overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.12.1999 р. між ними було укладено шлюб, від якого вони мають 2-х неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різні погляди на сімейні стосунки та відношення в сім'ї, втрату почуття любові та поваги один до одного. Тому позивач вважає, що шлюб існує лише формально і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.12.1999 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис №2117 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також маолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Прізвище позивача після розірвання шлюбу необхідно залишити шлюбне - "[PERSON]". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 12 вересня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 760. Неповнолітніх дітей сторони не мають, в добровільному порядку відповідач відмовляєтьсяч розірвати шлюб. Сімейне життя в сторін не склалося з причин несумісності характерів та різних поглядів на життя, через що виникали сварки в сім"ї. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки у відповідності до Сімейного кодексу України, у зв»язку з чим і звернулася з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з"явилась. Подала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Судом неодноразово направлялись судові повістки за місцем реєстрації та фактичного проживання, та повертались поштові повідомлення, зокрема, про неотримання в зв"язку із закінченням терміну зберігання, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені строки розгляду цивільних справ, суд вважає за можливе, розглянути справу без участі сторін та, відповідно до ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 12 вересня 2014 року було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 760 (а.с.4). Встановлено, що сторони спільних неповнолітніх дітей немають. Згідно із ч. 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Крім того, встановлено, що сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов розірвання шлюбу є обґрунтованим та доведеним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 23 листопада 1991 року Рівнянською сільрадою Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 63. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Сімейне життя між ними не склалось із-за протилежності характерів, відсутності взаєморозуміння та довіри. Подружні відносини припинені з серпня 2013 року. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки у відповідності до Сімейного кодексу України, у зв»язку з чим і звернулася з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з"явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що сімейні стосунки не підтримують з 2012 року. Відповідач в судове засідання не зявився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. В зв"язку з викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії ІІ-ОЛ №302417 від 23.11.1991 року, між [PERSON] та [PERSON] 23 листопада 1991 року було зареєстровано шлюб Рівнянською сільрадою Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 63. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище "Холоша" (а.с.3). Встановлено, що сторони спільних неповнолітніх дітей немають. Згідно із ч. 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи обставини справи, заяви сторін, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сімї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Крім того, встановлено, що сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2012 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 18 травня 1991 року було укладено шлюб. Фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст.76 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням строку зберігання". Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 18 травня 1991 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва, актовий запис № 690 (а.с. 3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с.1). Однак, позивач просить покласти судові витрати на неї, у зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає належної допомоги на утриманню дитини, чим порушує свій обов'язок передбачений ст. 180 СК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з обставин , що викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що постійного доходу немає та не має можливості сплачувати аліменти у розмірі в якому просить позивач . За наявності коштів ним придбаваються для дитини предмети одягу , подарунки , коли дитина буває у нього він забезпечує її продуктами харчування , тощо . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 081 від 29.07.2015 року наданої ОСББ "Київ-10", [PERSON] проживає разом із позивачем. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і ( або) у твердій грошовій сумі . Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечнь , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу . В судовому засіданні відповідачем не надано будь-яких доказів , які б вказували на те , що ним виконується належним чином обов"язок щодо матеріального утримання дитини , а тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання останньої. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України і приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а самеу у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісяця , починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини . Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років. В позові зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2011 року. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не надає. Одній їй важко утримувати та виховувати дитину, їй не вистачає кошів на прожиття, тому змушена звернутись до суду із даним позовом. Просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач до судового засідання не з"явилась, до суду надійшла її заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з"явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно обставин викладених в позовній заяві сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не надає. Тому позивачу важко утримувати та виховувати дитину самотужки їй не вистачає кошів на прожиття. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, батьком [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] Відповідно до довідки ПП "Бокуд" дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.ст.79, 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя за рішенням суду від дня подання позовної заяви у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір сумі 243 грн. 60 коп. та на користь похивача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. 00 коп, відповідно до квитанції № 257 від 06.05.2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і продовжує навчатися, і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, у зв"язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивач в судове засідання не з"явилася, про день, час і місце слухання справи судом повідомлена належно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] до 18 р., проте і зараз ще сплачує аліменти на іншу свою дитину в розмірі 25%. Зараз має сім"ю, де є прийомна дитина, яку він також забезпечує та має ще одну спільну дитину в уцьому шлюбі. Вважає, що син може піти працювати та сам себе забезпечити. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували. 13.02.1999 р. у сторін народився син [PERSON], [INFO], (а.с. 5) який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.12.2015 р. ВДВС Васильківського МРУЮ з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], 13.02.1999 р., стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. починаючи з 19.03.1999 р. і до його повноліття (а.с. 6). Відповідно до довідки Васильківського коледжу Національного авіаційного університету І-Ш рівня акредитації №203/1 від 24.11.2016 р. [PERSON], [INFO], навчається в даному коледжі з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р. на 3 курсі денної форми навчання за державним замовленням по спеціальності «Технічне обслуговування повітряних суден і двигунів» та за результатами зимової сесії 2015 р. та літньої сесії 2016 р. стипендії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. не отримує (а.с.7). Згідно довідки Васильківського об"єднаного управління пенсійного фонду України Київської області № 781 від 07.12.2016 р. [PERSON] отримує пенсію по інвалідності (а.с. 8). Згідно довідки до акта огляду МСЕК № 809466 та пенсійного посвідчення №2663105381 [PERSON] є інвалідом 3 групи інвалід армії (а.с.9). Згідно консультативних висновків спеціалістів за 2017 р., [PERSON], [INFO]. страждає виразковою хвороюою шлунку (а.с. 10-12). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеним і тому наявні всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що являється власником квартири [ADDRESS]. В данній квартирі зареєстрований відповідач, який з червня 2013 року в ній не проживає, однак з реєстрації не знімається. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації. Позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, свої заперечення не надав. Співвідповідач проти задоволення позову не заперечив, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням житлового будинку, який являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства. Позивач являється власником квартири [ADDRESS], в якій як член сім"ї до червня 2013 року проживав відповідач. З вказаного часу відповідач житловою площею вказаної квартири не користується, однак з реєстрації в добровільному порядку не знімається. Шлюб між сторонами розірвано. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягає застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом. Враховуючи, що відповідач як колишній член сім"ї власника в жилому приміщенні відсутній понад рік без поважних причин, він є таким, що втратив право користування ним, тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки таке зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначивши, що являється власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрована відповідач, яка понад три роки в будинку не проживає. Просила визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком. Позивач свою вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила її задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з"явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, свої заперечення не надала. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням житлового будинку, який являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства. Позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS], в якому як член сім"ї проживала відповідач. Відповідач понад три роки житловою площею вказаного будинку не користується. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягає застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом. Враховуючи, що відповідач як член сім"ї одного з власників в жилому приміщенні відсутній понад рік без поважних причин, він є таким, що втратив право користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved