Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що її донька [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу подружжя мало спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між донькою позивача та відповідачем, а саме з 1999 року батько дитини не цікавився життям сина, матеріальної допомоги не надавав, дитиною він не цікавився, вихованням не займався, не цікавився станом її здоров'я, повністю втратив контакт із сином. Мати неповнолітнього [PERSON] [INFO] померла. Неповнолітній онук [PERSON] з дня смерті матері перебуває на утриманні [PERSON] Позивачка зазначає, що таке відношення батька до свого сина , ущемляє інтереси дитини. Тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та зазначив, що йому як батьку все одно до сина, але виконувати свої батьківські обов'язки, які покладені на нього законом в подальшому буде намагатися. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність . Вимоги позивача підтримує в повному обсязі, крім цього представник служби у справах дітей СМР подав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього [PERSON] . Суд, заслухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали справи, а також врахувавши покази свідків, які були допитані судом, в тому числі самого неповнолітнього, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 30.08.1997 року (а.с.6) до 28.07.1999 року( а.с.8). Від вказаного шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] [INFO] померла. Неповнолітня дитина [PERSON] залишилася проживати разом із бабусею [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, батько дитини з часу розлучення із [PERSON] жодним чином не приймав участі у вихованні їх дитини, не цікавився її життям, здоров'ям, розвитком тощо. Матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, з днем народження не вітав та інше. Відповідач не спростовує того факту, що після розлучення із колишньою дружиною, жодного разу не бачився з сином, ніколи не цікавився здоров"ям дитини, не займався її вихованням та не турбувався про неї. Згідно висновку № 783/29.01-14 від 06.05.2015 року служби у справах дітей Сумської міської ради її представник вважає, з урахуванням всіх обставин, за можливе позбавити [PERSON]. батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.28). Суд вважає за необхідне також врахувати і думку самої дитини [PERSON], який був опитаний судом в присутності педагога. [PERSON] пояснив, що не бажає мати такого батька, який жодним чином не цікавився його життям, побутом, його досягненнями у навчанні та інше. Свідки, які були допитані судом, зокрема [PERSON], [PERSON], також підтвердили фактичні обставини справи та зазначали, що батька дитини - [PERSON] ніколи не бачили, дитина про нього нічого не розповідала, крім зазначеного пояснили, що вихованням , утриманням та зацікавленістю щодо розвитку дитини ніхто крім померлої матері та бабусі не цікавився. Отже, суд вважає, що таким відношенням до свого сина, відповідач порушує права та інтереси неповнолітньої дитини. Ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування дитини, а з боку осіб, що виховували дитину ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з батьком. Доказів, які б спростовували дані факти у суду на час розгляду сторонами не надані. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.ст. 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до положень ст. 164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав у разі, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вини не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Таким чином, суд вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON], [INFO].

Outcome: approved