Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить визнати договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території (розробленого на основі типового) укладеним з відповідачем і стягнути з неї на їх користь заборгованість вартості спожитих комунальних послуг на загальну суму 2660 грн. 59 коп. і судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп., мотивуючи тим, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та споживає послуги, що ними надаються. Тобто, між ними встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. За період з 01.07.2011 року по 01.07.2014 року за особовим рахунком відповідача рахується заборгованість на загальну суму 2660,59 грн., яку добровільно відповідач не сплачує, не зважаючи на надіслану претензію-повідомлення. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] свідчить про наявність боргу в сумі 2660 грн. 59 коп.. З довідки КП "Комунальник" №5135 від 29.08.2014 року вбачається, що [PERSON] проживає у вказаній квартирі та є її наймачем, а не власником, як зазначив позивач в позовній заяві. Договір між сторонами про надання комунальних послуг по утриманню квартири не укладено. Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено, як обов'язок, а не право сторін. Водночас, позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт підготування ним договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території (розробленого на основі типового), який пропонувався для укладення [PERSON] та факту надіслання і отримання [PERSON] тексту запропонованого договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території (розробленого на основі типового), хоча це є його обов'язком відповідно до положень ст. 60 ЦПК України. Так, нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, не може бути задоволена вимога позивача щодо визнання договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території (розробленого на основі типового) укладеним з відповідачем. Проте, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи позивач надавав відповідачу послуги по водопостачанню, водовідведенню, а останній у передбачений законодавством спосіб від отримання їх не відмовився, що вказує на існування між сторонами цивільно-правових прав та обов'язків і свідчить про існування між ними договірних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2660 грн. 59 коп. заборгованості з квартирної плати та вартості спожитих комунальних послуг. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. в доход держави, який на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог - 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial