Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Зазначив, що відповідач є матір'ю двох дітей, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач не працює, не приймає участі у вихованні та навчанні дітей. [PERSON], [INFO], вилучений у матері службою у справах дітей. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує батьківських обов'язків просить позбавити останню батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. У судове засідання сторони не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 67-70). Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.72). Під час розгляду справи позивач пояснила, що відсутні підстави позбавляти її батьківських прав, так як вона належним чином здійснює догляд за дітьми, займається їх вихованням та забезпеченням. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав (а.с. 71). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фати і відповідні їм правовідносини. Відповідач є матір'ю двох дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 8), та [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно з довідкою Березівської сільської ради № 2119 від 23 серпня 2017 року відповідач разом з дітьми проживає у квартирі загальною площею 28,8 кв. м, житловою площею 11,9 кв. м. Крім них у квартирі також проживають брат відповідача та її мати (а.с. 6). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача від 03 серпня 2017 року вбачається, що квартира є однокімнатною в 4-х квартирному дерев'яному будинку, який знаходиться в задовільному стані. Квартира без комунальних зручностей, санітарний стан задовільний (а.с. 7). Із затвердженого рішенням Виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 27 від 21 лютого 2017 року (а.с. 3) висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Березівської сільської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 4-5) убачається, що остання не приймає участі у вихованні та навчанні старшого сина [PERSON], 2008 року народження, та що молодший син [PERSON], 2014 року народження, вилучений у матері службою у справах дітей. Також з висновку вбачається, що відповідач ніде не працює, її чоловік тільки в квітні місяці 2017 року влаштувався на роботу, джерела фінансування сім'ї невідомі. Опікунська рада Березівської сільської ради дійшла висновку, що відповідач не виховує і не утримує дітей. Згідно з листом Комунального навчального закладу "Житомирська спеціалізована загальноосвітня школа інтернат" Житомирської обласної ради, направленого 12.02.2018 р. на адресу голови Березівської сільської ради Житомирського району, відповідач рідко відвідує сина [PERSON], який останнім часом хворіє та потребує догляду та медикаментів, які матір'ю не надані (а.с. 73-74). Також зазначено, що на звернення класного керівника про потребу в лікуванні сина не реагує позитивно, відмовляється виконувати свої батьківські обов'язки. Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) установлений обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зі змісту частини 1 статті 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р. за №?780-Х11, вбачається, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», регламентовані права та обов'язки батьків, якими, зокрема, є: відповідальність за виховання, навчання й розвиток дитини; обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. За пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України підставою для позбавлення матері, батька батьківських прав є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (частина 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №?3 від 30.03.2007 року). З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що ухилення матері від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей є доведеним, та що позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Що ж стосується позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача суд зазначає таке. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Оскільки в матеріалах справи відсутнє рішення про призначення опікуна малолітніх дітей, тобто конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів, та відсутні особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача в дохід держави має бути стягнутий судовий збір у розмірі 1600 грн.

Outcome: partial