Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «НФСК «Добробут» про стягнення з них матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що 09.06.2012 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП на перехресті вулиць Харківське шосе - Здолбунівська в м. Києві, де він проїхав на червоний сигнал світлофора і скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме автомобіля позивача. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2013 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні даного правопорушення, проте провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Своїми протиправними діями відповідач завдав позивачу матеріальний збиток у сумі 53 955,87 грн. Позивач звернувся до [PERSON] з вимогою сплати матеріального збитку, проте йому було відмовлено у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність останнього застрахована у ПрАТ «НФСК «Добробут», тому позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «НФСК «Добробут» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, з заявами або клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.89; 92). Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2013 року (а.с.6), з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Тойот», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП на перехресті вулиць Харківське шосе - Здолбунівська в м. Києві, де він проїхав на червоний сигнал світлофора і скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме автомобіля позивача. Даною постановою [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, проте провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, яка не оскаржувалась в апеляційному порядку і набрала законної сили. За змістом постанови Апеляційного суду м. Києва від 23.01.2013 року постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2012 року, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП скасовано, а провадження по справі - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення(а.с8-10). Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль «Форд», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], був технічно пошкоджений, та відповідно до звіту експерта з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №302 від 25.01.2013 року від 22.03.2013 року, вартість матеріального збитку складає 53 305,87 грн. (а.с.15-24). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ автомобіль «Тойота», д.н.з. [NUMBER], що належав [PERSON] був застрахований ПрАТ «НФСК «Добробут» згідно полісу серія АА №5196845. Дата страхового терміну діє з 16.07.2011 року по 16.07.2012 року, ліміт страхової відповідальності по завданій шкоді майну складає 50 000грн., а франшиза - 510 грн. За таких обставин сума матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач, в розмірі 49 499 грн., повинна бути сплачена [PERSON] ПрАТ «НФСК «Добробут», 510 грн. вартості франшизи повинен сплатити відповідач позивачу. Однак таких позовних вимог позивач, неодноразово змінюючи та уточнюючи позовні вимоги, не заявляв, тому суд розглядає заявлені позовні вимоги в межах ст. 11 ЦПК України. Розраховуючи матеріальну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд вважає, що встановлений її розмір 53 305,87 грн., неоскаржений сторонами, підлягає частковому задоволенню, а саме (53 305,87 грн. - 49 490 грн. - 510 грн. = 3 305,87 грн.), із яких 3 298,25 грн. - вартість розміру втрати товарної вартості, 7,62 грн. - розмір відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Також при частковому задоволенню позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 650 грн. вартості проведення автотоварознавчого дослідження. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Поскільки при зіткненні двох автомобілів позивач [PERSON] зазнав моральних страждань та психологічних переживань, що природно зрозуміло, не очікуючи даної неординарної події, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід задовольнити в сумі 1 000 грн., в решті суми необхідно відмовити, як такої, що не знайшла своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно ст.88 ЦПК України, поскільки суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, тому розмір судових витрат необхідно визначити пропорційно від задоволених позовних вимог, а саме: 229 грн. 40 коп. судового збору підлягає стягненню в рахунок задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, та 114,70 грн. судового збору в рахунок задоволення вимог немайнового характеру, в решті суми стягнення судового збору необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 23, 610, 979, 1194 ЦК України та

Outcome: partial