Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом до суду, в якому просить стягнути із відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дочки [PERSON], [INFO] по 1000 грн. щомісячно. З часу звернення та до досягнення дитиною повноліття. В позові зазначила, що з відповідачем одружились 08.11.2006 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції актовий запис №1972. За час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 04.03.2007 року, яка в даний час проживає з нею та перебуває на її вихованні та утриманні. Рік назад відповідач забрав свої речі і переїхав проживати в м. Івано-Франківськ. Шлюб між ними не розірваний, проте фактично вони разом не проживають. Матеріальне утримання їхній дитині відповідач надає нерегулярно, лише тоді коли сам забажає. Дочка потребує коштів на її утримання систематично та у значних розмірах, проте відповідач її потребами не цікавиться. Для неї принизливо щоразу випрошувати кошти на дитину, які він зобовязаний платити по закону. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати її. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має. Він займається торговою діяльністю в м. Івано-Франківську. Їй достеменно відомо, що роботу він має постійно та отримує хороший заробіток, розмір якого їй не відомий. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу їхній дочці, однак добровільно цього не робить. Саме це змусило її звернутися з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей, не впливає на обсяг їхніх прав та обовязків щодо дітей. Однак відповідач з того часу, як вони стали проживати окремо, матеріальну допомогу надає дочці вкрай рідко, обмежується покупкою фруктів та солодощів. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобовязує обидвох батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Проте відповідач переклав виконання своїх обовязків в більшій частині на неї. Їхня дочка потребує збалансованого харчування, вітамінів, одягу та взуття. В умовах кризи в державі все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обовязком, однак відповідач не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з нею. Їхня дочка ходить в школу, відвідує танцювальний гурток та додатково займається англійською мовою. Все це потребує значних видатків на оплату уроків, придбання концертних костюмів, спеціальної літератури. Відповідач, за законом, зобовязаний приймати участь у забезпеченні всього переліченого, так як обовязок по розвитку особливих здібностей дитини також є його обовязком. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини або дочки чи сина, а також інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Їхня дочка єдина дитина у відповідача, інших утриманців він не має. Відповідач працездатний, фізично здоровий, він постійно працює та одержує хороший заробіток, розмір якого їй невідомий. Тому відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частина доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою одержувача може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У звязку із чим просить стягувати з відповідача в її користь на утримання дочки по 1000 грн. аліментів щомісячно. В судовому за сіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Суду пояснила, що від спільного проживання з відповідачем у них народилась дочка [PERSON]. Десь рік тому відповідач переїхав проживати в м. Івано-Франківськ і з того часу коштів на утримання дочки практично не надає. Для того, щоб взяти в нього кошти їй потрібно весь час їх випрошувати у відповідача. Тому вона хоче кошти на утримування дочки отримувати офіційно, а не подачками. Відповідач офіційно здоровий тому вважає, що він повинен забезпечувати дочку та сплачувати аліменти у сумі, яка вказана у позовній заяві. Хоча вона тратить значно більшу суму на дитину. Вона ходиться в гурток танців, оплачує за столову, на їду, за репетиторство, книжки та одіває дитину. У звязку із чим вважає, що така сума аліментів в 1000 грн. відповідає його можливостям. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що зарплата його складає ту суму, яка зазначена у довідці про його дохід. Він офіційно зареєстрований та працює в торговій фірмі 2-3 дні в неділю. Допомагає матеріально, передає продукти харчування, по можливості одіває дитину. Однак сплачувати аліменти по 1000 грн. він не має можливості. Тому кошти згідний платити у меншій сумі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.11.2006 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про народження дочки. Сторони спільно не проживають, малолітня дочка проживає із позивачкою, відповідач достатньо коштів на утримання дитини не надає. Конституцією України\~визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1\~ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей, не впливає на обсяг їхніх прав та обовязків щодо дітей. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено\~статтею 180 СК України. Статтею 184 СК України\~передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Даних про те, що відповідач офіційно працює не повний робочий день, а також те, що заробітна плата зазначена в довідці є плата за повний робочий день не доведено відповідачем. Тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини, визначені\~ст. 182 СК України, розяснення, що містяться у п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Також враховуючи \~статтю 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень та позицію відповідача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно. Згідно ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 12.02.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 367 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог\~ст.88 ЦПК України. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: partial