Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому, із врахуванням заяви про зміну предмету спору від 17.06.2020 року, просив: припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , будинок з відповідними надвірними будівлями та спорті шляхом його поділу в натурі; виділити йому у власність [PERSON] , прож.: [ADDRESS] . на належну йому 52/100 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, яке складається: коридор 1 (на першому поверсі площею 6.1м.кв.): коридор 2 (на першому поверсі площею 7,6м.кв.); житлова кімната 3 (на першому поверсі площею 10.1м.кв.) коридор 4 (на другому поверсі площею 3,4м.кв.); житлова кімната 5 (на другому поверсі площею 9,3м.кв.); житлова кімната 6 (на другому поверсі площею 5.3м.кв.); житлова кімната 7 (на другому поверсі площею 13,6м.кв.); кладова 8 (на другому поверсі площею 5,7м.кв.), їдальня 9 (на другому поверсі площею 9,5м.кв.); кухня 10 (на другому поверсі площею 6,6м.кв.); ванна 11 (на другому поверсі площею 3,8м.кв.); коридор 12 (на другому поверсі площею 0,7м.кв.); туалет Г 13 (на другому поверсі площею 1,7м.кв.); гардеробна 14(на другому поверсі площею 2,5м.кв.); житлова кімната 15 (на другому поверсі площею 19,2м.кв.). Всього на другому поверсі 81,3 загальної площі; Разом по квартирі 1 - 105,1 загальної площі. Виділити у власність відповідача місце проживання: [ADDRESS] на належну їй 48/100 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в натурі,я к окреме індивідуально визначене нерухоме майно, У фактичному користуванні Відповідача (Квартира № 2) знаходиться: коридор 1 (на першому поверсі площею 2,8м.кв.); підсобна 2 (на першому поверсі площею 3,9м.кв.); кухня 3 (на першому поверсі площею 10,6м.кв.); житлова кімната 4 (на першому поверсі площею 15,9м.кв.); житлова кімната 5 (на першому поверсі площею 21,1м.кв.); Всього на першому поверсі 54,3 м.кв. загальної площі: житлової - 37,0, допоміжної 17.3. Разом по квартирі 2 - 54,3 загальної площі. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 26.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 24.01.2020 року відкладено підготовче провадження у справі. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 20.03.2020 року відкладено підготовче провадження у справі. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 05.05.2020 року відкладено підготовче провадження у справі. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28.05.2020 року відкладено підготовче провадження у справі. 17.06.2020 року позивач подав о суду заяву про зміну предмету позову. 02.07.2020 року відповідач подала відзив на заяву про зміну предмету позову. 21.08.2020 року позивач подав заперечення на відзив на заяву про зміну предмету позову. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 26.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, тому просив в його задоволенні відмовити. Також зазначив, що не влаштовує запропонований варіант поділу будинку, окрім цього на земельній ділянці спірного будинку самочинно побудований гараж. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з копією договору купівлі-продажу 31/100 часток житлового будинку від 07.05.2010 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у власність за обумовлену грошову суму 31/100 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-12). Позивач зареєстрував своє право власності на 31/100 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.09.2010 року (а.с. 13). Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2012 року спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю. В цілому будинок складається з 5-ти житлових кімнат, 4-х коридорів, кухні, 2-х підсобних приміщень. До будинку віднесені такі господарські будівлі: літня кухня - Б, гараж - В, вбиральня - Г, споруди №1-№4. Загальна площа будинку становить 113,9 кв.м: житлова площа будинку становить 70,0 кв.м (а.с. 19). [PERSON] подарувала [PERSON] частину житлового будинку, яка складається з: коридору (1-1) площею 7,6 кв.м., житлової кімнати (1-2) площею 10,1 кв.м., коридору (1) площею 6,1 кв.м., та які становлять 21/100 частину житлового будинку та 21/100 частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В цілому житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, 21/100 частина якого відчужуються за цим договором, складається з чотирьох коридорів, кухні, двох підсобних приміщень, п`яти житлових кімнат. Загальна площа будинку:113,9 кв.м, житлова площа: 70,0. До будинку належать: літня кухня - Б, гараж - В, вбиральня - Г, споруди - №1-4 (копія договору дарування частини житлового будинку і частини наданої для його обслуговування земельної ділянки від 24.10.2017 року, а.с.14-15). Право на вказане майно позивач зареєстрував у встановленому законом порядку (а.с. 16). Матеріалами справи підтверджено, що позивач в установленому законом порядку провів реконструкцію своєї частини будинку. Згідно з копією витягу про державну реєстрацію прав від 11.10.2018 року [PERSON] є власником 48/100 частини житлового будинку в [ADDRESS] . Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Гірницької селищної ради Львівської області від 19.06.2019 року № 18 вирішено присвоїти адреси об`єктам нерухомого майна: частині житлового будинку на [ADDRESS] площею 105,1 кв.м. згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками "Реконструкція власного індивідуального житлового будинку під 2-х квартирний житловий будинок [ADDRESS] » № ЛВ 141191511592, технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] КП ЛОР "Червоноградське МБТІ» 18 квітня 2019 року [ADDRESS] ; частині житлового будинку на [ADDRESS] площею 54,3 кв.м. згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками "Реконструкція власного індивідуального житлового будинку під 2-х квартирний житловий будинок [ADDRESS] » № ЛВ 141191511592, технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] КП ЛОР "Червоноградське МБТІ» 18 квітня 2019 року [ADDRESS] . Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Норми ст.ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Кожен з учасників спільної часткової власності має певні правомочності у відношенні належної йому частки в праві власності на спільне майно. Відповідно до цього кожен зі співвласників може вимагати виділу своєї частки зі спільного майна. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Сторони не дійшли згоди щодо поділу будинку з господарськими будівлями та земельною ділянкою. Суд враховує те, що позивач є власником 52/100 частки будинку по [ADDRESS] , до складу якого входять й господарські будівлі та споруди, однак останній просить здійснити поділ лише будинку, що неможливо відповідно до ст.186 ЦК України. Оскільки житловий будинок є головною річчю, а господарські будівлі та споруди є приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю. Також суд враховує пояснення представника відповідача стосовно самочинної побудови позивачем на земельній ділянці спірного будинку гаража. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов`язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст. ст. 364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обов`язковою. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, яка може бути визначена тільки шляхом проведення судово- будівельної експертизи. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок. Самочинно побудований або реконструйований об`єкт нерухомого майна не може бути поділений (виділений) між співвласниками (Постанова ВСУ у справі № 6-130цс13 від 4 грудня 2013 року). Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами ст. ст. 364, 367 ЦК України. Крім цього, слід зазначити, що позивачу було запропоновано провести судово-будівельну експертизу, однак останній відмовився, жодних клопотань про призначення у справі цієї експертизи, від позивача до суду не надходило. Також судом враховано, що відповідач заперечила щодо запропонованого позивачем варіанту поділу спірного будинку з господарськими будівлями. Таким чином, позов не задовольняється. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed