Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10.07.2002 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.07.2002 року позивач придбала у відповідача 35/100 частин житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Полярників/Танкістів, буд. 26/28 відповідно до біржового договору купівлі-продажу №1196, що був укладений на Херсонській регіональній біржі нерухомості. Позивач звернулась до державного реєстратора Херсонської міської ради для здійснення державної реєстрації вказаного нерухомого майна, в чому їй було відмовлено з посиланням на невідповідність договору купівлі-продажу вимогам законодавства. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтвердив факт укладення договору купівлі-продажу №1196 на Херсонській біржі нерухомості між ним та позивачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 10.07.2002 року на Херсонській регіональній біржі нерухомості між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №1196, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] купила 35/100 частин домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Полярників/Танкістів, буд. 26/28. При укладанні договору купівлі-продажу від 10.07.2002 року сторони керувались ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу", відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Проте, у відповідності зі статтею 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення зазначених правовідносин, зазначений вид договору повинен був бути оформлений в нотаріальному порядку. Згідно ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю погодили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі - позивач сплатив відповідачу ціну договору в повному обсязі, про що зазначено у договорі, а відповідачі передав позивачу предмет договору купівлі-продажу - частину домоволодіння. Також факт купівлі-продажу частини домоволодіння і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. На сьогоднішній момент позивач володіє і користується частиною домоволодіння, проте нотаріально посвідчити зазначений договір не має можливості. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 07.09.2017 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності з посиланням на невідповідність наданого договору купівлі-продажу вимогам законодавства. Згідно вимог ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу" (в редакції, що діяла на момент укладення угоди), угоди купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Таким чином, будучи власником, позивач позбавлена можливості належним чином розпоряджатися своїм майном, оскільки біржовий договір нотаріально не посвідчений і в той же час він не підлягав нотаріальному посвідченню за законом, який діяв на момент його укладення. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони у письмовій формі погодили усі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його повне або часткове виконання сторонами, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved