Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 02.12.2005 року відповідач [PERSON] уклала з ним кредитний договір № б/н і отримала кредит у сумі 3200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач в свою чергу прийняв вищевказані грошові кошти та зобов'язався повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак відповідач умови договору не виконала, в результаті чого станом на 30.06.2014 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 8296 гривень 76 копійок, з яких: 1298 гривень 37 копійок - заборгованість за кредитом; 6127 гривень 12 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг договору кредиту 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 371 гривні 27 копійок - штраф (процентова складова). У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8296 гривень 37 копійок та судові витрати в розмірі 243 гривні 60 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, в наданій заяві просив справу розглянути у його відсутність, наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в зв'язку зі спливом строків позовної давності. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 02.12.2005 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (тепер - публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 3200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач умови договору не виконав належним чином, в результаті чого станом на 30.06.2014 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 8296 гривень 76 копійок, з яких: 1298 гривень 37 копійок - заборгованість за кредитом; 6127 гривень 12 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг договору кредиту 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 371 гривні 27 копійок - штраф (процентова складова). Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення вимог зазначеного договору, позичальник сплачує штраф в розмірі 500 гривень та 5% від ціни позову. Таким чином, за одне й теж порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. У статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 500 гривень 00 копійок не підлягають задоволенню. В інший частині вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач при подачі позову до суду сплатив судові витрати у розмірі 243 гривні 60 копійок. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України вимоги позивача про стягнення судових витрат підлягають задоволенню. Підстави для застосування позовної давності відсутні, оскільки підписуючи заяву на відкриття кредитної карти від 02.12.2005 року відповідач підтвердила те, що вона ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку, висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. При цьому суд враховує, що згідно пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 7796 гривень 76 копійок, а також 243 гривні 60 копійок судових витрат. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: partial