Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує , що 17 грудня 2012 року, приблизно о 16 годині 43 хвилини [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ 110557 реєстраційний №? [NUMBER], рухаючись по вул. Преображенській в с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області, навпроти автосервісу «Аджя» скоїв на неї наїзд. В результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів нижньої третини малогомілкової кістки, середньо - нижньої третини великогомілкової кістки лівої гомілки а також множинні переломи кісток лівої стопи. Позивач просить стягнути на її користь з ВАТ «Запорізьке облплемпідприємство» 100 000 гривень моральної шкоди, з ПАТ «Страхова компанія Оранта Січ» 17268,71 гривню, судові витрати покласти на відповідача. В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги та просить стягнути на її користь з ВАТ «Запорізьке облплемпідприємство» моральну шкоду в сумі 100000 гривень, вартість оплати страхових внесків на лікування 2280 гривень , витрати на бензин в сумі 849,55 гривень, витрати на операцію по видаленню фіксаторів : на оплату страхових внесків 1150 гривень, на придбання ліків 1687,09 гривень, а всього 105 966,09 гривень. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ВАТ «Запорізьке облплемпідприємство», позовні вимоги не визнав та просить у їх задоволенні відмовити. Представник відповідача ПАТ « Страхова компанія Оранта Січ» позовні вимоги визнав частково так, як в добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду, як передбачено чинним законодавством України. Третя особа позовні вимоги не визнав та просить у їх задоволенні відмовити. Суд, заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обґрунтування позовних вимог так і заперечення проти них , вважає що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2012 року близько 16год. 43хв. [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ 110557 державний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Преображенській в с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області, діючи в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди», маючи можливість завчасно виявити пішохода, який переходив проїзну частину дороги зліва на право по ходу його руху, та зупинити транспортний засіб, зменшив швидкість руху, але не зупинив його, внаслідок чого, напроти автосервісу «Аджя» по вул. Преображенській,17 в с. Преображенка Оріхівського району, скоїв наїзд на позивачку в той час коли вона переходила дорогу у встановленому місці, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів нижньої третини малогомілкової кістки, середньо-нижньої третини великогомілкової кістки лівої гомілки, а також множинні переломи кісток лівої стопи, які згідно висновку експерта кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Також судом встановлено, що [PERSON] в момент ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем ВАТ «Запорізьке облплемпідприємство», що підтверджено матеріалами справи, та сторонами не оспорюється. Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді виправних робіт за місцем роботи засудженого строком шість місяців з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави без права позбавлення права керування транспортним засобом. На даний вирок [PERSON] подав апеляційну скаргу. Відповідно до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 13 січня 2014 року, вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2013 року, яким [PERSON] засудженого за ч.1 ст.286 КК України, змінено. Виключено з мотивованої частини вироку посилання суду на те, що в судовому засіданні від 05 листопада, після дослідження всіх доказів по справі, обвинувачений [PERSON] вину визнав. В решті вирок суду залишено без змін. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (в даному випадку право власності) володіє транспортним засобом. Власником транспортного засобу- автомобіля ЗАЗ 110557 державний номер [NUMBER] є ВАТ «Запорізьке облплемпідприємство». Відповідно до полісу № АВ 3405369 від 01.06.2012року, ВАТ «Запорізьке облплемпідприємство» застрахувало свою відповідальність в ПАТ «Страхова Компанія Оранта Січ». Після дорожньо-транспортної пригоди ПАТ «Страхова Компанія Оранта Січ» позивачці було відшкодовано 13017грн.58коп., у якості відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, позивачці здійснено видалення металоконструкцій лівої голені у зв'язку з чим [PERSON] витрачено на придбання ліків 1687,09грн., що підтверджується випискою з карти стаціонарного хворого № 15095 та товарними чеками, які страховою компанією не відшкодовані. Виходячи з вимог ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхових виплат (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що ВАТ «Запорізьке облплемпідприємство» застрахувало свою цивільну відповідальність, але проведених страховою компанією страхових виплат було недостатньо для повного відшкодування потерпілій завданої шкоди в результаті ДТП, суд приходить до висновку, що відповідач по справі ВАТ «Запорізьке облплемпідприємство» зобов'язаний сплатити позивачці 1687,09грн. витрат, що були понесені нею на придбання ліків. Позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача суми страхових внесків в розмірі 3430,00грн., суд вважає не підлягають задоволенню, оскільки дане страхування являється добровільним та ці кошти були сплачені позивачкою добровільно на користь інших страхових компаній. Крім того, суд вважає, що не підлягають задоволенню також позовні вимоги в частині стягнення витрат на бензин в сумі 849,55грн., оскільки позивачкою не надано доказів того, що бензин використовувався нею в тих цілях, які вказані в позовній заяві. Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів у зв'язку із цим. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном чи у інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від відшкодування матеріальної шкоди і не пов'язана із розміром цього відшкодування. Відповідно до п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, моральних страждань заявника, а також інших негативних наслідків. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер і обсяг заподіяних позивачці страждань, сутність зміни способу життя позивача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди, спричиненої ДТП підлягають задоволенню в сумі 10000,00грн. Згідно вимог ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" , з ВАТ «Запорізьке облплемпідприємство» судовий збір на користь держави. На підставі викладеного ,

Outcome: partial