Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 06.03.2018 року приблизно о 08:38 на проспекті Металургів, буд. 38 в м. Кривому Розі, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач), та автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно Постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.05.2018 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відтак, водій пошкодженого автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] - 12.03.2018 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - Позивач, МТСБУ) про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження 25.12.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 36 702 (тридцять шість тисяч сімсот дві) грн. 12 коп. На підставі Наказу №4172 від 26.04.2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 36 702 (тридцять шість тисяч сімсот дві) грн. 12 коп., що підтверджується платіжним дорученням №937591 від 02.05.2019 року. Крім того, Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 220 (одна тисяча двісті двадцять) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №805087 від 31.01.2019 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 37 922 (тридцять сім тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 12 коп. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Саме тому позивач змушений був звернутись до суду з цим позовом та просить стягнути з Відповідача на користь Позивача - Моторного (транспортного) страхового бюро України завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 37 922 грн. 12 коп. а також витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 2 270 грн. 00 коп. покласти на Відповідача. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач [PERSON] отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Так, у відзиві, поданому в строки та за встановленими правилами, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначає, що позивач вводить суд в оману стверджуючи, що «Відповідачеві було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було». Позивач ніяких претензій, чи будь-яких інших письмових документів від МТСБУ ніколи не отримував. Крім того, на підприємство ТОВ «Черметавтоматика» на якому в той час працював відповідач, надійшов один лист за № 38 від 04 квітня 2018 року, в якому було два повідомлення: перше повідомлення для директора ТОВ «Черметавтоматика» з проханням з`явитися особисто або направити свого представника за довіреністю та друге повідомлення для директора [PERSON] та співробітника [PERSON] . В повідомленнях значилось, що огляд ТЗ проводитимуть 11 квітня 2018 року об 11 годині за адресою: [ADDRESS]. Проте, коли відповідач прибув на призначену адресу, дату і час для огляду ТЗ, то з`ясувалось, що експерт [PERSON] вже провів цей огляд самостійно раніше. Тому відповідач не згоден з висновком експерта та оглядом, який було проведено без його участі із завчасно запланованими діями зацікавленого водія [PERSON] . Крім того, у позовній заяві про відшкодування шкоди в порядку регресу та доданими до неї копіями документів до суду, не підтверджується сума спричинених матеріальних збитків спричинених власникові автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , якому МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих із не зрозумілих ні для кого причин, самостійно відшкодувало суму регламентованих виплат у розмірі 36 702 грн. 12 коп. згідно Наказу № 4172 від 26.04.2019 року, яку самостійно визначив авто-товарознавчий експерт [PERSON] за результатами своєї експертної оцінки авто-товарознавчого дослідження № 107/18/18 визначення матеріальних збитків від 25 грудня 2018 року. Крім того, відповідач наголошує на тому, що під час складання первинного протоколу огляду транспортного засобу від 03.04.2018 року зацікавленою особою - [PERSON] свідомо був порушений порядок повідомлення, проведення та складання зазначеного у додатках до позовної заяви протоколу огляду цього транспортного засобу від 03.04.2018 року, адже, в цей день огляд автомобіля «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] , яким під час ДТП керував водій [PERSON] не проводився. Згідно поштового конверту, надійшов на ім`я відповідача за його адресою із повідомленням від водія [PERSON] видно, що це повідомлення було надіслано на адресу відповідача без опису вкладення з поіменним переліком документів лише - 04.04.2018 року. Тобто, умисно, «заднім числом» тоді, коли запропонований відповідачеві [PERSON] на підпис 11.04.2018 року об 11.00 годині протокол огляду вказаного автомобілю «Mitsubishi Lancer» був вже виконаний самостійно невідомими йому зацікавленими особами з боку опонента за адресою: [ADDRESS] , що повністю підтверджується копіями документів: поштового конверта з штемпелем дати відправлення адресатові, зазначеного як: «04_ кві 2018», дорученням ТОВ «Черметавтоматика» на [PERSON] від 06.04.2018 року, та повідомленням про виклик [PERSON] на 11 квіт року. Відповідач вважає, що матеріали справи було фальсифіковано зацікавленими на те невідомими особами, а тому не згоден з сумою завданої шкоди. Крім того, відповідач не вважає себе винним у ДТП, а тому не погодившись із висновком експерта Рейнюк О.В. він самостійно звернувся до іншого експерта, та провів експертизу на який суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не звернув уваги при постановленні постанови щодо винуватості [PERSON] у ДТП. Відповідач також ставить під сумнів копії висновку експертного автотоварознавчого дослідження за №107/18/18 від 25 грудня 2018 року та додатки до нього, які надані позивачем до суду на підтвердження розміру спричинених матеріальних збитків, який було складено спеціалістом Рейнюк О.В. без присутності [PERSON] . Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України отримавши відзив на позовну заяву, скористався процесуальним правом подачі відповіді на відзив на позовну заяву. Так, у відповіді на відзив позивач зазначає, що досудове врегулювання проводиться шляхом направлення відповідачу претензії про відшкодування збитків в порядку регресу засобами поштового зв`язку простим листом, а тому жодного доказу яким би підтверджувався факт направлення та вручення або невручення даної претензії позивач надати не має змоги. Крім того наголошує, що законодавством не передбачено обов`язку у кредитора проводити досудове врегулювання шляхом направлення боржнику претензії саме рекомендованим чи цінним листом. Також, заходи досудового врегулювання спору в даній категорії справ не є обов`язковими згідно із законом, а отже відсутність доказів проведення досудового врегулювання жодним чином е впливає на розгляд даної справи. