Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина інваліда [PERSON], [INFO], у розмірі 50 % прожиткового мінімуму щомісячно довічно. Посилаючись на те, що її з відповідачем спільна дитина є інвалідом першої групи з дитинства. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач долею дитини не цікавиться, не приймає участі у її вихованні, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзив не надавався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь- якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 1999 року по 24 березня 2004 року. Шлюб між сторонами розірвано 24 березня 2004 року, свідченням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ФП № 101701. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], свідченням чого є свідоцтво про народження серії І-ФП № 066881. Дитина народилася з вродженими вадами і тому з народження є дитиною інвалідом, яка потребує постійного стороннього догляду, постійного медикаментозного лікування та реабілітації, що підтверджуються медичними виписками, які долучені до матеріалів справи (а.с. 23-31). Прізвище позивача "Баєва" змінено на "Гагарінова" у зв'язку із зареєстрованим шлюбом, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП №030800. 16 грудня 2003 року рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва (справа №2- 3968/2003) з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 03.12.2003 року і до повноліття дитини. 16 червня 2016 року рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва (справа №2/489/1160/16) відповідач був позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 545547, висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду, внаслідок психічного розладу [PERSON] є інвалідом інвалідом І А групи внаслідок психічного розладу з дитинства безстроково та потребує стороннього догляду. Відповідно до довідки з Управління соціальних виплат та компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення від 18.04.2018 року [PERSON] отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам у розмірі 2876 грн. 40 коп. Згідно довідки Інгульського обєднаного управління пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 16.04.2018 року за вих.. № 781/02 [PERSON], не перебуває на обліку в Інгульському обєднаному управлінні пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області та не отримує пенсію по інвалідності, оскільки відсутній страховий стаж для призначення пенсії. Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитина-інвалід - це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Як передбачено ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є повнолітньою особою, проживає у суспільстві та має певні витрати на себе, а отже повинен мати певний дохід, однак даних про те, що відповідач має постійне місце роботи і регулярно отримує заробітну плату матеріали справи не містять, відповідачем такі обставини належними та допустимими доказами не підтверджені. Крім того, відповідач є працездатною особою, доказів того, що в нього на утриманні знаходяться інші непрацездатні особи або за станом здоров'я він не може сплачувати аліменти у заявленому розмірі відсутні. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.1, 2 ст.. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан одержувача аліментів, враховуючи, що [PERSON] є дитиною інвалідом 1 групи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved