Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 044465, виданого 15.01.2001 на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Путивльської міської ради народних депутатів від 21.09.2000, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 117, [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , набув право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0024 га, передану для індивідуального гаражного будівництва, що розташована по [ADDRESS] . В подальшому, 04.12.2012 [PERSON] отримав будівельний паспорт на гараж по [ADDRESS] , який виданий відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Путивльської районної державної адміністрації, реєстраційний номер містобудівного кадастру 52. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав по [ADDRESS] , разом із дружиною [PERSON] , позивачем по справі, та сином [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого ввійшла земельна ділянка площею 0,0024 га, передана для індивідуального гаражного будівництва. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка (спадкова справа № 37/2020 від 16.06.2020), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, яким є земельна ділянка площею 0,0024 га, передана для індивідуального гаражного будівництва, кадастровий № 5923810100:02:018:0156, але в той же час, позивач не може оформити свої спадкові права на згаданий гараж в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Посилаючись на те, що будівельний паспорт на гараж був виданий на ім`я її померлого чоловіка, в зв`язку з чим порушити питання прийняття в експлуатацію цього об`єкта будівництва немає законних підстав, просила визнати за нею право приватної власності на гараж літ. «Н1» з погребом літ. «Пг» загальною площею 29,3 кв.м (площа гаражу 19,9 кв.м, площа погреба 9,4 кв.м), розташованого по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , поклавши на неї всі судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви, в яких позов визнали і просили справу розглядати за їх відсутності. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 03.12.2020 відкрито провадження у даній справі, визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 05.01.2021 підготовче провадження у даній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 01.02.2021, занесеною до протоколу судового засідання, у прийнятті визнання відповідачами позову було відмовлено. З`ясувавши\~ обставини,\~ якими позивач\~ обґрунтовує свої\~ вимоги,\~ дослідивши надані\~докази,\~суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. Встановлено судом, що [INFO] в м. Путивль Сумської області помер [PERSON] , чоловік позивача (а.с. 7, 8). На день смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , що вбачається з копії довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 16.05.2020 № 1575 (а.с. 9). Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, яким є земельна ділянка площею 0,0024 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , надана для будівництва індивідуальних гаражів, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 044465, виданого Путивльською міською радою Путивльського району Сумської області 15.01.2001, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 117 (а.с. 10, 11, 12, 13). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 19.06.2020 № 90 «Про присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна в місті Путивль» та додатку до нього, за замовленням [PERSON] земельній ділянці для будівництва індивідуального гаражу, яка розташована в районі багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,0024 га, кадастровий № 5923810100:02:018:0156 (попередня адреса не присвоювалася) було присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с. 14-15). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.11.2020 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0024 га, наданої для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий № 5923810100:02:018:0156, розташованої по [ADDRESS] (а.с. 19-21). Відповідно копії будівельного паспорту, виданого 04.12.2012 відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Путивльської районної державної адміністрації, його видано за замовленням [PERSON] , на будівництво гаражу по [ADDRESS] (а.с. 25-27). Згідно листа начальника відділу житлового-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 07.10.2020 № 34, будівництво гаражу по [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим № 5923810100:02:018:0156 проведено на підставі будівельного паспорту № 52 від 04.12.2012, виданого [PERSON] згідно діючого на той час ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с. 18). Убачається з технічного паспорту від 27.08.2020 те, що гараж, розташований по [ADDRESS] має загальну площу 29,3 кв.м, в тому числі площа гаражу 19,9 кв.м, площа погребу 9,4 кв.м (а.с. 28-33). Із звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта гаражу «Н1» з погребом «Пг» по [ADDRESS] вбачається, що за результатами технічного обстеження вказаного об`єкту було встановлено можливість його надійної і безпечної експлуатації (а.с. 34-37). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини, а виходячи з пункту 23 вказаної постанови в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до положень ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Суд враховує, що у спадкодавця [PERSON] , яким було проведено будівництво гаражу на наданій для цих цілей земельній ділянці на підставі будівельного паспорту від 04.12.2012 № 52, на день його смерті зареєстроване право власності на гараж за адресою: [ADDRESS] , було відсутнє, в зв`язку з чим вирішення питання належності гаража можливе лише після прийняття його в експлуатацію. Наявне у спадкодавця [PERSON] на день його смерті право як забудовника, яке за своїм змістом є майновим правом, після його смерті підлягає спадкуванню відповідно до ст.1218 ЦК України спадкоємцем за законом [PERSON] , позивачем у справі, що є підставою для відмови у задоволенні позову про визнання за позивачем права власності на гараж. Крім того, як зазначила позивач у поданій позовній заяві, відповідачами у даній справі вона вказала сусідів, гаражі яких межують із спірним гаражем її покійного чоловіка. При цьому, як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2020 та витягу з Державного земельного кадастру від 10.11.2020, [PERSON] , відповідач у справі, є власником земельної ділянки площею 0.0024 га, кадастровий № 5923810100:02:018:0157, наданої для будівництва індивідуальних гаражів, розташована по [ADDRESS] (а.с. 16, 22-24). Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідачами у даній категорії справ, є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" звернення з позовом до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову. В силу положень ст. 51 ЦПК України залучення до участі у справі співвідповідача чи заміна неналежного відповідача можливе лише за клопотанням позивача. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Таким, чином, зважаючи на те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як співвласники гаражів, що межують із гаражем, який будувався спадкодавцем, а [PERSON] ще і як власник розташованої поряд земельної ділянки, не є належними відповідачами по даній справі, то заявлений до них позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed