Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся\~до Заводського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Департамент реєстраційних\~послуг Запорізької\~міської ради\~про усунення\~перешкод в\~користуванні власністю\~шляхом визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що на\~підставі договору\~купівлі-продажу\~від 06.10.2012\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Запорізького\~міського нотаріального\~округу Горловою\~Ю.М.,\~на праві\~приватної власності\~їй належить\~9/20\~часток будинку\~ [ADDRESS] .\~Відповідач [PERSON] \~зареєстрована у\~вищевказаному будинку\~з 05.04.2014\~року,\~однак жодного\~дня за\~місцем реєстрації\~не проживала,\~ніякого майна\~та особистих\~речей в\~будинку немає.\~Реєстрація відповідача\~в домоволодінні\~ [ADDRESS] \~несе формальний\~характер,\~але порушує\~права позивача\~щодо вільного\~розпорядження своєю\~власністю,\~більш того,\~ [PERSON] \~змушена витрачати\~особисті кошти\~на утримання\~будинку за\~особу,\~яка не\~проживає в\~ньому. Тому позивач просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, заявою просить суд розглянути справу за її відсутністю, та позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась по невідомим суду причинам, відзиву не надала. Про день та час розгляду справи відповідач була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв`язку із чим, суд відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, розглянувши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на праві приватної власності [PERSON] належить 9/20 часток будинку [ADDRESS] , даний факт підтверджується копією договору купівлі-продажу від 06.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою\~Ю.М. (а.с.\~7-8) та витягом з Державного реєстру правочинів № 11938196 (9,10). Як вбачається із відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 12.08.2014 р. по теперішній час (а.с.21). Довідкою, виданою керівником органу самоорганізації населення квартального комітету №\~48 Лукашовою\~Ф.М. підтверджується той факт, що [PERSON] за адресою реєстрації не проживає та не проживала (а.с. 17). З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] також вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає та ніколи не проживала (а.с.4,16). Відповідач за вищевказаною адресою значиться зареєстрованою, але фактично не проживає в спірному будинку, її майна, особистих речей і документів в домі не має, житловим приміщенням не користується, не сплачує комунальні послуги, та не несе ніяких витрат з утримання житла, позивач відповідачу перешкод у користуванні зазначеним житлом не чинить. З реєстрації відповідач в добровільному порядку не знялась, даний факт суттєво порушує право власності позивача та створює перешкоди в користуванні власністю. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що: тратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Конституцією України\~та ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені в\~статті 383 Цивільного кодексу України\~та\~статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов`язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року,\~під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи\~\~жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства:\~\~статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР,\~стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки достовірно встановлений і підтверджений факт того, що вона без поважних причин не проживає в спірному будинку понад 6 місяців, втратила до цього житла будь-який інтерес, житлово-комунальні послуги не сплачує. Таким чином, всі зазначені дії відповідача свідчать про те, що вона не ставиться до вказаного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, у зв`язку із чим вона може бути визнана такою, що втратила право користування ним. При цьому суд враховує, що відповідач в судове засідання не з`явилась, не скористалась своїм правами сторони в процесі і не надала суду жодного з доказів, що спростовують доводи позивача, а відповідно до вимог ст.\~12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що є всі передбачені\~ст.71 ЖК України\~підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved