Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Представник заінтересованої особи - Відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Одеській області надав письмові пояснення щодо поданої заяви, заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] не мав, просив про розгляд справи без його участі. Заявник [PERSON] , його представник - адвокат Златі Д.С. доводи заяви підтримав, на задоволенні заяви наполягав. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с.Долинське Ренійського району Одеської області. Після закінчення навчання у школі він 01.09.1976р. поступив навчатися до сільського професійно-технічного училища №7 с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області. У 1978р. [PERSON] закінчив навчання у вищевказаному училищі, 10.07.1978р. отримав атестат №4358 за професією тракторист-машиніст широкого профіля із присвоєнням кваліфікації «тракторист-машиніст третього класу, слюсар 2-го розряду». Виданий атестат був оформлений на російській мові на ім`я « [PERSON] ». Після отримання атестату [PERSON] розпочав свою трудову діяльність, працював трактористом в Ренійському дорожньому управлінні, на асфальтному заводі. У жодного працедавця не викликало сумніву щодо належності атестату та професійних навиків саме [PERSON] . В даний час, у зв`язку із досягненням пенсійного віку, заявник звернувся до Відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії. 05.12.2020р. заінтересованою особою на адресу заявника було надіслано листа з розрахунком його трудового стажу для призначення пенсії. Згідно відомостей зазначеного розрахунку до стажу не було враховано період навчання заявника, оскільки в атестаті по батькові заявника не відповідає даним його паспорта. Так, у паспорті заявника його по батькові записано як « [PERSON] », а в атестаті, оформленому на російській мові, по батькові записано як « [PERSON] ». Це різночитання при перекладі було допущене внаслідок помилки у записах по батькові заявника у документах. За таких обставин заявнику було рекомендовано звернутися до суду. Рішення суду про встановлення вищезгаданого факту заявнику необхідне для вирішення питання щодо призначення пенсії. Заслухавши пояснення заявника, його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За визначенням ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Про помилкове трактування по батькові заявника свідчать викладені ним у заяві обставини, запис його прізвища на російській мові в атестаті, який не є тотожним із вказанням по батькові за паспортом заявника та його особистими даними, як платника податків. Розбіжності у записах по батькові заявника виникли у зв`язку із його помилковим записом у документах. Крім того, до матеріалів заяви був доданий протокол опитування особи - [PERSON] за її згодою, який зазначив, що він у період з 1976р. по 1978 р. також навчався у сільському професійно-технічному училищі №7 с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, навчався разом із [PERSON] , по закінченні навчання вони обоє отримали відповідні атестати, нещодавно заявник скаржився йому на те, що в його атестаті було допущено помилку щодо по батькові і він через це не може оформити пенсію. Таким чином, факт належності атестату №4358 від 10.07.1978р., виданого сільським професійно-технічним училищем №7 с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області та оформленого на російській мові на ім`я « [PERSON] », саме заявнику - [PERSON] , суд вважає встановленим. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлено, що заявник не має можливості виправити описку в зазначеному атестаті в позасудовому порядку, оскільки такого учбового закладу, як сільське професійно-технічне училище №7 с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області - вже не існує. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу потрібно заявнику для того, щоб він мав можливість оформити своє право на пенсійне забезпечення, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved