Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 19 грудня 2005 року між банком та відповідачем [PERSON]. був укладений кредитний №1203ДИ187К, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 50 000 доларів США на умовах викладених у договорі. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши кошти відповідачу. Зобов'язання за кредитним договором були забезпечені договором поруки №1203ДИ187П від 19 грудня 2005 року укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконували належним чином, у зв'язку з чим у них виникла кредитна заборгованість. Враховуючи вищезазначені обставини позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків станом на 24 листопада 2014 року в розмірі 34 352,87 доларів США, що за курсом НБУ становить 517 381,50 гривень, пеню в розмірі 54,37 гривень та судові витрати у розмірі 3654 гривень, понесені позивачем по даній справі. Представник позивача надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, зазначив, що позов підтримує, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує (а. с. 56). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштової кореспонденції суду (а. с. 55), про причини неявки суд не повідомили, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 19 грудня 2005 року між АКІБ "УкрСиббанк", найменування якого було змінено на ПАТ "УкрСиббанк", та відповідачем [PERSON]. був укладений кредитний договір №1203ДИ187К, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами та строком повернення не пізніше 18 грудня 2026 року, що підтверджується копією вказаного договору (а. с. 5-10). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1203ДИ187К від 19 грудня 2005 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №1203ДИ187П від 19 грудня 2005 року (а. с. 11-12), відповідно до умов якого поручитель взяв на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі цих зобов'язань, які виникають з умов кредитного договору. Оскільки відповідач [PERSON], як поручитель виконання кредитних зобов'язань [PERSON]. відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5. договору поруки, несе відповідальність як солідарний боржник, ст. 543 Цивільного кодексу України надає право Кредитору (Стягувачу) вимагати виконання договірних зобов'язань частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. свої зобов'язання за кредитним договором у частині повернення суми кредиту та щомісячної сплати відсотків за використання кредиту не виконала, у зв'язку з чим станом на 24 листопада 2014 року виникла заборгованість у сумі 34 352,87 доларів США, що за курсом НБУ становить 517 381,50 гривень, яка складається з: кредитної заборгованості - 30 999,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 466 741,08 гривень; заборгованості по процентам - 3 362,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 50 640,41 гривень та пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит, яка складає 54,37 гривень, з яких: пеня за прострочення сплати кредиту - 25,01 гривень та пеня за прострочення сплати процентів - 29,36 гривень. Дані обставини підтверджуються наданим розрахунком заборгованості (а.с.13 -27). Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами ЦК України, умовами кредитного договору №1203ДИ187К від 19 грудня 2005 року та договором поруки №1203ДИ187П від 19 грудня 2005 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до умов укладеного між сторонами справи кредитного договору позичальник зобов'язується належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені кредитним договором. 07 жовтня 2014 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 24 листопада 2014 року вимоги банку залишені без задоволення. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Розділом 11 кредитного договору передбачено право дострокової вимоги повернення кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту. Згідно з п. 7.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, [PERSON]. сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу. Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконали належним чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1203ДИ187К від 19 грудня 2005 року станом на 24 листопада 2014 року, з урахуванням відсотків в розмірі 34 352,87 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 517 381,50 гривень та пеню в розмірі 54,37 гривень - задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача в повному обсязі. Оскільки грошовою одиницею в Україні є гривня, суд стягує присуджені в іноземній валюті суми в еквіваленті до курсу гривні, відповідно до розрахунку наданого позивачем. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 3654 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved