Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду та в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що останнього часу сімейне життя між ними погіршилось, вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим між ним постійно виникають сварки, що негативно впливають на психологічний стан їхньої дитини. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 20 вересня 2014 року. На даний час вони проживають окремо. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач надавав матеріальну допомогу дитині, але зважаючи на відносини, що склалися з відповідачем, вона не впевнена, що відповідач і в подальшому буде добровільно надавати матеріальну допомогу дитині. У зв'язку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу, встановленого законом, а також стягнути з відповідача понесені по справі судові витрати. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, розглядати справу за її відсутності, а також висловила думку щодо свого прізвища. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив справу розглядати за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Ст.180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 22.12.2007 року, актовий запис № 1072. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідач працює, тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїм малолітнім дітям. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України "Про судовий збір" підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Також, згідно вимог ст.88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved