Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому зазначив, що 10.02.2017 року між ним та відповідачкою був укладений договір у вигляді Заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електроного платіжного засобу, тобто картки у вигляді встановлення відновлюваної кредитної лінії в сумі 1500 грн. 00 хв. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % річних. Плата за перевищення витратного ліміту по поточному раїунку (овердрафт) становить 40 відсотків на рік. Відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв"язку з чим виникла прострочена заборгованість. Так, станом на 20.06.2018 року її заборгованість перед позивачем становить 1853 грн. 16 коп. (загальна сума основної заборгованості - 1493 грн. 70 коп., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 285 грн. 11 коп., загальна сума заборгованості за РКО - 11 грн. 00 коп.; загальна сума нарахованої пені - 50 грн. 03 коп., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 0 грн. 00 коп.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 5 грн. 10 коп., розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту - 5 грн. 89 коп., розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 2 грн. 33 коп.. Просив стягнути на його користь зазначену суму боргу та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач до суду не з"явилася, надіслала заяву в якій позов визнає, просить розгляд справи проводити в її відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив : 10.02.2017 року між сторонами був укладений кредитний договір шляхом написання відповідачем заяви, з наданням відповідних документів, про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електроного платіжного засобу, тобто картки у вигляді встановлення відновлюваної кредитної лінії в сумі 1500 грн. 00 хв. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % річних. Плата за перевищення витратного ліміту по поточному раїунку (овердрафт) становить 40 відсотків на рік. Позивач виконав свої зобов"язання за договором. Згідно умов кредитного договору відповідач брала на себе зобов'язання забезпечити повернення отриманих коштів, сплату нарахованих відсотків, комісії та інших виплат за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором. Однак відповідач порушила умови договору, а саме не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Так, станом на 20.06.2018 року її заборгованість перед позивачем становить 1853 грн. 16 коп. (загальна сума основної заборгованості - 1493 грн. 70 коп., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 285 грн. 11 коп., загальна сума заборгованості за РКО - 11 грн. 00 коп.; загальна сума нарахованої пені - 50 грн. 03 коп., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 0 грн. 00 коп.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 5 грн. 10 коп., розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту - 5 грн. 89 коп., розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 2 грн. 33 коп.), що підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а.с.15-16). Зазначені обставини підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно умов договору, вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач порушила умови укладеного договору, суму боргу в добровільному порядку не сплачує, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно платіжного доручення №7590886111 (# 217590886111від 13 листопада 2018 року позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнала до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає можливим повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, а половину судового збору стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved