Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить вселити її до кімнати [ADDRESS] де вона постійно зареєстрована та проживала. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вказаному житлі також проживає її батько - відповідач у справі, котрий скористався її відсутністю та змінив замки та не дає можливості користуватися кімнатами. Також позивачка зазначила, що ордер на кімнати вона отримала 17.09.2015 року, своєчасно вселилася та 30.09.2015 року зареєструвалася за вказаною адресою, постійно проживала з того часу, сплачуючи комунальні послуги. У судове засідання позивачкою подано клопотання про підтримання вимог за позовом та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем фактичного проживання та знаходження спірного житла, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачці у справі 17.09.2015 року третьою особою був виданий ордер №6 серія 02 на право зайняття однією особою кімнат [ADDRESS] площею 56,0 кв.м., на її ім'я була видана розрахункова книжка, відкрито особовий рахунок [NUMBER] із зазначенням кількості проживаючих - одна особа. 30.09.2015 року позивачка зареєструвалася за вказаною адресою, з часу отримання житла у користування сплачує комунальні послуги. Відповідач у справі, за ствердженням позивачки, приходиться їй батьком, вселився до вказаного житлового приміщення та перешкоджає у проживанні позивачки, змінивши вхідні замки, з приводу чого позивачка зверталась із заявою до органів внутрішніх справ, реєстраційний номер заяви №7681 від 21.03.2017 року. Відповідач не спростував вказані обставини жодним належним і допустим доказом, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підставі в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки законні й обгрунтовані та підлягають задоволенню повністю. Крім того, суд звертає увагу третьої особи як балансоутримувача гуртожитку на ту обставину, що пунктом 28 Постанови Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986 року "Про затвердження Примірного положення про гуртожитки", затвердженого у відповідності до ст.131ЖК України та чинного по цей час, завідуючий (директор) гуртожитком зобов'язаний забезпечити, зокрема, облік і прописку осіб, які проживають у гуртожитку, а також додержання правил паспортної системи.

Outcome: approved