Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], діючи на підставі довіреності від 03.12.2018 року та в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований за адресою: [ADDRESS], в цілому зазначений в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, загальною площею 54,5 кв.м., в тому числі житловою площею 27,6 кв.м.. Із господарських будівель та споруд є: погріб Б, хвіртка № 1, огорожа № 2, після смерті [INFO] [PERSON]. Позов обґрунтовується наступним. [INFO] померла [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила на ім`я [PERSON] заповіт, посвідчений 8 лютого 2006 року [PERSON], секретарем виконавчого комітету Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, за реєстровим номером 3, яким заповіла йому все своє майно. До складу спадщини [PERSON] входить Ѕ частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] В лютому поточного року позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини за заповітом. Під час огляду представлених документів, було встановлено, що право власності на будинок не зареєстровано, що унеможливлює оформлення спадщини у нотаріуса. Ухвалою від 06.03.2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.25). Представник відповідача - Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.54). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У свою чергу згідно положень ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Третя особа - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином (а.с.49). Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Представник третьої особи - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області (відділ з питань державної реєстрації) в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином (а.с.50). Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а визнання даного позову стороною відповідача таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 60-ти років у селі Вихвостів Городнянського району, Чернігівської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 13 від 20.10.2007 року (а.с.7). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження [NUMBER], встановлено, що [PERSON] народився [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 2 від 14.01.1975 року. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Дослідивши заповіт, посвідчений 08 лютого 2006 року [PERSON], секретарем виконавчого комітету Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області встановлено, що громадянка [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона по закону матиме право заповіла [PERSON] (а.с.11). Довідка, видана виконкомом Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області за № 918 від 04.12.2018 року, свідчить, що громадянка [PERSON] була зареєстрована в будинку [ADDRESS]. Разом з нею був зареєстрований її син, [PERSON], з 1974 року і по цей час (а.с.8). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] З досліджених в судовому засдіанні довідок, виданих виконавчим комітетом Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 17.12.2018 року за № № 961, 962, встановлено, що станом на 01.07.1990 року в будинку [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON], якій належала Ѕ частина домоволодіння, та [PERSON], якому належала Ѕ частина домоволодіння. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні (а.с.17,18). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність»застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За нормами ст.ст.120,123 ЦК УРСР, які діяли до введення в дію Закону України „Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Дослідивши інформаційну довідку від 17 січня 2019 року за № 45, видану Городнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано.Опис об`єкта на день проведення технічної інвентаризації - 17.01.2019 року: А-1 житловий будинок, а-1 веранда, Б погріб, № 1 хвіртка, № 2 огорожа. Загальна площа будинку - 54,5 м2, житлова площа будинку -27,6м2. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовано станом до 05 серпня 1992 року та огорожу „№1", „№2" (2012 р.), що не є самочинним згідно п.3.2 Інструкції „Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна" від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 із змінами та доповненнями (а.с.13). З дослідженого в судовому засіданні висновку про вартість майна, встановлено, що станом на 25.02.2019 року вартість житлового будинку, загальною площею 54,5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], становить тридцять чотири тисячі сімсот чотири гривні (а.с.22). Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано до 05 серпня 1992 року в системі колгоспного двору. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як встановлено у судовому засіданні позивач звертався до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф.із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с.55-58). Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved