Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів. В обгрунтування позову вказав, що з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах. За час сумісного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коростишівського районного суду від 20.08.2003р. його було зобов`язано сплачувати кошти в розмірі ј частини доходу щомісячно на користь матері на утримання дитини. З вересня 2016 року син проживає у позивача та перебуває на його повному утриманні. Позивач створив всі умови для нормального розвитку дитини, належно його виховує. Позивач вважає, що в інтересах сина проживати разом з ним, оскільки він може забезпечити йому належні умови виховання та проживання, іншим чином піклуватися про нього. Тому позивач просить звільнити позивача від сплати аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання сина та звільнити його від заборгованості по вказаним аліментам. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, який підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.04.2020 р. розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Коростишівського районного суду Житомирської області. (а.с.34), а тому суд розглядає справу у відсутність відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не зявилася. До суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно дост. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв`язку з цим, з огляду на належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.08.2003 року позивача зобов`язано сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина в розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку. Як вбачається з Акту № 1245 від 25.08.2019р., [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.5). Також позивач вказує, що [PERSON] , на користь якої було ухвалено рішення про стягнення аліментів на утримання сина, проживає окремо, ніде не працює, та, на думку позивача, отримані від аліменти вона витрачає для власних потреб. У відповідності з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно принципу 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.197 СК України, суд може за позовом платника аліментів повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно до ст. 179 СК України, той із батьків або інший законний представник дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням, в інтересах дитини. У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що, у відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. А тому, суд звертає увагу учасників справи на те, що витрачання аліментів за цільовим призначенням означає, що той із батьків, на ім`я якого вони виплачуються, зобов`язаний спрямовувати їх на забезпечення потреб дитини у харчуванні, одязі, в охороні здоров`я, отриманні освіти та на створення гідних умов життя дитини. Окрім того, суд звертає увагу, що у відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, не тільки батько, а, як батько, так і мати, зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положенням ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Нп підставі вищевикладеного,

Outcome: approved