Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив звільнити самовільно зайняту відповідачем земельну ділянку площею 0,0046 га по вул. Михайлівській, 18 у м. Житомирі шляхом знесення самочинного збудованої прибудови та знести самочинно збудовану надбудову третього поверху даного будинку. Позивач зазначив, що відповідач [PERSON] здійснював будівництво на земельній ділянці, яка не була йому відведена, без відповідних правовстановлюючих документів на неї, розпочав та проводив будівельні роботи без затвердженої проектно-кошторисної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт. При цьому як на підстави позову позивач посилається на порушення відповідачем вимог ст. 376 ЦК України, Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Закону України Про архітектурну діяльність. Відповідач звернувся з зустрічним позовом, в якому просив зобовязати Житомирську міську раду розглянути на черговому пленарному засіданні звернення щодо визнання за ним права користування земельною ділянкою площею 0,0046 га по вул. Михайлівський, 18 в м. Житомирі для здійснення прибудови до будинку. В обґрунтування позовних вимог вказав, що протягом 2012 року неодноразово звертався до Житомирської міської ради з заявами для оформлення землевпорядної документації на розпочате будівництво, але відповіді на них не отримував. В судових засіданнях представники Житомирської міської ради первісний позов підтримали з підстав, викладених в ньому. Зустрічний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях просив відмовити в задоволенні первісного позову. Пояснював, що розпочав будівництво прибудови до житлового будинку та надбудови до нього з власної ініціативи, дозвільні документи мав намір оформити в подальшому. На виконання приписів будівництво обєкта було зупинено, будівельні роботи не проводяться протягом тривалого часу. В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що у 2012 році неодноразово звертався до Житомирської міської ради з заявами про надання йому в користування земельної ділянки по вул. Михайлівській, 18, але відповіді не отримував, а тому просить зобовязати Житомирську міську ради визнати за ним право на користування вказаною земельною ділянкою. Представники третьої особи - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області в судових засіданнях первісний позов підтримували, просили задоволити, зустрічний позов не визнавали, просили відмовити в його задоволенні. Треті особи без самостійних вимог - [PERSON] та [PERSON] в судових засіданнях первісний позов підтримували. Пояснювали, що [PERSON] здійснив будівництво прибудови та надбудови до житлового будинку по вул. Михайлівській, 18 на земельній ділянці, яка не була йому відведена для цієї мети. Будівництво проводилось без дотримання будівельних норм, що призвело до порушення прав мешканців будинків № 16, 18 по вул. Михайлівській та пошкодження в їх квартирах, виконання будівельних робіт здійснюється без необхідних погоджень в державних органах, зокрема, без дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області, пожежної служби, санітарно-епідеміологічної служби тощо. В судове засідання 15.05.2015 року представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області та треті особи [PERSON], [PERSON] не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до ст. 169 ЦПК України розгляд справи проведено в їх відсутності. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується змістом договору купівлі-продажу від 14.11.2007 року (а.с. 45). Право власності на вказану квартиру зареєстровано в установленому законом порядку (а.с. 47). Власником житлового будинку № 18 по вул. Михайлівській в м. Житомирі є Житомирська міська рада, яка також в силу ст. 38, п. б ч. 1 ст. 80, п.п. а, б ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України є власником земельної ділянки, яка прилягає до вказаного житлового будинку. Згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 990 від 25.12.2008 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проектно-кошторисної документації на реконструкцію приміщень в житлових будинках для розміщення тимчасових обєктів промислового характеру, а саме - квартири № 6 в житловому будинку по вул. Михайлівській, 18 з прибудовою та надбудовою в межах плану квартири під офіс без права встановлення гральних автоматів (а.с. 55-56). Відповідно до акту обстеження земельної ділянки № 66016 від 17.02.2012 року та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 66066 від 17.02.2012 року, складених державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель в м. Житомирі Житомирської області [PERSON] встановлено, що гр. [PERSON] за адресою м. Житомир, вул. Михайлівська, 18 самовільно зайняв земельну ділянку орієнтовною площею 0,0046 га із земель житлової та громадської забудови шляхом збудованої прибудови впритул до житлового будинку за вказаною адресою, будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку у [PERSON] відсутні (а.с. 5-8). В актах наведено план-схему розташування самовільно зайнятої земельної ділянки. Зміст вказаних актів відповідач не оспорював. Згідно протоколу про порушення у сфері містобудування від 24.11.2010 року, складеного головним державним інспектором Житомирського відділу архітектурно-будівельного контролю [PERSON], [PERSON] виконував будівельні роботи по реконструкції квартири [ADDRESS] з прибудовою та надбудовою в межах плану квартири без дозволу на їх виконання, чим порушив вимоги ст. 29 Закону України Про планування і забудову територій (чинного на момент виникнення спірних правовідносин). Зі змістом вказаного протоколу та суттю вчиненого адміністративного правопорушення [PERSON] погодився (а.с. 141). Відповідно до постанови № 1502/6-ф про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 96 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 850,00 грн. (а.с. 140). 30.01.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності [PERSON], згідно з яким установлено, що останній виконує будівельні роботи по реконструкції власної квартири [ADDRESS] ІІІ-ї категорії складності без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. 30.01.2012 року видано припис про призупинення виконання будівельних робіт (а.с. 9-12). 30.01.2012 року головним державним інспектором Житомирського відділу контролю за будівництвом обєктів, якістю будівельних матеріалів та державного ринкового нагляду [PERSON] було складено протокол про вчинення [PERSON] правопорушення у сфері містобудівної діяльності, зі змістом якого останній був ознайомлений та визнав вчинене ним адміністративне правопорушення (а.с. 138). Згідно постанови № 97/6-ф від 31.01.2012 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.2 ч. 6 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу 8500,00 грн. (а.