Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, та просив суд зобовязати [PERSON] та [PERSON] припинити зловживання своїми правами та надати представникам ТОВ "Промхімскло" доступ до квартири за адресою: [ADDRESS] з ціллю бути присутніми при опису та арешту майна, належного боржнику посилаючись на те, що [PERSON] відмовила представнику позивача в доступі до квартири з ціллю бути присутнім при описі та арешту майна належного боржнику. В судовому засіданні представники позивача підтримали усі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просили позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача та відповідачі позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи залишив вирішення спору на розсуд суду. Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що постановою Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ВП № 421 75848 від 20.02.2014 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу № 6/233/09, виданого 08 лютого 2014 року Господарським судом Миколаївської області, на виконанні його рішення від 25.11.2013 року та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 28 січня 2014 року про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ТОВ "Промхімскло" заборгованості у розмірі 318 554,56 грн., а також грошових коштів на відшкодування витрат по оплаті державного мита у сумі 3 185,55 грн. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн. Також судом встановлено, що [PERSON], яка проживає в квартири за адресою: [ADDRESS] відмовила представнику позивача в доступі до квартири з ціллю бути присутнім при описі та арешті майна, належного боржнику, що підтверджується вищевказаним листом Заводського відділу державної виконавчої служби № 28688/01.02- 38/9 від 20.10.16 року. Виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Суд зазначає, що державним виконавцем проводяться опис та розшук майна, а не обшук приміщення або особи. Оскільки останні дії повязані з недоторканністю житла та особи, що гарантовані Конституцією, то їх вчинення передбачається лише за особливою процедурою, на підставі відповідної ухвали суду. З аналізу Закону можна зробити висновок про участь у опису стягувача. Але підстави такої участі, роль стягувача та процесуальний порядок його залучення до участі в цьому процесі законом не визначена. На думку суду, за наявності заперечень з боку боржника щодо присутності стягувача при опису майна принцип недоторканності житла має переважне значення і стягувач не може належати до осіб, яким за законом надане право на примусове входження до житла боржника. Відповідно до чинного законодавства недоторканість житла гарантується багатьма нормами, а саме, ч.1 ст.30 Конституції України, ч.1 ст.14-1 Кримінально - процесуального кодексу Україниі, ст.311 Цивільно-процесуального Кодексу України. Під житлом громадянина розуміються житлові приміщення (квартира, будинок, котедж, палац, дача), підсобні помешкання і присадибні ділянки, що прилягають до даних обєктів та утворюють єдиний житловий комплекс, а також тимчасові житлові приміщення (гуртожиток, номер готелю). Конституція захищає володільця житла, а також інших осіб, які в ньому проживають, від незаконних посягань будь-яких інших осіб, зокрема представників влади, посадових, приватних осіб тощо. Ніхто не має права безперешкодно ввійти в житло проти волі осіб, які проживають у ньому. Не допускається проникнення в житло або в інше володіння особи, проведення в них оглядів або обшуків не інакше як за мотивованим рішенням суду. Конституційне положення щодо недоторканності житла чи іншого володіння особи означає не тільки заборону входити до нього всупереч волі осіб, які в ньому проживають на легальних підставах, а й заборону розголошувати все, що в ньому діється. Недоторканними є й особисті речі, документи, кореспонденція, інші особисті папери та майно, що зберігаються в житлі чи іншому володінні особи. У ч.2 ст.8 Європейської конвенції з прав людини зазначено, що держава не може втручатися в здійснення цього права (тобто права на повагу в даному випадку до житла людини) інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням і злочинам, для захисту здоровя або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. По даній справі позивачем не доведено позовні вимоги, що є підставою для відмови в їх задоволенні.

Outcome: dismissed