Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 10.10.2016 року біля 16 години в результаті пориву труби в системі центрального опалення, розміщеної на горищі будинку №16 по вул.Мельника в м.Коростені сталося затоплення квартири №40 вказаного будинку. Внутрішньобудинкові системи опалення, в тому числі і зазначена труба перебуває на балансі КВЖРЕП №1, представниками якого було складено акт про залиття. Внаслідок затоплення, крім пошкодження системи електропостачання , пошкоджено всі домашні, особисті речі ( меблі, ковдри, подушки, килими, одяг всіх членів сім"ї), вийшли з ладу електронні прилади. Приміщення коридору, туалету, ванної кімнати, кухні, спальної кімнати потребують капітального ремонту. Залиття квартири спричинило йому та членам його родини моральних страждань, тому у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири просив стягнути з відповідача 100600 гривень матеріальної шкоди та 20000 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала і просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. Зокрема, представник позивача [PERSON] пояснив, що труба, яка розташована на горищі, перебувала на час затоплення на балансі відповідача, який вчасно не провів її обстеження перед опалювальним сезоном, в подальшому проігнорував вимогу про відшкодування збитків. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що позивач є власником 1/3 частки квартири, йому в користування за рішенням суду виділена лише 1 кімната. Між співвласниками розподілені особові рахунки і кожен з них окремо проводить оплату послуг. Вказала, що вважає висновок експерта неналежним доказом, оскільки ухвала суду про призначення експертизи постановлялась у її відсутність і вона була позбавлена можливості задати експерту свої запитання. Крім того, будинок не перебуває на балансі КВЖРЕП №1, договори з старшим будинком та [PERSON] не укладались, причинний зв»язок відсутній , тому вимоги вважає безпідставними. Третя особа [PERSON], яка діє від свого імені та імені [PERSON] пояснила, що незважаючи на наявність рішення суду про її вселення до квартири, вона не має доступу до належного житлового приміщення. В лютому 2017 року вона зверталась до працівників ЖЕКу для проведення обстеження системи, оскільки суміжний власник повідомив їй про те, що можливо існує якась проблема, оскільки у квартирі мокріє стіна. Проте, отримала відповідь про відсутність доступу до квартири. При цьому на запитання суду пояснила, що рішення суду про вселення до примусового виконання не звертала, оскільки разом з позивачем, із-за наявних між ними неприязних стосунків, в одному помешканні проживати не зможе. Під час огляду експертом квартири вона була присутня, однак до її кімнати експерт не заходив та нанесену шкоду не враховував. Вказала, що претензій до КВЖРЕП №1 не має, оскільки має з ними домовленість на проведення безкоштовно ремонтих робіт, у зв»язку з чим позовні вимоги позивача не підтримує. Свідок [PERSON] показав, що проживає по сусідству з позивачем і в день залиття допомогав останньому убирати воду, щоб не було протікання на його поверх. Вода в квартиру позивача текла зверху. Свідок [PERSON] показав, що 14.10.2016 року на прохання [PERSON] перевозив речі з квартири внаслідок того, що відбулось затоплення. Бачив в квартирі мокрі стелі. Паласи відразу вивозили до хімчистки, підлога була здута, скріз була вода, вимикач бив током, незважаючи на те, що затоплення мало місце 4 дні тому. Позивач йому повідомив, що причиною затоплення став прорив труби на горищі. Свідок [PERSON] показала, що на початку опалювального сезону в квартирі сім»ї [PERSON] сталось затоплення. Вона бачила наслідки затоплення через тиждень, зокрема взуті меблі. У великих пакетах для сміття були речі, які прийшли в непридатність, а саме одяг, взуття. Світло не вмикалось. Вона запропонувала позивачу перейти з родиною проживати до її помешкання, оскільки залишатись в квартирі було неможливо. Вислухавши пояснення сторін, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи суд дійшов висновку про наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. Іншими співласниками вказаної квартири є треті особи у справі : [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 24.09.2004 року між співвласниками вказаного житлового приміщення встановлено порядок користування. Виділено [PERSON] та [PERSON] кімнату площею 12, 2 кв.м., [PERSON] виділено в користування кімнату площею 10, 4 кв.м. Кімната площею 17, 8 кв.м., коридор, кухня, туалет, ванна, кладова залишені у спільному користуванні. Квартира розташована на п»ятому поверсі п"ятиповерхового багатоквартирного будинку. Позивач [PERSON] зареєстрований у вказаному житловому приміщенні, що стверджується даними паспорта та проживає у квартирі разом зі своєю дружиною та донькою. Інші співвласники в квартирі не проживають. З акту складеному працівниками Коростенського КВЖРЕП №1 11.10.2016 року слідує, що 10.10.2016 року трапилося залиття квартири [ADDRESS]. Причиною залиття встановлено механічне пошкодження труби центрального опалення на горищі. До даного акту додано дефектний акт на ремонт вказаної квартири. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана норма закону регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу у деліктних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою вина відповідача презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини. Висновок судово будівельно-технічної експертизи №726/02.17 від 13.02.2017 року вказує на те, що залиття квартири позивача сталось по причині аварії інженерної комунікації, а саме внутрішньобудинкової системи центрального опалення. Згідно даного висновку розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири [ADDRESS] становить 29907 гривень. Зміст висновку містить дані про те, що визначення розміру завданої матеріальної шкоди було визначено по харектеру пошкоджень приміщень, які перебувають у користуванні позивача. Посилання сторони відповідача, як на безпідставність позовних вимог, на те, що , позивач є лише власником 1/3 частки квартири не є такою підставою, оскільки законодавцець не обмежує право такої особи на відшкодування шкоди. Посилання на відсутність договорів та не перебування будинку на балансі КВЖРЕП №1 також відкидаються, оскільки будинок був знятий з балансу на підставі рішення №723 від 29.06.2017 року, а до зазначеної дати будинок перебував на балансі КВЖРЕП №1, якому позивач сплачував кошти за утримання будинку та прибудинкової території, що не спростовано в судовому засіданні. Посилання на висновок експертизи, як неналежний доказ, оскільки ухвала про призначення експертизи була постановлена за відсутності представника відповідача, є необгрунтованими, оскільки в разі наявності питань, які на думку вказаної сторони підлягали вирішенню експертом, сторона відповідача не позбавлена була можливості заявити шляхом відповідного клопотання. З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З висновку за результатами проведеної за повідомленням [PERSON] перевірки від 12.10.2016 року слідує, що останній звертався до Коростенського ВП з заявою на незадовільну роботу комунальних служб під час затоплення квартири. На претензію позивача про відшкодування завданих затопленням квартири збитків отримав від відповідача відмову, хоча в судовому засіданні представник відповідача вказувала, що пропонували позивачу допомогу в проведенні косметичного ремонту, отже не виключає відповідальності КВЖРЕП. Доводи представника відповідача щодо пошкодження труби сторонніми особами, внаслідок чого було направлено звернення до Коростенського ВП не є підставою для відмови в позові, оскільки зі змісту звернення слідує, що воно було направлено після затоплення та за результатами проведеної Коростенським ВП перевірки не було встановлено навіть факт пошкодження труби сторонніми особами. За поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем горячого і холодного водопостачання, водовідведення відповідальність несе КВЖРЕП. Таким чином відповідач не довів, що затоплення квартири [ADDRESS] сталося не з їх вини, тому повинен відшкодувати завдану шкоду в розмірі 29907 гривень. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. При цьому визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які зазнав позивач внаслідок залиття квартири, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права і оцінює заподіяну шкоду в розмірі 5000 гривень, що є достатнім, розумним та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди. Розмір шкоди завданий речам ( меблям, побутовій техниці, електроприладам) позивачем належними та допустимими доказами не доведено, у зв»язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Судові витрати підлягають вирішенню в порядку ст.88 ЦПК України. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного,

Outcome: partial