Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до Харківської міської ради про визнання права користування звільненим суміжним житловим приміщенням. В обгругтування своїх вимог посилаються на те, що вони постійно проживають та зареєстровані в квартирі (окремому житловому блоці колишнього гуртожитку КЕВ м. Харкова) №? [NUMBER], [NUMBER], будинку [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту до вказаного житлового блоку (квартири) входять: житлова кімната № [NUMBER] (прим. 2), житловою площею 17,21 м.кв.; житлова кімната № [NUMBER] (прим. 4), житловою площею 11,7 м.кв.; вбиральня сполучена (прим. № 3), площею 3,5 м.кв.; коридор (прим. 1), площею 2,2 м.кв. Відповідно рішення виконкому Дзержинської районної в м. Харкові ради № 241 від 13.03.2008 р. наймачем кімнати № [NUMBER], житловою площею 17,21 м. кв. в цій квартирі визнано мене [PERSON] За позовом Військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі квартирно- експлуатаційного відділу м. Харкова рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.09.2007 р. по справі № 2-2735/07 визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у кімнаті № [NUMBER], буд. [ADDRESS]. Зазначають, що їх сім"я потребує поліпшення житлових умов та бажають узаконення користування кімнатою № [NUMBER], у зв"язку з чим 11.03.2014 р. зверталися до Харківської міської ради з проханням приєднання вказаної суміжної кімнати № [NUMBER] та визнання [PERSON] її наймачем на вказаний склад моєї сім'ї, але отримав відмову. Що стало причиною звернення до суду. Посилаючись на ст. 54 ЖК України, ст.ст. 13, 67 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в УРСР, просять задовольнити їх вимоги щодо надання їм у користування звільненої кімнати№ [NUMBER] буд. [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, були надані також письмові заперечення. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 54 Житлового кодексу України якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Згідно ст. 58 Житлового кодексу на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Також за приписом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" (зі змінами та доповненнями) судовому розгляду підлягають спори, пов'язані з договором найму жилого приміщення, і зокрема, про надання наймачеві звільненого жилого приміщення в квартирі, в якій він проживає, якщо йому відмовлено в наданні цього приміщення або на нього видано ордер іншій особі чи воно передано іншому наймачеві, який проживає в цій же квартирі. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що кімната № [NUMBER] будинку [ADDRESS], яку позивачі просять надати їм у користування, вільна, суду не надано. Позивачі у своїй позовній заяві посилаються на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.09.2007 р. по справі № 2-2735/07 визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у кімнаті № [NUMBER], буд. [ADDRESS]. Також позивачі у якості доказу надали суду довідку з місця проживання від 02.07.2008 року, у якій мається посилання на те, що кімната № [NUMBER] є вільною. Однак ці докази не свідчать про те, що на теперішній час зазначена кімната є вільною. Згідно зі ст.ст. 15, 30 Житлового кодексу УРСР відповідні сільські, селищні, міські ради, їхні виконавчі комітети здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду. Відповідно до пункту 3.5 Тимчасового положення про облік та розподіл житлової площі, що звільняється в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 року № 174/09, договір найму на займану житлову площу та зміни до нього укладаються виконавчими комітетами районних в м. Харкові рад згідно прийнятих ними рішень. Рішенням Харківської міської ради від 24.11.2010р. №06/10 затверджено структуру виконавчих органів Харківської міської ради. На цей час Харківською міською радою не внесено змін до пункту 3.5 Тимчасового положення про облік та розподіл житлової площі, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 року №174/09. Згідно із ст.ст. 11,15 Регламенту Харківської міської ради 6 скликання, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 22.12.2010р. №17, міська рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань міської ради, а також засідань постійних комісій міської ради. Загальний склад Харківської міської ради становить 100 депутатів. Положеннями ст. 29 Регламенту передбачено, що міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України захисту підлягає лише порушене права і лише у спосіб, передбачений законом, але в матеріалах справи відсутні відомості стосовно прийняття виконавчим комітетом Харківської міської ради рішення про відмову в наданні позивачам у користування кімнати в квартирі, тому відсутні будь-які підстави вважати, що відповідач порушив права позивачів. Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги безпідставні, та не підлягають до задоволення. Згідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed