Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнював (а.с.1-3,30,31). В обґрунтування позовних вимог посилався на наступні обставини. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514387 від 06.08.2020 року, відповідач керував транспортним засобом АС AC-G 3302 AXY-1, 2008 року виробництва, номерний знак [NUMBER] , та о 09:35 год. у м. Нікополі по вул. Г.Чорнобиля біля будинку № 100а, при зміні напрямку руху з лівої в праву, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у правій смузі в попутному напрямку. В дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, відповідач здійснив ДТП з матеріальними збитками та залишив місце події до приїзду поліції. Зазначив, що автомобіль ВАЗ 21104, державний номерний знак [NUMBER] , який отримав матеріальні збитки належить йому (позивачу) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 09.04.2019 року. Провина відповідача в здійсненні даної дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Нікопольського міськрайонного суду від 12.08.2020 року. У зв`язку з даним адміністративним правопорушенням було проведено експертне автотоварознавче дослідження з визначення величини матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП, згідно висновку № 870 від 17.09.2020 року на момент ДТП ринкова вартість належного йому автомобіля ВАЗ 21104, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] становить 76078,89 грн.; вартість відновлювального ремонту - 20987,24 грн.; величина матеріального збитку - 18128,95 грн. Зазначає, що автомобіль відповідача не був застрахований, тому відшкодування матеріального збитку (у страховій сумі) не буде. Належний йому автомобіль ВАЗ 21104, державний номерний знак [NUMBER] також не був застрахований (строк дії страхового полісу сплив). Вважає, що відповідач [PERSON] зобов`язаний виплатити йому величину матеріального збитку заподіяного його автомобілю у розмірі 18128,95 грн., витрати пов`язані з оплатою висновку експерта по визначенню величини матеріального збитку в розмірі 1800,00 грн., а також судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного, просить суд задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою судді від 11.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.37,38). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали судді від 11.01.2021 року направлено позивачу за адресою його місця проживання (а.с.39). Копію ухвали судді від 11.01.2021 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, а також за адресою зазначеною у позовній заяві (а.с.39). До суду повернулися повідомлення про вручення поштових відправлень адресату (а.с.41,42). Також копію ухвали судді від 11.01.2021 року з копією позову з додатками було направлено третій особі (а.с.39), до суду провернувся конверт, як не вручений за закінченням строку зберігання (а.с.57). 19.02.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с.43-52), в якому зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.08.2020 року під час керування автомобілем АС AC-G 3302 AXY-1, держаний номерний знак [NUMBER] ним було скоєно зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Обставини за яких сталася дана дорожньо-транспортна пригода встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення від 12.08.2020 року, що набрала законної сили. Вважає, що вимога позивача про стягнення з нього збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за обставин, що виникли в даних правовідносинах, є зловживанням позивачем своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за його рахунок. Зазначає, що між ним та ПрАТ СК «ВУСО» укладено поліс № 104196544 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Даним полісом забезпечений транспортний засіб АС AC-G 3302 AXY-1, держаний номерний знак [NUMBER] . Вважає, що оскільки позивачем не пред`являються вимоги до ПрАТ СК «ВУСО», тому позовні вимоги про стягнення з нього (відповідача) шкоди завданої в результаті ДТП у сумі 18128,98 грн. та 1800,00 грн. на оплату висновку експерта, задоволенню не підлягають. Також, вказує, що позивачем не підтверджується факт звернення до страхової компанії, а тому у позивача відсутні підстави звернення до відповідача оскільки йому необхідно владнати спірну ситуацію зі страховою компанією, а в разі недостатності ліміту страхового відшкодування звертатись з вимогою про компенсацію різниці. Крім того, вважає, що висновок експерта № 870 складений з істотними порушеннями, має недоліки та містить обставини, що не мають відношення до події справи. Зокрема, в порушення п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 року, а саме його не було належним чином повідомлено, як особу, яку беззастережно стосуються, як результати огляду транспортного засобу та і результати складеного за наслідками огляду висновку експерта. Також у нього виникає сумнів висновки експерта стосовно ринкової вартості, яка визначена у розмірі 51077,84 грн. та вважає дану суму значно завищеною. Також звертає увагу, що згідно протоколу про адміністративне порушення серії ДПР 18 від 06.08.2020 року, а також схеми місця ДТП зазначається, що серед ушкоджень транспортного засобу позивача є передній капот, передні крило та передні двері, у той час коли на дослідження експерту було надано автомобіль з пошкодженими також задніми дверима, заднім крилом. Враховуючи викладені обставини, просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Від третьої особи [PERSON] письмових пояснень не надходило. 06.08.2021 року ухвалою суду залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про відшкодування шкоди, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПРАТ СК «ВУСО» (місцезнаходження за адресою: 01001, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд.31). Витребувано у ПРАТ СК «ВУСО» (місцезнаходження за адресою: 01001, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд.31) належним чином завірену копію полісу №104196544 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу АС АС-G 3302 АХY-1, номерний знак [NUMBER] та відомості щодо наявності страхової справи щодо ДТП, яка відбулась 06.08.2020 року в м. Нікополі, учасники ДТП [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №104196544 (а.с.59-61). 13.08.2021 року від третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» надійшли пояснення (а.с.65-69,70-75), в яких повідомлено, що за результатами дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.08.2020 року в м. Нікополі за участю [PERSON] та [PERSON] не було присвоєно номер страхової справи, оскільки учасники ДТП не звертались до ПрАТ «СК «ВУСО» з повідомлення про настання страхового випадку та/або з заявою про страхове відшкодування. Також на виконання ухвали суду від 06.08.2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» було надано копія Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 104196544 (а.с.73). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України). Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, а також оглянувши матеріали адміністративної справи № 182/4625/20 (провадження № 3/0182/2019/2020), суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступне. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2018 року (справа № 182/4625/20, провадження № 3/0182/2019/2020) [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с.7, а.с.12,13 адміністративної справи № 182/4625/20). Постанова набула чинності 23.08.2020 року. Вказаною постановою встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 514387 від 06.08.2020 року, водій [PERSON] керував т/з 04.08.2020 року о 09.35 годин в м. Нікополь по вул. Героїв Чорнобиля біля буд № 100-А, при зміні смуги руху з лівої в праву, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у правій смузі руху в попутному напрямку. В ДТП т/з зазнали механічних пошкоджень, травмовані відсутні. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 480011 від 06.08.2020 року, водій [PERSON] керував транспортним засобом 04.08.2020 року о 09.35 годин в м. Нікополь по вул. Героїв Чорнобиля біля буд № 100-А здійснив ДТП з матеріальними збитками та залишив місце події, до якого був причетний до приїзду поліції. Відповідно до протоколу ДПР18 № 514387 від 06.08.2020 року, водій [PERSON] порушив п. 10.1 ПДР України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Відповідно до протоколу ДПР18№ 480011від 06.08.2020 року, водій [PERSON] порушив п.2.10(а) ПДР України, згідно якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Згідно ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно матеріалів справи, власником автомобіля ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER] є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.32). Під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06.08.2020 року зазначеним автомобілем керував [PERSON] . Вказаний автомобіль на момент ДТП застраховано не було. Доказів протилежного суду не представлено. З матеріалів справи (а.с.7,12) та матеріалів оглянутої адміністративної справи № 182/4625/20 (провадження № 3/0182/2019/2020) вбачається, що відповідач [PERSON] на дату вчинення ДТП 04.08.2020 року керував транспортним засобом АС AC-G 3302 AXY-1, номерний знак: [NUMBER] . На виконання ухвали суду від 06.08.2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» було надано копію Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 104196544 (а.с.73), згідно якого цивільно-правова відповідальність [PERSON] на дату вчинення ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО», строк дії договору: з 00.00 23.10.2019 року по 22.10.2020 року, забезпечений транспортний засіб: АС AC-G 3302 AXY-1, рік випуску: 2008, номерний знак: [NUMBER] . Також Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» було повідомлено, що за результатами дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.08.2020 року в м. Нікополі за участю [PERSON] та [PERSON] не було присвоєно номер страхової справи, оскільки учасники ДТП не звертались до ПрАТ «СК «ВУСО» з повідомлення про настання страхового випадку та/або з заявою про страхове відшкодування. У своєму відзиві відповідач [PERSON] послався на те, що на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» за полісом № 104196544 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому вважає, що матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП має відшкодовувати безпосередньо страхова компанія. Проте, суд не може прийняти до уваги такі доводи відповідача, оскільки відповідно до пунктів 33.1, 33.1.4 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідач [PERSON] , всупереч визначених законом вимог, не повідомив учасників дорожньо-транспортної пригоди про назву та місцезнаходження свого страховика та не надав відомості про відповідний страховий поліс. Також не надав страховику повідомлення про ДТП. Про наявність в нього Полісу № 104196544 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, стало відомо з відзиву відповідача наданого 19.02.2021 року (а.с.43-48,50). Доказів протилежного матеріали справи не містять. Таким чином, своєю бездіяльністю відповідач фактично позбав можливості позивача [PERSON] , як власника пошкодженого транспортного засобу, звернутися до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування. Згідно зі статтею 35 указаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Своєчасне звернення водія транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди до МТСБУ чи страховика має на меті забезпечити останнім належні умови щодо встановлення реального механізму пригоди та сприяти об`єктивному вирішенню питання щодо можливості здійснення потерпілим особам страхового відшкодування. Посилання відповідача на необхідність звернення позивача з даними вимогами до ПрАТ «ВУСО» саме по собі не зумовлює виникнення в останнього обов`язку по відшкодуванню матеріальної шкоди, адже в цьому випадку сам відповідач своїми діями (бездіяльністю) не забезпечив страховику можливості вирішити питання про наявність правових підстав для здійснення регламентної виплати. Також суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що висновок № 870 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в наслідок ДТП, складений із порушеннями та значним завищенням вартості матеріального збитку завданого автомобілю, оскільки відповідачем [PERSON] не надано суду будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин та жодних клопотань з цього приводу ним не заявлялось. Згідно ст. 81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, приймаючи до уваги те, що відповідач винний у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками якої пошкоджено транспортні засоби, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, суму в розмірі 18128,95 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору в сумі 840,80 грн. (а.с.4), а також витрати пов`язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження (а.с.13) в розмірі 1800,00 грн.

Outcome: approved