Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач в особі Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , [INFO] , злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 10.04.2019 року, як такіщо опинилися у складних життєвих обставинах (скоєння фізичного насильства над дітьми, жорстоке поводження з ними). 05.04.2019 року до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло усне повідомлення у телефонному режимі від [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , та є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , щодо матері дітей [PERSON] , [INFO] , яка знаходилася у стані алкогольного сп`яніння та не здійснює належного догляду за своїми дітьми. Також він повідомив, що [PERSON] , [INFO] у тяжкому стані було госпіталізовано до реанімаційного відділення КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради. Згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей № 183 р «Про негайне відібрання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] » на даний час негайно відібрано [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] . Тимчасово влаштовано дітей: [PERSON] , [INFO] , до КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, до закінчення курсу лікування, а [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , до КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Запорізької обласної ради, до вирішення подальшої долі дітей, а також повідомлено Запорізьку місцеву прокуратуру №1, про відібрання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , від матері [PERSON] , [INFO] , згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей від 08.04.2019 року № 183 р «Про негайне відібрання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] ». Згодом позов уточнили в частині стягнення аліментів на користь осіб з якими проживають тимчасово діти. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що зазначені в позові та просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визназнали, надали пояснення про те, що викладені в позові обставини не знайшли свого підтвердження, вони є надуманими позивачем та викладені виключно з усних особистих пояснень та припущень [PERSON] . Станом на час розгляду справи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району своїми розпорядженнями визначив часи відвідування відповідачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у присутності батька дитини, відповідачка постійно відвідує всіх дітей які проживають у їх батьків, піклується про дітей, проводить з ними час, надає матеріальну допомогу на їх утримання, купує їм речі та продукти харчування, відвідує з дітьми стоматолога, не вживає взагалі алкоголь, є дуже порядною та охайною людиною та матір`ю. Просили у задоволені позову відмовити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовільнити. Пояснив, що всі аліменти він сплачував вчасно, а відповідач була поганою матір`ю та її потрібно позбавити батьківських прав. Третя особа [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просив його задовільнити. Пояснили, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , наразі проживає з ним, мати за час спільного життя пиячила та не піклувалась про дітей, в результаті чого у неї їх відібрали. Місцем проживання [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду визначено з батьком та стягнення аліментів на користь відповідача припинено за рішенням суду. Просить позов задовільнити у повному обсязі та наполягав на стягненні аліментів на його користь на утримання дочки, що проживає з ним. Третя особа [PERSON] , у судовому засіданні заперечила на позов та просила у позову відмовити та не позбавляти відповідачку батьківських прав на дітей. Пояснила, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає постійно у неї, мати дитини постійно його відвідає та піклується про нього, купує речі та продукти харчування, разом вони проводять багато часу, гуляють на вулиці, займаються вивченням шкільної програми. Мати дітей є її рідною сестрою, вона охайна та порядна матір, не пиячить, алкоголь вживає дуже рідко, про дітей постійно піклується та переживає за їх долю. Випадків, що діти були неохайні та голодні їй не відомі, випадків постійно вживання алкоголю відповідачем їй не відомі. Не вбачає доцільності та необхідності позбавляти відповідача батьківських прав на дітей. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 1340 видане від 12.12.2017 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 1355 видане від 11.10.2012 роту Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 109, видане від 01.02.2005 року, видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Із наказів від 10.04.2019 року Служби у справах дітей Запорізької міської ради вбачається що неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Відповідно наказу № 348 від 24.04.2019 року Служби у справах дітей Запорізької міської ради про тимчасове влаштування [PERSON] [INFO] , прийнято рішення про тимчасове влаштування неповнолітнього [PERSON] [INFO] в родину [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно наказу № 347 від 02.05.2019 року Служби у справах дітей Запорізької міської ради про здійснення контролю, прийнято рішення передання про передання документів до Відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі зміною місця проживання. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї від 05.04.2019 року, вбачається, що фахівцем ЗМЦСССДМ Ладигіною І.В. , встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] з 04.04.2019 року знаходиться у реанімаційному відділенні інфекційної лікарні, дитина [PERSON] , [INFO] перебуває на момент відвідування вдома (мати у стані алкогольного сп`яніння), зі слів дитини мати їх б`є, дитина [PERSON] , [INFO] перебуває вдома, зі слів хлопця мати б`є дитину, з матір`ю контакту не відбулося, діти за станом здоров`я задовільний, емоційний стан задовільний. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 05.04.2019 року встановлено, що за результатами оцінювання потреб наявні невиконання матір`ю батьківських обов`язків, зі слів [PERSON] матір б`є його та старшого сина. Дітей вилучено з родини у психо-неврологічний центр. Родину поставлено на облік, як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах. Відповідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 183р від 08.04.2019 року відібрано [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , р.н., від матері [PERSON] , [INFO] . Тимчасово влаштовано дітей: [PERSON] , [INFO] , до КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, до закінчення курсу лікування, а [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Запорізької обласної ради, до вирішення подальшої долі дітей. Відповідно акту обстеження умов проживання № 11-09/421 від 05.04.2019 року за адресою [ADDRESS] за місцем проживання дітей з матір`ю на момент обстеження [PERSON] перебувала у стані з ознаками алкогольного сп`яніння, агресивно поводилася з дітьми, у [PERSON] наявні сліди від фізичного насилля з боку матері, про що було складено відповідні акти, проведено оцінку рівня безпеки дітей. Зазначена трикімнатна квартира згідно договору дарування від 19 травня 2005 року нотаріально посвідченого належить відповідачці [PERSON] .. Відповідно акту обстеження умов проживання № 11-09/1489 від 30.11.2018 року за цією ж адресою [ADDRESS] за місцем проживання дітей з матір`ю на момент обстеження умови проживання належні, в кімнатах чисто, прибрано, достатньо вмебльовані, в наявності побутова техніка, продукти харчування в наявності. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: окремі спальні місця, одяг взуття за сезоном, ігрова зона, письмовий стіл в наявності. Для дітей створені всі умови для повноцінного життя, виховання, розвитку. Водопостачання гаряча та холодна вода, опалення центральне, електропостачання в наявності. Стосунки та традиції сім`ї доброзичливі. Відповідно трудової книжки серія [NUMBER] вбачається що відповідачка з 13.03.2017 року працює в ПАТ «Запорізький завод феросплавів» на посаді оператора з обслуговування установок для пилогазоуловлювання плавильного цеху №4. Відповідно виробничої характеристики АТ «Запорізький завод феросплавів» плавильного цеху №4 характеризується за місцем роботи як відповідальний, добропорядний та дисциплінований працівник, в цілому має позитивну характеристику. Згідно службової характеристики від 24.07.2019 року Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя, де відповідачка працювала, теж характеризується позитивно як порядна людина. Згідно розпорядження районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 367р від 30.07.2019 року вбачається, що надано право [PERSON] зустрічатися з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: щотижня - один будній день з 17.00 до 18.00, один вихідний день з 17.00 до 18.00, за попередньою домовленістю обох сторін, враховуючи стан здоров`я та режим дня малолітньої дитини, в присутності батька [PERSON] . Згідно відповіді районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № Б-0797 від 04.09.2019 року Про невиконання розпорядження голови районної адміністрації, зазначено наступне: «в зв`язку з розглядом звернення від 09.08.2019 року за № Б-0797 з питання невиконання розпорядження голови районної адміністрації від 30.07.2019 року №367р «Про надання права [PERSON] зустрічатися з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] », районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування повідомляє наступні обставини справи: Відповідно до Закону України «Про звернення громадян», з батьком дитини - гр. [PERSON] проведена профілактична бесіда. Крім того надані рекомендації заінтересованим сторонам щодо проходження практичних занять для батьків у Благодійному фонді «Карітас» за юридичною адресою: м. Запоріжжя вул. Семафорна, буд.8.». Згідно довідки № 60/01-17/з від 30.07.2019 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» зазначено: дитина [PERSON] , [INFO] , що на даний час мешкає з тіткою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знаходиться під наглядом педіатричної служби підприємства з народження по теперішній час. Медичне обслуговування дитини задекларовано на лікаря-педіатра Куріпка Т.А . На диспансерному обліку хлопчик не перебуває. Останні три роки за медичною допомогою до лікарів підприємства не звертався. Щорічні профілактичні огляди проходив у супроводі матері. Щеплений за календарем. Останній огляд лікаря-педіатра 15.07.2019 у супроводі матері та тітки, хлопчик здоровий, видана медична довідка. ф. 079/о на оздоровлення та відпочинок. Дитина [PERSON] , [INFO] , що на даний час мешкає з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знаходиться під наглядом педіатричної служби підприємства з народження по теперішній час. Медичне обслуговування дитини задекларовано на лікаря-педіатра Куріпка Т.А . На диспансерному обліку хлопчик не перебуває. Щеплений за календарем. Хворіє зрідка, за поточний період 2019 за медичною допомогою не звертався. У березні 2019 пройшов медичний огляд спеціалістами для оформлення до школи. В ході обстеження виявлено: кіфоз позиційний, плоскостопість І- II ст. Складна дисплазія. Останній огляд педіатра 03.05.2019 року - здоровий. За даними медичної документації (ф. № 112/о) амбулаторію в зазначені дати відвідував з матір`ю». Згідно довідки № 57/01-17/з від 11.07.2019 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» зазначено: «дитина [PERSON] , [INFO] , що наданий час мешкає з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знаходиться під наглядом педіатричної служби підприємства з народження по теперішній час. Дівчинка не часто хворіє на респіраторні інфекції, за поточний період перенесла: у січні 2018 - ГРВІ (амбулаторне лікування), у травні 2018 - ГРВІ, г. бронхіт (відмова від госпіталізації, обстежена і пролікована амбулаторно); з 04.04.2019 по 16.04.2019 стан лікування в КУ «ОІКЛ» з діагнозом: ГРВІ. Гострий обструктивний бронхіт. ДН 0-1 ст. Гострий середній катаральний отит. Білково-енергетична недостатність І ст. Дефіцитна анемія І ст. (доставлена в стаціонар бригадою ШМД у супроводі батька та бабусі, по догляду за дитиною госпіталізований батько). Дівчинка щеплена за календарем, реакцій на щеплення не було. На профілактичні огляди до 1-го року мати з дитиною з`являлись вчасно за запрошенням педіатричної служби. З народження дівчинка знаходилась на грудному вигодовуванні, до 3-х місяців динаміка маси тіла була позитивною. З 4-х місяців дитина не набирала достатньо ваги, переведена на штучне вигодовування сумішшю « Мілупа ». 10.01.2019 дитина була оглянута спеціалістами: лікарем-педіатром - здорова; лікарем-офтальмологом - практично здорова; лікарем-ортопедом - м`язовий гіпотонус нижніх кінцівок, призначена рентгенографія тазостегнових суглобів з метою виключення їх дисплазії; лікарем-неврологом - міатонічний синдром, призначена медикаментозна терапія, нагляд в динаміці. Огляд дитини педіатром і спеціалістами 10.01.2019 відбувався в супроводі батька. 06.06.2019, після огляду педіатра за присутністю батька, дитині проведено чергове щеплення. 21.07.2019 проведено контрольне зважування, динаміка маси тіла позитивна, дитина здорова. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 01/01-34/0299 від 12.04.2019 року, вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Верховний Суд в своїй постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17, зазначив, що висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України). Суд, зауважає, що із наданих доказів позивачем, з матеріалів справи вбачається наявність знаходження матері в алкогольному сп`янінні саме станом на 04.04.2019 року, належних доказів про навмисне не виконання відповідачкою батьківських обов`язків, навмисне нехтування турботи за дітьми до цієї дати та після до матеріалів справи не надано, а тому судом не вбачається систематичне та умисне нехтування матір`ю своїх батьківських обов`язків. Суд критично ставиться до висновку вищевказаної комісії, адже з часу його прийняття відповідач з відповідних дозволів Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, має право на відвідування дітей у присутності їх батьків або без такового, випадки вживання алкоголю з надлишком не зафіксовані, жодних нових доказів з часу складення висновку квітень 2019 року та до часу розгляду справи листопад 2020 року жодних нових доказів на підтвердження викладених в позові та висновку фактів позивачем не надано. Матеріали справи та дослідженні докази не дозволяють зробити висновку про доцільність позбавити батьківських прав відповідача. Так, допитані у судовому засідання свідки [PERSON] , яка є матір`ю відповідача та [PERSON] , яка є знайомою відповідача, пояснили, що відповідачка [PERSON] , не має проблем через вживання алкоголю, алкоголь вживає дуже рідко, є порядною людиною та гарною матір`ю, постійно піклується про дітей, слідкує да їх розвитком та здоров`єм, за їх харчуванням, вчасно відвідує лікарню за плановим графіком з дітьми. Випадків про пияцтво матері та перебування дітей в обстановці що загрожують їх здоров`ю та життю їм не відомі, та такого не могло бути. Обставини викладені в позові були встановлені виключно зі слів третьої особи [PERSON] .. За час перебування справи в суді відповідач постійно піклуються та відвідує дітей, надає дітям матеріальну допомогу та їх виховання, продукти харчування та купує одяг. Водночас суд відноситься критично до свідчень свідка [PERSON] , що є матір`ю третьої особи [PERSON] та членом його родини, в якій на постійній основі проживає та утримується [PERSON] , з чого суд вважає, що названий свідок є зацікавленою в результатах судового розгляду справи, в якій зокрема вирішується питання про стягнення аліментів на користь названої третьої особи, яка підтримувала позов у повному обсязі. Третя особа по справі, яка була допитана як свідок, [PERSON] , у судовому засіданні пояснила, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає постійно у неї, мати дитини постійно його відвідає та піклується про нього, купує речі та продукти харчування, разом вони проводять багато часу, гуляють на вилиці, займаються вивченням шкільної програми. Мати дітей є її рідною сестрою, вона охайна та порядна матір, не пиячить, алкоголь вживає дуже рідко, про дітей постійно піклується та переживає за їх долю. Випадків, що діти були неохайні та голодні їй не відомі, випадків постійно вживання алкоголю відповідачем їй не відомі. Не вбачає доцільності та необхідності позбавляти відповідача батьківських прав на дітей. Із відповіді Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП в Запорізькій області від18 червня 2019 року зазначено, що на [PERSON] [INFO] було складено адміністративний протокол за ч 1 ст.184 за невиконання батьківських обов`язків. Звернення щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно її дітей було уважно розглянуто відділом по Шевченківському району службою у справах дітей. Згідно розпорядження було подано позову заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2019 року - притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді 850 грн. штрафу. Відповідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/5987/18 від 12 березня 2020 року: визнано винуватою [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2020 року: Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2020 ро відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України скасовано. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, п.1 ч.2 ст. 284 КК України звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України закрито. Відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2464/16-п від 10 травня 2016 року - притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді попередження. Відповідно ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2625/16-к від 20 травня 2016 року - закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Дослідивши вищезазначені судові рішення по кримінальним справам, суд приходить до висновку, що притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] на має відношення до цієї справи, адже жодним чином не підтверджує чи спростовує факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки по відношенню до її неповнолітніх дітей. Щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, суд зауважує на те, що натепер за положеннями ст. 38 КУпАП відповідачка не може вважатися такою, яку піддано вказаному стягненню, а тому таке притягнення до адміністративної відповідальності не може для неї тягнути будь-які негативні наслідки. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-1105/07 від 22 лютого 2007 року: стягнуто з [PERSON] , [INFO] , громадянина України, що мешкає у [ADDRESS] , не працюючого, на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2007 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/4545/13-ц від 01 серпня 2013 року: [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Андріївка, Чаплинського району, Херсонської області позбавлений батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/4000/17 від 18 вересня 2017 року - стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстрована адреса проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.07.2017 року. Згідно судового наказу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/3457/18 від 13 липня 2018 року: стягнуто з [PERSON] , [INFO] , відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , індивідуальний ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2017 року до досягнення повноліття [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/3457/18 від 06 грудня 2018 року внесено виправлення до судового наказу № 336/3457/18 пр. 2-н/336/333/2018 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , індивідуальний ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2017 року до досягнення повноліття [PERSON] , зазначивши дату з якої починати стягнення аліментів - 22.06.2018 року. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2925/19 від 25 травня 2020 року: припинено нарахування та стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя № 336/3457/18 від 13 липня 2018 року, починаючи з 04 квітня 2019 року. Відповідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2929/19 від 29 квітня 2020 року, яке було залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року: визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . З огляду на вищезазначені обставини, дослідивши всі матеріали справи, суд прийшов також й до наступних правових висновків. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Натомість з матеріалів справи вбачається, що відповідач приймає участь в матеріальному забезпеченні дітей та фактичною участю в їх виховання та розвитку, здійснює постійне та ситематичне піклування, вона не втратила інтерес до їх виховання. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного та систематичного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки відносно малолітніх дітей в матеріалах справи відсутні. ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В даній постанові суд касаційної інстанції підкреслив наступне, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та вплив, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про таке попередження відповідача органом опіки або службой у справах дітей. Притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.1 КУпАП не впливає на висновок суду, адже не мало систематичного характеру. Отже, позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітніх дітей є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками та наявність в її діях вини. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно неповнолітніх дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей та не сприятиме їх розвитку та реалізації у суспільстві. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 р. ЄСПЛ звертає увагу на те, що при позбавленні батьківських прав треба підходити виважено і в найкращих інтересах дитини. Положеннями ч.7,8 ст. 7 СК України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 15,18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків, або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до вимог ст.ст. 150,155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків. Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві», слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересам дитини і ці інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага/ Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю позовних вимог, щодо позбавлення відповідача батькіських прав. На наведений висновок суду не впливає зміст висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, наявність якого є обов`язковою при розгляді справ цієї категорії, оскільки жоден з джерел доказів не може мати для суду наперед встановленої сили, а вирішення питання про припинення важливого права людини, що ґрунтується на відносинах кровної спорідненості, не може бути продиктовано самими лише формальними міркуваннями. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 181 Сімейного кодексу України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.» Враховуючи, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини є похідною, від позбавлення батьківських прав відносно неї, а також той факт, що неповнолітні діти, зокрема, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] передана батьку [PERSON] , неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , передана рідній тітці [PERSON] , згідно розпорядження служби у справах дітей Запорізької міської ради по Шевченківському району тимчасово, та після набрання рішення законної сили неповнолітні діти мають бути повернуті та передані на виховання матірі від якої їх було забрано, суд вважає що вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] на користь батька [PERSON] , та на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь рідної тітьки [PERSON] задоволенню не підлягають, тим більше, що остання взагалі заперечувала на позов, а щодо [PERSON] й досі не скасоване судове рішення про стягнення аліментів на користь відповідачки. В свою чергу, як вже зазначалось рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/2929/19 від 29 квітня 2020 року, яке було залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року: визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи те, що [PERSON] підтримав вимогу про стягнення на його користь аліментів у вказаному за позовом розмірі, у зв`язку з тим, що місце проживання дитини визначено з батьком на постійній основі, яка фактично перебуває на його утриманні, суд вважає за доцільне задовільнити позов в частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 813 гривень щомісяця починаючи з 17 вересня 2020 року і до досягнення повноліття, з дати набрання рішенням законної сили про визначення місця проживання дитини з батьком. На підставі викладеного,

Outcome: partial