Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 06.06.04 р. сторони уклали шлюб. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO]., син [PERSON], [INFO]. 05.12.14 р. шлюб між сторонами розірвано. З цього ж часу відповідач не приймає участі в утриманні дітей сторін, проживає окремо у будинку сторін. Відповідач не працює. Діти сторін потребують матеріальної допомоги. Відповідач не має інших, крім дітей сторін, утриманців. А тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаних вище неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з розглядуваним позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: в частині наявності у нього обов"язку по утриманню вищезазначених дітей, однак, заперечує те, що має можливість сплачувати ту суму аліментів, яку просить стягувати позивач. Суду пояснив, що, дійсно, за час шлюбу з позивачем у сторін народились вищезазначені діти. Він не працевлаштований офіційно та має нестабільнй доход. Зазначає, що інших, крім спільних дітей сторін, утриманців не має, стан його здоров"я задовільний, хоча він має мед застереження проти тяжкої фізичної праці через травму ноги. Просить стягувати аліменти у меншій сумі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення. Як стверджується копією виписки з рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.12.14 р. у цивільній справі № 159/6 695/14 -ц провадження № 2/159/1 560/2014 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, сторони перебували у шлюбі, що був розірваний, з 06.06.04 р.. Як слідує з копій свідоцтв про народження, сторони мають двох вищезазначених спільних неповнолітніх дітей. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони мають вказаних вище двох спільних неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні позивача, чого відповідач не заперечив; відповідач добровільно коштів на утримання вказаних дітей сторін не надає, інших утриманців не має, інших утриманців не має, стан його здоров"я є задовільним. А тому позов слід задовольнити, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, з врахуванням встановленого законодавчо прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та з огляду на те, що нею не доведено суду тієї обставини, що доход відповідача є таким, що дасть можливість сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі щомісячно. Крім того, вимога позивача в частині стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, що не буде меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, не ґрунтується на законі. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що на відповідача слід у повному обсязі покласти ті витрати, від яких була звільнена позивач при зверненні з розглядуваним позовом до суду. На підставі наведеного,

Outcome: partial