Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обрунтування позовних вимог позвач зазначив, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Оскільки постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу , вимушений звернутися за захистом порушеного права до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2019 року провадження по справі відкрито. 17.12.2019 року відовідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позову. В судове засідання представник позивача [PERSON] надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Представник третьої особи просив справу розглядати без присутності представника нотаріальної контори. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступних висновків. Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.11.1970. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2012. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . На випадок своє смерті [PERSON] склав заповіт на ім`я своєї онуки - [PERSON] , яка звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом. В подальшому 08.01.2013 [PERSON] відкликала свою заяву про прийняття спадщини за заповітом. 08.01.2013 до нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька. В подальшому 17.01.2013 ним було подано заяву про відмову від прийняття спадщини за законом на користь [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 405/2012 від 23 жовтня 2012 року , яка витребувана судом з Четвертої запорізької державної нотаріальної контори. Позивач на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 11.09.2019 [PERSON] звернувся до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори з питань видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька - [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. від 11.09.2019 року відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що [PERSON] документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок, зареєстрований згідно чинного законодавства не був наданий. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм спадкового законодавства у справах про визнання права власності у порядку спадкування судам необхідно встановити, яке саме майно належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, про визнання право власності на яке в порядку спадкування за законом заявлені позовні вимоги. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". З матеріалів справи вбачається, що згідно листа ТОВ «ЗМБТІ» від 30.11.2012 за спадкодавцем [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житловий будинок, виданого Запорізьким міським комунальним господарством 13.04.1981 року. Також, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва № 325 про право власності на житловий будинок, виданого Запорізьким міським комунальним господарством 13.04.1981 року, якою підтверджено належність [PERSON] на праві власності житлового будинку з будівлями по [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що право власності спадкодавця на спірний будинок не оспорюється жодною особою, права та законні інтереси інших осіб не порушено, суд приходить до висновку , що з урахуванням надання позивачем належних та допустимих доказів належності спадкодавцю на праві власності житлового будинку з будівлями по [ADDRESS] , позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved