Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивачі [PERSON]Ф, [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у приватному спільному сумісному майні. В своїй позовній заяві в обґрунтовування своїх позовних вимог посилаються на те, що 26 жовтня 1994 року Володимир-Волинським фондом комунального майна було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що житло за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], відповідачу [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дана квартира складається з 5-ти кімнат жилою площею -66.4 кв.м., загальною площею -87.4 кв.м. Позивач [PERSON] зазначає, що 08 лютого 2016 року померла її матір [PERSON] . Заповіту на належну їй 1/5 частку майна (квартири), що є у приватній спільній сумісній власності вона не залишила, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй 1/5 частку майна (квартири), що є у приватній спільній сумісній власності. 02 серпня 2017 року помер її батько [PERSON]. Заповіту на належну йому 1/5 частку майна (квартири), що є у приватній спільній сумісній власності він не залишив , а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому 1/5 частку майна (квартири), що є у приватній спільній сумісній власності. Вона належить до першої черги спадкоємців за законом і має право на спадкування частини спадкового майна, яке належало покійним батькам. Після їх смерті, відповідно до ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину, так як постійно проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцями. Інших спадкоємців не має. Однак, вона не може реалізувати свого права на отримання спадщини, так як потрібно судове рішення про визначення по 1/5 частки майна (квартири), що є у приватній спільній сумісній власності за кожним. На цій підставі позивачі просять визначити 1/5 частки майна (квартири), що є у приватній спільній сумісній власності за ними [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка померла 08 лютого 2016 року, [PERSON], який помер 02 серпня 2017 року, та за відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] \~не зявилися, надали заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, через оголошення в газеті "Урядовий курєр" від 15.11.2017 року, №215, причину неявки в судове засідання не повідомив. За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області, відповідач [PERSON] у 2004 році вибув до Донецької області, станом на даний момент місце його реєстрації та продживання є невідомим. Відповідно до ч.1\~ст. 224 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів та доходить слідуючого висновку. Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 355 ч.ч. 1 та 2 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до\~ ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~ст. 370 ЦК України,\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено,\~що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло виданого 26 жовтня 1994 року Володимир-Волинським фондом комунального майна, квартира, що за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], відповідачу [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 08 лютого 2016 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир Волинському Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області серія І-ЕГ № 180640 від 08 лютого 2016 року. Згідно свідоцтва про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир Волинському Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області серія І-ЕГ № 204801 від 03 серпня 2017 року, 02 серпня 2017 року помер батько позивача [PERSON] - [PERSON]. Для визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування позивачу [PERSON] необхідно встановити розмір часток співвласників. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до\~ст.1226 ЦК України,\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Згідно\~ст. 372 ЦК України,\~майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Позивачі, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, посилаються на рівність часток. Визначаючись щодо даної позовної вимоги, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, протилежного судом не встановлено, а також те, що частка померлих співвласників не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності\~на житло, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], по 1/5 частині кожному з її співвласників, а саме: за [PERSON] - 1/5 частини квартири, [PERSON] - 1/5 частини квартири, відповідачем [PERSON] - 1/5 частини квартири, [PERSON], померлою 08 лютого 2016 року - 1/5 частини квартири, [PERSON], померлим 02 серпня 2017 року - 1/5 частини квартири-\~підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п.3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту\~ст. 357 ЦК\~України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Судом встановлено, що 08.02.2016 року померла мати позивача [PERSON], а 02.08.2017 року - батько [PERSON] Спадкоємицею першої черги після їх смерті є позивач [PERSON] (дочка померлих) відповідно до вимог\~ст. 1261 ЦК України. Відповідно до вимог\~ст. 1268 ЦК України,\~позивач прийняла спадщину після смерті батьків, так як постійно проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцями. Інших спадкоємців немає. Однак, вона не може реалізувати свого права на отримання спадщини, так як потрібно судове рішення про визначення по 1/5 частки майна (квартири), що є у приватній спільній сумісній власності за кожним. З огляду на вищенаведене, оцінивши докази, надані сторонами в судовому засіданні, суд доходить висновку, що позов [PERSON], [PERSON] про визначення часток співвласників в спільному майні, що є спільною сумісною власністю, є підставним та його слід задовольнити. Судові витрати суд залишає за позивачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved