулярно сплачує на її утримання аліменти, заборгованості по аліментам не існує. Крім того, він регулярно, добровільно надає дочці матеріальну допомогу, приймає участь у додаткових витратах на дитину. Вважає, посилання позивача на те, що частка дружини може бути збільшена, якщо з нею проживає дитина (ч. З ст. 70 СК України) є необґрунтованою та не підтвердженою доказами, оскільки це положення не можна розуміти таким чином, що сама наявність дитини, залишена з одним з подружжя, є підставою для збільшення частки. Дійсно, за час шлюбу, згідно договору купівлі-продажу від 18.05.1999 року, мвони придбали будинок, розташований по вул. Леніна, 61, с. В. Байраки, Кіровоградського району, Кіровоградської області. В період проживання у шлюбі, дружина не працювала, тому перебувала повністю на його утриманні. Вони проводили ремонтні роботи в домоволодінні, побудували прибудову до будинку, сауну, провели в будинок газ, воду, каналізацію. Під час проведення зазначених робіт їх родині надавали матеріальну допомогу його батьки. Вважає, що посилання позивача на те, що розміру аліментів недостатньо для забезпечення фізичного та духовного розвитку їх спільної доньки є необґрунтованими, так як це не є основними обставинами, що мають істотне значення, оскільки він постійно дбав про матеріальне забезпечення сімї. Крім того, окрім його матеріальної допомоги, позивач отримує пенсію за віком, та соціальну допомогу від держави. Також, зазначив, що у спірному будинку зареєстрований їх син [PERSON], який на даний час є повнолітинім та проживає з ним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. \~ Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 травня 1987 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-ОЛ № 013789 від 19 серпня 1999 року виданим Високобайрацькою сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.10) та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2012 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було \~розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на \~утримання \~доньки [PERSON], [INFO], у розмірі \~1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), \~але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для \~дитини відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2012 року до повноліття доньки [PERSON], тобто до 09 серпня 2017 року (а.с. 6). В період шлюбу, 18 травня 1999 року згідно договору купівлі-продажу сторонами придбано домоволодіння № 61 по вул. Леніна с. Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу зазначеного домоволодіння серія ABA № 608183, зареєстрованого в реєстрі за № 1323 та посвідченого державним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 7-8). Домоволодіння складається з цегляного жилого будинку площею 38.4 кв. м. та надвірних будівель: сарай, погріб, вбиральня, огорожа. Земельна ділянка на якій розмішено домоволодіння, не приватизована. Вартість вищевказаного домоволодіння, згідно звіту про незалежну оцінку від 12 лютого 2015 року становить 81 808,03 гри (а.с. 9). Власником спірного домоволодіння, відповідно до зазначеного договору є відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки про отримання аліментів від 04.03.2015 року за № 363, виданої державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ, вбачається, що відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів (а.с. 11). Суд також бере до уваги, що відповідно до довідки виданої виконкомом Висобайрацької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області за № 471 від 15.06.2015 року, разом з відповідачем проживає повнолітній син сторін [PERSON], [INFO] (а.с. 42). Крім того, позивач отримує пенсію за віком, та соціальну допомогу від держави, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] та повідомленням про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям (а.с. 12-13). Статею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст.69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. С уб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\~\~\~\~\~Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд\~\~має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. З урахуванням викладеного, враховуючи те, що сторони не дійшли згоди щодо порядку поділу спільного майна подружжя, суд вважає за необхідне поділити його наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння № 61 по вул. Леніна с. Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області, залишивши на праві власності за [PERSON] ? частину домоволодіння № 61 по вул. Леніна с. Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області. Що стосується тверджень позивача щодо відступу від рівності часток подружжя, що передбачено ч. 3\~ст. 70 Сімейного кодексу України, то суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження підстав, що дають можливість збільшити частку одного з подружжя при поділі майна подружжя. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, відповідач сплачує на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а також, позивачка отримує пенсію за віком, та соціальну допомогу від держави. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішити у відповідності зі\~ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial