Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Позивач ТОВ « Сільгосптехніка Нова» у травні 2019 року звернувся до суду із первісною позовною заявою, в якій зазначає, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею4,3700 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Біліївської сільської ради Володарського району Київської області, право власності було посвідчено державним актом серії ІІІ-КВ №113634. 12.09.2008 року між ЗАТ «Сільгосптехніка» та [PERSON] було укладено договір оренди землі. Вказаний договір було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі з записом про державну реєстрацію 12.09.2008 року за № 04.08.327 00254. Після смерті [PERSON] земельну ділянку успадкував [PERSON] , який 01 листопада 2017 року зареєстрував договір оренди земельної ділянки (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37949773 від 06.11.2017 року.), з [PERSON] . Позивач вказує, що на час укладення договору оренди з [PERSON] був чинним договір оренди земельної ділянки площею 4,37 га укладений 12.09.2008 року між ЗАТ « Сільгосптехніка» (правонаступник ТОВ « Сільгосптехніка Нова») строком дії 49 років. Позивач, посилаючись на вказані вище обставини та ст. ст. 6, 17, 18, 20 ЗУ « Про оренду землі», ст.ст.124,125, 126 ЗК України ст.ст.15, 16, 203, 210 215, 216, 236, 638, 792 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 19, 30, 175, 177 ЦПК України, просить суд визнати недійсним договір оренди землі, що укладений 27.10.2017 року між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3221680400:03:001:0042 площею 4,37 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована Київська область, Володарський район, Біліївська сільська рада (номер запису про інше речове право 23192612). Скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяження, індексний номер 37949773 від 06.11.2017 року державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Іванець Василя Васильовича. Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати та витрати на правову допомогу. 17.05.2019 року судом відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження. Підготовче судове засідання призначено на 14.06.2019 року. 11.06.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] у якій позивач вказує, що він після смерті свого батька [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 4,37 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Біліївської сільської ради Володарського району Київської області. Право власності ним було зареєстровано в установлено законом порядку 15.09.2017 року. 27.10.2017 року ним було отримано витяг з державного земельного кадастру, зі змісту якого він дізнався про відсутність у реєстрі будь-яких відомостей щодо оренди належної йому успадкованої земельної ділянки. В подальшому 01.11.2017 року він уклав договір оренди земельної ділянки з [PERSON] , зареєстрований 06.11.2017 року. Вказує, що після оформлення права власності на земельну ділянку орендної плати від ТОВ « Сільгосптехніка Нова» не отримував жодного разу. Посилаючись на ст.ст. 24, 25, 32, 141 ЗУ « Про оренду землі», ст. ст. 96, 124 ЗК України, ст.ст. 203, 210, 215, 216, 236, 526, 638, 651, 792 ЦК України, ст. ст. 4, 43, 134,175, 178,193,194 ЦПК України, позивач за зустрічним позовом просить суд розірвати договір оренди землі б/н від 12.09.2008 року між [PERSON] та ЗАТ « Сільгосптехніка» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3221680400:03:001:0042 площею 4,37 га , з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Біліївської сільської ради Володарського району Київської області на підставі ст. 32 Закону України « Про оренду землі», п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України, ст. 651 ЦК України. Стягнути з ТОВ «Сільгосптехніка Нова» судові витрати. 14.06.2019 року судом прийнято зустрічний позов [PERSON] про розірвання договору оренди землі та об`єднано в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" про усунення порушення права оренди з боку інших осіб, шляхом визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації. Підготовче судове засідання призначено на 18.07.2019 року на 14 годину. 17.07.2019 року до суду поступив відзив на зустрічну позовну заяву в якому представник ТОВ « Сільгосптехніка Нова» повністю заперечує проти вимог зустрічної позовної заяви, вказуючи на її незаконність, необґрунтованість, недоведеність. Зазначає, що спірний договір 12.09.2008 року було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 04.08.32700254 . Відповідно до п.9 вищезазначеного договору оренди, який зазначає, що орендна плата вноситься у формі та розмірі 945,11… 07.10.2008 року [PERSON] згідно видаткового ордеру було проведено виплату орендної плати в розмірі 23 000 грн в рахунок майбутніх платежів, що в перерахунку складає орендну плату за 24 роки оренди земельної ділянки, тобто до 2032 року включно. Викладене спростовує твердження [PERSON] та вказує на відсутність систематичної несплати орендної плати за договором оренди укладеним між [PERSON] та ТОВ « Сільгосптехніка Нова». 18.07.2019 року на адресу суду надійшло клопотання [PERSON] про відкладення підготовчого судового засідання та продовження строку проведення підготовчого судового засідання. Суд прийшов до переконання, що клопотання про відкладення підготовчого судового засідання та продовження строку проведення підготовчого судового засідання підлягає задоволенню та відклав підготовче судове засідання на 01.08.2019 року на 10 годину. 