Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі в серпні 2018 року звернулися в суд з даним позовом в якому просить: 1) визнати право приватної спільної часткової власності за [PERSON] (2/3 частини) та [PERSON] (1/3 частини) на окреме будинковолодіння [ADDRESS] , загальною площею 132,8 кв.м., яке складається: перший поверх: 2-1 Житлова кімната площею 11,3 кв.м.; 2-2 коридор площею 3,1 кв.м.; 2-3 Житлова кімната площею 10,6 кв.м.; 2-4 санвузол площею 3,3 кв.м.; 2-5 Житлова кімната площею 13,2 кв.м.; 2-6 Житлова кімната площею 11,3 кв.м.; 2-7 веранда площею 6,0 кв.м.; другий поверх: 2-8 коридор площею 9,1 кв.м.; 2-9 гардеробна площею 8,1 кв.м.; 2-10 Житлова кімната площею 14,8 кв.м.; 2-11 санвузол площею 6,3 кв.м.; 2-12 житлова кімната площею 16,4 кв.м.; 2-13 житлова кімната площею 19,3 кв.м.; 2) визнати право приватної спільної часткової власності за [PERSON] (2/3 частини) та [PERSON] (1/3 частини) на цегляний сарай позначений літерою «Б» площею 8,5 кв.м.. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову послалась на те, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , також їм належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування даного житлового будинку площею 0,0445 га. Вказана квартира знаходиться у двохквартирному будинку, квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить відповідачам. Зазначають, що будинок фактично поділений, кожна квартира має свої входи, окремо підведені всі комунікації, більше того, у відповідності до висновку щодо технічного обстеження можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 01.08.2018 р., виділ в окреме будинковолодіння їхньої квартири [ADDRESS] , не вплине негативно на технічний стан сусідньої квартири [ADDRESS] . Таким чином, для того щоб використовувати в повному обсязі права визначені ст. 317 ЦК України, виникає необхідність проведення реального поділу будинку. Звертають увагу на те, що на їхні неодноразові звернення щодо реального поділу будинку в позасудовому порядку, тобто шляхом укладення договору про поділ майна, відповідачі їх ігнорують. З урахуванням наведеного просять позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Дана справа перебувала у провадженні судді [PERSON] з 27.08.2018 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 19.09.2018 р. судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~14.11.2018 року дана справа була передана від судді Рудакова Д.І. шляхом повторного авторозподілу. 18.10.2019 року підготовче провадження закрито, розгляд справи призначався на 21.02.2020 р. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні щодо позову заперечили та просили відмовити у задоволенні такого. При цьому, [PERSON] суду пояснив, що реальний поділ будинку був зроблений тоді, коли була побудована фронтальна стіна. Зазначає, що у них з позивачами спільне газопостачання, окремі лічильники, проте кран знаходиться на території позивачів, а тому він може понести матеріальних витрат на переустановку. Відповідач [PERSON] належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак останній у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань не подавала. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що стверджується копіями свідоцтва про право власності на квартиру від 16.06.1999 р., договору дарування квартири від 31.01.2003 р., реєстраційного посвідчення від 05.02.2003 р.. Також їм на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,0445 га кадастровий номер 4611800000:03:028:0024, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №469087 від 03.09.2007 р.. Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що стверджується копіями свідоцтва про право власності на квартиру від 03.12.2003 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.12.2009 р. №24932451, свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 29.12.2009 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.01.2010 р. №25123406. Також їм на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,0467 га кадастровий номер 4611800000:03:028:0047, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №921498 від 19.11.2010 р.. Згідно із\~технічним паспортом\~на квартиру\~ [ADDRESS] , виданого Червоноградським МБТІ від 17.01.2014 р., загальна площа квартири після проведення реконструкції становить 132,8 кв.м., житлова 75,0 кв.м., також до квартири належить цегляний сарай Літ «Б» розмірами 3,40 м. х 2,50 м.. Відповідно до технічного паспорта, на цей же об`єкт нерухомості, виданого Червоноградським МБТІ від квітня 2004 р., загальна площа квартири до проведення реконструкції становила 50,7 кв.м.. Згідно із технічним висновком ФОП [PERSON] від 01.08.2018 р., квартира [ADDRESS] , може бути виділена в натурі як окреме будинковолодіння, таке виділення не вплине негативно на технічний стан сусідньої квартири [ADDRESS] . Висновком ТзОВ «Інвентарі Груп» від 20.05.2019 р. №200519/3-ЛВ щодо технічної можливості виділення об"єкта нерухомого майна підтверджено технічну можливість виділення квартири [ADDRESS] , в окремий об`єкт нерухомого майна - Індивідуальний житловий будинок, із подальшим присвоєнням йому окремого поштово-адресного номера. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №26-19Д від 20.07.2019 виділення квартири [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , і складається з: 1-й поверх: 2-1 коридор площею 9,2 кв.м.; 2-2 коридор площею 3,1 кв.м.; 2-3 кухня площею 10,6 кв.м.; 2-4 санвузол площею 3,3 кв.м.; 2-5 житлова кімната площею 13,2 кв.м.; 2-6 житлова кімната площа 11,3 кв.м., загальна площа квартири 50,7 кв.м. в окремий об`єкт нерухомого майна технічно можливо. Поділ слід провести посередині стіни зі суміжною квартирою (червона лінія), (Додаток 1, виділення квартири [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомого майна, зелене штрихування). Відповідно до ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 355, 361 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі, або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України. Частинами 1, 2 статті 183 ЦК України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно з ч. 1 ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. За змістом до ст. 382 ЦК України квартира є об`єктом права власності. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Тобто, такий режим означає, що співвласники володіють та користуються цим майном сумісно. Відповідно до п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" роз`яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як вбачається\~із копії\~технічного паспорта\~на квартиру [ADDRESS] та\~копії технічного\~паспорта на\~квартиру [ADDRESS] , житловий будинок є двоквартирним, який має окремі, не пов`язані між собою, вхідні двері у відповідні квартири, та окремі входи на території, на яких розміщені квартири, господарські будівлі і споруди. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна", затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Поділ спільного майна можливий за спільною згодою між усіма співвласниками, а у раз недосягнення спільної згоди між співвласниками про поділ спільного майна, поділ цього майна відбувається за рішенням суду. В пунктах 2.4, 2.6 Інструкції зазначено, що поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги те, що будинок [ADDRESS] фактично розділено на дві частини, право власності сторін оформлено свідоцтвами про право власності на відповідні квартири, власники яких кожний окремо та самостійно користуються ними, виходячи з власних потреб, тому суд вважає за можливе виділити квартиру [ADDRESS] у вищевказаному будинку в окреме будинковолодіння, у відповідності до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №26-19Д від 20.07.2019 р.. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України, з кожного із відповідачів підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 234,93 грн. від якого були звільнені позивачі при подачі позову.

Outcome: partial