Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач, ПАТ «ВТБ [PERSON]», звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], у якому зазначив, що 12 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ [PERSON]» та [PERSON] укладено Договір про відкриття карткового рахунку, видачу кредитної картки та їх обслуговування №147073. 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» України «Про акціонерні товариства», найменування Відкрите акціонерне товариство «ВТБ [PERSON]» було змінено на Публічне акціонерне товариство «ВТБ [PERSON]», який є його правонаступником. Згідно п. 1.1. [PERSON], [PERSON] відкриває Відповідачу картковий рахунок №26250000145932 в гривні з встановленою відновлюваною кредитною лінією у розмірі 25 000,00 грн. (двадцять пять тисяч гривень 00 коп.), та надає у користування міжнародну банківську платіжну картку ЕС\Gold (537708). Пунктом 1.2. [PERSON], [PERSON] надає пільговий період по сплаті відсотків за користування кредитною лінією на термін 45 днів з дати здійснення першої транзакції по картрахунку та розповсюджується на всі транзакції, здійснені протягом цього періоду. Починаючи з 46-го дня користування кредитними коштами та до моменту повного погашення заборгованості по картрахунку нараховуються стандартні відсотки згідно з затвердженими Тарифами [PERSON] на обслуговування міжнародних платіжних карток. Пункт 1.3. [PERSON] передбачає, у разі непогашення заборгованості в повному обсязі в строк пільгового періоду, Відповідач до 15 числа місяця наступного за розрахунковим циклом сплачує мінімальний щомісячний платіж, що становить 7% від суми кредитної заборгованості за картрахунком та нарахованим відсоткам. Відповідно до п. 2.5 [PERSON], строк дії відновлюваної кредитної лінії дорівнює передостанньому робочому дню останнього місяця терміна дії Картки і становить 12 місяців. У разі позитивної кредитної історії по картрахунку (відсутності прострочених зобов'язань протягом дії [PERSON]) [PERSON] пролонгує дію кредитної Карти на новий строк шляхом автоматичної випуску нової Картки та Договір вважається автоматично продовженим на наступний строк платіжної картки. Згідно п. 2.8. [PERSON], у випадку непогашення всієї суми заборгованості по картрахунку протягом пільгового періоду та/або несплати Відповідачем в строк до 15 числа наступного місяця мінімального щомісячного платежу, [PERSON] у розрахунковий день блокує дію платіжної Картки шляхом постановки її до стоп-списку, нараховує штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу та нараховує на непогашену частину такого платежу відсотки за кожний день прострочення згідно [PERSON]. Пунктом 2.9. [PERSON], встановлено, що у випадку непогашення всієї суми заборгованості по картрахунку протягом пільгового періоду та/або несплати суми мінімального щомісячної платежу протягом наступного розрахункового циклу (28-30 календарних днів з розрахункової циклу, в якому виникла заборгованість), сума заборгованості повністю переноситься на рахунки прострочки та на всю суму заборгованості [PERSON] нараховує штраф за кожний день прострочення: згідно [PERSON]. Свої зобов'язання за [PERSON] виконав належним чином: відкрив картковий рахунок в гривні з встановленою кредитною лінією у розмірі 25 000,00 грн., видав кредитну картку та здійснює їх обслуговування. В порушення умов [PERSON], а саме п. п. 4.1.5, 4.1.6, відповідач свої зобов'язання перед [PERSON] не виконав. В результаті порушення умов [PERSON] №147073 від 12.06.2008р., станом в 15.10.2014 року, згідно розрахунку заборгованості, складається з: заборгованості по кредиту, відсоткам, 3% річних, інфляційні витрати, у сумі 131 934,98 грн., з яких Сума простроченого овердрафту 9263,18 грн.; сума простроченого ліміту кредитування 25 000,00 грн.; прострочені відсотки по овердрафту 8 787,71 грн.; прострочені відсотки по кредиту 23 714,70 грн.; штрафні відсотки за прострочений овердрафт 274,14 грн.; штрафні відсотки за прострочений кредит 739,80 грн.; прострочені більше РЦ відсотки за перевитрати 61708,39 грн.; Інфляційні витрати за прострочений овердрафт 129,27грн.; інфляційні витрати за прострочений кредит329,29грн.; 3% річних за овердрафтом 21,45 грн.; 3% річних за кредитом 1 967,05 грн. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, в звязку із викладеним у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, до його початку подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій, крім іншого зазначив, що оскільки перебіг позовної давності за даним позовом почався з 29 червня 2009 року, та відповідно сплинув на момент звернення до суду із цим позовом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Крім того, в наданих до справи письмових поясненнях, представником відповідача висловлюються певні сумніви щодо наявності у позивача права вимагати повернення кредитних коштів, оскільки з наданої позивачем виписки по рахунку, вбачається,, що в 2012 році відбулось погашення заборгованості за договором про відступлення прав вимоги ТОВ «ЕОС Фінанс Україна». Оскільки останній платіж Відповідачем здійснено 18.09.2006 року, тобто строк позовної давності сплинув 19.09.2009 року, а саме з цього часу рахується початок перебігу позовної давності. Суд, ознайомившись із заявами представників сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини: Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ [PERSON]» та [PERSON] укладено Договір про відкриття карткового рахунку, видачу кредитної картки та їх обслуговування №147073, копія якого є в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями\~ст. 530 ЦК України\~визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до ст. 265 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтями 256, 257, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» - при застосуванні положення\~пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України"Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з\~частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Ч.3,4 ст. 267 ЦК України передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частини 1 і 5 ст.261 ЦК України). З наданих сторонами доказів, зокрема з витягу по особовому рахунку, наданого до матеріалів справи представником позивача, вбачається, що останній платіж Відповідачем здійснено 21.08.2008 року, тобто строк позовної давності сплинув 20.09.2008 року, та з цього часу слід рахувати початок перебігу позовної давності. Позивач звернувся до суду 27.01.2015 року, вже після спливу строку позовної давності, клопотання про поновлення строку позовної давності чи його переривання, позивачем та його представником до суду не подавалось, до суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що строк для звернення до суду з позовом пропущено з поважних причин. За вказаних обставин, беручи до уваги, що позивачем не доведено, що позовна давність була збільшена за домовленістю сторін, а також не обґрунтовано її переривання, зупинення перебігу чи пропущення з поважних причин, і таких обставин не встановлено судом, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» слід відмовити за спливом позовної давності. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених останнім при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed