Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Карпи Р.П., третя особа АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про скасування арешту, накладеного на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивує тим, що 13 лютого 2012 року Яворівським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист №2-1762 про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 29032,00 грн. 25 липня 2012 року головним державним виконавцем Яворівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Карпою Р.П. в межах виконавчого провадження було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника [PERSON] . 24 грудня 2012 року виконавчий лист №2-1762, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 29032,00 грн. боргу, за заявою стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» повернуто стягувачу, а виконавче провадження закрите. 16 травня 2019 року їй стало відомо про те, що обтяження, накладене відповідачем в 2012 році в рамках виконавчого провадження ВП№33438447 від 16.07.2012 з виконання виконавчого листа №2-1762, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 29032,00 грн. боргу, що виданий 13 лютого 2012 року не припинено, що порушує її права та інтереси. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 14.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, з наданням відповідачам можливості у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача - головний державний виконавець Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Карпа Р.П. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступне. 25 липня 2012 року головним державним виконавцем Яворівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Карпою Р.П. в межах виконавчого провадження було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника [PERSON] . З довідки №28417 від 05.06.2020 виданої Яворівським РВ ДВС вбачається, що згідно АСВП та Журналу обліку виконавчих документів, виконавчий лист №2-1762 виданий Яворівським районним судом Львівської області від 13.02.2012 про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 29032,00 грн. був повернутий стягувачу на підставі п.1 ст.47 Закону україни «Про виконавче провадження». Більш детальної інформації надати неможливо, оскільки виконавче провадження №33438447 знищено у зв`язку із закінченням трьохрічного терміну зберігання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на момент закінчення вищезазначеного виконавчого провадження), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно з п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції що діяла на момент закінчення вищезазначеного виконавчого провадження), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснювалось частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції що діяла на момент закінчення вищезазначеного виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч.2 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції що діяла на момент закінчення вищезазначеного виконавчого провадження) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі, від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з вимог ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист №2-1762 виданий Яворівським районним судом Львівської області від 13.02.2012 про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 29032,00 грн., був повернутий стягувачу на підставі п.1 ст.47 Закону україни «Про виконавче провадження», записьмовою заявою стягувача. На даний час виконавче провадження знищено, у зв`язку із закінченням 3-річного строку. Враховуючи те, що виконавчий лист №2-1762, виданий Яворівським районним судом Львівської області від 13.02.2012 про стягнення з [PERSON] в розмірі 29032,00 грн., повернутий стягувачу зайого письмовою заявою, матеріали виконавчого провадження знищено, арешт з майна боржника не знято, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає до стягнення з відповідача Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved