Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітньої онуки [PERSON], звернулись до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовною заявою до Черкаської міської ради, Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про скасування постанови відділу державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначили, що [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON] - [PERSON]. 09.04.2013 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] все своє майно. На момент смерті [PERSON] належало на праві приватної власності 5/6 частин квартири [ADDRESS]. Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 09.04.2014 року квартира [ADDRESS] зареєстрована у ЧООБТІ за [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] доводилась [PERSON] першою дружиною, яка померла [INFO] року. [PERSON] доводився [PERSON] сином, який помер [INFO] року. Після смерті першої дружини, [PERSON] подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але, свідоцтво про право на спадщину не отримав і не зареєстрував право власності на відповідну частину квартири [ADDRESS] в КП «ЧООБТІ». [PERSON], після смерті матері [PERSON], заяву про прийняття спадщини не подав. Згідно свідоцтва на право власності на житло від 18.01.2000 року виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Після смерті [PERSON], його батько [PERSON] подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім нього, заяву до нотаріуса подала [PERSON] в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в інтересаx неповнолітньої доньки свідоцтво про право на спадщину не отримали. В шестимісячний строк, з дня смерті [PERSON], [PERSON] подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не отримано. Нотаріусами винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з накладеними арештами на квартиру. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Судові витрати просила залишити на позивачах. В подальшому в судове засідання не з»явилась, просила справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, та подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Представник відповідача Черкаської міської ради належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, та подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, та подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Представник КП «ЧООБТІ» пояснила суду, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване у ЧООБТІ за [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відомості щодо заборон та обмежень на вказану квартиру у КП «ЧООБТІ» відсутні. Суд вислухавши представника позивачів [PERSON] та вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.2 ст.114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. 09.04.2013 року ним складений заповіт, яким [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] На час смерті, [PERSON] належало на праві приватної власності 5/6 частин квартири [ADDRESS]. [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Інших спадкоємців немає. Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 09.04.2014 року квартира [ADDRESS] зареєстрована у ЧООБТІ за [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року. [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] також подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину не отримали. [PERSON] являється спадкоємицею першої черги після смерті свого батька [PERSON] Другий спадкоємець, батько [PERSON], [PERSON] за час життя також вступив у спадкування після смерті свого сина. [INFO] року помер. Після смерті [PERSON], [PERSON] подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але, свідоцтво про право на спадщину не отримав і не зареєстрував право власності на відповідну частину квартири [ADDRESS] в КП «ЧООБТІ». [PERSON], після смерті [PERSON] до нотаріуса не подав та свідоцтво про право на спадщину не отримав. Згідно свідоцтва на право власності на житло від 18.01.2000 року виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно довідки відповідача від 25.04.2014 року на виконанні у Придніпровському ДВС перебувало 4 виконавчих провадження про стягнення коштів з [PERSON] на користь юридичних осіб та держави та одне виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON]. Дані виконавчі провадження завершені на підставі п. 3 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв'язку зі смертю боржника. Відповідно до роз'яснення Головного управління юстиції у Черкаській області, у разі якщо в силу певних обставин арешт з майна та коштів боржника по завершених виконавчих провадженнях, які передано до архіву не скасовано, даний спір вирішується зацікавленою стороною у судовому порядку. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.08.76 року (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", відповідачами в справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Оскільки відповідачем Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції на час завершення виконавчих проваджень арешти не зняті, вони підлягають до зняття, а постанови до скасування. Відповідно до роз'яснень Головного управління юстиції у Черкаській області у разі якщо в силу певних обставин арешт з майна та коштів боржника по завершеному виконавчому провадженню, яке передано до архіву не скасовано, даний спір вирішується зацікавленою стороною виключно у судовому порядку. Відповідно до п.4.17 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS]. Видача свідоцтва про право на спадщину на ? частину грошових вкладів затримується до зняття арешту. За даними Державного реєстру рухомого майна на все рухоме майно спадкодавця [PERSON] накладено арешт на підставі Постанови Придніпровської ДВС про відкриття виконавчого провадження б/н від 30.09.2010 року, обтяження № 10518247. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року щодо об'єкта нерухомого майна від 17.02.2015 року сформованого приватним нотаріусом Старовойтовим О.С. постановою ДВС Придніпровського району № 1433-2 від 03.09.2003 року накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON]; постановою відділу ДВС Придніпровського району Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.06.2008 року серії [NUMBER] накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]; постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.11.2010 року серії [NUMBER] накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON]. Відповідно п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 (Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим) «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] минув. Строк відносно [PERSON] закінчився 10.10.2014 року. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 49, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 392, 1216, 1218, 1219-1223, 1258, 1261, 1267, 1268, 1296, 1297, 1298 Цивільного Кодексу України, Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 (Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим) «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, Постанови ПВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved