Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Слідчого управління Головного управління національної поліції в Одеській області та третьої особи: Управління патрульної служби міста Одеси, про виключення майна з бази даних обтяження рухомого майна та звільнення майна з під арешту. Позивач зазначив, що13 квітня 2009 року, Київським районним судом міста Одеси, винесено рішення про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя, між Позивачем та [PERSON]. На підставі рішення від 13 квітня 2009 року, за Позивачем, [PERSON], визнано право власності на автомобіль BMW, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] номер шасі WBAHM21010DS70975. Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2011 року, вирішено зняти арешт з автомобіля марки BMW, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] номер шасі WBAHM21010DS70975, що накладений постановою старшого державного виконавця від 18.07.2011 року. 12.11.2012 року, Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, винесено постанову про арешт майна боржника, а саме - автомобіля марки BMW, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] номер шасі WBAHM21010DS70975. 17.06.2016 року, Позивачем отримано відповідь з Міністерства внутрішніх справ України Регіонального сервісного центру в Одеській області, територіальний сервісний центр № 5141, де зазначалось, що в базі даних про внесення обмеження АІС «Автомобіль» ГУМВС України в Одеській області та національної автоматизованої інформаційної системи МВС України», автомобіль Позивача знаходиться під арештом на підставі постанови Другого Приморського ВДВС від 12.11.2012 року, та документу який надійшов від СУ ГУМВС України в Одеській області від 30.07.2009 року. Позивача зазначав, що постанова СУ ГУМВС України в Одеській області від 30.07.2009 року, винесено з порушенням вимог діючого законодавства. Позивач вказав, що звертався до слідчого управління ГУМВС України в Одеській області, з вимогою про зняття арешту з автомобіля, посилаючись на рішення Київського районного суду міста Одеси від 13 квітня 2009 року, але відповідь не була надана. Позивач наполягає, що ні є учасником кримінального провадження на підставі якого слідчим СУ ГУМВС України в Одеській області винесено постанову про арешт майна від 30.07.2009 року. Таким чином, Позивач вважає, що фактично позбавлений права розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, відчужувати, дарувати то що, завдяки чому порушене його право власності. Позивач, будучи сповіщеним належним чином, до суду не зявився, від представника позивача надійшла письмова заява, по якій він просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі та третя особа про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, шляхом розміщення оголошень у засобах масової інформації, однак до суду не зявився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів, ухвалив слухати справу у відсутності \~відповідачів та за згодою позивача, \~у порядку ст. ст. 224-225 \~ЦПК України \~при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. \~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову, виходячи із нижче викладених підстав. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.04.2009 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розділ майна модружжя, задоволено. Даним рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на автомобіль BMW, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] номер шасі WBAHM21010DS70975. Рішення суду набрало законної сили 24.04.2009 року. Відповідно до листа в.о. начальника центру ТСЦ № 5141 за № 31/15/5141-2188 від 11.06.2016 року внесені обмеження згідно бази даних АІС "Автомобіль" ГУМВС України в Одеській області та національної автоматизованої інформаційної системи МВС України щодо транспортного засобу BMW, державний номер [NUMBER] кузов № [NUMBER], якій зареєстрований на ім`я [PERSON], а саме. арешт, внесений на підставі постанови Другого Приморського ВДВС від 12.11.2012 року за вих. 45963 (постанова винесена в ході примусового виконання виконавчого листа № 2-2007/11, який видав Київський районний суд м. Одеси від 26.04.2011 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" грошової суми в розмірі 467863,18 грн.) та арешт, внесений на підставі документу, який надійшов від СУ ГУМВС України в Одеській області від 30.07.2009 року за вих. 4/8258. Відповідно до ч.2 ст. 114 ЦІІК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. В статті 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.\~60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Суд, враховуює, що спірний автомобіль, на який накладено арешт, належить на праві власності не боржнику, а \~третій особі, чиї права, як власника майна, порушуються \~накладеним арештом. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved