Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]; змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 14.08.2009 року та стягувати аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 03.04.2014р. був розірваний. За час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON], який на даний час проживає з матір'ю та перебуває повністю на її утриманні. З 2006 року відповідач не бачиться з сином, участі у вихованні спільної дитини не приймає, не цікавиться його здоров'ям, морально та матеріально не підтримує, не сплачує на дитину аліменти. З власної ініціативи відмовився спілкуватись із сином. Оскільки батько - відповідач не цікавиться своїм сином, його життям та подальшою долею, матеріально не забезпечує, ухиляється таким чином від виконання своїх батьківських обов"язків, з метою встановлення юридичного статусу дитині, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини. Крім цього просить змінити розмір аліментів з 1/3 частини доходів відповідача призначених за рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 14.08.2009 року, на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, врахувавши, що офіційно відповідач не працює, має мінливий дохід. Такий розмір аліментів обумовлений витратами на навчання сина в ЗОСШ №90 м.Львова, одяг, взуття, харчування, шкільне навчальне приладдя, медикаменти та інші витрати пов"язані із здоровим розвитком дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснила, що відповідач не цікавиться життям та розвитком сина з п"яти років. З 2009 року син бачив батька лише на фото. По сплаті відповідачем аліментів з 2009 року існує заборгованість, яку з серпня почав виплачувати по 1000 грн. Вона працює, її заробіток в місяць складає 2800 грн. Дитина фізично здорова, відвідує 10 клас ЗОСШ №90, потребує матеріальних затрат. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти позбавлення батьківських прав відповідача. Не заперечив щодо зміни розміру аліментів, просив врахувати, що відповідач не має постійного місця праці, працював вантажником, працюючи отримав травму. Не сплачував аліменти через відсутність коштів, почав платити по 1000 грн. Відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР в судовому засіданні підтримав вимогу щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, просив врахувати висновок адміністрації з питання позбавлення особи батьківських прав та з врахуванням інтересів самої дитини. У визначенні розміру аліментів на утримання дитини, покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід частково задоволити з наступних підстав. Відповідно до п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 15.09.2001р. (актовий запис № 4464). Також встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 03.04.2014р. був розірваний, починаючи з кінця 2006 року і по даний час проживають окремо, спільно господарства не ведуть, жодних відносин не підтримують. Неповнолітній син сторін проживає постійно з матір'ю та перебуває повністю на її утриманні, що підтверджується довідкою ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» про склад сім'ї № 3069 від 11.07.2016р. Як стверджує в своєму позові позивач, батько дитини - відповідач по справі не приймає жодної участі у вихованні та навчанні сина, матеріально не допомагає, не цікавиться його життям, здоров'ям та майбутнім. Як вбачається з довідки №8616 від 29.05.2015р. про неотримання аліментів, виданої Залізничним відділом державної виконавчої служби ЛМУЮ, [PERSON] не отримувала аліментів з [PERSON] за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року згідно виконавчого листа №2-1225 виданого Сихівським районним судом м.Львова. Висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР № 1 від 14.01.2016р. визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], оскільки він, будучи батьком дитини, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться розвитком дитини, не турбується про його навчання, станом його здоров'я, вихованням та життям, не дбає про духовний, психологічний та фізичний розвиток дитини, фінансово та матеріально не допомагає. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що підтверджується фактом поведінки відповідача. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача визнав. Зазначив, що із врахуванням думки його довірителя, відповідач проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON],[INFO] не заперечує. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], не піклується про його фізичний, моральний і духовний розвиток, навчання та виховання, не бере участі у підготовці дитини до самостійного життя, а тому такого слід позбавити батьківських прав відносно сина. Водночас, згідно положень ч.2 ст.166 СК України, що також дублюється в ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 14.08.2009 року вирішено стягувати з [PERSON] на користиь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2009 року до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час не має постійного місця праці, його дохід є не стабільний, з якого відповідач має сплачувати заборгованість по аліментах та здійснювати поточні виплати аліментів на утримання дитини, має задовільний стан здоров"я, медичні довідки свідчать про тимчасову втрату працездатності, інших утриманців не має. Враховуючи зміну майнового становища відповідача, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для зміни розміру аліментів, встановлених рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 14.08.2009р., визначивши стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989р., яка набула чинності для України 27.09.1991р., кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні нового розміру аліментів, суд враховує, стан здоров'я дитини, потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2016 рік»), матеріальне становище позивачки, дохід якої в місяць становить 2800 грн., самостійно здійснює догляд за дитиною, стан її здоров'я, матеріальне становище відповідача, який не працевлаштований, стан його здоров'я, відсутність інших утриманців, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітнього сина слід щомісячно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. до повноліття дитини, виходячи з того, що позивачкою не обгрунтовано визначений нею розмір аліментів в сумі 2000 грн. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. в дохід держави за вимогою про аліменти, та 551,20 коп. на користь позивача сплачених ним при подачі позову до суду за вимогою про позбавлення батьківських прав. На підставі ст.ст. 164, 165, 192 СК України та

Outcome: partial