Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя, мотивуючи вимоги тим, що з 14.02.1981 року і по теперішній час перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого мають трьох повнолітніх дітей. За час шлюбу з відповідачем до 2016 року вели спільне господарство, наразі мешкають окремо. Під час шлюбу сторонами за спільні сумісні кошти було придбано та зареєстровано на ім`я відповідача майно, яким до 2018 року подружжя користувалося за взаємною згодою, відповідач не перешкоджав позивачу у користуванні майном і не порушував її права на об`єкти спільної сумісної власності. Наразі між сторонами виник спір з приводу користування майном, тому позивач змушена звернутися до суду. Просила визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]: житловий будинок з господарськими будявлями та спорудами, земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ); квартиру [ADDRESS] ; нежитлові будівлі: - Центр по обслуговуванню транзитного автотранспорту «АВТОГРИЛЬ», що знаходиться за адресою: с. Малокаховка Каховського району Херсонської області, Центр по обслуговуванню транзитного автотранспорту [ADDRESS], та складається з літ. А - операторська, літ а-тамбур, літ. А1 - навіс, загальна площа 23,9 кв.м.; літ. Б - кафе-магазин загальна площа 130,7 кв.м.; літ. В - малогабаритна АЗС, АБП; літ. Г - туалет; літ. Є - слюсарня, загальна площа 11,5 кв.м.; літ. Д пригребиця, літ. під Д - підвал; №2,48.1 - споруди; №3 - трансфоматорна підстанція, розташовані на земельній ділянці 0,3600 га, кадастровий номер 6523583500:02:001 :0045; автомобіль легковий/пікап марка FORD модель RANGER, 2016 року випуску (VIN/номер шасі: [NUMBER] , колір: бежевий, свідоцтво [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] ) та в порядку поділу зазначеного майна подружжя визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частку вказаного майна за кожним. У судовому засіданні представник позивача, позивач на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, виклаених у позовній заяві. 14.03.2019 року, після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами позивачем було надано до суду заяву від 13.03.2019 року про збільшення позовних вимог, в якій вона просила визнати спільною сумісною власністю подружжя та поділити між подружжям в рівних частках склад, зареєстрований за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Дудчине, та автомобіль легковий Лексус м, модель ЕС350, рік випуску 2007, державний номер [NUMBER] . У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, вважав, що в порядку пв частині майна за позивачкою слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS] та нежитлові будівлі: - Центр по обслуговуванню транзитного автотранспорту «АВТОГРИЛЬ», що знаходиться в с. Малокаховка Каховського району Херсонської області, проти поділу будинку в с. Дудчине та транспортного засобу FORD модель RANGER, 2016 року випуску, номерний знак [NUMBER] заперечував та проти задоволення позову в цій частині просив відмовити. Представник відповідача підтримала правову позицію відповідача. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач і відповідач з 14.02.1981 року перебувають у зареєстрованому шлюбу, який зареєстровано Тартацькою сільською радою Чечельницького району Вінницької області, про що складено актовий запис № 1 від 14.02.1981 року (а.с. 18). За час шлюбу сторонами за спільні сумісні кошти було придбано (набуто) та зареєстровано на ім`я відповідача наступні об`єкти: квартиру [ADDRESS] , вартістю 417118,00 грн.; нежитлові будівлі: Центр по обслуговуванню транзитного автотранспорту «АВТОГРИЛЬ», що знаходиться за адресою: с. Малокаховка Каховського району Херсонської області, Центр по обслуговуванню транзитного автотранспорту [ADDRESS], та складається з літ. А - операторська, літ а-тамбур, літ. А1 - навіс, загальна площа 23,9 кв.м.; літ. Б - кафе-магазин загальна площа 130,7 кв.м.; літ. В - малогабаритна АЗС, АБП; літ. Г - туалет; літ. Є - слюсарня, загальна площа 11,5 кв.м.; літ. Д пригребиця, літ. під Д - підвал; №2,48.1 - споруди; №3 - трансфоматорна підстанція, розташовані на земельній ділянці 0,3600 га, кадастровий номер 6523583500:02:001 :0045, вартістю 1431125 грн.; автомобіль легковий/пікап марка FORD модель RANGER, 2016 року випуску (VIN/номер шасі: [NUMBER] , колір: бежевий, свідоцтво [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] ), вартістю 612814 грн. Загальна вартість вказаного майна склаає 2461057,00 грн. (а.с. 20-28, 32, 34, 40). Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки № 532, виданою Тавричанською сільською радою Каховського району Херсонської області від 22.06.2018 року, позивач [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з відповідачем, дітьми та онуками, але нею не надано жодних доказів на підтвердження підстав та обставин набуття житлового будинок та земельної ділянки [ADDRESS] (а.с. 30). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 163 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, враховуючи, що спірне майно: квартира [ADDRESS] нежитлові будівлі: Центр по обслуговуванню транзитного автотранспорту «АВТОГРИЛЬ», що знаходиться в с. Малокаховка Каховського району Херсонської області, транспортний засіб FORD модель RANGER, 2016 року випуску, номерний знак [NUMBER] набуте сторонами за час шлюбу, то таке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд приходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частину спірного майна за кожним. Що стосується поділу будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження підстав та обставин набуття вказаного житлового будинку та земельної ділянки. Заява про збільшення позовних вимог від 13.03.2019 року підлягає поверненню позивачу, оскільки подана з порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Ввідповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - у сумі 4405,00 грн.

Outcome: partial