Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в інтересах своєї малолітньої доньки до відповідача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне. Її дошлюбне прізвище - [PERSON]. 27 вересня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі РАЦС по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 797. Після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Її свекру (батькові її чоловіка) [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого у 1 -й Нікопольській державній нотаріальній конторі 20 жовтня 1983 року. [INFO] [PERSON] помер. Свекор за життя розпорядився належним йому майном, склавши заповіт на ім'я її чоловіка та його рідної сестри - [PERSON]. Її чоловік прийняв спадщину після смерті свого батька, звернувшись до нотаріальної контори, але правовстановлюючих документів не отримав. Оригінал заповіту знаходиться в матеріалах спадкової справи. [INFO] її чоловік, а батько [PERSON], помер. Його смерть була раптовою, ніяких розпоряджень на випадок своєї смерті він не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті являються вона та їх донька [PERSON], [INFO]. Вона не бажала і не бажає приймати спадщину після смерті чоловіка, тому звернулась до нотаріальної контори лише в інтересах малолітньої дитини. [PERSON] вона не змогла надати нотаріусу правовстановлюючих документів на належний чоловікові житловий будинок, заповіту та документів, що підтверджують його родинні зв'язки з померлим [PERSON], листом-роз'ясненням приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Іопеля С.О. від 09.06.2016 року за № 596/02- 17/46-2014 у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Для вирішення питання щодо визнання права власності їй рекомендовано звернутись до суду. Вона не може надати до суду вказаних документів, оскільки оригінали їх знаходяться у родичів її померлого чоловіка, які навідріз відмовляються їй їх надавати. Але необхідні документи та їх посвідчені нотаріусом копії знаходяться у нотаріальній справі. [PERSON] не прийняла спадщину після смерті свого батька, до нотаріальної контори своєчасно не зверталася, оскільки на момент смерті [PERSON] знаходилась за межами України і не збиралась повертатись до Нікополя. Разом з померлим вона не проживала. Про смерть свого батька була обізнана. Згідно вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу строку не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідачка не проживала разом зі спадкодавцем. Згідно довідки квартального комітету № 29 від 10.04.2017 року, відповідачка з 01.01.2012 року не з'являлась у спадковому будинку, не проживала в ньому, оскільки знаходилась за межами України. Таким чином, вона не проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. На її думку, відповідачці незаконно видано свідоцтво про право на спадщину, оскільки при його видачі порушені вимоги ст.1269 ЦК України. Оскільки [PERSON] єдиний вчинив дії, що свідчать про його намір прийняти спадщину після смерті свого батька, її чоловік являється єдиним спадкоємцем усього спадкового майна за законом і за заповітом після смерті [PERSON] З наведених підстав також вважає, що видане відповідачці свідоцтво про право на спадщину є незаконним, та таким, що порушує права малолітньої дитини. Таким чином, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом і за заповітом після смерті свого батька. Їх малолітня донька, в свою чергу, являється спадкоємицею першої черги після смерті свого батька - [PERSON], який прийняв спадщину після смерті свого батька - [PERSON] Визнати право власності на спадкове майно за її донькою після його смерті батька можливо лише за рішенням суду. В зв'язку з цим звернулась до суду і просить постановити рішення, яким визнати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами 1 по вул.Леваневського в м.Нікополі, посвідчене завідуючою 1-ї Нікопольської державної нотаріальної контори І.С.Чубенко 21.03.2017 року, недійсним та визнати за малолітньою [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок, загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м з надвірними спорудами: сараєм-літньою кухнею «Б», підвалом «В»; сараєм «Д», спорудами 1,4,6 по [ADDRESS], зареєстрований на ім"я [PERSON], в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд задовольнити. Представник позивача позовні вимоги своєї довірительки також просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачка надала заперечення на позов, в якому посилалась на ту обставину, що її батьком є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. З [PERSON] вона уклала шлюб і після одруження обрала прізвище чоловіка «[PERSON]». Вона з батьком [PERSON] та братом [PERSON] мешкали у належному батькові домоволодінні за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою були зареєстровані. [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори 10.06.2008 року та зареєстрованого у Нікопольському БТІ домоволодіння [ADDRESS]. Ще за життя 14.02.2012 року батько [PERSON] склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 398 нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Бережним О.С., згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно заповідав їй та її брату (а його сину) [PERSON]. Вони з братом є єдиними спадкоємцями після смерті батька. Інших спадкоємців за заповітом та законом немає. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 3 ст.1261 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON] вона мешкала разом з батьком на час відкриття спадщини, вона прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до нотаріуса і 21.03.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Тому просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом відмовити з урахуванням того, що 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], належить їй. Третя особа до суду не прибула. Була повідомлена про розгляд справи належним чином. Про причини неявки до суду не повідомила. Справа слухалась у відсутність третьої особи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого у 1 -й Нікопольській державній нотаріальній конторі 20.10.1983 року (а.с.22). [INFO] [PERSON] помер (а.с.139). За життя [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши заповіт на ім'я своїх сина (чоловіка позивачки) [PERSON] та доньки [PERSON] (а.с.148-149). Чоловік позивачки [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька фактично, але правовстановлюючих документів на спадщину не отримав. [INFO] чоловік позивачки і батько їх доньки [PERSON] [PERSON] помер (а.с.6). Ніяких розпоряджень на випадок своєї смерті він не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивачка по справі та їх донька [PERSON], [INFO], в інтересах якої позивачка звернулась до суду (а.с.4-5). Позивачка не бажає приймати спадщину після смерті чоловіка, тому звернулась до нотаріальної контори лише в інтересах малолітньої дитини. Приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О. від 09.06.2016 року за № 596/02- 17/46-2014 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено (а.с.10). [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, звернувшись до нотаріуса та отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.54). Суд не може прийняти до уваги посилання позивачки на ту обставину, що відповідачка не прийняла спадщину та взагалі перебувала весь час за кордоном, оскільки це спростовується матеріалами цивільної справи (а.с.54, 55, 72). Відповідачка не проживала разом зі спадкодавцем, однак, спадщину прийняла, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори Чубенко І.С. (а.с.54). Тому суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки їх показання підтверджують лише той факт, що на момент смерті спадкодавця відповідачка не проживала разом з ним за однією адресою. Однак, відповідно до ст.12З5 ЦК України, призначення спадкоємців, це право заповідача, який, згідно зі ст.12З6 ЦК України, має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Спадкодавець [PERSON] й скористався визначеним йому законом правом, склавши заповіт на свого сина - чоловіка позивачки та доньку - відповідачку по справі. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, визнавши за малолітньою [PERSON] лише право власності на ? частину будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], відмовивши в задоволенні інших позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, стягненню з відповідача підлягають лише судові витрати в розмірі 275 грн. 60 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: partial