Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. В позові посилається на те, що 11 листопада 2013 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та позивачем було укладено кредитний договір №R53113482977В, відповідно до якого позивачка отримала грошові кошти в сумі 40000 грн. на строк до 11.11.2016 року з щомісячною виплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,5 % річних. У серпі 2020 року позивачці стало відомо, що на її заробітну плату звернуто стягнення і при кожній виплаті заробітної плати у ПрАТ «ММ кім. Ілліча» з її заробітку утримується 20%. На підставі договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 рокуТОВ «ФК «Прайм Альянс» є правонаступником ПАТ «ВТБ Банк» і відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №R53113482977В від 11.11.2013 року. Приватним нотаріусом\~ запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 40487,82 грн., яка складається з суми основного боргу 29876,05 грн., заборгованості по відсоткам 2098,90 грн., комісії 8112 грн., плати за вчинення виконавчого напису 400,87 грн. Вважає, що виконавчий напис винесено неправомірно та із порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат», а тому не підлягає виконанню. Заборгованість, наведена у виконавчому написі, не є безспірною, оскільки строк дії договору сплинув 11.11.2016 року, тому даний факт унеможливлює нарахування та безспірне стягнення відсотків, а вчинення виконавчого напису нотаріусом поза межами трирічного строку давності, вказує на порушення нотаріусом п. 3.1. пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.\~ Просить суд визнати виконавчий напис № 1491, вчинений 30.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. про стягнення з неї на користь ТОВ « «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованість за кредитним договором №№R53113482977В в розмірі 40487,82 грн. за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року\~ таким що не підлягає виконанню. Позивачка та її представник\~ адвокат Д`яконова К.І. в судове засідання не з`явились, направили суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність,\~ спрямував до суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки заборгованість виникла внаслідок невиконання позивачкою умов договору, позивачці було відправлено вимогу про стягнення заборгованості поштовим відправленням, тому є належним і не порушує процедуру вчинення виконавчого напису, позивачкою не доведено, що заборгованість не є безспірною. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. в судове засідання не з`явились, неодноразово були повідомлені належним чином про час та місце проведення підготовчих засідань та судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Із Виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. 30.04.2020 року встановлено, що звернуто стягнення з [PERSON] за кредитним договором № R53113482977В від 11.11.2013 року. Сума часткової заборгованості складає 40487,82 гривень. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №62258117 від 04.06.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого напису № 1491 від 30.04.2020 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 40487,82 грн. Згідно розрахунку ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» загальна сума заборгованості за кредитним договором № R53113482977В від 11.11.2013 року становить 40487,82 грн., яка складається з суми основного боргу 29876,05 грн., заборгованості по відсоткам 2098,90 грн., комісії 8112 грн., плати за вчинення виконавчого напису 400,87 грн. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Дослідивши зміст виконавчого напису, суд встановив, що він виданий із порушенням ЗУ «Про нотаріат», а саме у спірному виконавчому написі визначено, що строк платежу по кредитному договорі настав, однак не вказано який саме строк виконання. Таким чином не зрозуміло чи дотримано нотаріусом вимог, щодо трирічного строку давності стягнення заборгованості. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом нотаріального напису. Із змісту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що заборгованість стягується частково у розмірі 40086,95 гривень та за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року. Отже в даному випадку не зрозуміло, яку саме частину заборгованості стягнуто та яким чином вона формулювалася, а також у виконавчому написі не зазначена загальна сума заборгованості станом на момент видачі виконавчого напису за кредитним договором R53113482977В від 11.11.2013 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подані ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості, оскільки про наявність спору щодо заборгованості свідчить те, що у виконавчому написі відсутнє посилання на конкретні документи, надані стягувачем, а саме засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, строків її виникнення, є тільки посилання на загальні норми. Крім того, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, що передбачено також і Порядком № 296/5. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд вважає, що хоча у виконавчому напису зазначений період стягнення заборгованості за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року, однак зазначені у виконавчому напису обставини не підтверджені належними доказами, наявні у справі докази свідчать, що кредитний договір укладено 11.11.2013 року, строк дії кредитного договору та повернення кредитних коштів у повному обсязі визначено конкретною датою до 11.11.2016 року, отже, виконавчий напис 30.04.2020 року вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку № 296/5, оскільки порушено встановлений трирічний строк позовної давності та вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Крім того, у оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, в яку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.\~ Таким чином, кредитний договір № R53113482977В від 11.11.2013 року на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав прав вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за нотаріально непосвідченим кредитним договором. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. від 30 квітня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 1491, про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № R53113482977В від 11.11.2013 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРАЙМ АЛЬЯНС» - таким, що не підлягає виконанню. \~ Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, судовий збір в розмірі 840,80 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивача. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/7748/18 від 23.11.2020 року Так, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 09.08.2020 року, укладений між адвокатом Д`яконовою К.І.\~ та [PERSON] , згідно якого остання, як замовник, зобов`язується оплатити за надання правової допомоги суму за\~ домовленістю сторін, проте жодного документального підтвердження проведення такої оплати, тобто здійснення відповідних витрат,\~ позивач суду не надав. Крім того, не надано позивачкою і розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), а попередній (орієнтовний_ розрахунок судових витрат не є підставою для стягнення витрат на правничу допомогу. А тому вказані вимоги позивача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial