Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 06.02.2014 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000, 00 грн. 04.07.2014 року відкрито виконавче провадження. Але відповідач свої зобов'язання за сплатою аліментів у повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 43642, 00 грн. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання дітей у розмірі 43642, 00 грн. та пеню за несплату аліментів у розмірі 12880, 89 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.11.2017 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. 23.05.2018 року до суду надійшов Відзив на позов представника відповідача. Відповідно до викладених у Відзиві заперечень зазначено про те, що розмір боргу по аліментах значно менший, ніж вказує позивачка, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Враховуючи викладене, представник відповідача просила позов задовольнити частково. У судовому засіданні представник відповідача просила позов задовольнити частково, з урахуванням заперечень, викладених у Відзиві. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві представник позивача просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивачки та її представника. Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період до 06.02.2014 року. У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000, 00 грн. 04.07.2014 року відкрито виконавче провадження. Але відповідач свої зобов'язання за сплатою аліментів у повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до наданої позивачкою довідки розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів становить 43642, 00 грн. Стороною відповідача під час розгляду справи по суті було надано письмові докази на підтвердження часткової сплати заборгованості. З урахуванням наданих доказів судом встановлено, що розмір заборгованості по аліментах становить на даний час 21515, 55 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Враховуючи вимоги діючого законодавства, наявну у відповідача заборгованість по аліментах, суд вважає дані позовні вимоги [PERSON] підставними та обґрунтованими, з урахуванням наданих стороною відповідача доказів, а тому сума боргу у розмірі 21515, 55 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Що стосується позовних вимог про стягнення пені, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно із п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] у частині стягнення пені, але у розмірі 10723, 76 грн., з урахуванням суми боргу, що стягується судом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial