Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона, [PERSON], та відповідач [PERSON] зареєстрували законний шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська було зроблено відповідний актовий запис №734 та видано свідоцтво про одруження. В звязку з непорозуміннями між нею, та відповідачем 25 червня 2009року шлюб між ними розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №70, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. 29 серпня 2009 року вони повторно зареєстрували законний шлюб, про що Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис №158 та видано свідоцтво про шлюб. На теперішній час вони розлучаються. Позовна заява про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді в Синельниківському міськрайонному суді Дніпропетровської області. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, за їхні спільні кошти відповідачем на підставі договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 11 травня 2000 року набуто спірне майно ? частина жилого будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського ([PERSON]) 37, вартість якого становить 5\~058 грн. 00 коп. Згідно до рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської ради №184 від 16.07.2009 року (зі змінами №252 від 17.09.2009р.) відповідачу було дозволено будівництво літньої кухні 7,0 х 7,5м, площею 52,5м2 за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського ([PERSON]), 37. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської ради відповідачу передано у безоплатну власність земельну ділянку на території Синельниківської міської ради за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського ([PERSON]) 37. 24 вересня 2010 року відповідачу видано державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського ([PERSON]), 37. Після закінчення будівництва та введення літньої кухні 7,0 х 7,5м, площею 52,5м2 за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського ([PERSON]) 37 в експлуатацію на ім'я відповідача видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 25 грудня 2012 року, та виготовлено новий технічний паспорт. Дану літню кухню площею 7,0 х 7,5м, площею 52,5м2 за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Дзержинського ([PERSON]) 37, було збудовано за час їхнього спільного подружнього життя та ведення спільного господарства. Також, за період спільного подружнього життя з 1996 р., та по теперішній час ними придбано таке майно: - гостинна стінка «Вікторія» - вартість 1300 грн. 00 коп.; - пральна машинка Indesit - вартість 1720 грн. 00 коп.; - стінка «Сакура» - вартість 4000 грн. 00 коп.; - диван «Каскад» - вартість 2000 грн. 00 коп.; - пуф крісло - вартість 500 грн. 00 коп.; - кухоний уголок вартість 1300 грн. 00 коп.; - диван «Вегас» - вартість 2300 грн. 00 коп.; - шкаф 3х дв. - вартість 1300 грн. 00 коп.; - ліжко - вартість 1300 грн. 00 коп.; - стіл кухонний вартість 600 грн. 00 коп.; - кухня «Павлина» - вартість 1300 грн. 00коп.; - стіл - вартість 530 грн. 00 коп.; - СВЧ пічь - вартість 490 грн. 00 коп.; - водонагрівач ROUND - вартість 1880 грн. 00 коп.; - Апарат опалювальний газовий побутовий «Вулкан» - вартість 2600 грн. 00 коп.; - Плита газова GRETA - вартість 1800 грн. 00 коп.; - Холодильник LG - вартість 4980 грн. 00 коп.; - Телевізор DAEWOO - вартість 980 грн. 00 коп.; - Телевізор WEST - вартість 895 грн. 00 коп.; - DVD програвач 350К - вартість 485 грн. 00 коп.; - Пилосос SAMSUNG - вартість 295 грн. 00 коп.; - Пилосос SAMSUNG - вартість 490 грн. 00 коп.; - Шкаф -купе - вартість 1800 грн. 00 коп. Станом на теперішній час, відповідач усілякими способами перешкоджає комфортному існуванню її в спірному житловому будинку. На теперішній час вона та відповідач не можуть дійти взаємної згоди щодо поділу спільного майна. У зв'язку з чим просить визнати ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського ([PERSON]), 37, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], та [PERSON]. Визнати за нею, [PERSON], право власності на літню кухню площею 7,0 х 7,5м, площею 52,5м2 розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського ([PERSON]), 37 з надвірними побудовами та спорудами. Поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, визнавши за нею право особистої власності на: - стінка «Сакура» - вартість 4000 грн. 00 коп.; - диван «Каскад» - вартість 2000 грн. 00 коп.; - пуф крісло - вартість 500 грн. 00 коп.; - шкаф 3х дв. - вартість 1300 грн. 00 коп.; - ліжко - вартість 1300 грн. 00 коп.; - Холодильник LG - вартість 4980 грн. 00 коп.; - Пилосос SAMSUNG - вартість 490 грн. 00 коп.; - Шафа - купе - вартість 1800 грн. 00 коп. Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1540, 00 грн. До початку судового засідання позивач та її представник надали заяви у якій зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, просять справу розглянути без їх участі. До початку судового засідання відповідач надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просив справу слухати без його участі. Згідно з положеннями ч.4\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про одруження Серії І-КИ №022327 вбачається, що 19 жовтня 1996 року сторони уклали шлюб. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серії І-КИ №234341 вбачається, що 25 червня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис №70. З копії свідоцтва про шлюб Серії І-КИ №373484 вбачається, що 29 серпня 2009 року сторони повторно уклали шлюб. Відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 11 травня 2000 року [PERSON] придбав спірне майно ? частину жилого будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського, буд. 37. Згідно рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської ради №184 від 16.07.2009 року (зі змінами рішення №252 від 17.09.2009р.) [PERSON] дозволено будівництво літньої кухні 7,0 х 7,5м, площею 52,5 кв. м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського, 37. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської ради №568-36/V від 04.09.2009 року [PERSON] передано у безоплатну власність земельну ділянку на території Синельниківської міської ради за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського, 37. 24 вересня 2010 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №062298 на підставі Рішення сесії Синельниківської міської ради від 04.09.2009 року №568-36V, площею 0, 0477 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Дзержинського, 37, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На даний час між позивачем та відповідачем виникають непорозуміння з приводу користування, утримання зазначеного нерухомого майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто, в зв'язку з чим відповідач звернулася до суду. Відповідно до вимог ч.3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2\~ст.372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~ст.61 СК України\~встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст. 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п. 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Таким чином, враховуючи, що спірне майно набуте сторонами за час шлюбу, то воно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. Будь-яких доказів про існування домовленостей між позивачем та відповідачем щодо майна або шлюбного договору суду не надано. Отже, враховуючи вищезазначене, виходячи з того, що частки позивача та відповідача у спільному майні є рівними, а тому позивач має право на належну йому частку у спільному з відповідачем майні, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в користь позивачки 1540, 00 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст.\~60,\~61,\~65,\~69,\~70,\~71,72 Сімейного Кодексу України, ст. ст.\~325,\~328,372 ЦК України,

Outcome: approved