Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку,компенсації за невчасно виплачені доходи, який мотивує тим, що він був прийнятий на роботу 05.09.2000р. у Західний державний інститут по проектуванню об'єктів шляхового господарства «Західдніпрошлях», який згідно з наказом від 11.10.2002р. №460 реорганізовано у Львівську філію Державного підприємства - Українського державного інституту з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор»-«Західдніпрошлях» на посаду інженера 1-ої категорії у шляховий відділ. Наказ №301/1-к від 05.09.2000р. В подальшому, з 01.03.2002р. працював на посаді начальника групи шляхового відділу. Наказ №10-1к від 01.03.2002р. 18.04.2016р. позивач був звільнений з посади на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності працівників і неможливістю переведення на іншу роботу. Наказ №33-1к від 18.04.2016р. З червня 2015р. по квітень 2016р. включно позивачу нарахована, але не виплачена заробітна плата. Заборгована заробітна плата становить 41 997,90 грн., крім цього заборгованість за відрядження 340 грн. 18.04.2016р. позивач подав заяву про проведення із ним повного розрахунку по заробітній платі, однак ані розрахунку, ані відповіді він не отримав від відповідача. Таким чином, позивач зазначає, що оскільки він не отримав розрахунку при звільненні, то це є підставою для відповідальності відповідача, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто, виплати йому середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку, а саме з 19.04.2016р. по 12.05.2016р. в сумі 3 529,92 грн. Крім цього позивач зазначає, що компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців нарахованих, але своєчасно не виплачених грошових доходів, що визначено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159 Відтак, відповідачу слід виплатити позивачу компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 1690,41 грн. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача на його користь 47858,23 грн., а саме: нараховану, але не виплачену йому заробітну плату - 41 997,90 грн., заборгованість за відрядження - 340 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 19.04.2016р. по 12.05.2016р. - 3529,92 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати - 1690,41 грн. В подальшому відповідач неодноразово уточняв позовні вимоги, в останнє 02.08.2016р. У своїй заяві про уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 53 770,69 грн., що складається з наступного: 40 997,90 грн. - нарахована, але не виплачена заробітна плата, 340 грн. - заборгованість за відрядження, 10 442,68 грн. - середній заробіток за період затримки розрахунку з 19.04.2016р. по 02.08.2016р., 1 690,11 грн. - компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, 300 грн. - витрати на правову допомогу. Заяву мотивує тим, що з часу його звернення до суду відповідач 17.05.2016р. частково виплатив заборгованість по заробітній платі в розмірі 1000 грн., однак не провів повного розрахунку, а тому заборгованість відповідача перед позивачем становить 40 997 грн. та заборгованість за відрядження в розмірі 340 грн. також просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку, з 19.04.2016р. по 02.08.2016р. в сумі 10 442,68 грн. (147,08грн.(розмір середньої заробітної плати) Х (10+19+20+20+2) робочих днів з 18 квітня 2016р. по 02 серпня 2016р. = 10 442,68 грн.) та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати - 1690,11 грн. за період з червня 2015р. по березень 2016р. Позивач в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд, на підставі ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та його представника і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи У зв'язку з тим, що позивачем була подана заява про розгляду справи за його відсутності, те що представник відповідача не з'явився в судове засідання з неповажних причин, враховуючи положення ч.4ст. 169 ЦПК України, суд вирішує розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 05.09.2000р. прийнятий на роботу у Інститут «Західдніпрощлях» на посаду інженера першої категорії у шляховий відділ, наказ №30/1-к від 05.09.2000р., 01.07.2001р. переведений на посаду провідного інженера шляхового відділу, наказ №29-1к від 27.06.2001р., 01.03.2002р. призначений на посаду начальника групи шляхового відділу, наказ №10-1к від 01.03.2002р., 18.04.2016р. звільнений з посади у зв'язку із скороченням штатів працівників і неможливістю переведення на іншу роботу на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України, наказ №33-1к від 18.04.2016р. Як вбачається із матеріалів справи, позивач подавав заяву від 18.04.2016р. директору Львівської філії «Західдніпрощлях» про проведення із ним повного розрахунку по заборгованій заробітній платі, виплатам за невикористані відпустки, відряджу вальні та вихідні дні, проте така заява залишилась без задоволення. Відповідно дост.7 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Згідност.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що йому належать, проводиться в день звільнення. На підставі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" та ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, а саме - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, визначеніст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство має сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки №21 від 03.10.2016 року, станом на 03.10.2016 року заборгованість по заробітній платі становить 20 711,51 грн. за період з січня 2016 року по квітень 2016 року у тому числі компенсація за відпустки 13 893,70 грн. та вихідна допомога 1408,75 грн. Згідно з п.8 Постанови КМУ від 08.02.1995р. №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Як вбачається з розрахунку середньої заробітної плати, наданого позивачем, середньоденний заробіток згідно довідки №70/1 від 10.05.2016р., становить 147,08 грн. відтак, згідно вказаного розрахунку, кількість робочих днів становить за період з 18 квітня по 30 квітня 2016 року - 10 робочих днів, травень 2016 р. - 19 робочих днів, червень 2016 р. - 20 робочих днів, липень 2016р. - 20 робочих днів, з 01 по 02 серпня 2016р. - 2 робочі дні. Загальний розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача за час затримки розрахунку з позивачем (з 18 квітня 2016р. по 02 серпня 2016р.) складає: 147,08 грн. Х (10+19+20+20+2) робочих днів = 10 442,68 грн. Згідно офіційного тлумачення положення частини 2 ст. 233 КЗпП України Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013р. №9-рп/2013 зазначив, що працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Сума інфляційних збитків пов'язаних з несвоєчасною виплатою заробітної плати вираховується згідно індексів інфляції на день виплати заборгованої зарплати. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, що згідно розрахунку, поданого позивачем, становить 1690,11 грн. та 340 грн. заборгованості за відрядження, проте, як вбачається із довідки №21 від 03.10.2016р. про заборгованість по заробітній платі, інформація щодо заборгованості за відрядження відсутня, компенсація по втраті частини заробітної плати була виплачена разом із заборгованою заробітною платою за період з червня по грудень 2015 року. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати понесені ним на правову допомогу у розмірі 300 грн., проте в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо надання позивачу правової допомоги у розмірі 300грн. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по виплаті заробітної плати за період з січня 2016р. по квітень 2016р., суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити частково. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved