Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0840 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №198859 вона є власником земельної ділянки площею 0,0900 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яку перейменовано на [ADDRESS]. Цільове призначення даної земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. На частину вказаної земельної ділянки площею 0,0060 га змінено цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, про що 23 жовтня 2012 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 210120. Решта частина земельної ділянки площею 0,0840 га залишилися з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. З метою внесення земельних ділянок площею 0,0060 га та площею 0,0840 га до Державного земельного кадастру позивачем було виготовлено технічну документацію на вказані земельні ділянки та подані документи державному кадастровому реєстратору Відділу у Корсунь - Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Згідно рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області їй відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та електронному документі, що містить відомості про результати робіт із землеустрою зазначено площу земельної ділянки, що підлягає державній реєстрації 0,0840 га, а правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на землю, зареєстровано та видано на площу 0,0900 га, який не скасований. В судове засідання представник позивача адвокат Перебийніс С.В. з`явилася, позов підтримала та надала пояснення аналогічні його змісту. Від Корсунь-Шевченківської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. В суді встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 198859 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0900 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8).Цільове призначення даної земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] згідно розпорядження виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради №17 від 19.02.2016 року (а.с.38-39). З метою організації торгівлі на частині земельної ділянки площею 0,0900 га, позивач в 2011 році звернулася до Корсунь-Шевченківської міської ради із заявою про зміну цільового призначення земельної ділянки з будівництва та обслуговування жилого будинку на будівництво та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0060 га (а.с.19). 19 травня 2011 року рішенням Корсунь-Шевченківської міської ради № 8-2/6 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з будівництва та обслуговування жилого будинку на будівництво та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] площею 0,0060 га (а.с.20). 14 червня 2012 року рішенням Корсунь-Шевченківської міської ради № 27/6-12 було затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення частини приватизованої земельної ділянки [PERSON] та змінено цільове призначення земельної ділянки [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,0060 га, кадастровий номер 7122510100010090015 з будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на будівництво та обслуговування будівель торгівлі (а.с.30). 23 жовтня 2012 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0060 га серії ЯМ № 210120, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування будівель торгівлі (а.с.7). Решта частина земельної ділянки площею 0,0840 га залишилися з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. З 1 січня 2013 року в Україні почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачена викладеним у новій редакції Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-1V від 1 липня 2004 року Тому з 1 січня 2013 року реєстрація правовстановлюючих документів на нерухомість (свідоцтв про право власності, державних актів, договорів оренди та ін.) замінена реєстрацією відповідних речових прав та обтяжень. Що стосується землі, то речові права та обтяження земельної ділянки можуть бути зареєстровані в Реєстрі після реєстрації такої земельної ділянки в державному земельному кадастрі відповідно до процедури, встановленої Законом України "Про державний земельний кадастр" №3613-УІ від 7 липня 2011 року і Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року. З метою внесення земельних ділянок площею 0,0060 га та площею 0,0840 га до Державного земельного кадастру позивачем було виготовлено технічну документацію на вказані земельні ділянки та подані документи державному кадастровому реєстратору Відділу у Корсунь - Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (а.с.31-51). Згідно рішення № РВ-7100819922019 від 02.04.2019 року державного кадастрового реєстратора Відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та електронному документі, що містить відомості про результати робіт із землеустрою зазначено площу земельної ділянки, що підлягає державній реєстрації 0,0840 га, а правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на землю, зареєстровано та видано на площу 0,0900 га (а.с.9). Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Згідно ч.1 ст.316, ч.1 ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Оскільки з 01.01.2013 року державні акти на право власності на землю не видаються і Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0900 га не був скасований, у зв`язку з чим державний кадастровий реєстратор не може зареєструвати право власності на земельну ділянку площею 0,0840 га, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем по її клопотанню.

Outcome: approved