Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Представник банку, діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за договором від 24.02.2006 року З позову виходить, що 24.02.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак умови кредитного договору не виконав і станом на 31.08.2013 року має заборгованість в сумі 22934 грн 58 коп, яка складається із заборгованості за кредитом - 6719 грн 65 коп, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 14646 грн 62 коп, штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 гривень та штрафу (процентної складової) в сумі 1068 грн 31 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні та дав згоду на проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце засідання повідомлений належним чином, у відповідності до ч.9 ст. 74 ЦПК України шляхом оголошення у пресі (а.с. 46-47) . Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши сторону позивача та дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що відповідач 24.02.2006 року підписав заяву, якою підтвердив свою згоду на те, що така його заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, який у відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання. Відповідач отримав від банку 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки. Сторони узгодили порядок погашення заборгованості та проценти за користування такими коштами. Крім того сторони узгодили відповідальність за невиконання взятих за договором зобов'язань. У відповідності до п.8.6. Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом банку строків платежів більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Строк дії початкового договору згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг пролонгований на новий строк. З розрахунку заборгованості (а.с. 6-9) вбачається, що станом на 31.08.2013 року відповідач заборгував банку 22934 грн 58 коп, що включає заборгованість за кредитом в сумі 6719 грн 65 коп, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 14646 грн 62 коп, штраф (фіксована частина) в розмірі 500 гривень та штраф (процентна складова) в сумі 1068 грн 31 коп. З'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" ґрунтуються на законі та укладеному договорі, а тому висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови взятих на себе зобов'язань. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 229 грн 40 коп, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved