Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - Грущенко С.Г. 11.03.2021 року звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що позивач [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №190921 від 23.02.2006 року є власником земельної ділянки площею 7,16 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер 5320680400:00:011:0028. 10.05.2016 року між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір оренди землі, зареєстрований 01.12.2016 року за №17877057. Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 10.05.2016 року [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла у користування дану земельну ділянку. Згідно п.2.1, 3.1 договору в оренду передається земельні ділянка загальною площею 7,16 га; договір укладено на 7 років починаючи з дати його державної реєстрації. Також вказав, що згідно п.4.1, 4.4 договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає 18927,05 грн./рік. Договором допускається виплата орендної плати у натуральній формі; орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 31 грудня календарного року. Однак, як зазначив представник, відповідач [PERSON] не внесла орендну плату до 31.12.2020 року (за користування земельною ділянкою протягом 2020 року) в сумі 18927,05 грн., чим істотно порушила взяті на себе договірні зобов`язання. В зв`язку з чим, позивач і змушена була звернутися до суду з даним позовом у якому прохає розірвати договір оренди землі, укладений 10.05.2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] та припинити право оренди ФОП [PERSON] , що зареєстроване на підставі даного договору оренди у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №17877057. Стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість з орендної плати за землю за 2020 рік в сумі 18927,05 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 15 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 01.04.2021 року представник відповідача [PERSON] - Левицький В.І. звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання договору оренди землі недійснимта цього ж дня до суду надав відзив на позовну заяву представника позивача [PERSON] - Грущенка С.Г. , в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, які викладено ним у зустрічній позовній заяві. В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог вказав, що 10.05.2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір оренди землі, відповідно до якого остання отримала як орендар земельну ділянку площею 7,16 га кадастровий номер 5320680400:00:011:0028, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 190921 і розташована в с. Бабичівка Глобинського району. 01.12.2016 року за № 17877057 державним реєстратором Глобинської міської ради Стіхіною О.М. здійснено реєстрацію права оренди оспорюваної земельної ділянки. Вказав, що у своїй позовній заяві [PERSON] чомусь вимагає стягнення заборгованості за оренду землі лише за 2020 рік, а не за весь період так званої оренди, що є не зовсім зрозумілим, адже орендар після укладення договору та до цього часу взагалі не здійснював та не повинен був здійснювати сплату за договором оренди. Також вказав, що позивач умисно не зазначає, що право оренди вищевказаної земельної ділянки було передано строком на 10 років іншому орендарю, а саме Приватному підприємству "Онікс-Карат", яке зареєстровано ще у 2012 році за правилами чинного на той час законодавства, та яке на даний час продовжує використовувати на законних підставах спірну земельну ділянку. Лише після спроби фактичного використання земельної ділянки, [PERSON] стало відомо про існування законних, договірних правовідносин на оспорювану земельну ділянку між [PERSON] та ПП "Онікс-Карат". На неодноразові прохання у добровільному порядку скасувати державну реєстрацію укладеного 10.05.2016 року договору оренди землі, оскільки такий договір з моменту його укладення є недійсним, [PERSON] займала мовчазну позицію. Крім того, зазначив, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. А тому, прохав ухвалити рішення, яким договір оренди землі укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] 10.05.2016 року, щодо оренди земельної ділянки, площею 7,16 га кадастровий номер 5320680400:00:011:0028, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 190921, зареєстрованого 01.12.2016 року за № 17877057 державним реєстратором Глобинської міської ради Стіхіною О.М., визнати недійсним з моменту його укладення, тобто з 10.05.2016 року та стягнути понесені витрати. 09.04.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача за первісним позовом [PERSON] - Грущенка С.Г , в якій представник звернувся з ідентичним до первісного позову проханням. Та відзив на зустрічну позовну заяву в якому представник позивача за первісним позовом просить відмовити в задоволенні зустрічного позову. Вказав, що [PERSON] стверджує, що орендна плата ФОП [PERSON] за договором оренди землі від 10.05.2016 року сплачувалась останньою у відповідності до умов договору у натуральній формі, тобто зерном, за перод з 2016 по 2019 роки включно, і тому за ці періоди претензії відсутні. Також зазначив, що між [PERSON] та ПП «Онікс-Карат» було укладено договір оренди спірної земельної ділянки та 01.11.2012 року було проведено державну реєстрацію договору оренди землі та зареєстровано право користування (оренди) за ПП «Онікс-Карат» терміном на 5 років, після закінчення якого і було укладено новий договір оренди землі із ФОП [PERSON] . Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року зустрічну позовну заяву представника відповідача [PERSON] - Левицького Вячеслава Ігоровича об`єднано з первісним позовом представника [PERSON] - Грущенка Сергія Григоровича та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] пояснила, що у 2016 році вона уклала договір оренди землі із [PERSON] , яка за користування землею у 2017-2019 роках розраховувалася у натуральній формі, але підтвердження розрахунків у неї відсутні. Вказала, що їй не відомо хто у вказані роки користувався та обробляв спірну земельну ділянку. Також зазначила, що попередньо (точно не пригадала) між нею та ПП «Онікс-Карат» існували договірні відносини по спірній земельній ділянці, однак вона вважала, що ці відносини закінчилися, тому уклала договір оренди землі з відповідачем. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - адвокат Грущенко С.Г. у повному обсязі підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Надав пояснення ідентичні викладеним у позовній заяві. У задоволенні зустрічного позову прохав відмовити. Представник відповідача за первісним позовом - адвокат Левицький В.І., який представляє інтереси [PERSON] у повному обсязі підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Надав пояснення ідентичні викладеним у зустрічній позовній заяві. У задоволенні первісного позову прохав відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, з`ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши в судовому засіданні усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до ст.ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №190921 від 23 лютого 2006 року [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON] ), належить на праві власності земельна ділянка площею 7,16 га, кадастровий номер 5320680400:00:011:0028, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області (а.с.7-8). 10.05.2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди землі, який зареєстровано 01.12.2016 року, згідно якого [PERSON] передала ФОП [PERSON] в оренду вищевказану земельну ділянку терміном на 7 років (а.с.9-12). Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 14 вказаного Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. У статті 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як встановлено судом під час розгляду справи, між [PERSON] та ПП «Онікс-Карат» 25 січня 2011 року було укладено договір оренди землі №7 згідно якого в оренду останнього передано земельну ділянку площею 7,16 га, кадастровий номер 5320680400:00:011:0028, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, строк дії договору 10 років. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Глобинському районі 01 листопада 2012 року за №532060004006065 (а.с.158-173). Разом з цим, на запит суду надано інформацію, а саме: докази сплати ПП «Онікс-Карат» орендної плати за користування ним спірною земельною ділянкою у натуральній та грошовій формах за 2016-2019 роки (а.с.147-157); та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів громадянці [PERSON] в період з 01.01.2016 по 31.12.2020 рік (а.с.92-93). Згідно наданої на запит суду відповіді відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області за №210/104-21 від 06.07.2021 року зазначено, що згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на земельну ділянку кадастровий номер 5320680400:00:011:0028 між [PERSON] та ПП «Онікс-Карат» зареєстровано договір оренди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.11.2012 року за №532060004006065. Строк дії договору - 10 років. (а.с.121). На підставі вищевикладеного, суд приходить до наступних висновків. Укладення спірного договору оренди земельної ділянки 10.05.2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] відбулось у період дії договору оренди цієї ж земельної ділянки, який було укладено між [PERSON] та ПП «Онікс-Карат», та який набув чинності 01.11.2012 року (день державної реєстрації), а строк його дії становив 10 років. Таким чином, строк дії договору оренди земельної ділянки укладеного між [PERSON] та ПП «Онікс-Карат» закінчується 31.10.2022 року. В той час, вказаний договір (між [PERSON] та ПП «Онікс-Карат») на час укладення 10 травня 2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] договору оренди землі, не був розірваний чи визнаний у встановленому законом порядку недійсним, строк його дії не закінчився, а отже був чинним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Оскільки строк дії договору оренди від 25 січня 2011 року на час укладення спірного договору не припинив своєї дії, [PERSON] не мала законних підстав укласти договір оренди цієї ж земельної ділянки з іншою особою. З огляду на викладене, враховуючи, що укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] договір порушує право останньої на спірну земельну ділянку, суд вважає за необхідне зустрічні позовні вимоги представника відповідача [PERSON] - Левицького В.І. задовольнити та визнати недійсним договір оренди землі укладений 10.05.2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , який зареєстровано 01.12.2016 року. Щодо первісного позовупредставника позивача [PERSON] - Грущенка С.Г. про розірвання договору оренди землі у зв`язку з несплатою орендної плати, та стягнення орендної плати за 2020 рік у сумі 18927,05 грн., то даний позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Під час розгляду справи позивачем за первісним позовом [PERSON] не надано суду відомостей, а саме актів про виплату орендної плати у натуральній формі, які беззаперечно свідчили б про наявність договірних відносин між позивачем та відповідачем [PERSON] , що стосуються оренди земельної ділянки та виконання умов укладеного договору, в тому числі і щодо сплати орендної плати за 2016-2019 роки. [PERSON] всупереч укладеного договору оренди земельної ділянки з ПП «Онікс-Карат», уклала договір з ФОП [PERSON] і як наслідок унеможливила використання такої земельної ділянки відповідачем [PERSON] , що [PERSON] у своїх поясненнях і не заперечувала. Як і не заперечила також дійсність її підпису на деяких відомостях про отримання орендної плати у натуральній формі від ПП «Онікс-Карат» за користування спірною землею. Крім того, позивач за превісним позовом [PERSON] не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що договір укладений між нею та ПП «Онікс-Карат» підписаний не нею, а іншою особою, а також не довела наявності інших обставин, які могли б свідчити про наявність підстав для розірвання спірного договору оренди землі та стягнення на її користь заборгованості з орендної плати з ФОП [PERSON] за 2020 рік. Судові витрати слід стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також, стягувач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у сумі 8725,00 грн., що підтверджується квитанцією та актом надання послуг правової допомоги від 15.07.2021 року (а.с.131-134). Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь стягувача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8725,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved