Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] на земельну ділянку площею 2,50 га, кадастровий номер 3233285600:04:016:0015, розташовану на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, від його померлої матері [PERSON], [INFO] на підставі державного акту серії ЯБ № 781951, виданого головою Кагарлицької районної державної адміністрації 05 травня 2006 року та визнати у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,50 га, кадастровий номер 3233285600:04:016:0015, розташованої на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, відповідно державного акту серії ЯБ №781951, виданого головою Кагарлицької районної державної адміністрації 05 травня 2006 року за нею, [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що 10 квітня 2015 року помер її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області 23 квітня 2015 року серії І-ОК № 335380. За час життя із [PERSON], починаючи з 22 січня 2002 року вони перебували у офіційному шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 27 травня 2011 року серії 1-ОК № 112550. Спільних дітей від вказаного шлюбу у них не має. Після смерті її чоловіка [PERSON], 17.09.2015 року, вона звернулась до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу [PERSON] з питань отримання свідоцтва на право спадщини за законом на квартиру №14, по вул. Миру (стара назва Пролетарська), буд. 52, в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області. 13.11.2015 року було отримано лист за № 416/02-14, в якому їй було відмовлено в отриманні свідоцтва на право спадщини за законом на квартиру №14, по вул. Пролетарській, 52, в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області у зв'язку з тим, що в довідці виданої Комунальним підприємством Київської обласної Ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 17.05.2016 року за № 1021, було вказано, що реєстрації права приватної власності на квартиру № 14, по вул. Пролетарській, 52, в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області не проводилось. Також, в листі приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу [PERSON] було зазначено, що у разі не подачі правовстановлюючих документів на майно померлого [PERSON], що були йому видані за його життя, право власності за якими було зареєстровано у визначеному Законом порядку, або ж для оформлення своїх спадкових прав необхідно звернутися до суду. 05 липня 2016 року вона звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом та 26.10.2016 року рішенням Кагарлицького районного суду провадження № 2/368/521/16 її позовні вимоги задоволено повністю та визнано за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до вказаного рішення суду приватним нотаріусом [PERSON] відомості про об'єкт нерухомого майна внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 73477970 від 21.11.2016 року. Окрім квартири, яка вже рішенням Кагарлицького районного суду Київської області визнана за нею в порядку спадкування, у покійної матері чоловіка та її свекрухи [PERSON], яка померла 18.11.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області 15 листопада 2016 року серії І-ОК № 382281, на праві власності була зареєстрована земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,50 га, кадастровий номер 3233285600:04:016:0015, яка знаходиться на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району, що підтверджується копією державного акту. Сам оригінал державного акту на право власності на землю втрачено. Після смерті матері [PERSON] право на спадщину, а саме земельну ділянку набув правомірно, так як проживав з [PERSON] за однією адресою, але про оформлення спадщини на себе в реєстраційні органи та нотаріальну контору не звернувся. На даний час вона є спадкоємицею за законом на цю земельну ділянку, після її покійного чоловіка [PERSON], площею 2,50 га, кадастровий номер якої 3233285600:04:016:0015, що належить [PERSON] Згідно витягу із звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, її вартість станом на 01.01.2016 року становить - 106978,27 грн. Окрім матері інших близьких родичів в [PERSON] більше не має. Відповідно до листа приватного нотаріуса [PERSON] від 13.11.2015 року за №416/02-14 зазначено, що для отримання свідоцтва про право власності на майно померлого [PERSON], яке за його життя не проводилось, для оформлення своїх спадкових прав необхідно звернутися до суду. Положеннями ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Об'єкт спадкування - земельна ділянка має майновий характер, а тому приймаючи спадщину вона приймає права і обов'язки спадкодавця. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У відповідності до ч. 1.2. ст. 158 ЗК України - "...Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб". Представник відповідача в особі Мирівської сільської ради Кагарлицького району в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Представник третьої особи в особі приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Суд, вислухавши позивача, яка не заперечувала проти винесення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~ Відповідно до ст. ст.\~57,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється у разі смерті власника. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 18.11.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області 15 листопада 2016 року серії І-ОК № 382281. За життя [PERSON] на праві власності була зареєстрована земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,50 га, кадастровий номер 3233285600:04:016:0015, яка знаходиться на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району, що підтверджується копією державного акту. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті [PERSON] заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійснім, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також: у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 того Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкуванню за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишився її син [PERSON]. Спадщину [PERSON]О прийняв, шляхом спільного проживання із спадкодавцем [PERSON], але не переоформив, оскільки 10 квітня 2015 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області 23 квітня 2015 року серії І-ОК № 335380. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті [PERSON] заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійснім, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також: у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 того Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкуванню за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишилися його дружина - [PERSON]. У звязку з відкриттям спадщини [PERSON] позивач [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулася із заявою та заведена спадкова справа за № 35/2015 року. Листом № 416/02-14 від 13.11.2015 року позивачу приватним нотаріусом Кагарлицькою районною нотаріального округу Київської області було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, оскільки оригінал державного акту позивач не змогла предявити. Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26.10.2016 рок було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнано за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]\'' Київської області загальною площею 66,1 кв.м. і житловою площею 41 кв.м. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати документу, що засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Відповідно до\~ст. 1217 ч. 1 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності ч. 1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] та яка бажає прийняти спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved