Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 11.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №2000441935 на підставі якого, було надано відповідачу споживчий кредит в сумі 24 990, 00 грн., стороком на 20 місяців зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,01% річних за користування кредитом. Оскільки відповідач порушив свої зобов»язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4 Кредитного договору, позивачем було здійснено вимогу про дострокове виконання зобов»язання в повному обсязі. 20.12.2013 року позивачу було відправлено вимогу №200065325 про погашення заборгованості, але відповідач протягом 30 днів, вимогу не виконав, умов договору не дотримується, борг не погашає. В судове засідання представник позивача не з»явився, надіслав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 11.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №2000441935 на підставі якого, було надано відповідачу споживчий кредит в сумі 24 990, 00 грн., стороком на 20 місяців зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,01% річних за користування кредитом. Оскільки відповідач порушив свої зобов»язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4 Кредитного договору, позивачем було здійснено вимогу про дострокове виконання зобов»язання в повному обсязі. 20.12.2013 року позивачу було відправлено вимогу №200065325 про погашення заборгованості, але відповідач протягом 30 днів, вимогу не виконав, умов договору не дотримується, борг не погашає. Станом на 24.03.2014 року та по теперішній час відповідач умов договору не виконує - не здійснює погашення отриманого кредиту згідно з графіком та не сплачуються відсотки за користування кредитом. Суд погоджується із сумою розрахунку заборгованості зробленої позивачем яка станом на 24.03.2014 року складає 27 669,47 грн., з яких 20 439,23 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 1,57 грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитом; 7 228,67 грн.- комісія за РО. Причини невиконання таких зобов"язань правового значення для справи не мають. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом достовірно встановлено, що в порушення договору, який відповідач підписав, а отже погодився з усіма умовами договору, він не виконав свої зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту, а тому вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 27 669,47 грн. слід задоволити. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 276,70 грн., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 1).

Outcome: approved