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не є суб`єктом оціночної діяльності в розумінні положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, а відтак жодним чином не наділений правом на самостійне визначення на власний розсуд вартості матеріального збитку заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу. Посилання відповідача на той факт, що він не був присутнім під час огляду транспортного засобу є недоречним, оскільки згідно п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Отже, виклик зацікавлених осіб на огляд пошкодженого транспортного засобу не є обов`язковим, а здійснюється разів потреби, тому посилання відповідача на істотні порушення під час здійснення експертного дослідження не є обґрунтованими та є безпідставними. Посилання відповідача, що позивачем не надано суду доказів причетності відповідача до ДТП є надуманими та безпідставними, оскільки в матеріалах цивільної справи міститься постанова суду у справі 210/1089/18 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Крім того, питання щодо наявності вини [PERSON] вирішувалося Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу та Дніпровським апеляційним судом. Постанова суду першої інстанції залишена без змін судом апеляційної інстанції. Відповідач [PERSON] отримавши відповідь на відзив, скористався процесуальним правом подачі заперечення на відповідь на відзив. Так, у запереченнях а відповідь на відзив відповідач зазначає, що позов взагалі подано позивачем з пропуском строку позовної давності, тобто, у встановлений законом строк загальної позовної давності тривалістю у три роки у межах якого особа могла звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Крім того відповідач наголошує, що жодної претензії чи будь-яких інших письмових документів від МТСБУ він ніколи не отримував. Крім того, сума спричинених матеріальних збитків зазначена позивачем в позові та наданих доказів жодним чином не підтверджується. Позивач отримавши заперечення на відзив скористався своїм процесуальним правом та подав до суду додаткові письмові пояснення згідно яких заперечує щодо звинувачення зі сторони відповідача щодо пропуску ним строку позовної давності. Зазначає, що згідно ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Враховуючи те, що основне зобов`язання (виплату страхового відшкодування), позивачем було здійснено 02 травня 2019 року то останній день процесуального строку припадає на 02.05.2022 року, тому, строк позовної давності не може вважатися пропущеним, оскільки позов до відповідача було подано у межах строку визначеного положенням ч. 6 ст. 261 ЦК України. Твердження відповідача щодо пропуску строків позовної давності є необґрунтованими та безпідставними. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача - Моторного (транспортного) страхового бюро України завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 37 922 грн. 12 коп.; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 2 270 грн. 00 коп. покласти на відповідача. Дослідивши надані позивачем, відповідачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Однак відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Суд встановив, що постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року визнано винним [PERSON] у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Так, суд вважав, що винність [PERSON] підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.03.2018 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників ДТП , фото місця ДТП, поясненнями свідків під час судового розгляду в судовому засіданні. Суд критично віднісся до Висновку експертного дослідження №6/10.1/25 від 06.04.2018 року, копія якого була надана з боку правопорушника та його захисника, оскільки, висновок складено не на підставі ухвали суду про призначення експертизи, а на підставі особистої заяви правопорушника [PERSON] , що позбавило потерпілого та його представника права висловити свою думку щодо поставлених на вирішення експерту питань. Крім того, відповідно до змісту вказаного висновку експертного дослідження, експерту було надано копії матеріалів ДТП на 7 (семи) аркушах, а згідно опису до матеріалів, які надійшли до суду, наявні матеріали справи на 9 (дев`яти) аркушах. Тобто, експерту для дослідження не було надано усі копії матеріалів адміністративної справи, тому необхідно визнати винним [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 (триста сорок) гривень 00 копійок (справа 210/622/18, провадження 3/210/1089/18 а.с.81-82). Апеляційним судом Дніпропетровської області постановою від 04 грудня 2018 року в задоволенні апеляційної скарги [PERSON] про скасування постанови районного суду - відмовлено. Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року, винесену відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, та якою визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 гривень 00 копійок- залишено без змін (справа 210/622/18, провадження 3/210/1089/18 а.с.198-203). Частиною 4 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ДТП, автомобіль ВАЗ 217130-120-01 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] не був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відсутні відомості, що водій [PERSON] підпадає під норму п.31.1 ст.31 Закону №1961. Дані ЄЦБД МТСБУ підтверджують, що на момент ДТП, автомобіль «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ АК/5868586, страхувальник - [PERSON] , страховик - АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ», що підтверджується страховим полісом. На момент ДТП - власником автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак « [NUMBER] » відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ є [PERSON] , власником автомобіля ВАЗ 217130-120-01 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] є ТОВ «ЧОРМЕТАВТОМАТИКА». Враховуючи норми ст.ст. 33,35, пп. «а» н.41.1. ст.41 Закону №1961-ІУ, для отримання відшкодування (виплати) власник автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак « [NUMBER] » [PERSON] , звернувся до МТСБУ: 1)з повідомленням про ДТП від 19.03.2018р.; 2) з заявою на виплату страхового відшкодування від 24.01.2019 року. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №107/18 складеного 25.12.2018 року, судовим експертом Рейнюк О.В..:- сума матеріальної шкоди, спричинена з технічної точки зору власнику автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак « [NUMBER] » складає - 40426,71 грн. з НДС на запасні частини, 36702,12 грн. без НДС. Відповідно до п.36.1, 36.2 ст.36 Закону №1961-IV, страховик,

Outcome: approved