17.09.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.10.2019 року на 14:00 год у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №1 Володарського районного суду Київської області. За клопотаннями сторін з поважних причин неодноразово відкладався судовий розгляд справи по суті, зокрема на : 07.11.2019, 26.11.2019, 19.12.2019, 24.12.2019, 26.12.2019 року. В судовому засіданні представник ТОВ « Сільгосптехніка Нова» підтримав первісний позов, та просив суд задовольнити його у повному обсязі. Проти зустрічної позовної заяви заперечував вказав на її безпідставність, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. [PERSON] та його представник [PERSON] , який одночасно є представником відповідача по первісному позову [PERSON] заперечували проти первісного позову та просили суд відмовити у його задоволенні посилаючись на письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи. Просили суд задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі. Відповідач по первісному позову - Комунальне підприємство «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» свого представника до суду не направили. Належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідоми, до суду не надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. На день розгляду справи будь-яких клопотань чи заяв від відповідача до суду не надійшло. Своїм правом наданим ст. 178 ЦПК, щодо подання до суду відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Третя особа : Міжрайонне управління у Володарському та Тетіївському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання на розгляд справи свого представника не направили, подали до суду заяву в якій вказали, що просить провести розгляд справи без участі їх представника. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази, вважає, що первісна позовна заява підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка Нова» є повним правонаступником прав і обов`язків ЗАТ «СІЛЬГОСПТЕХНІКА» ( а.с.29-63). [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 4,37 га , яка розташована в межах Біліївської сільської ради Володарського району Київської області, право власності на яку було посвідчено державним актом серії ІІІ-КВ №113634 (а.с.26-27). 12.09.2008 року між ЗАТ «Сільгосптехніка» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, щодо названої земельної ділянки площею 4,37 га, строком на сорок дев`ять років ( а.с. 15-18), оригінал даного договору було досліджено в судовому засіданні. Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди, земельна ділянка була передана ЗАТ «Сільгосптехніка» 12.09.2008 року ( а.с.19). Вказаний договір було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі з записом про державну реєстрацію 12.09.2008 року за № 04.08.327 00254 ( а.с.20-23). [INFO] [PERSON] помер (а.с.137). Після смерті останнього спадщину прийняв [PERSON] . Рішенням Володарського районного суду Київської області від 05.09.2016 року визнано за ним, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В подальшому [PERSON] зареєстрував своє право власності на вище вказану земельну ділянку ( а.с. 79-80). Наведені обставини стверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, вказує , що за [PERSON] 26.09.2017 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4,37 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( т.1 а.с. 71-72). 01 листопада 2017 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестиції Васильківського району» зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 27.10.2017 р. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37949773 від 06.11.2017 року.), який було укладено між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3221680400:03:001:0042 площею 4,37 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Київській області, Володарського району, Біліївська сільська рада (т. 1 а.с. 71-72). Зазначені вище обставини у судовому засіданні вказали та визнали учасники процесу. Задовольняючи первісний позов, суд виходить із наступних міркувань. Так, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В силу ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року . За змістом ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених названою статтею, а також порушення вимог ст. ст. 4-6, 11, 17, 19 зазначеного Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. В той же час, вирішуючи питання про дійсність договору оренди землі, необхідно брати до уваги положення ст. 4 ЦПК України та 15 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріали справи та встановлені судом обставини вказують, що пунктом 37 договору від 12.09.2008 року за № 04.08.327 00254 визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідно до п. 41 названого договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір, оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. За змістом ст. 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до приписів ст. ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 5 ст. 116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря. Підпунктом 6 пункту 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Згідно з п.п. 1 та 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Частина 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачає право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі й на земельні ділянки. Виходячи з положень ст. 638 ЦК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Така правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 13 червня 2016 р. у справі № 6-643цс16. Оскільки [PERSON] за життя, як орендодавець та ТОВ « Сільгосптехніка Нова», як орендар досягнувши згоди щодо усіх істотних умов, притаманних договору оренди земельної ділянки, виклавши свої домовленості у письмовій формі та підписавши їх уклали договір оренди земельної ділянки площею 4,370 га. Даний договір пройшов державну реєстрацію 12.09.2008 року, та відразу набрав чинності, та є діючим строком на 49 років. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. З аналізу наведених положень закону вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. За положеннями ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець не має права вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Встановлені судом обставини вказують, що в період дії договору, укладеного між ЗАТ «Сільгосптехніка» та [PERSON] на земельну ділянку площею 4,370 га, укладеного та зереєстрованого 12.09.2008 року [PERSON] як спадкоємець померлого [PERSON] , до якого перейшли усі права та обов`язки за договором оренди, уклав 01.11.2017 року договір оренди тієї ж земельної ділянки з [PERSON] , зареєстрований 06.11.2017 року. Отже , на час укладання 01.11.2017 року договору оренди земельної ділянки з [PERSON] , який зареєстрований 06.11.2017 року договір оренди землі, укладений між ЗАТ «Сільгосптехніка» та [PERSON] не був припинений, укладання оспорюваного договору оренди землі на вже орендовану ТОВ « Сільгосптехніка Нова» земельну ділянку з іншим орендарем свідчить про недодержання в момент його вчинення сторонами вимог актів цивільного законодавства (ст. 24 Закону України «Про оренду землі»), а отже існують підстави для визнання його недійсним відповідно до приписів ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, що право користування земельною ділянкою, яке виникло та існує на даний час у ТОВ « Сільгосптехніка Нова» на підставі договору було порушено внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки між відповідачами по первісному позову, і таке право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ « Сільгосптехніка Нова». Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року по справі № 587/2110/16-ц. Щодо заявленого зустрічного позову, суд прийшов до переконання, що вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка перекликається з положеннями частини першої статті 93 Земельного Кодексу України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Стаття 13 Закону України « Про оренду» визначає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 Закону України « Про орендну плату»). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України « Про орендну плату» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Правилами частини першої статті 32 Закону також передбачені умови розірвання договору оренди землі, якими є невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, випадкове знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також підстави, визначені земельним законодавством та іншими законами України. Положеннями статей 24, 25 Закону визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Разом з тим за ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, суд робить висновок, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Таким чином, суд застосовуючи до даних спірних правовідносин приписи ч. 2 ст. 651 ЦК України , з`ясовує суттєві обставини справи як щодо наявності факту порушення відповідачем умов договору, так і щодо наявності критерію істотності цього порушення договору. Судом встановлено та сторонами не заперечувався, факт укладення між ТОВ «Сільгосптехніка Нова» та [PERSON] договору оренди землі, на земельну ділянку площею 4,370 га , яка належала особі на праві власності. Даний договір зареєстровано 12.09.2008 року у книзі державної реєстрації договорів оренди в Володарському РВ за №04.08.327.00254. Вказану земельну ділянку [PERSON] передав ТОВ «Сільгосптехніка Нова» згідно з актом передачі земельної ділянки (т. 1 а.с. 19) у строкове платне володіння і користування строком на 49 років. Відповідно до пунктів 9-14 вказаного договору орендна від 12.09.2008 року орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі визначеному договором оренди землі за згодою сторін. Пунктами 35-36 договору визначено підстави припинення договору оренди землі та розірвання. Пункт 37 Договору оренди землі укладеному між ТОВ та [PERSON] чітко зазначає , що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. На разі відомості про дострокове розірвання договору або визнання його недійсним в матеріалах справи відсутні. Стаття 1216 ЦК України вказує, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті , про що зазначає ст. 1218 ЦК України. В пункті 38 Договору сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, переходить до спадкоємців. Відповідно до ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. За такого, набувши в порядку спадкування за законом, право власності на передану в оренду ТОВ « Сільгосптехніка Нова» за договором земельну ділянку, [PERSON] набув, відповідно, і усі права та обов`язки орендодавця за цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки, найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання находження нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку (ч. 3 ст. 148-1 ЗК України). За змістом ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто дата оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежувати можливість реалізації належних спадкоємцю правомочностей власника від дня відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Саме з цієї дати [PERSON] повинен був повідомити ТОВ « Сільгосптехніка Нова» про прийняття ним у спадщину спірної земельної ділянки, в порядку визначеному ст. 148 - 1 ЗК України. Про перехід права власності від померлого [PERSON] до його сина [PERSON] орендаря повідомлено не було. В судовому засіданні із пояснень [PERSON] судом встановлено, що при оформленні своїх спадкових прав він достеменно знав, що за свого життя батько розпорядився належною йому земельною ділянкою уклавши договір оренди землі з ТОВ «Сільгосптехніка Нова». [PERSON] вказував, що він 10.09.2017 року звертався до ТОВ « Сільгосптехніка Нова» з заявою, та повідомляв, що він є власником земельної ділянки , яку він успадкував після смерті батька [PERSON] . Просив товариство вислати йому копію Договору оренди землі укладеного між ТОВ « Сільгосптехніка Нова» та його покійним батьком та надати йому оригінал даного Договору оренди земельної ділянки ( т.1 а.с.140). Судом встановлено, що дану заяву ТОВ « Сільгосптехніка Нова» отримали 13.10.2017 року ( т.1 а.с.139). В той же час, не дочекавшись відповіді на свою заяву від ТОВ « Сільгосптехніка Нова» [PERSON] уклав 27.10.2017 року договір оренди землі на ту ж саму земельну ділянку з [PERSON] ( т.1 а.с.147). Згідно видаткового касового ордеру від 07.10.2008 року [PERSON] виплачена орендна плата у розмірі двадцять три тисячі гривень ( т.1 а.с. 219). На підтвердження даного факту представник ТОВ « Сільгосптехніка Нова» надав видану 18.12.2019 року довідку ТОВ « Сільгосптехніка Нова» про виплату на користь [PERSON] за користування належною йому земельною ділянку в рахунок орендної плати 23 000 ( двадцять три) тисячі гривень (т. 2 а.с. 98). Проведення такої виплати стверджується і податковим розрахунком за 4 квартал за 2008 рік копія якого надана представником ТОВ « Сільгосптехніка Нова» ( т.2 а.с.100-101). Виплата орендної плати не періодично, як зазначено в п. 9Договору, а наперед не є порушенням умов вимог цивільного законодавства, оскільки зазначені вище правовідносини хоч і непередбачені діючим Договором, але вчинені дії сторін прямо передбачені ст. 6 п. 3 ЦК України, де зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Видатковий касовий ордер підтверджує, що між сторонами погодження щодо відступлення від умов договору і отримання ренти наперед відповідало волі та інтересам сторін правочину. Посилання [PERSON] та його представника на той факт, що останній не знав про існування договору оренди землі укладеному між ТОВ « Сільгосптехніка Нова» та [PERSON] від 12.09.2008 року та недотримання орендарем істотних умов даного договору, як то виплати орендної плати не знайшло свого підтвердження як в судовому засіданні так і жодними доказами не підтверджено. На разі відомості про дострокове розірвання договору або визнання його недійсним в матеріалах справи відсутні. Зазначене свідчить про виконання ТОВ « Сільгосптехніка Нова» умов Договору оренди щодо виплати орендної плати, погодженої сторонами правочину. Між тим, 27.10.2017 року [PERSON] порушивши умови договору та не припинивши договірні відносини з ТОВ « Сільгосптехніка Нова», уклав із [PERSON] договір оренди земельної ділянки ( т.1 а.с.147-152). Зазначений договір пройшов державну реєстрацію 01.11.2017 року ( т.1 а.с.153-154) Сторонами визнано, що земельна ділянка, яка належить [PERSON] в даний час перебуває у користуванні ТОВ « Сільгосптехніка Нова» , орендна плата [PERSON] не здійснюється , оскільки він не веде обробіток спірної земельної ділянки, як визнали сторони в судовому засіданні , внаслідок зайняття її іншим орендарем. Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки площею 4,37 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Київській області, Володарського району, Біліївська сільська рада , який укладений 12.09.2008 року з підстав систематичної несплати орендної плати ТОВ « Сільгосптехніка Нова». Перебування сторін у договірних відносинах передбачає наявність у кожної із сторін прав і обов`язків. Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 травня 2019 року справа № 469/905/15-ц провадження № 61-28489св18. Зазначений висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року справа № 469/912/15-ц провадження № 61-33986св18. Крім того, [PERSON] не надав суду доказів звернення до ТОВ « Сільгосптехніка Нова» із заявою про бажання отримати орендну плату або із пропозицією перегляду розміру орендної плати, визначеної умовами Договору оренди, про виплату заборгованої орендної плати чи поінформування орендаря про банківські реквізити з бажанням отримати орендну плату через банківський картковий рахунок, чи використати спосіб поштового переказу грошей. Даних про звернення [PERSON] до каси ТОВ за отриманням орендної плати за спірний період в порядку виконання договору оренди, а також і відомостей про відмову орендаря сплатити належну позивачеві орендну плату судовим розглядом не здобуто. Також [PERSON] не представлено і доказів про висування ним пропозиції до ТОВ « Сільгосптехніка Нова» про припинення договору оренди; укладення нового договору на інших умовах або укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Тож, крім встановленого, ТОВ «Сільгосптехніка Нова» не було повідомлено про зміну власника орендованої земельної ділянки в порядку спадкування. А навпаки [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину, 27.10.2017 року уклав із іншою особою договір оренди успадкованої ним земельної ділянки, не поінформувавши про це чинного орендаря, у фактичному користуванні якого на підставі не припиненого та не скасованого договору оренди перебувала спірна земельна ділянка. Такі дії, при чинності договору оренди укладеного між ТОВ «Сільгосптехніка Нова» та його покійним батьком [PERSON] , не узгоджуються із вимогами ст. 13 ЦК України щодо здійснення цивільних прав особи в межах, наданих договором або актами цивільного законодавства, та з упередженням порушення прав інших осіб. Із зазначеною обставиною укладення нового договору оренди із іншою особою законодавець, а також сторони при укладені оспорюваного договору оренди землі не пов`язують підстави для розірвання чинного договору оренди із відповідачем. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема в тому числі, розірвання договору, а відповідальність особи, яка порушила зобов`язання, наступає лише за наявності її вини у формі умислу або необережності, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Отже, з огляду на зібрані докази в сукупності посилання [PERSON] та його представника на те, що ТОВ « Сільгосптехніка Нова» не виконувались умови договору оренди землі щодо своєчасного і повного внесення орендної плати є безпідставними, оскільки позивач своїх позовних вимог не довів, що є його процесуальним обов`язком відповідно до статей ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України. За такого, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки [PERSON] не довів суду наявність обставин (порушення відповідачем умов договору), які б давали підстави для розірвання договору оренди землі, позивачем не доведено факту порушення відповідачем умов договору, а також істотного порушення в діях відповідача в контексті абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України, не доведено факту порушення прав позивача. Посилання представника [PERSON] на ту обставину, що договір оренди землі, укладений між ТОВ «Сільгосптехніка Нова» та [PERSON] станом на 27.10.2017 року (час укладення між [PERSON] та [PERSON] ) був припинений, суд вважає неспроможним з наступних підстав. Як встановлено судом, договір оренди землі, укладений між ТОВ «Сільгосптехніка Нова» та [PERSON] строком на 49 років було зареєстровано у книзі державної реєстрації договорів оренди в 12.09.2008 року за № 04.08.327.00254 (т. 1 а.с. 20). Доказів, які б спростували даний висновок суду, [PERSON] та його представник суду не надали. Крім того, факт виплати орендної плати [PERSON] підтверджується наданим суду видатковим касовим ордером від 07.10.2008 року ( т.1 а.с.219) та податковим розрахунком за 4 квартал за 2008 рік ( т.2 а.с.100-101). Доказів на спростування даного факту [PERSON] суду не надав. З підстав наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ « Сільгосптехніка Нова» за первісним позовом та відмову в задоволенні зустрічного позову [PERSON] . Щодо вимоги представника ТОВ « Сільгосптехніка Нова» про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню у повному розмірі. Так, витрати на професійну правничу допомогу входять до складу витрат, пов`язаних із розглядом справи. Процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Так, оплата праці адвоката є результатом відповідних домовленостей між адвокатом та його клієнтом і визначається договором про надання правової допомоги, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Разом з тим , відповідно до ст. 137 ч.5 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат позивачем по первісному позову було надано належні докази: договір про надання правничої ( адвокатської ) допомоги від 03.05.2019 року ( а.с.81), звіт про надані послуги ( а.с.82), акт приймання-передачі послуг від 16.05.2019 року ( а.с.83). Проведена оплата судового збору при зверненні до суду : за подання позовної заяви - 1921 грн х 2 - 3 842 грн; за клопотання про забезпечення позову - 960,50 грн; за клопотання про забезпечення доказів - 960,50 грн. Витрати на професійну правову допомогу склали 34 800 грн. Разом - 40563,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Матеріали справи містять документальне підтвердження понесених ТОВ «Сільгостехніка Нова» при зверненні до суду судових витрат в розмірі 40563,00 гривень. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що первісний позов ТОВ « Сільгосптехніка Нова» задоволено, з відповідачів : [PERSON] , [PERSON] , Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» на користь ТОВ «Сільгосптехніка Нова» слід стягнути судові витрати, всього у розмірі 40 563,00 ( сорок тисяч п`ятсот шістдесят три ) гривень по 13521 ( тринадцять тисяч п`ятсот двадцять одна) гривень з кожного. Оскільки в задоволенні вимог [PERSON] відмовлено, судові витрати на користь позивача по зустрічному позову не підлягають стягненню.

Outcome: approved