Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, у якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] року разом із нею та стягнути із [PERSON] в її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повнолітнього віку, мотивуючи тим що дитина [PERSON] постійно проживає разом з позивачкою, тому вона хоче зареєструвати його по тій же адресі по якій проживає. Однак, коли вона звернулася у відповідний орган реєстрації, працівники органу реєстрації місця проживання в м. Тернополі, їй повідомили, що для того щоб зареєструвати місце проживання її сина повинен бути присутній батько дитини [PERSON] та відповідно повинна бути його згода. Неодноразово, звертаючись до колишнього чоловіка [PERSON] для надання згоди на реєстрацію місця проживання сина [PERSON] останній з невідомих їй причин, відмовив. Також за період з дати розлучення і до цього часу відповідач фактично не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини незважаючи на те, що він офіційно працює приватним підприємцем «Стоматологія» і має стабільний дохід. Інших дітей окрім їхньої спільної з ним дитини, відповідач немає. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задоволити позов в повному обсязі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак повторно до суду не з"явився. Представник служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на мотиви викладені у висновку від 27 квітня 2017 року. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Від спільного подружнього життя позивача і відповідача народилася дитина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 05 жовтня 2011 року). Рішенням Теребовлянського районного суду від 29 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач і відповідач проживають окремо. Із висновку органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання [PERSON], [INFO], від 27 квітня 2017 року №01-598/02-20 вбачається, що служба у справах дітей Теребовлянської РДА на підставі даних позовної заяви звернулася до служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міськради з метою обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], [INFO] та її сина [PERSON] [INFO]. З акту обстеження зрозуміло, що [PERSON] проживає та зареєстрована [ADDRESS], житло розміщене на 3 поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 3 кімнат, загальною площею 65.2 кв.м., житловою площею 39.1 кв.м. Умови проживання задовільні. У помешканні зроблено ремонт, квартира омебльована, є всі необхідні речі побуту. [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю за вищевказаною адресою, але зареєстрований він в м.Теребовля вул.Шевченка 28, „а". [PERSON] виділено окрему кімнату, у якій є його речі, іграшки, одяг, книги, розвиваючі ігри. В квартирі проживають також [PERSON], [INFO], дідусь та [PERSON], [INFO] бабуся, зареєстровані в [ADDRESS] (акт обстеження житлово-побутових умов проведений працівниками службою у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міськради від 23.03.2017 року). За цим же актом стало відомо, що дитина виховується у дусі українських звичаїв, традицій, духовності. Дитина перебуває під постійним наглядом дорослих членів сім'ї. Житлово- побутові та санітарно-гігієнічні умови хороші. Комісією визнано, що дитина може проживати з матір'ю за вищевказаною адресою. Мати також бажає, щоб син і надалі проживав з нею. Працівником служби у справах дітей Теребовлянської райдержадміністрації проведено бесіду з [PERSON], [INFO], у зв'язку з вирішенням спору щодо визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO] З'ясовано, що [PERSON] відвідує Тернопільський дошкільний навчальний заклад №37 з 21 жовтня 2015 року по даний час, а також відвідує сімейний клуб „Промінчики" з березня 2017 року, мати [PERSON] заплатила за місячний абонемент вісімсот п'ятдесят гривень. [PERSON], працює в Тернопільському районному територіальному медичному об'єднанні на посаді лікаря-стоматолога з 15 червня 2016 року. [PERSON] з жовтня 2016 року по березень 2017 року нараховано заробітної плати в сумі 7579 гривень 95 копійок. Відповідно до вказаного висновку, орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації вважає за доцільним визначити місце проживання при цьому враховуючи малолітній стан дитини, та її психологічний та емоційний розвиток [PERSON], [INFO], за місцем проживання її мами [PERSON], надавши можливість безперешкодного спілкування дитини з батьком [PERSON], [INFO], який проживає окремо. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Так, допитана в судовому засіданні позивач [PERSON] як свідок дала показання, що її дитина [PERSON] постійно проживає з нею в [ADDRESS] за місцем проживання відвідує дитячий садок та інші дитячі заклади. Оскільки, дитина постійно проживає з нею, тому вона хотіла зареєструвати по даній адресі свого сина однак, працівники органу реєстрації місця проживання в м. Тернополі, їй повідомили, що для того щоб зареєструвати місце проживання її сина повинен бути присутній батько дитини та має бути бути його згода. Неодноразово, звертаючись до колишнього чоловіка [PERSON] для надання згоди на реєстрацію місця проживання сина [PERSON] останній з невідомих причин, відмовив. Позивачка не бажає, щоб її син був зареєстрований по місця проживання батька за адресою м. Теребовля, вул. Шевченка, 28 «а» де він фактично не проживає. Також стверджувала позивачка, що за період з дати розлучення і до цього часу відповідач фактично не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини незважаючи на те, що він офіційно працює приватним підприємцем «Стоматологія» і має стабільний дохід. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], дала показання, що вона є бабусею дитини [PERSON], який фактично проживає з нею та її дочкою [PERSON] в [ADDRESS] за місцем проживання дитина відвідує дитячий садок та інші дитячі заклади. Також вказала на те що батько дитини [PERSON] не утримує дитини та не надає матеріальної допомоги. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, належне виконання позивачем [PERSON] своїх батьківських обов»язків щодо малолітньої дитини, вік дитини, її фактичне місце проживання, місце проживання, яке просить встановити мати, буде сприяти її нормальному розвитку та вихованню, суд вважає, що місцем проживання малолітньої дитини слід визначити місце проживання її мами, а саме [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, стан його здоров»я задовільний, на його утриманні непрацездатна дружина чи батьки не перебувають. Позивачка [PERSON] не представила суду доказів про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти щомісячно на дитину в розмірі 3000 грн. Однак, судом встановлено, що дохід сім'ї відповідача, яка складається з його батька та матері, становить на місяць 10000 грн., що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов сім'ї [PERSON], а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 2000 грн. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задоволити, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача аліменти у розмірі 2000 грн. на малолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] судові витрати понесені нею, просить стягнути із відповідача.

Outcome: partial