Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути на свою користь з відповідача суму сплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 2 493,24 грн.; а також понесені позивачем судові витрати: судовий збір у розмірі 243,60 грн., та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 400,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 10.12.2012р. у м. Дніпродзержинську, за участю гр. [PERSON] та відповідача [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль гр. [PERSON] на загальну суму 4 986,47 грн. На підставі договору добровільного страхування, укладеного [PERSON] з позивачем, позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 4 986,47 грн. Водночас, так як за рішенням суду винними у скоєнні вищевказаного ДТП визнано як [PERSON], так і відповідача [PERSON], просить суд, на підставі ст.ст.993, 1188 ЦК України, стягнути з відповідача [PERSON] 50% від суми страхового відшкодування, сплаченого позивачем гр.[PERSON], а саме 2 493,24 грн. Водночас, просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що, підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, і, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.12.2012р. (а.с 17), суд, встановивши, що, 10.12.2012р. о 18.20 год. [PERSON], керуючи автомобілем «ИЖ» д/н [NUMBER] на Єлизаветівському шосе у м. Дніпродзержинську, не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем «GEELY» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], визнав відповідача [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, застосувавши до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Водночас, суд також визнав винним у скоєнні вищевказаного правопорушення гр. [PERSON] Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно заяви потерпілого [PERSON] (а.с.18), останній, на підставі укладеного з позивачем 10.12.2008р. договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 42-20012551, звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Як вбачається зі страхового Акту № 42-27315 по договору страхування № 42-20012551 від 10.12.2008р., сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику складає 4986,47 грн. Згідно копії платіжного доручення № 2119 від 09.04.2013р. (а.с.23), 09.04.2013 року позивач сплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 4 986,47 грн. Згідно п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, та, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.61 ЦПК України, суд приходить до висновку, що дійсно мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, які, в свою чергу, дають підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування". Враховуючи вищевикладене, суд також вважає необхідним на підставі ст.88 ЦПК України задовольнити вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім, та документально підтверджених судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 243,60 грн., та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 400,00 грн.

Outcome: approved