Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду 27.02.2018 року з позовом до відповідачів про стягнення шкоди, заподіяної незаконною порубкою лісу. Позовні вимоги обгрунтовує наступним, 24.01.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області встановлено, що на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області громадяни [PERSON] та [PERSON] в полезахисній лісосмузі, розташованої в адміністративно-територіальних межах Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області за допомогою бензопили здійснили самовільну випилку одного дерева породи дуб без відповідного дозволу. По даному факту державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища складено протоколи про адміністративні правопорушення №№ 170084, 170085 від 24.01.2017 року та винесено постанови про накладення адміністративного стягнення № 170084, 170085 від 26.01.2017 року, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., які на даний час не сплачені. В добровільному порядку сума спричиненого збитку в розмірі 4591,71 грн. відповідачами не відшкодована, а тому позивачем пред'явлено позов про стягнення шкоди в примусовому порядку. 06.03.2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до судового розгляду на 22.03.2018 року, у зв'язку з поверненням судової повістки без вручення відповідачу [PERSON] розгляд справи відкладено на 16.04.2018 року. Прокурор як позивач 22.03.2018 року був належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду. Представник Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області за місцезнаходженням юридичної особи 30.03.2018 року був належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду. Представник Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району за місцезнаходженням юридичної особи 28.03.2018 року був належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 22.03.2018 року був належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 22.03.2018 року був належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав. Справа розглядається за формою спрощеного провадження, без виклику сторін, на підставі наявних доказів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України. Відповідно до ст. 56 ч.4 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Як вбачається із тексту позовної заяви, на виконання вимог ст. 56 ч.4 ЦПК України прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначив що позов виник у зв'язку з необхідністю відшкодування завданих збитків державі та органу місцевого самоврядування. В матеріалах цивільної справи (а.с.10) міститься клопотання начальника Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від 06.11.2017 року №04-6/2388, в якому інспекція просить Новоукраїнську місцеву прокуратуру звернутися до суду з позовом в інтересах держави в особі Інспекції щодо відшкодування завданих збитків державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства громадянами [PERSON] та [PERSON] Статтею 105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 пунктом першим цієї ж статті зазначено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об»єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків на Чорнобильської катастрофи катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов'язком держави. Статтею 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належать: складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до підпункту 6.17. пункту 6. Положення про Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України 12.12.2011 року № 136 Державна екологічна інспекція для виконання покладених на неї завдань має право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Судом встановлено, що 24.01.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області встановлено, що на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області громадяни [PERSON] та [PERSON] в полезахисній лісосмузі, розташованої в адміністративно-територіальних межах Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області за допомогою бензопили здійснили самовільну випилку одного дерева породи дуб до ступеня припинення росту без відповідного дозволу. Діаметр дерева (у корі) біля шийки кореня становить 31 см. Відповідно до розрахунку розміру шкоди (а.с. 18) від 25.01.2017 року розмір шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубання та пошкодженням дерев до ступеня припинення росту становить 4591,71 грн. З протоколів про адміністративне правопорушення №№ 170084, 170085 від 24.01.2017 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] здійснили незаконну порубку дерев до ступеня припинення росту, що є порушенням ст.69 Лісового Кодексу України та вчинили правопорушення, передбачене ст.65-1 КУпАП. (а.с.14, 15). З постанов №№ 170084, 170085 від 26.01.2017 року про накладення адміністративного стягнення слідує, що [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. кожному (а.с.16, 17). Відповідно до ст.65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вдовж берегів річок, каналів, навколо водних об'єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень тягне за собою накладення штрафу на громадян від п»яти до десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від семи до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Внаслідок незаконної порубки дерев відповідачами [PERSON] та [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 4591,71 гривень. Відповідно до ч 4 ст.82 ЦПК України «Обставини, встановлені рішенням суду у господарській,цивільній або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі сторони або особа,щодо якої встановлено ці обставини,якщо інше не встановлено законом». Відповідно до вимог ст.69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Шкода, спричинена відповідачами не відшкодована, що в свою чергу негативно впливає на здійснення Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області політики направленої на охорону навколишнього природного середовища. Органом, який уповноважено державою здійснювати охорону навколишнього природного середовища є Державна екологічна інспекція України. Відповідно до вимог ст.47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Також встановлено, що діями відповідачів державі було завдано шкоду на загальну суму 4591.71 грн., яка була розрахована на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року за № 665, що підтверджується відповідним розрахунком. Разом з цим встановлено, що відповідачі в добровільному порядку завдані збитки не відшкодували. Так, відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Відповідно до ст.41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно ч.4 ст.68 цього ж Закону підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст..ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що відповідачами не відшкодовано шкоду, за шкоду заподіяну в результаті їх неправомірних дій, встановлених постановами про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 65-1 КУпАП (а.с.16, 17), які не оскаржувалися відповідачами та набули законної сили, суд дійшов до переконання, що позов заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області, Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про стягнення шкоди, заподяної незаконною порубкою лісу є обгрунтований та законний, в зв'язку з чим останній слід задовольнити повністю, стягнувши з [PERSON] та [PERSON] заподіяну шкоди навколишньому природному середовищу самовільною порубкою дерев в розмірі 4591 грн. 71 коп., солідарно, в дохід держави. Кім того на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону Україн «Про судовий збір, з відповідачів, порівну підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір по справі в розмірі 1762.00 грн..

Outcome: approved