Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості 504630,23 грн, а саме: за кредитом 184785,00 грн, по відсотках 319845,23 грн, та встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України, а також, стягнути судовий збір в сумі 7569,45 грн. В обґрунтування вимог зазначив, що 31.03.2008 ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 06/12/08-НВ,ДУ1, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 203000,00 грн. та зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Однак, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 18.12.2020 має заборгованість 504630,23 грн, а саме: за кредитом - 184785.00 грн. та по відсотках - 319845,23 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ВАТ «Кредитпромбанк» відступив право вимоги за кредитним договором № 06/12/08-НВ,ДУ1 ПАТ «Дельта Банк». 09 грудня 2019 року між Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором № 06/12/08-НВ,ДУ1 були відступлені на користь AT «Альфа-Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором належать AT "Альфа-Банк". У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання в якому просить проводити судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, у тому числі, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що узгоджується з вимогами частини 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, судом постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно із ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про таке. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.03.2008 ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 06/12/08-НВ та додатковий договір №1 до вказаного кредитного договору, згідно яких банк надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 203000,00 грн. шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника; ціль кредиту - придбання нерухомого майна. Позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 06/12/08-НВ,ДУ1 від 31.03.2008, позичальник [PERSON] станом на 18.12.2020 має заборгованість 504630,23 грн, а саме: за кредитом - 184785,00 грн. та по відсотках - 319845,23 грн. Як вбачається з договору № 2098/К від 09 грудня 2019 року між Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором № 06/12/08-НВ,ДУ1 були відступлені на користь AT «Альфа-Банк», згідно з додатком №5 до цього договору (порядковий № 291). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка складається з 184785,00 грн заборгованості за кредитом та 319845,23 грн - за відсотками. Разом з тим, у своїх позовних вимогах позивач просить встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України. Так, згідно ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Враховуючи, що ухвалення рішення у цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, то суд не вбачає за необхідне її застосування. Отже, в цій частині позовні вимоги задоволенню не піддягають. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved