Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], Підвисоцької сільської ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на праві власності його батькові, [PERSON] належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в [ADDRESS]. Дане господарство станом на 15.04.1991р. відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», в якому були зареєстровані та проживали [PERSON], який помер [INFO], позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, яка складається із спірного будинковолодіння. Спадкоємцем за заповітом даного будинковолодіння став позивач, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний житловий будинок, у зв'язку з відсутнітю правовстановлюючого документу, а тому [PERSON] вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу слухати у її відсутності. Представник відповідача , Підвисоцької сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого на [PERSON] вбачається, що останній помер [INFO] З свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] слідує, що [PERSON] та [PERSON] одружились 10.11.1970р. та після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові та дружині [PERSON]. Згідно Заповіту, посвідченого секретарем Підвисоцької сільської ради 12.01.2018р., [PERSON], 1949 р.н. заповів все своє майно синові [PERSON], 1982 р.н. Згідно довідки виданої Підвисоцькою сільською радою від 09.10.2018р. № 1260 вбачається, що станом на 15.04.1991р. в будинку в [ADDRESS] проживали: [PERSON], 1949 р.н., дружина [PERSON], 1951 р.н., [PERSON], 1982 р.н. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 03.12.2018р. на житловий будинок по [ADDRESS] - відомості відсутні. Постановою від 30.11.2018р. державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] на житловий будинок [ADDRESS]. З довідки виданої Першою Снятинською районною державною нотаріальною конторою від 30.11.2018р. №2833 слідує, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], заведена спадкова справа на підставі заяви №954 від 30.11.2018р. про прийняття спадщини за заповітом сина померлого [PERSON], 1982 р.н. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що позивач, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по [ADDRESS], оскільки відповідачка визнала позов, таким чином відмовилась від належної їй частки у спірному майні. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved