Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року в м.Вилкове Кілійського району Одеської області померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті залишився житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS], який належав спадкодавцю на праві приватної власності. Вищевказаний житловий будинок позивач і його сестра [PERSON], що є відповідачем по справі, мають право успадкувати, як діти померлої, у першу чергу. При зверненні до Татарбунарської державної нотаріальної контори з приводу прийняття у спадок житлового будинку позивач отримав відмову, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. 24 лютого 2014 року рішенням Татарбунарського районного суду за сестрою позивача [PERSON] вже визнано право власності на 1/2 частину спадкового будинку. За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину спадкового житлового будинку. Позивач в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, не заперечуючи проти вимог позову. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.9) та серії [NUMBER] (а.с.11) видно, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно, є [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER](а.с.12) підтверджується, що 15.11.1987 року Нерушайською сільською радою Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на "[PERSON]". Із копії довідки, виданої Нерушайською сільською радою Татарбунарського району Одеської області № 1186 від 16.12.2013 року (а.с.13) вбачається, що [PERSON] на момент своєї смерті, тобто на 25.04.2011 року, згідно погосподарської книги була зареєстрована та проживала одна в житловому будинку [ADDRESS]. Із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26.04.2011 року (а.с.15) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року в м.Вилкове Кілійського району Одеської області. Із довідки ТОВ "Татарбунарське РБТІ та РОН" № 205 від 17.12.2013 року видно, що вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами складає 91 259 грн. (а.с.16). Копією технічного паспорту на будинок [ADDRESS], виготовленого 22.12.2011 року (а.с.17-19) підтверджується наявність спадкового будинку. Із листа нотаріуса (а.с.20) вбачається, що [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви на спадщину на житловий будинок з причини відсутності правовстановлюючого документу. З копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 лютого 2014 року (а.с.23-24) вбачається, що за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON], померлої [INFO] року у м.Вилкове Кілійського району Одеської області. Вказаним судовим рішенням встановлені обставини, які не має потреби доказувати у теперішньому судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, а саме щодо інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10.02.2014 року із якої слідує, що після смерті спадкодавця [PERSON] Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 51788781 від 04.10.2011 року, а із копії заяви № 764 від 04.10.2011 року засвідченої державним нотаріусом Єпішкіною С.В. вбачається, що [PERSON] цією заявою прийняв всю спадщину, яка залишилась після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] року. Крім нього, спадкоємицею за законом є донька померлої [PERSON], [INFO] (відповідачка по справі). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що померла [PERSON] на день смерті, тобто на 25.04.2011 року мала право на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], та правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно спадкодавцем за життя не був виготовлений. Позивач являється спадкоємцем вказаного нерухомого майна в порядку першої черги за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в установленому законом порядку він не має змоги через відсутність правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість. Крім нього, право на спадщину має і його рідна сестра [PERSON], за якою рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 лютого 2014 року, визнано право власності на 1/2 частину спірного спадкового будинку, який залишився після смерті їхньої матері [PERSON], померлої [INFO] року. А тому, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вищезазначеного спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, задовольнивши його вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved