Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02.10.2006р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № DNH4KР48210099, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 750.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 16.10.2014р. має заборгованість в розмірі 132 022.61 грн., з яких: 8 694.99 грн. - заборгованість за кредитом, 41 393.02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 75 171.62 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 6 262.89 грн. - штраф (процентна складова). В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 132 022.61 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 320.23 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю просив суд їх задовольнити, крім того не заперечив проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема на 10 год. 30 хв. 24.12.2014р., та на 11 год. 23.02.2015р., що стверджується рекомендованими листами з повідомленнями "Укрпошти" та «Укркурєра», які повернуті до суду за закінченням терміну зберігання, однак до суду не з"явився та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, у суду виникає необхідність ухвалити по справі заочне рішення. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що 02.10.2006р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № DNH4KР48210099, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 750.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно умов. При укладаннi договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 16.10.2014р. має заборгованість в розмірі 132 022.61 грн., з яких: 8 694.99 грн. - заборгованість за кредитом, 41 393.02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 75 171.62 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 6 262.89 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимом ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Судом також встановлено, що нарахована позивачем пеня яку він просить стягнути із відповідача в розмірі 75 171.62 грн. значно перевищує розмір заборгованості по кредиту. Встановлені судом обставини мають істотне значення для зменшення стягнення розміру нарахованої пені із відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість нарахованої неустойки за кредитним договором в сумі 8 700.00 грн., тобто суд зменшує розмір стягнення нарахованої позивачем неустойки. Отже, враховуючи наведені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 58 788.10 грн. заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду, у сумі 1 320.23 грн., що стверджується платіжним дорученням № BOOO0B0LZW від 20.10.2014р.

Outcome: partial