Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Знам'янського міськрайонного суду на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 800 грн. щомісячно до ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до виповнення сином повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, а з відповідача рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 червня 2017 року стягнуто аліменти на її користь на утримання [PERSON], щомісячно в розмірі 800 грн. і до досягнення дитиною повноліття. Проте на даний час, син [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів у звязку з навчанням та розвитком. Відповідач на момент ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON], ніде не працював, а тому вона просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Наразі відповідач має постійне місце роботи та має змогу надавати допомогу у більшому розмірі. Самостійно забезпечити потреби дитини в матеріальному плані вона не в змозі. На підставі зазначено вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, вказав, що наразі має постійне місце роботи і стабільний дохід. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Дитина після розірвання шлюбі батьків, проживає разом із матір'ю, що не заперечувалось у свдовому засіданні відповідачем. Рішенням Знамянського\~міськрайонного суду\~ Кіровоградської\~області ухваленим\~у справі\~№2/389/453/16\~(ЄУН\~389/1291/16-ц)\~з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 23 травня 2016 року і до досягнення ним повноліття, тобто до 28 листопада 2031 року. Вказаним рішенням встановлено, що відповідач на момент винесення рішення мав не регулярний, мінливий дохід, офіційно не працював (а.с. 9). Відповідно до довідки про доходи, відповідач працює слюсарем з ремонту рухового складу у Регіональній філії Одеська залізниця ВП Ремонтне Вагонне депо ПАТ "Українська залізниця". Його нарахована заробітна плата за березень 2017 травень 2018 року складає 48107 грн.97 коп. (а.с. 8). Довідок про доходи позивача не надано. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (див. справу «Нойлінґур і Шурук», № 41615/07, § 135, 6 липня 2010 року, і «X проти Латвії», заява №. 27853/09, § 96, ЄСПЛ 2013 р.). Найкращі інтереси дитини, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків (див. справу «Сахін проти Німеччини», заява № 30943/96, §66, ЄСПЛ 2003 р.VIII). Так,\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183\~та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач деякий час не працював, мав не регулярний, мінливий дохід, але після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів, працевлаштувався, має постійне місце роботи, стабільний заробіток, тобто його майновий стан покращився, що не заперечується самим відповідачем. Після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відбулись зміни також і в житті одержувача аліментів, оскільки з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, що є загальнозрозумілим та не викликає заперечень у відповідача чи сумнівів у суду. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст.182, 192 СК України, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] за судовим рішенням, шляхом зміни способу стягнення аліментів, і стягнути їх в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць. Разом з цим, суд відзначає, що закон спеціально не встановлює особливості визначення часу, з якого аліменти підлягають стягненню у новий спосіб та розмір. Норма\~ст. 191 СК України\~визначає час, з якого аліменти присуджуються на дитину, але не регулює визначення часу з якого змінюється раніше визначений рішенням суду спосіб або розмір стягуваних аліментів.\~При цьому в абз.4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином суд приходить до висновку,що аліменти у новий спосіб та розмір підлягають стягненню з відповідача з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору у цій справі, за правилами статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивач

Outcome: approved