Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.08.2011 року по справі №2-1107/11 було стягнуто щомісячно з [PERSON], [INFO], проживаючого [INFO], працюючого старшим оператором автозаправної станції " КЛО" на Київ - Чоп 21 км. с. Стоянка Києво-Святошинського району на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 липня 2011 року і до її повноліття . Вважає, що сума аліментів, присуджена рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.08.2011 року в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на місяць є явно меншою, ніж мінімальний розмір аліментів на одну дитину та є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дочки. Зазначає, що на даний час така сума аліментів є мізерною і вона не може на них забезпечувати дочку в повній мірі усім необхідним для їх нормального фізичного, розумового та духовного розвитку. А відповідач в добровільному порядку не надає кошти в належному розмірі на утримання дитини. Крім того, зазначає, що несе додаткові витрати на дочку, викликані хворобою очей. За вказаних обставин звернулась в суд з даним позовом. В підготовче засідання позивачка не зявилась, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги зменшила, а саме просить змінити раніше встановлений розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягнути судові витрати. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.08.2011 року по справі №2-1107/11 було стягнуто щомісячно з [PERSON], [INFO], проживаючого [INFO], працюючого старшим оператором автозаправної станції " КЛО" на Київ - Чоп 21 км. с.Стоянка Києво-Святошинського району на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 липня 2011 року і до її повноліття . Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Згідно до положень, викладених в ч.1 ст. 192 СК України , розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи зміни до Сімейного кодексу України від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також факт визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, питання розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved