Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на таке. Сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . В даний час сторони спільно не проживають, шлюб їх розірваний на підставі рішення суду від 01.04.2019р. Дочка [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивач ніде не працює, здійснює догляд за дитиною та отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 1200 грн. Відповідач, будучи батьком дитини, та маючи обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття - свої обов`язки не виконує. Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позовна заява надійшла до суду 13.09.2021р. Ухвалою від 01.09.2021р. було відкрито спрощене позовне провадження та призначеного справу до розгляду. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання на розгляд справи не з`явилися. Представник адвокат Клим Н.І. надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, відзиву на позов чи заяву про відкладення розгляду справи не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та за письмовою згодою позивача винести заочне рішення. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частково задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що сторони являються батьками - [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтв про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 17.08.2021р. №02-18/1216 Банилівської сільської ради. Згідно копії довідки ЛKK від 18.05.2021р. № 1107 дочка сторін [PERSON] [INFO] має хворобу (пологова травма) та перебуває на обліку JIKK КУ «Вижницька районна лікарня» з діагнозом: наслідки перенесеного органічного ураження ЦНС в ранньому віці з помірною розумовою відсталістю, загальним недорозвитком мови 2 рівня і емоційно вольовою нестійкістю. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст. 180. СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини -, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2021 року для дітей віком від 6 років в сумі 2395 гривень., з 1 липня 2021р. - 2510 грн. Дитина сторін перебуває саме в такому віці і відповідно має право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке йому зобов`язані надати, згідно вимог ст.180 СК України, її батьки. Тобто, обов`язок забезпечення дитині, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів, справедливим і можливим до стягнення із відповідача. При цьому суд виходить також із правила ч.2 ст. 182 СК України щодо того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісяця. Разом з тим будь-якого обгрунтування зазначеного розміру аліментів позивач не надала. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач є здоровим, може і повинен заробляти достатні кошти на своє утримання та утримання дітей до досягнення ними повноліття. Тому суд знаходить, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1650 грн. на дитину щомісяця, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку його дитини. Доказів того, що дитина потребує додаткових витрат у зв`язку з хворобою , у відповідності до ст. 185 СК України, до позову не додано. При цьому суд виходить також із правила ч.2 ст.182 СК України щодо того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначену суму аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 13.09.2021р., що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що позов задоволено на користь позивача.

Outcome: partial