Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] в тому числі: на 1/3 частку зазначеного будинку з господарськими спорудами як за членом колишнього колгоспного двору, та на 1/6 частку цього будинку з господарськими спорудами як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], свої вимоги мотивує тим, що господарство за зазначеною адресою відносилось до господарств «колгоспний двір», тому він має право на 1/3 частку спірного будинку як член колишнього колгоспного двору, та на 1/6 частку цього будинку в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Представником відповідачів [PERSON], [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що станом на 15.04.1991 року спірний будинок належав в рівних частинах [PERSON] та [PERSON], позивач на день смерті батька вже був зареєстрований за спірною адресою, але фактично там не проживав, а тому зазначений будинок в цілому належить до спадкового майна [PERSON], яка померла [INFO] в тому числі: ? частка як члену колишнього колгоспного двору, та ? частка, яку вона успадкувала після померлого [INFO] [PERSON], в зв'язку з чим успадкувати зазначений будинок по 1/3 частці кожний мають право: [PERSON], [PERSON], та [PERSON], як спадкоємці за заповітом. Представником позивача надано відповідь на відзив, з якого слідує, що вона не згодна з позицією представника позивача, оскільки позивач [PERSON] вибув з колгоспного двору 20.06.1990 року і повернувся до цього колгоспного двору 5 березрня 1993 року, отже не пройшло трьох років, які передбачені ст.126 ЦК України в редакції 1963 року, а тому він не втратив право на майно колишнього колгоспного двору. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити посилаючись обставини викладені в позові та відповіді на відзив. Відповідачі [PERSON], [PERSON], та їх представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, посилаючись на обставини викладені в у відзиві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без участі її представника. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. З довідок Киселівської сільської ради, слідує, що станом на 14.06.1990 року господарство за адресою: [ADDRESS], відносилось до господарств колгоспного двору, та в ньому були зареєстровані та проживали: голова господарства - [PERSON], [INFO], дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], невістка - [PERSON], [INFO], онука - [PERSON] [INFO], онука - [PERSON], [INFO]. 20 червня 1990 року були зняті з реєстрації за зазначеною адресою: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON]. Станом на 15.04.1991 року за вказаною адресою були зареєстровані: голова господарства - [PERSON], [INFO], та дружина - [PERSON], [INFO]. 05.03.1993 року [PERSON] вдруге був зареєстрований за вказаною адресою. На день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], і разом з ним були зареєстровані: дружина - [PERSON] та син - [PERSON] /а.с.20,21,22,23,76/. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Згідно ст.126 ЦК УРСР, працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз'яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору не звертались, останні втратили право на частку в майні колгоспного двору, а їхня частка перейшла до членів колгоспного двору, які залишились. Позивач [PERSON] не втратив частку у майні колишнього колгоспного двору, оскільки повернувся до нього 5 березня 1993 року, а отже не пройшло трьох років передбачених ст. 126 ЦК УРСР. Відповідно до матеріалів спадкової справи за № 425/2002 після померлого [INFO] [PERSON], яка заведена в Чернігівській районній державній нотаріальній конторі, слідує, що з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця [PERSON], якій були видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески по рахунках № 2210 та № 7903. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний будинок не видавалось /а.с.48-49/. Разом з цим, на день смерті [PERSON] позивач був зареєстрований у спірному будинку разом з батьком [PERSON] та за довідкою Киселівської сільської ради від 24.05.2002, яка міститься в спадковій справі проживав там. Посилання представника відповідачів на недійсність зазначеної довідки, суд не може прийняти, оскільки ця довідка містить підпис сільського голови та печатку. Також показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які вони дали в судовому засіданні, не підтверджують, що позивач на день смерті батька проживав за іншою адресою. Отже, до спадкового майна померлого [PERSON] належить 1/3 частка житлового будинку з господарськими спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS] яку успадкували в рівних частинах: син [PERSON] та дружина [PERSON] згідно ст. 548, 549 ЦК УРСР, як спадкоємці першої черги у відповідності до ст. 529 ЦК УРСР. Інші 2/3 частки спірного житлового будинку в рівних частинах належать: [PERSON] та [PERSON], як членам колишнього колгоспного двору. Таким чином позивач набув право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку з господарськими спорудами, в тому числі: 1/3 частку, як член колишнього колгоспного двору, та 1/6 частку цього будинку, як спадкоємець першої черги за законом після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 843,82 грн. слід стягнути з відповідачів на користь позивача, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved