Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Бережанського районного суду з позовом до відповідачів : [PERSON] та [PERSON] про визнання їх таким, що втратили право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що відповідач - [PERSON] являється її рідним сином, а відповідач - [PERSON] її колишній зять та вони проживали і були зареєстрованими в належному їй, на праві власності житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. Однак, у березні 2012 року їївідповідачі забрали всі свої особисті речі та документи і поїхали на заробітки за кордон і з того часу у належному їй на праві власності житловому будинку не проживали. Фактично реєстрація відповідачів носить формальний характер, однак у добровільному порядку знятися з реєстрації [PERSON] та [PERSON] не мають можливості та вона через реєстрацію останніх в вищезгаданому будинку, не може на власний розсуд володіти , користуватися та розпоряджатися своїм майном , що порушує її законні права та інтереси, за захистом яких, вона вимушена звернутися до суду і просить суд визнати відповідачів, особами, що втратили право користування належним їй житловим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS], у зв"язку з відсутністю по місцю проживання понад шість років без поважних причин. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити - визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, однак надіслали на електрону адресу суду письмові заяви в яких зазначили, що проти задоволення позову не заперечують, оскільки вони фактично за адресою : [ADDRESS] вже понад шість років не проживають. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків: [PERSON] та [PERSON], розглянувши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав: Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом . В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], належить, на праві особистої власності позивачці, що підтверджується реєстраційним посвідченням записаним в реєстрову книгу за № 174,начальником Бережанського МБТІ . Крім цього, судом встановлено, що відповідач- [PERSON] являється рідним сином позивачки, а відповідач- [PERSON] являється її колишнім зятем і вони були зареєстрованими в належному їй будинку, що знаходиться по [ADDRESS], що вбачається з будинкової книги для реєстрації ( прописки) громадян, що проживають по даній вулиці. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачі проживали у належному позивачці вищезазначеному будинку, однак ще шість років тому, вони забрали всі свої особисті речі та виїхали закордон, і з того часу вони жодного дня в належному їй будинку не проживали. Вказана обставина підтверджується як показаннями позивача, так і показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON]. пояснила, що вона являється внучкою позивачки, і вона може підтвердити, той факт, що відповідач [PERSON] є рідним сином позивачки, а відповідач - [PERSON] є колишнім зятем позивачки. В 2012 році відповідачі виїхали закордон, де і проживають по сьогоднішній день. Жодних їх речей в будинку позивачки немає. Допитана в судому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона являється сусідкою позивачки, і вона може підтвердити, той факт, що відповідачі, будучи рідним сином та колишнім зятем позивачки, проживали та були зареєстрованими в належному позивачці житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS], однак, вони вже більше шести років не проживають в будинку позивачки і жодних їх речей в ньому немає, так як відповідачі знаходяться закордоном, де проживають та працюють. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] будучи рідним сином позивачки, а відповідач - [PERSON] будучи колишнім зятем позивачки, проживали та значаться зареєстрованими в житловому будинку, за адресою [ADDRESS], що на праві особистої власності належить позивачці, проте з 2012 року відповідачі не проживають в будинку позивачки і жодних їх особистих речей в ньому немає, що підтверджується заявами самих відповідачів, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки, щодо визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS] є підставними і підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved