Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи - Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про усунення перешкод у здійсненні права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору від 29.08.1981 їй належить житловий будинок, [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрований відповідач, який є її сином. На протязі більше чотирьох років він там не проживає, а тому, відповідно до положень ст.405 ЦК України, втратив право на користування цим житлом. Рахуючись там прописаним, відповідач порушує її особисті права, оскільки вона позбавлена можливості отримувати певні пільги, на які вона має право, чи скористатися отриманням субсидій. В зв`язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить слухати справу у її відсутність, на задоволення своїх позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення, судові витрати залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та повідомлення через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, відомостей про причину своєї неявки до суду не надав, у встановлений судом строк відзив не подав. Третя особа - представник Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справи без участі представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовної заяви. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу від 10.07.1982 серія [NUMBER] (а.с. 38), позивач 10.06.1982 зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно копії договору купівлі-продажу від 29.08.1981 (а.с.5) та копії реєстраційного посвідчення від 17.11.1987 (а.с.6), позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії домової книги (а.с.7), позивач зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] з 29.08.1997. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Кинашівською сільською радою Тульчинського району Віннницької області від 11.09.2019 (а.с.16), за відомостями Кинашівської сільської ради [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.10.1995 по теперішній час. Відповідно до повідомлення Кинашівської сільської ради Тульчинського району Віннницької області від 24.04.2019 №316 (а.с.8), інформацією про фактичне місце проживання [PERSON] виконавчий комітет сільської ради не володіє. Позивач вказує, що відповідач протягом чотирьох років в її будинку не проживає. Відповідач же будь-яких заперечень щодо цього не надав. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до який громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 2, 3ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їхні діти та батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в п. 2 цієї статті перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати у займаному житловому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Водночас, ч. 4 ст. 3 СК України, передбачено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Так, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша ст. 405 ЦК України). При цьому необхідно мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. Отже, стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню саме положення статті 405 ЦК України, що відповідає роз`ясненням, які містяться в п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав». Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник має право на судовий захист свого права власності та на підставі ст. 391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач протягом чотирьох років за зареєстрованою адресою не проживає. Реєстрація відповідача у житловому будинку позивача перешкоджає останній у здійсненні права користування своїм майном, що суд розцінює як порушення прав позивача, яке підлягає захисту. У відповідності до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зобов`язані зареєструвати місце свого проживання. Згідно вимог ст.7 названого Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача. Оскільки, під час розгляду справи не встановлено підстав для збереження житлого приміщення за відповідачем, суд вважає, що є підстави для визнання його особою, що втратила право користування жилим приміщенням, так як він тривалий час, понад один рік, у ньому не проживає. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач добровільно не змінив реєстрацію місця свого проживання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно її заяви, залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved