Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс», посилаючись на те, що 02.10.2012 року на пр. Перемоги в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю чотирьох транспортних засобів. Винуватцем ДТП був водій автобуса ЛАЗ [NUMBER] КП «Київпастранс» [PERSON], який не дотримався дистанції та здійснив зіткнення з належним [PERSON] автомобілем «Вольво» д.н. [NUMBER], якого від удару відкинуло на автомобіль «ВАЗ» під керуванням [PERSON], який в свою чергу відкинуло на автомобіль «Шкода». Вина водія встановлена постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2012 року, яка набула законної сили. Факт трудових відносин [PERSON] з відповідачем та вина визнаються відповідачем. 26.12.2012 року позивач звернувся до автобусного парку № 5 КП «Київпастранс» з заявою про виплату матеріального збитку. Відповідач в листі від 12.02.2013 року за №129/юр повідомив про неможливість виплати в зв'язку зі складним матеріальним становищем відповідача. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав численні механічні пошкодження. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ, № 24С/10/12» від 12.10.2012 року, складеного ПП «Галавтоекспертиза», розмір матеріального збитку становить 25 851 гривня 15 копійок. Позивач зазначає, що в результаті пошкодження його автомобіля він зазнав моральних страждань, втратив душевний спокій, в нього виникли тривалі негативні емоційні переживання, які перешкоджають успішній самостійній трудовій діяльності, звичному життєвому укладу. Пошкодження автомобіля стало причиною моральних страждань позивача, що посилилися відмовою винуватця подій відремонтувати автомобіль або виплати компенсацію ремонту. Позивач був змушений витрачати час та кошти на збір документів, написання заяв, ремонт автомобіля. Розбите авто позбавило позивача можливості у звичайному режимі вирішувати життєві питання, пересуватися по місту, порушило нормальний спосіб життя. Користування громадським транспортом привело до того, що позивачу стало значно складніше встигати на зустрічі та переговори в межах міста. А виїзд за межі міста Києва для бізнесових та сімейних потреб став або неможливим із-за відсутності транспорту, або дуже дорогим, коли потрібно користуватися послугами таксі. Заробляти кошти для утримання сім?ї стало набагато складніше та призвело до погіршення матеріального становища. Тривале емоційне напруження та розлади здоров'я привели до емоційного виснаження та неврозів. Погіршення сну та головні болі від недосипання супроводжували позивача і повністю не залишили його і досі. Моральну шкоду позивач оцінює у 4 000 гривень. Позивач просить стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на свою користь майнову шкоду в розмірі 25 851 гривню 15 копійок та моральну шкоду в розмірі 4 000, а також судові витрати. Під час розгляду справи в якості відповідача до участі в справі було притягнуто Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія». Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з тих же підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача Комунального підприємства «Київпастранс» в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з підприємства розміру франшизи, в решті позовних вимог просив відмовити. Представник ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судовому засіданні з позовом не погодився, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 02.10.2012 року о 18 годині на пр. Перемоги в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій автобусу «ЛАЗ» д.н. [NUMBER] [PERSON], порушив п.п. 2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Вольво» д.н. [NUMBER], за кермом якого знаходився [PERSON] Після цього автомобіль «Вольво» д.н. [NUMBER] відкинуло на автомобіль «Ваз» д.н. [NUMBER], який в подальшому відкинуло на автомобіль «Шкода» д.н. [NUMBER] (а.с.9 - копія постанови). [PERSON], працюючи в автобусному парку №5 КП «Київпастранс», 02.10.2012 року керував автобусом, що належить на праві власності КП «Київпастранс» (а.с.49-50). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2012 року (а.с.9) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень. В результаті аварії автомобіль «Вольво» д.н. [NUMBER], який належить позивачу, отримав пошкодження. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди від 12.10.2012 року за №24С/10/12, складеним ПП «ГАЛавтоекспертиза» (а.с. 12 - 33), матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Вольво» д.н. [NUMBER] внаслідок його пошкодження при ДТП, становить 25 851 гривню 15 копійок. Транспортний засіб «ЛАЗ» д.н. [NUMBER] забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5017258, укладеним з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» (а.с. 53). Оскільки позивачеві не було відомо про поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортного засобу «ЛАЗ» д.н. [NUMBER], в грудні 2012 року [PERSON] звернувся до КП «Київпастранс» з заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП 02.10.2012 року. Листом від 12.02.2013 року за №129/юр (а.с.10) КП «Київпастранс» повідомило позивача про неможливість відшкодувати шкоду через важке матеріальне становище. Дізнавшись про наявність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] звернувся з заявою до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», на яку отримав відповідь за №3148 від 03.06.2013 року (а.с.101) з відмовою у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з невиконанням своїх договірних обов'язків страхувальником та неможливістю визначити розмір збитку. Заяву-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 02.10.2012 року КП «Київпастранс» подало до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» лише 17.06.2013 року (а.с.54), т.т. з порушення строку у три робочі дні з дня настання ДТП, передбаченого п.33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.37.1.3 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Як пояснив в судовому засіданні позивач, в грудні 2012 року він розпочав ремонт свого автомобіля, й на той момент, коли в січні 2013 року він дізнався про наявність у КП «Київпастранс» полісу обов'язкового страхування, його автомобіль було частково відремонтовано. Отже, оскільки на час повідомлення страхової компанії про подію, яка може бути страховим випадком, автомобіль позивача вже був частково відремонтований, це унеможливило провести огляд пошкодженого майна і визначити розмір збитків, що і стало підставою для відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування. Суд вважає обґрунтованою відмову страхової компанії у виплаті страхового відшкодування. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Оскільки шкода завдана позивачеві водієм КП «Київпастранс» під час виконання ним своїх трудових обов'язків, саме КП «Київпастранс» має нести цивільну відповідальність. З огляду на це, з КП «Київпастранс» підлягає стягненню на користь [PERSON] майнова шкода в розмірі 25 851 гривня 15 копійок. Позивач також просить стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 4 000 гривень. При цьому [PERSON] стверджує, що він зазнав моральних страждань, втратив душевний спокій, в нього виникли тривалі негативні емоційні переживання, які перешкоджають успішній самостійній трудовій діяльності, звичному життєвому укладу, він був змушений витрачати час та кошти на захист своїх прав, у зв'язку з пошкодженням його автомобіля не мав можливості повноцінно користуватись автомобілем для вирішення особистих та сімейних потреб, постійно нервував. Моральну шкоду позивач оцінює у 4 000 гривень. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 цієї ж постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазначав позивач, немайнових витрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Ураховуючи характер і обсяг моральних страждань, які зазнав позивач у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, а також виходячи з роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", засад розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди [PERSON] слід визначити у 2 000 гривень. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає задоволенню частково. Стягненню з відповідача підлягають також судові витрати. На підставі наведеного, ст. ст. 22, 23, 1167, 1172 ЦК України,

Outcome: partial