Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину в розмірі 900грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; на даний час сторони сумісно не проживають і дитина повністю перебуває на утриманні позивача, а відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча спроможний це робити, тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти в судовому порядку. Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином; позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі чи про відкладення судового розгляду суду не надав. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З письмової згоди позивача розгляд справ проведено у відповідності до положень ст.224 ЦПК України. Всебічно та повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями "Конвенції про права дитини" та "Декларації прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який, згідно з довідкою виконавчого комітету Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 426 від 06.07.2017 року проживає разом з матір'ю в [ADDRESS] (а.с.6,7). Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, повинен виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку відповідно до ст. 180 СК України, в силу якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що обов'язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним; відповідач є особою працездатного віку, однак має нерегулярний і нестабільний дохід, виходячи з положень ст.ст.180, 184 СК України, суд вважає за можливе вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 900(дев»ятсот) гривень щомісячно. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки розмір аліментів, визначений судом не у частці від заробітку (доходу) відповідача, а у твердій грошовій сумі і відповідно до положень ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної, чи відхиленої частини вимог. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial