Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що з 15.10.2005 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. У шлюбі в них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач добровільно не забезпечує сім'ю, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає і що змушує її звернутися за захистом порушених прав до суду. Просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх його доходів до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 11.10.2018 позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву зі зі змісту якого вбачається, що він позовні вимоги визнає частково, просить стягувати з нього на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку. Зазначає, що позивачка перешкоджає йому у виконанні свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини та свідомо відмовляється отримувати кошти на утримання дитини. Він є працездатний і його середньомісячний заробіток складає 8 756.60 грн., при цьому 1/4 частка складатиме 2 189.15 грн. Вказану суму аліментів вважає обгрунтованою, достатньою аби матеріально забезпечити дитину та такою, що враховує інтереси самої дитини. При цьому посилається на те, що позивачка є працевлаштованою та отримує дохід, тому, прохаючи стягувавати з нього аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходу, вона намагається перекласти весь тягар утримання дитини на відповідача. Такі вимоги позивача вважає необгрунтованими. Позивачка надіслала до суду відповідь на відзив в якому посилається на те, що на даний час вони з відповідачем проживають разом. На разі, ціни на продукти значно зросли, а для нормального фізичного розвитку дитини потрібно постійно добре харчуватися. Більше того, дитина росте і їй постійно потрібно купувати нові речі, які коштують як на дорослого. Крім того, дочка навчається в музичній школі за трьома напрямками: фортепіано, хореографія та вокал і вона оплачує навчання та вартість костюмів, несе витрати за участь у різноманітних фестивалях та конкурсах. Вважає, що розумним розміром аліментів, який має бути стягнутий з відповідача на утримання дитини, є 1/3 частка від його доходу. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони спору перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Після розірвання шлюбу на час вирішення спору сторони спору проживають разом. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки добровільно не надає, а тому дитина перебуває на повному утриманні матері. Сторони спору є працезвлаштованими та отримують дохід. Середньомісячний розмір доходу відповідача складає 8 756.60 грн. Розмір свого доходу позивач суду не надає. Викладене підтверджується отриманими у справі письмовими доказами, якими є: ? Копія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 15.10.2015 відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області; ? Копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого 24.02.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, з якого вбачається, що вона народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. Правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із сімейних відносин та мають регулюватися положеннями глави 15 Сімейного кодексу України. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.181 ч.1 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, положення частини третьої цієї норми визначають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018" установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов»язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов»язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов»язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, з огляду встановлені обставини спору та на вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що справедливим розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини є 1/4 частина всіх видів його доходів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. При цьому судом враховується та обставина, що стягуваний з відповідача розмір аліментів таким чином буде значно більшим від законодавчо визначеного мінімального розміру останніх ( 8756.60 грн. : 4 = 2189.15 грн., тоді як мінімально визначений розмір аліментів на час вирішення спору судом становить 2027.00 грн. : 2 = 1013.50 грн.) Викладені позивачем у відповіді на відзив доводи в тім, що необхідно стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини саме у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, оскільки це повязано із додатковими витратами по сплаті батьківських внесків за місцем навчання дитини і в тому числі у музичній школі, потребою у додаткових заняттях дитини в гуртках та спортивних секціях, зі сплатою вартості костюмів, витрат на участь у різних конкурсах, фестивалях, суд не бере до уваги. Названі нею такі підстави можуть мати місце при обгрунтуванні вимог щодо утримання додаткових витрат на утримання дитини у відповідності до ст.185 СК України. Так, у частині першій вказаної норми закріплене правило, відповід\-но до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на ут\-риманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або від\-чуває потребу у додаткових витратах на неї у зв'язку з розвит\-ком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була пода\-на, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини і суд вважає, що визначечний судом до стягнення з відповідача розмір аліментів на утримання дитини буде справедливим та не порушить її права. Позов таким чином підлягає частковому задоволенню. За вимогами положень п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України має бути стягнутий на користь держави з відповідача у справі в сумі 704.80 грн..

Outcome: partial