Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частини нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, в якому просить суд: визнати за ним право власності на 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], як спадкоємцем за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Відповідно до заповіту посвідченого 20 листопада 2008 року за № 1-3589 державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О. [PERSON] позивачу заповів квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27 вересня 2002 року за № 4388. У зв'язку зі смертю [PERSON], належна йому на момент смерті 1/3 частина спірної квартири була успадкована його дочкою [PERSON]. Таким чином [PERSON] належить 2/3 частини квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підстав заповіту посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О. від 20 листопада 2008 року спадкоємцем зазначеного у заповіті майна є позивач. У встановлений сторк позивачем було подано заяву до Десятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON]. 19.06.2015 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку з неможливістю надати правовстановлюючий документ. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.09.2002 року посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В,, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях.(а.с. 8) Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 14130 (а.с. 6) Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну на 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно заповіту від 20.11.2008 року посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О., [PERSON] заповів належну йому на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON].(а.с. 7). . За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Грушко І.В. від 19 червня 2015 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки право власності зазначеної частини квартири не зареєстровано у встановленому порядку та у зв'язку з неможливістю [PERSON] надати правовстановлюючі документи на спірну квартиру. Як було встановлено в судовому засіданні спадкоємицем на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] є [PERSON]. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до вимог п. 5 ст..19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду що набрало законної сили. Виходячи з положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, який засвідчує його право власності. Зважаючи на викладене, а також на те, що підстав для усунення спадкоємців від спадкування, передбачених ст. 1224 ЦК України не встановлено, суд приходить до висновку про доведену обґрунтованість позову та вбачає його таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved