Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту, вказуючи, що 11.07.2011 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, в наслідок чого в нього виникла заборгованість за зазначеним кредитним договором. У зв'язку з викладеним вище, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом на загальну суму 17030,28 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, у разі неявки у судовому засіданні відповідача, згоден на заочний розгляд справи та постановлення заочного рішення по справі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 11.07.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі за текстом - Банк) та [PERSON] (далі за текстом - Клієнт) був укладений кредитний договір № б/н від 11.07.2011 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 11.07.2011 року відповідач зобов'язався здійснювати погашення заборгованості по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Судом встановлено, що [PERSON], у порушення умов кредитного договору №б/н від 11.07.2011 року своїх зобов'язань, що стосується своєчасного внесення обов'язкові платежів, належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем станом на 30.05.2014 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 17030,28 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 7991,82 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7751,30 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; штрафу (процентна складова) у розмірі 787,16 грн. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язання за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту у тому числі простроченого кредиту та Овердрафу), оплатити винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж за 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Згідно п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.2. Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Враховуючи вищевикладене суд погоджується з розрахунками позивача та приймає їх як підставу для задоволення позовних вимог. Суд вважає, що право на повернення боргу позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №б/н від 11.07.2011 року, позивач був вимушений понести судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивач при подачі до суду позовної заяви, в порядку та розмірі встановленому Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №IHM99B0IU6 від 16.06.2014 року. Також, позивач поніс витрати пов'язані з публікацією двох оголошень у пресі, про виклик відповідача у судове засідання, у загальному розмірі 240,00 грн. (платіжне доручення №IHB93B0W79 від 23.01.2015 року та платіжне доручення №IHB97B0X98 від 17.08.2015 року). Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити у відповідності до правил ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved