Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з вищезазначеним позовом, 14 грудня 2017 року уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість, пеню за прострочення виконання зобов'язань за договором, три відсотки річних від простроченої суми за прострочення виконання за Договором №01-1107-2016 від 11 липня 2016 року. В обґрунтування позову представник позивача за первісним позовом посилався на наступне. 11 липня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дім медицини", ліцензія МОЗ України на право зайняття медичною практикою серії АД № 063246 від 27 вересня 2012 року та [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Суворовським РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області 10 лютого 1998 року, ідентифікаційний код: [NUMBER], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], було укладено Договір №01-1107-2016 про постачання послуг з охорони здоров'я. Даний Договір був напрямлений на надання послуг з охорони здоров'я третій особі - [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пункту 1.1. Договору позивач зобов'язувався своєчасно здійснити постачання послуг з охорони здоров'я, зокрема, надавати кваліфіковане обстеження та/або лікування і медичний супровід, на замовлення Пацієнта, в порядку та на умовах, визначених даним Договором, а Замовник зобов'язується прийняти такі послуги та оплатити їх. Позивачем було виконано свої зобов'язання за Договором - надано Пацієнту відповідні послуги, що підтверджується Актом виконаних робіт (поставлених послуг) № 1 до Договору від 18 липня 2016 року. Згідно з пунктом 4.1 Договору загальна вартість Договору орієнтовно складає 75 231 гривні. Відповідно до пункту 4.2 Договору відповідач зобов'язаний був сплати вартість послуг до початку їх надання, але не пізніше 15 липня 2016 року. Тобто починаючи з 15 липня 2016 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем відповідно до даного Договору у розмірі 75 231 гривні. Позивачем була здійснена спроба вирішити даний спір шляхом переговорів, однак бажаного результату досягнуто не було. Окрім того, відповідно до пункту 7.5 Договору відповідач несе відповідальність у вигляді пені за порушення строків розрахунків за цим Договором у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Розмір пені, що підлягає стягненню за цим Договором, за період з 16 липня 2016 року до 13 грудня 2017 року становить 29109 грн. 26 коп. Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вказаної норми з відповідача підлягають стягненню 3 відсотки річних за період з 16 липня 2016 року до 13 грудня 2017 року у загальному розмірі 3184 грн. 00 коп. та 14608 грн. 19 коп. Враховуючи зазначене, позивач за первісним позовом просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач за зустрічним позовом просила розірвати Договір від 11 липня 2016 року та визнати його недійсним. Вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що дійсно 11 липня 2016 року між сторонами [PERSON] та ТОВ «Дім медицини» було укладено Договір №01-1107-2016 про постачання послуг з охорони здоров'я. Однак, як стверджує [PERSON], після проходження обстеження в ТОВ «Дім медицини» [PERSON] було зазначено про гостру необхідність проведення операції та зазначена сума, яку необхідно було сплатити в п'яти денний строк, з дня надання квитанції, перед самою операцією. Тобто, розрахунок було зроблено 05 липня 2016 року, договір було підписано 11 липня 2016 року, а операцію, без сплати послуг, зроблено 12 липня 2016 року. Як зазначає позивачка, коли вона дізналась яку суму послуг вона повинна буде сплатити, відразу відмовилась від зазначених послуг та їй було запропоновано звернутись до волонтерів та її запевнили, що укладення зазначеного договору необхідне, однак розраховуватись буде благодійна організація. Враховуючи зазначене в зустрічному позові, позивач вважає, що її ввели в оману, тому і просить її позов задовольнити в повному обсязі та в первісному позові відмовити. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 10 серпня 2016 року, було відкрито провадження по первісному позові та 20 грудня 2016 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримав уточнену позовну заяву в повному обсязі та наполягав на її задоволенні. Окрім того просив відмовити у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі, виходячи з наданих заперечень на позовну заяву. (а.с. 139-142). Відповідач та його представник за первісним позовом та відповідно позивач та представник позивача за первісним позовом просили задовольнити їх позовні вимоги та відмовити у задоволенні первісного позову, виходячи з наданих заперечень. (а.с. 98-100). З'ясував обставини справи, вислухав сторони та їх представників, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Дім Медицини» в повному обсязі та відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11 липня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дім медицини", ліцензія МОЗ України на право зайняття медичною практикою серії АД № 063246 від 27 вересня 2012 року та [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Суворовським РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області 10 лютого 1998 року, ідентифікаційний код: [NUMBER], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], було укладено Договір №01-1107-2016 про постачання послуг з охорони здоров'я. (а.с. 6-9). Даний Договір був напрямлений на надання послуг з охорони здоров'я третій особі - [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пункту 1.1. Договору позивач зобов'язувався своєчасно здійснити постачання послуг з охорони здоров'я, зокрема, надавати кваліфіковане обстеження та/або лікування і медичний супровід, на замовлення Пацієнта, в порядку та на умовах, визначених даним Договором, а Замовник зобов'язується прийняти такі послуги та оплатити їх. Позивачем було виконано свої зобов'язання за Договором - надано Пацієнту відповідні послуги, що підтверджується Актом виконаних робіт (поставлених послуг) № 1 до Договору від 18 липня 2016 року. (а.с. 10-12). Згідно з пунктом 4.1 Договору загальна вартість Договору складає 75 231 гривні. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Окрім того, відповідно до пункту 7.5 Договору відповідач несе відповідальність у вигляді пені за порушення строків розрахунків за цим Договором у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Розмір пені, що підлягає стягненню за цим Договором, за період з 16 липня 2016 року до 13 грудня 2017 року становить 29109 грн. 26 коп. (розрахунок, а.с. 181). Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вказаної норми з відповідача підлягають стягненню 3 відсотки річних за період з 16 липня 2016 року до 13 грудня 2017 року у загальному розмірі 3184 грн. 00 коп. та 14608 грн. 19 коп. (розрахунок, а.с. 182). Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Дім медицини» підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відхиляючи зустрічні позовні вимоги [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обовязковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; 3) зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стороною позивача за зустрічним позовом не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, тому суд відмовляє у їх задоволенні в повному обсязі за недоведеністю. Також, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд стягує судовий збір розмірі 2 631,99 гривень з [PERSON] на користь ТОВ «Дім медицини», оскільки зазначені витрати підтверджені документально. (а.с.1, 2, 178а).

Outcome: approved