с. 137). В судових засіданнях [PERSON] пояснював, що постанови про застосування відносно нього адміністративного штрафу ним не оскаржувались, штрафи були сплачені, на виконання вимог припису будівельні роботи були призупинені. В судовому засіданні 24.04.2013 року відповідач [PERSON] пояснював, що в 2009 році розпочав будівництво прибудови до будинків №№ 16 та 18 по вул. Михайлівський з першого поверху та надбудову третього поверху з метою побудувати сучасний офісний центр. Визнав, що розпочав будівництво прибудови на земельній ділянці, яка не була йому відведена, проводив будівельні роботи без розробленого та затвердженого в установленому порядку проекту та не отримував дозвіл на виконання будівельний робіт. Відповідач мав намір оформити документи на прибудову після завершення будівництва. В подальшому протягом 2012 року неодноразово звертався до Житомирської міської ради із заявами про оформлення землевпорядної документації, але відповіді не отримував. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно із частиною другою статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого обєкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Порядок будівництва нерухомого майна врегульовано відповідними нормативними актами, а саме: Земельним кодексом України; ЦК України; законами України: Про основи містобудування, Про регулювання містобудівної діяльності, Про архітектурну діяльність, Про пожежну безпеку, Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення; Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 5 липня 2011 року № 103, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 902/19640. В силу статті 116 Земельного кодексу України громадяни набують право власності та/або право на користування земельними ділянкамиза рішеннями органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі ділянок у власність або надання їх в користування. На момент початку будівництва на земельній ділянці, яка прилягає до житлового будинку № 18 по вул. Михайлівській в м. Житомирі і перебуває у власності Житомирської міської ради, відповідач не мав правовстановлюючих документів, передбачаних ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України, які б надавали йому право на використання вказаної земельної ділянки, а відтак в розумінні статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" допустив самовільне зайняття спірної земельної ділянки. Судом встановлено, що при здійсненні будівництва відповідачем [PERSON] не дотримано вимоги ст. 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності щодо початку виконання будівельних робіт, оскільки ним не було подано до інспекції архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт та ст. 9 Закону України Про архітектурну діяльність, яка передбачає, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", а відповідачем будівництво здійснювалось без затвердженої проектно-кошторисної документації. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 407/13-25 від 05.03.2014 року здійснена реконструкція квартири № 6 в будинку за адресою м. Житомир, вул. Михайлівська, 18 з розширенням за рахунок прибудови та надбудови не відповідає вимогам будівельних норм, чинних на території України. Крім того, здійснена прибудова та надбудова займає горищний простір загального користування, має негативний вплив на технічний стан суміжного будинку № 16 по вул. Михайлівській, дефекти у влаштуванні покрівлі зазначеної надбудови погіршують технічний стан опорядження сходової клітини загального користування як ззовні, так і в всередині (том ІІ а.с. 38-46). Допитана в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] пояснила, що здійснена прибудова та надбудова можуть бути знесені за умови проведення відповідних розрахунків та правильної організації виконання будівельних робіт. Суд відхиляє доводи представника відповідача [PERSON], що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми ст. 376 ЦК України, оскільки квартира [PERSON] знаходиться на другому поверсі житлового будинку. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (далі за текстом Постанова № 6) у випадку, коли квартира в такому будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил статті 376 ЦК. Суд вважає, що оскільки відповідач здійснив прибудову до житлового будинку, розмістивши її на земельній ділянці, яка прилягає до будинку, то до вказаних правовідносин слід застосовувати положення статті 376 ЦК України. Твердження представника відповідача про те, що відповідач [PERSON] побудував лише частину прибудови спростовується матеріалами справами, в тому числі ескізним та робочим проектами, які надавались відповідачем, та його особистими поясненнями в судовому засіданні. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, що позивачем не доведено неможливість здійснення перебудови проведеного будівництва, а тому позов про знесення самочинних прибудови та надбудови не може бути задоволений. Допитана в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] пояснювала, що питання про проведення перебудови здійсненого обєкта будівництва може бути вирішено виключно за умови проведення відповідних розрахунків та ґрунтовного дослідження вказаного питання, оскільки будівництво здійснювалось взагалі без проектно-кошторисної документації. Клопотань про призначення експертизи для з'ясування питання про наявність технічної можливості виконання перебудови учасниками процесу заявлено не було, а тому суд вважає, що з огляду на розяснення пункту 24 Постанови № 6, в якому зазначено, що знесення самочинного будівництва можливе, в тому числі і у випадку, коли забудовник не виявить бажать виконувати перебудову, відповідач своєю бездіяльністю відмовився від проведення перебудови зведеного об'єкта будівництва для приведення його у стан, який би відповідав державним будівельним нормам та стандартам. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку, прилеглу до житлового будинку № 18 по вул. Михайлівській, розпочавши зведення прибудови впритул до вказаного житлового будинку, проводив будівельні роботи без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої проектно-кошторисної документації, що є підставами для задоволення первісного позову Житомирської міської ради про знесення самочинного будівництва. Суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи згідно пункту 4.1 рішення Житомирської міської ради №550 від 30.05.2013 року [PERSON] відмовлено в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Житомир, вул. Михайлівська, 18, у звязку з невідповідністю функціонального використання житлових приміщень та відсутністю рішення Житомирського міськвиконкому щодо виведення квартир із житлового фонду, що свідчить про те, що заяви [PERSON] про відведення земельної ділянки були предметом розгляду на засіданні сесії Житомирської міської ради. Заявлені [PERSON] вимоги за зустрічним позовом є неконкретизованими, обрано спосіб захисту порушеного права, який виходить за межі компетенції органу місцевого самоврядування, оскільки Житомирська міська рада не наділена правом визнавати право на користування відповідною земельною ділянкою, а тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача та користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved