Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 15 лютого 2008 року між КС "Аккорд" та членом кредитної спілки [PERSON] було укладено кредитний договір № Донецьк-2/Т-08/104, відповідно до умов якого кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 7700,00 грн. на строк 12 місяців з 15.02.2008 року по 15.02.2009 року. Однак, всупереч договірним зобов'язанням позичальником грошові кошти не повернуто, у зв'язку з чим на день складання позовної заяви заборгованість відповідача за кредитним договором становить 21854,52 грн., з яких: 7700,00 грн. - сума боргу за тілом кредиту; 10304,52 грн. - сума боргу за процентами; 3850,00 грн. - пеня. Жодного платежу за кредитним договором позичальником проведено не було. Просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитом в сумі 21854 грн. 52 коп., інфляційне нарахування та три відсотки річних в розмірі 13344 грн. 23 коп. та судовий збір у розмірі 351 грн. 98 коп. В судове засідання представник позивача Велікданов С.К. не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих причин, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. На підставі ч. 2 ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до Кредитного договору № Донецьк-2/Т-08/104 від 15.02.2008 року, укладеного між Кредитної спілкою "Аккорд" та [PERSON], кредитор надав відповідачу грошові кошти в сумі розмірі 7700,00 грн. на строк 12 місяців з 15.02.2008 року по 15.02.2009 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,11507% за кожний день користування кредитом (а.с. 5). Однак, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 21854 грн. 52 коп., про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 3), яку відповідач повинна сплатити на користь позивача. Відповідно до розрахунку (а.с. 4) відповідач у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, повинна сплатити інфляційне нарахування та три відсотки річних в розмірі 13344 грн. 23 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого в доход держави судового збору в сумі 351 грн. 98 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved