Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно до досягнення сином 23 років, посилаючись на те, що він на теперішній час є повнолітнім, однак продовжує навчання у Київському політехнічному інституті імені Сікорського, за контрактом, вартість навчання за навчальний рік становить 23 600 грн. Зазначає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу синові, але у добровільному порядку її не надає. Він є працездатним, працює водієм трамваю на підприємстві «Одесаміськелектротранс». Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи на іншу дату, на підставі ст. 223 ЦПК України, та приходить до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.03.1995. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.09.2018 шлюб між ними розірвано. Мають двох дітей: сина - [PERSON] . [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2012 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50% частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.11.2011 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку заборгованості аліментів від 01.10.2019 року наданим Головним державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 69364,22 грн. Як вбачається з довідки, виданої Київським політехнічним інститутом імені Ігоря Сікорського від 18.09.2019 за № 593, [PERSON] є студентом 1 курсу групи КА 98 Інституту прикладного системного аналізу. Форма навчання денна, за договором. Закінчує університет 30.06.2023 року. Відповідно до квитанції № 0.0.1444881714.1 від 22.08.2019 року, позивачем сплачено на навчання дитини у розмірі 11800,00 грн. З довідки про доходи від ДП НВКГ "Зоря-Машпроект" від 19.09.2019 року за вих. № 657, [PERSON] працює кладовщиком ремонтно - механічного цеху № 20 в ДП НВКГ "Зоря - Машпроект", її заробітна плата за період з березня 2019 року по серпень 2019 року становить 30928 грн. 38 коп. Позивачка в своєму позові зазначає, що відповідач працює водієм трамваю на підприємстві «Одесаміськелектротранс». Дане твердження судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. Клопотань від позивачки про витребування доказів не надходило. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що син відповідача досяг повноліття, але не досяг двадцяти трьох років, продовжує навчання у в вищому навчальному закладі, і тому не може працевлаштуватись, суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв`язку із його навчанням у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача. Стягнення аліментів на навчання повинно проводитись починаючи з 17.10.2019 до закінчення строку навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 (двадцяти трьох) років. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: partial