Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.04.2006 року по 29.05.2012 року, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач з травня 2012 року ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям доньки, не забезпечує належного харчування, лікування. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини В судове засідання позивачка не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 14.12.2017 року. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу з 08.04.2006 року по 29.05.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2012 року. Від шлюбу сторони мають одну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дитини. Батьками малолітньої дитини вказані: матір′ю - [PERSON] (позивачка), батьком - [PERSON] (відповідач). 04.10.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров′я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу (з травня 2012 року) ухиляється від виконання юридичного обов'язку по вихованню дитини, донькою не цікавиться, з нею не зустрічається. Протягом останніх шести років дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою, яка повністю піклується про дитину, утримує її, займається її вихованням та розвитком. Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні встановленими по справі обставинами та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: -характеристикою на позивачку з ТОВ «Знахідка» (а.с.17); -характеристикою на позивачку з ТОВ «Пивкофф» (а.с.18); -характеристикою на дитину [PERSON] з спеціалізованого навчально-виховного комплексу «Усмішка» (а.с.19); -характеристикою на дитину [PERSON] з спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 301 імені Ярослава Мудрого з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району м. Києва (а.с.20); -актом обстеження умов проживання дитини від 29.08.2017 року (а.с.22). Відповідно до Висновку № 102/03/31-11241 від 14.12.2017 року Служба у справах дітей Деснянського району м. Києва вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON]. Зважаючи на викладене, вимоги діючого законодавства, з урахуванням досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів, то судом встановлено наступне. Під час розгляду справи судом встановлено, що на даний час малолітня дитина знаходяться на утриманні матері. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, наданих сторонами письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що малолітня дитина перебуває на утримання своєї матері, а також матеріальний стан батька, який має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки є повнолітньою і працездатною особою. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до доходу відповідача, а саме у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved