Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість з орендної плати в сумі 3520,45 грн., заборгованість з витрат підприємства за користування земельною ділянкою у сумі 770,61 грн., пеню в сумі 572,99 грн., 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 49,72 грн, а також судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору № 1470-1 від 04.05.2017 року не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого за ним обліковується заборгованість з орендної плати за період з 01.05.2018 року по 31.05.2018 року в сумі 3520,45 грн. та заборгованість за користування земелною ділянкою у сумі 770,61 грн. Відповідач про розгляд справи повідомлявс належним чином, відзиву на позовну заяву не надала. Розглянувши подані сторонами докази і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив. 04.05.2017 між Департаментом комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" та [PERSON] був укладений договір № 1470-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду. Відповідно до п. 1.1, п. 2.1 договору та акту приймання-передачі від 29.01.2014 Орендодавець (позивач) передав Орендарю (відповідачу) в оренду нежилі приміщення загальною площею 38.60 кв.м в тому числі 1 поверх - 38,60 кв.м в будинку 8 літера В за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська. Відповідно до п. 9.1 договору № 11470-1 строк дії договору встановлено до 02.05.2020 року. Згідно з п. 3.6 договору, орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок підприємства балансоутримувача, враховуючи ст. 631 ЦК України, починаю чи з 28.01.2017 року. Пунктом 3.7 вказаного договору передбачено, що відповідач зобов'язаний сплачувати незалежно від наслідків господарської діяльності орендні платежі своєчасно (щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця) на рахунок КП «Київжитлоспецексплуатація». Обов'язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі також закріплений у ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та статтею 762 Цивільного кодексу України. Однак, відповідач не виконує зобов'язання, вказані в договорі оренди, не сплачує плату за оренду. Відповідно до наданої позивачем довідки заборгованості про нарахування і надходження платежів за оренду нежилих приміщень згідно договору оренди від 04.05.2017 року № 1470-1, станом на 18.09.2018 року заборгованість відповідача з орендної плати перед позивачем складає 3520,45 грн. за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 року. Відповідно до наданої позивачем довідки заборгованості про нарахування і надходження компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою згідно договору оренди від 04.05.2017 року № 1470-1, станом на 18.09.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 770,61 грн. за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідач прострочив виконання зобов'язання з 01.05.2018 року по 31.05.2018 року, тому відповідно до наданого позивачем розрахунку, який перевірено судом, позивачем нараховано пеню у розмірі 572,99 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 49,72 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved