Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в якому зазначила, що 22 серпня 2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2960 га на території [PERSON] сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.06.2016 року приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу [PERSON], вона являється єдиним спадкоємцем після смерті матері. Спадщину вона прийняла у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, за яким вона отримала спадкові грошові вкладу. Однак постановою державного нотаріуса Світловодської міськдержнотконтори від 22.05.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку із втратою оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Їй було роз'яснено, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину у даному випадку необхідний оригінал державного акту на землю або нотаріально завірена його фотокопія. У даному випадку вона будучи такою, що спадщину прийняла, має право на визнання права власності на спадкове майно після смерті матері в порядку спадкування. У зв'язку із втратою правовстановлюючого документа, її мати [PERSON] ще за життя мала право на визнання за нею права власності на землю. А після її смерті це право перейшло до неї як до спадкоємця, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, будучи вчасно, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Від сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ Держгеокадастру у Добровеличківському районі Кіровоградській області, будучи вчасно, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Від відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі Кіровоградській області надано заяву про розгляд справи без їх участі. Крім того зазначили, що громадянці [PERSON] дійсно був виготовлений та виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ- КР №028478 площею 5,30 га ріллі на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 29.06.2001 № 98, про що свідчить запис у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю членів колишнього КСП ім. Енгельса. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення у справі. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 231151, виданого 23.08.2016 року Світловодським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану встановлено, що [PERSON] померла 22 серпня 2016 року в м. Світловодськ Кіровоградської області ( а.с.5). На підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №028478, виданого 15.04.2002 року Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,30 га, кадастровий номер 3521786800:02:000:0012, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.10). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3503898962017 від 14.02.2017 року встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю за життя належала земельна ділянка із кадастровим номером 3521786300:02:000:0012, площею 5,2960 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.11-13). Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-АВ № 453744 виданого 07.10.1971 року [PERSON] сільською радою Добровеличківського району Кіроовоградської області (а.с.14). З [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017264558 від 28.10.2016 року встановлено, що [PERSON] ( дошлюбне прізвище позивача) 30.07.1977 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON]. 09.08.1999 року шлюб розірвано (а.с.15). Згідно заповіту від 23 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу [PERSON] встановлено, що [PERSON] заповіла [PERSON] все її майно, яке до дня її смерті виявиться їй належним, у чому воно б не полягало і де б воно не знаходилося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право ( а.с.6). Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44260107 від 23.06.2016 року підтверджено реєстрацію заповіту [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу [PERSON] 23.06.2016 року , номер у спадковому реєстрі 59141971( а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМО № 040549 від 22.05.2017 року, виданого державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори [PERSON], встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка складається з грошової суми 1453,72 гривні, які зберігаються в АТ " [PERSON] Аваль" ( а.с 8). Довідкою відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі Кіровоградській області про причини розбіжностей ДЗК від 26.06.2017 №225/110-17 підтверджено, що розбіжності у площі земельної ділянки - площа у державному акті вказана 5,30 га, уточненою вважати площу 5,2960 га у відповідності до п. 2.4. наказу Державного комітету із земельних ресурсів від 22.06.2009 №325 "Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право користування земельною ділянкою". Щодо розбіжностей кадастрового номера у витязі з ДЗК та набору цифр, зазначеного на титульній сторінці державного акту на право приватної власності на землю - вірним вважати кадастровий номер 3521786300:02:000:0012, зазначений у витязі ЦДЗК про земельну ділянку НВ-3503898962017 від 14.02.2017 року, який виданий на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки. Місце розташування та межі земельної ділянки залишились незмінними. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2017 року, державний нотаріус Світловодської міської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території [PERSON] сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно ( а.с.9). Суд зазначає, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону (ч.2 ст. 373 ЦК України). Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Зміст права власності на землю полягає в тому, що власнику в повному обсязі належить три види правомочностей, тобто право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою. Право приватної власності на землю означає, що певна конкретно визначена на місцевості земельна ділянка належить певному конкретно визначеному громадянинові або юридичній особі (заснованій на власності громадянина, групи громадян). Згідно ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; д) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті . Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У випадку відмови отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору, особа вправі за захистом порушеного права звернутися до суду. Суд зазначає, що з матеріалів спадкової справи № 410-2016, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. Інші особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, судом не встановлені. Також судом не встановлені й інші спадкоємці після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до норм чинного законодавства, з 01 січня 2013 року з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» територіальні органи земельних ресурсів не здійснюють видачу державних актів на право власності на земельну ділянку, тому встановлення права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, можливе лише в судовому порядку. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, як спадкоємець за заповітом на спадщину, що відкрилася після смерті її матері [PERSON] має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2960 га на території [PERSON] сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. З огляду на ті обставини, що позивач у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд вважає, що її права підлягають судовому захисту, отже позов необхідно задовольнити повністю . На підставі викладеного, ст.ст. 1218 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування із змінами та доповненнями ,

Outcome: approved