Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач в квітні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та уточнив позовні вимоги заявою від 20.10.2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме належного відповідачу а саме приміщення двокімнатну квартиру, загальною площею 42,2 м. кв, житловою площею - 27,6 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії № 66 від 12.02.2008 року між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", згідно якого відповідачем отримано кредит в розмірі 10\~000,00 доларів США зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 09.02.2018 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,7 % річних, 12.02.2008 року [PERSON] було укладено з Позивачем іпотечний договір. Згідно іпотечного договору відповідачем було надано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: приміщення двокімнатної квартири, загальною площею 42,2 м. кв, житловою площею - 27,6 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на підставі правовстановлюючих документів (свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.12.2007 року, в реєстрі № 1-190; право власності зареєстровано в КП«Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 15.01.2008 року, номер запису: 112-54022, в книзі 192, реєстраційний номер 21379968). Взяті на себе зобов'язання [PERSON], як Позичальник, не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості та необхідності звернення до суду із таким позовом про звернення стягнення заборгованості станом на день розгляду справи в розмірі 22 586 /двадцять дві тисячі пятсот вісімдесят шість/ долари США 69 центів, в тому числі 9600 дол. США залишок позики, 4467,81 дол. США нараховані несплачені відсотки, 3558,60 дол.США пеня по основному боргу, 3758,08 дол. США пеня по відсотках, 584,75 дол. США 3% за прострочену заборгованість по основному боргу, 617,45 дол. США 3% за прострочену заборгованість по відсотках, на предмет іпотеки. Вимогою позивача від 11.06.2014 року за №№09-12/1982 та 09-12/1983 повідомлено відповідача /іпотекодавця/ про необхідність погашення заборгованості, попереджено про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги та про звільнення житлового приміщення. Вказані вимоги відповідач не отримав, вони повернуті на адресу банку із відміткою відділення звязку про причину невручення по закінченню терміну зберігання. Заборгованість по кредиту в повному обсязі не погашена. Крім того, Банк звернувся до суду із позовом про стягнення коштів на погашення кредитної заборгованості із позичальника-іпотекодавця [PERSON], що не сприяло погашенню заборгованості. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», позивач має право задовольнити свою вимогу за рахунок предмета іпотеки. Відповідно ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.9,109 ЖК України, звернення стягнення на предмет іпотеки, саме на передане в іпотеку житлове приміщення, є підставою для виселення всіх мешканців. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. При цьому суд за заявою іпотеко держателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Наявність зареєстрованих осіб у домоволодінні, на яке звертається стягнення негативно відобразиться на ціні продажу, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки на стадії виконання судового рішення органами ДВС. Відповідно положень ст.ст. 3,6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття із реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Заперечень відповідача на позовну заяву до суду не надано. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд позов задоволити, не заперечує проти розгляду справи у відсутність повідомленого у встановленому порядку про час і місце судового розгляду справи відповідача, з ухваленням заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомленим заздалегідь та належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи, причину неявки чи розгляд справи в його відсутність не подано. Суд прийшов до висновку про можливість і доцільність судового розгляду справи у відсутність відповідача і ухвалення заочного рішення за згодою позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно дослідивши встановлені обставини та надані докази приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено на підставі досліджених доказів, що між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" 12.02.2008 року було укладено договір кредитної відновлювальної лінії № 66, згідно якого відповідачем було отримано кредит в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 09.02.2018 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,7 % річних. Згідно положень п. 3.3.1 Кредитного договору Позичальник зобовязався точно в строки, обумовлені цим Договором, повернути Кредит в сумі 10\~000 доларів США та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору, на першу вимогу Банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, сплатити штрафні санкції у строках та на умовах, що визначені цим Договором, а також і відшкодувати в повному обсязі збитки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового погашення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Взяті на себе зобов'язання Позичальник не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості. Дослідженим в судовому засіданні рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2013 року в справі №2-6762/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Рівненського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту та зустрічним позовом [PERSON] до ВАТ«Державний ощадний банк України» в особі Філії Рівненського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача, про визнання дій відповідача неправомірними, про припинення зобовязань та розірвання договорів, про проведення взаємозвірки та взаємозаліку заборгованості встановлено порушення виконання зобовязань позичальником та утворення загальної суми заборгованості, яка стягнута судом, 15\~286 дол.США 28 центів, в тому числі залишок позики 9\~600,00 дол. США, нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом 4467,81 дол.США, нарахована та несплачена пеня по відсотках 703,07 дол. США, станом на 16.01.2013 року, в задоволенні зустрічного позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог, із посиланням на те, що відповідно до п.4.1 Кредитного договору, виконання Позичальником зобовязань за цим договором забезпечується квартирою №14 будинку №13 по вул. Княгині Ольги в місті Рівне. Відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються судом при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, обставини, встановлені судовим рішенням 16 січня 2013 року в справі №2-6762/11, яке вступило в законну силу, вважаються безспірними, такими, що не потребують доказування в межах цієї справи. Відповідно до поданої Позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог та доданого до неї розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості станом на 23.11.2015 року за Кредитним договором становить 22 586 /двадцять дві тисячі пятсот вісімдесят шість/ долари США 69 центів, в тому числі 9600 дол. США залишок позики, 4467,81 дол. США нараховані несплачені відсотки, 3558,60 пеня по основному боргу, 3758,08 пеня по відсотках, 584,75 дол. США 3% за прострочену заборгованість по основному боргу, 617,45 дол. США 3% за прострочену заборгованість по відсотках. Вищенаведений розрахунок заборгованості за Кредитним договором №66 від 12.02.2008 року станом на 23.11.2015 року суперечить сумі заборгованості, яка встановлена судовим рішенням від 16 січня 2013 року в справі №2-6762/11 між тими сторонами і предмету спору в частині строку нарахування та суми пені, а також нарахуванням 3% річних. Так, відповідно наданому до позовної заяви розрахунку нарахованої і несплаченої пені за простроченим кредитом, така пеня нарахована із 26.03.2010 року, в той час, як відповідно рішення суду, яке вступило в законну силу, станом на 16 січня 2013 року пеня за простроченим кредитом відсутня, що дає підстави для часткового зарахування такої пені в суму заборгованості за період із 16.01.2013 року. Відповідно наданому до позовної заяви розрахунку нарахованої і несплаченої пені за простроченими відсотками, така пеня нарахована із 26.05.2009 року і становить в сумі 3\~758,08 дол. США, в той час, як рішенням суду, яке вступило в законну силу, станом на 16 січня 2013 року пеня за простроченими відсотками стягнута в сумі 703,07 дол.США, а розмір пені за період із 16.01.2013 року по 23.11.2015 року складає 2 3030,40 дол. США, що в загальній сумі становить /2330,40+703,07/ 3\~033,47 дол. США. Правової підстави для застосування ч.2 ст. 625 ЦК України до валютних кредитних правовідносин між сторонами, якими /договором/ встановлений інший розмір процентів, судом не встановлено. Таким чином, сума заборгованості за Кредитним договором № 66 від 12.02.2008 року станом на 23.11.2015 року, яка приймається до уваги судом, становить 19 775 (девятнадцять тисяч сімсот сімдесят пять) дол. США 83 цен. в тому числі: залишок позики 9600,00 дол. США; нараховані та несплачені відсотки за користування позикою 4467,81 дол. США; нарахована та несплачена пеня по основному боргу із 16.01.2013 року 2\~674,55 дол. США; нарахована та несплачена пеня за відсотками в сумі за рішенням суду від 16.01.2013 року в справі №2-6762/11 та із 16.01.2013 року 3033,47 дол. США. Встановлено, що 12.02.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №66 від 12.02.2008 року [PERSON] було укладено з Позивачем іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] за р. №229, згідно якого [PERSON] надано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 42,2 м. кв, житловою площею - 27,6 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], та належить на праві власності відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2007 року, в реєстрі № 1-190; право власності зареєстровано в КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 15.01.2008 року, номер запису: 112-54022, в книзі 192, реєстраційний номер 21379968. Згідно до ч.1 ст.573 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншим кредиторами цього боржника. На підставі ч.1 ст.589 ЦК України, у разі не виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі не виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В силу умови п.6.1 Договору іпотеки, іпотеко держатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу Зобовязання не буде виконане, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем та/або Боржником будь-якого з своїх обовязків, передбачених цим Договором та /або Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності до цього договору виявиться недійсною. При цьому у разі порушення зобовязання та/або умов цього Договору і прийняття Іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодержатель зобовязаний надіслати Іпотекодавцю та Боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушення зобовязання, вимога про його виконання протягом 30 календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет Іпотеки. Згідно умови в п.6.2. Іпотечного договору, визначено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет Іпотеки будь-яким способом не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення господарського суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку. Дослідженими в справі доказами підтверджено, що вимогою Іпотекодержателя від 11.06.2014 року №09-12/1982 та від 24.10.2014 року №09-12/1930 було повідомлено відповідача, Іпотекодавця Іпотечного договору від 12.02.2008 року, про необхідність погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №66 від 12.02.2008 року та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Вказану вимогу направлено за місцем зареєстрованого постійного місця проживання відповідача, така повернута без отримання 15.10.2013 року з відміткою пошти про причину невручення по закінченню терміну зберігання, документи досліджені в судовому засіданні. Встановлено, що протягом встановленого 30-денного строку із дня направлення вимоги Іпотекодержателем така залишена без задоволення. Вказані встановлені судом обставини оцінюються достатньою підставою для задоволення позовних вимог про звернення стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №66 від 12.02.2008 року на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею 42,2 м. кв, житловою площею - 27,6 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. За наведених встановлених судом обставин, положень чинного законодавства та з метою уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення, суд вважає такими що обґрунтовані доведені та підлягають до задоволення вимоги про Визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, із наданням ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Рівненського обласного управління АТ „Ощадбанк, код ЄДРПОУ 09333401, права на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також в органах державної реєстрації прав - структурних підрозділах територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру та реєстрації права власності на нерухоме майно, та нотаріусів, будь-яких документів (їх копії, дублікати, витяги з державних реєстрів, довідки), необхідних для продажу квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу Іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця із дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 ЖК України, після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджений більший строк. Згідно ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.ст.39-40 ЗУ «Про іпотеку», виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотеко держателя одночасно із рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. На підставі повідомлення Рівненського МВУДМСУ в Рівненській області від 28.07.2015 року №5610/14-4070 встановлено, що в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованим один відповідач - [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. Дослідженою судом вимогою Іпотекодержателя від 11.06.2014 року №09-12/1983 та від 24.10.2014 року №09-12/1929 було повідомлено відповідача, Іпотекодавця Іпотечного договору від 12.02.2008 року, про необхідність звільнення в добровільному порядку житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. Вказану вимогу направлено за місцем зареєстрованого постійного місця проживання відповідача, така повернута без отримання 15.10.2013 року, з відміткою пошти про причину невручення по закінченню терміну зберігання, документи досліджені в судовому засіданні. Встановлено, що протягом встановленого 30-денного строку із дня направлення вимоги Іпотекодержателем така вимога залишена без задоволення. Відповідно положень ст.ст. 3,6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття із реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги про виселення відповідача без надання іншого житла із двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS], зі зняттям його з реєстраційного обліку у Відділі УДМС міста Рівне ГУДМСУ в Рівненській області, є доведеними, обґрунтованими, підлягають до їх задоволення судом. За відсутності покликання позивача на відповідну умову Іпотечного Договору від 12.02.2008 року між сторонами, відсутності остаточної оцінки предмету іпотеки на час ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність правової підстави для задоволення позовної вимоги в частині передачі в управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», код ЕДРПОУ 09333401, на період реалізації предмета іпотеки, в задоволенні вказаної вимоги в порядку ст. 34 Закону України «Про іпотеку» слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial