Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю « Колекторське агентство Фактор» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27-454/07- ШД від 11 червня 2007 року, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 27-454/07- ШД від 11 червня 2007 року у сумі 23 710 гривень 90 копійок та судовий збір у розмірі 237,10 гривень. Позивач посилається на те, що відповідно до умов договору про відступлення прав вимог № 1 від 25 грудня 2008 року надалі - Договір), укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» , первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № 27-454/07-ШД від 11 червня 2007 року . Заміна кредитора у зобов'язаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі статей 512-516 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України). 11 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Банк «Фінанси та Кредит" та фізичною особою - громадянкою України якою є - [PERSON] укладено кредитний договір № 27-454/07-ШД. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» надало [PERSON] кредит у сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за коригування кредитом в розмірі 0,0001 % та терміном користування до 10 червня 2010 року. Відповідно до умов зазначеного Договору [PERSON] зобов'язувалась в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строїш та на умовах, що передбачені договором. Первісний кредитор свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит. Згідно п. 3.3. Кредитного договору [PERSON] зобов'язалася щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 194 грн. та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості . Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. У порушення умов договору, [PERSON] , свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 23 710 грн. 90 коп., із яких 7 000,00 грн. - тіло кредиту, 5 479,42 грн. - відсотки та комісійні доходи, 11231.48 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (за останні 90 днів). Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, укладений договір є підставою для виникнення у його сторін певних прав та обов'язків, визначених ним. У відповідності до норм статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а всі його умови, з моменту укладення договору, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. В цьому і полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та фізичною особою - [PERSON], було укладено договір поруки № 27/454/07-ШД-П від 11 червня 2007 р., згідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася відповідати перед Первісним кредитором за порушення обов'язків за Кредитним договором, як солідарний боржник. Відповідно до Договору поруки [PERSON] , як поручитель, поручається за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі Договору. Відповідачі відповідають перед Позивачем за порушення обов'язків за Договором, як солідарні боржники. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Норма ст. 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збиткіґ, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання (у випадку повного погашення заборгованості за кредитним договором), а також у разі зміні зобов'язання (зміна умов, що були визначені при укладенні первісного договору поруки, а відповідно, коли встановлено часткову відповідальність поручителя, коли поручитель поручився не за все зобов'язання боржника, а лише в певній частині, обмеженій наперед визначеним розміром відшкодування) без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується осяг його відповідальності. Договором Поруки Відповідача-2 встановлено не часткову, а повну відповідальність Поручителя щодо виконання основного зобов'язання. Таким чином, відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений, але від представника позивача - Фоменко Г.С. надійшла заява, в якій вона позов підтримує і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів стану Вінницького міського управління Вінницької області 13 грудня 2012 року , за актовим записом № 3174. Ухвалою суду від 05.12.2013 року було залучено до участі в справі [PERSON] в якості відповідача - правонаступника відповідачки [PERSON], у зв'язку з її смертю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день і час слухання справи були належним чином належним чином повідомлені , однак до суду [PERSON] надіслав заяву , в якій позов визнає у повному обсязі , просить справу розглядати в його відсутності . Представник відповідачки [PERSON]- [PERSON] до суду подав заяву, в якій позовні вимоги не визнає в повному обсязі і просить в їх задоволенні відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд встановив , що відповідно до умов договору про відступлення прав вимог № 1 від 25 грудня 2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» (надалі - новий кредитор), первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № 27-454/07-ШД від 11 червня 2007 року (а.с. 9-10) . Заміна кредитора у зобов'язаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі статей 512-516 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України). 11 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Банк «Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено кредитний договір № 27-454/07-ШД(а.с. 4-6). Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» надало [PERSON] кредит у сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за коригування кредитом в розмірі 0,0001 % та терміном користування до 10 червня 2010 року. Відповідно до умов зазначеного Договору [PERSON] зобов'язувалась в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строїш та на умовах, що передбачені договором. Первісний кредитор свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит. Згідно п. 3.3. Кредитного договору [PERSON] зобов'язалася щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 194,00 грн. та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. У порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 23 710 грн. 90 коп., із яких 7 000,00 грн. - тіло кредиту, 5 479,42 грн. - відсотки та комісійні доходи, 11231.48 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (за останні 90 днів). Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, укладений договір є підставою для виникнення у його сторін певних прав та обов'язків, визначених ним. У відповідності до норм статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а всі його умови, з моменту укладення договору, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. В цьому і полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № 27/454/07-ШД-П від 11 червня 2007 р., згідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася відповідати перед Первісним кредитором за порушення обов'язків за Кредитним договором, як солідарний боржник. Відповідно до Договору поруки [PERSON] як поручитель, поручається за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі Договору. Відповідачі відповідають перед Позивачем за порушення обов'язків за Договором, як солідарні боржники. Дійсно , 11 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (поіменований в подальшому Банк) та фізичною особою-громадянкою [PERSON] (іменованою надалі Позичальник) було укладено кредитний договір №27-454 /07-ШД, відповідно до якого (п.2 Договору Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності , строковості , платності Кредитні ресурси в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок з оплатою по процентній ставці 0,0001 (одна десятитисячнь. проценту річних.. Відповідно до п.п. 5.1 Кредитного договору , забезпеченням виконання зобов'язань за цим Договором є порука фізичної особи Громадянки України [PERSON], оформлена договором поруки №27-454/07-ШД-П від 11 червня 2007 року . Згідно п.п. 1.1 договором поруки №27-454/07-ШД-П від 11 червня 2007 року Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором №27-454/07-ШД від 11 червня 2007 р (далі Кредитний договір укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до якого Боржникові наданий кредит в сумі 7000 грн. 00 коп. , зі сплатою відсотків у розмірі 0,0001 (однієї десятитисячної) проценту річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК та п.п.5.2 Договору поруки порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного по зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язав за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги пре повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконана основного зобов'язання. Відповідно до п.7.3 Кредитного договору , «цей Договір набирає чинності з моменту першої видачі Кредитних ресурсів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань». При цьому сама по собі умова договору про дію Кредитного договору до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії Кредитного договору або установлення дати настання строку виконання основного зобов'язання по поверненню кредитних коштів, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Отже, п.п.7.3 Кредитного договору не визначено в розумінні ст.252 ЦК України остаточного строку виконання зобов'язання, що витікає з умов такого Договору. Разом з тим, такий строк передбачено умовами , що містяться в п. 3.3 Кредитного договору та Додатку №1 «Графік зниження розміру заборгованості» до кредитного договору №24-454/07-ШД від 11 червня 2007 року. Так, згідно п, 3.3 Кредитного договору «Останню сплату щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості Позичальник зобов'язується здійснити не пізніше 10 червня 2010 року» . Крім того, відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору, останнім строком виконання зобов'язання [PERSON] перед ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» є 10 червня 2010 року, оскільки зазначена в додатку дата сплати останнього платежу Сторонами визначена як «до 10 червня 2010 року». Таким чином, починаючи з 11 червня 2010 року , з дня настання строку виконання основного зобов'язання, позивач мав право на протязі шести місяців звернутися до суду з відповідним позовом до поручителя про стягнення суми заборгованості по Кредитному договору. Однак з відповідним позовом позивач звернувся до суду лише в червні 2013 року, тобто з пропуском шестимісячного строку. Отже, з силу положень частини четвертої статті 559 ЦК та п.п.5.2 Договору поруки , порука як вид забезпечення виконання зобов'язання , яке визначено кредитним договором №24-454/07-ШД від 11 червня 2007 року та Договором поруки №27-454/07-ШД-П від 11 червня 2007 року , припинилася. Відповідно до Свідоцтва про смерть , виданого 13 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, відповідач-1 [PERSON] померла [INFO]. Згідно зі статтями 553, 554 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. За наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника (якщо таке зазначено в договорі поруки). При цьому слід мати на увазі, що коли в договорі поруки є умова про згоду поручителя відповідати за нового боржника, то поручитель є відповідальним за виконання зобов'язання спадкоємцями (ч. 3 ст. 559 ЦК). Відповідно до ст. 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Отже, убачається, що у разі смерті боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням. Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обов'язку є неправомірним. Таким чином, на поручителів може бути покладено обов'язок щодо належного виконання зобов'язання за кредитним договором у випадну смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксоване в тому числі і в договорі поруки про згоду відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за забезпечуваним зобов'язанням. Відповідно до п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки». Договором поруки №27-454/07-ШД-П від 11 червня 2007 року, укладеним між ТОВ « Банк» Фінанси та кредит» та [PERSON] не передбачено обов'язку поручителя відповідати відповідати за будь-якого нового боржника. Таким чином , позовні вимоги ТОВ «Колекторське агентство «Фактор» до [PERSON] є безпідставними, оскільки, по-перше, порука, визначена договором поруки №27-454/07-ШД-П від 11 червня 2007 року, на день звернення позивача до суду з позовом припинилася, по-друге, [PERSON] в договорі поруки №27-454/07-ШД-П від 11 червня 2007 року не брала на себе зобов'язання відповідати перед ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» за будь-якого нового боржника, а на день звернення позивача до суду із зазначеним позовом позичальник за Кредитним договором №24-454/07-ШД від 11 червня 2007 року [PERSON] померла [INFO], що також свідчить про припинення зобов'язання з поруки відповідно до ст.ст. 523,607 ЦК України.

Outcome: partial