Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що з відповідачем у даній справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак сімейне життя в них не склалось, внаслідок чого 18 березня 2009 року, шлюб між ними було розірвано. В шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає з нею і перебуває на її утриманні, а відповідач по справі надає матеріальну допомогу, сплачуючи аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 250 грн. щомісяця. Разом з тим, згідно ст.150 Сімейного кодексу України, відповідач, як батько зобов'язаний брати участь у вихованні дитини. Однак, він протягом тривалого часу, а саме з дня розірвання шлюбу між ними не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, оскільки протягом тривалого часу він жодного разу не бачився з дитиною, не телефонував йому і не виявляв такого бажання, дитина батька майже не знає. Син навчається в 3-му класі Ворошилівської загальноосвітньої школи І-Ш ступеня, при цьому відповідач жодного разу не відвідував сина у школі, не цікавився його успішністю, батьківські збори не з'являвся, нехтував своїми батьківськими обов'язками щодо забезпечення умов життя дитини та її розвитку. Під час їхніх з сином зустрічей з відповідачем не вулиці, останній жодного разу не підійшов до сина, не заговорив з ним, робить вигляд, що взагалі не знає його відноситься до нього як до незнайомої йому дитини. Разом з тим ніколи не висловлював сумнівів щодо походження дитини від нього, сплач; аліменти не його утримання. Таким чином, відповідачем свідомо порушуються положення ст. 8 Закону України, «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень жиг достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законодавства України. На даний час син проживає з нею, вона одноосібно займається його вихованням, прикладає всіх зусиль для того, щоб дитина була забезпечена всім необхідним. Вважає, що відповідач умисно ухиляється від виховання сина [PERSON], що згідно ч. 2 ст.164 СК України є підставою позбавлення його батьківських прав відносно нього. Нею неодноразово робилися спроби залучити відповідача до виховання дитини, однак це не дало позитивного результату, тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати згідно квитанції. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, за місцем реєстрації відсутній, заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК Укрїани судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.77 ч.2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Прокурор прокуратури Тиврівського району Зубар С.В. не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Представник органу опіки і піклування Тиврівської РДА Снітка О.Х. вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що 18 березня 2009 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. У них є син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, а відповідач по справі надає матеріальну допомогу, сплачуючи аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 250 грн. щомісяця. Дитина [PERSON] з 15.03.2008 р. по 30.05.2010 р. відвідував Гніванський ДНЗ №3, батько його не відвідував, на території садка не з'являвся, що стверджується довідкою Гніванського ДНЗ №3 від 04.10.2013 р. (а.с.9). На даний час [PERSON] навчається в 3-му класі Ворошилівської загальноосвітньої школи І-Ш ступеня, відповідач жодного разу не відвідував сина у школі, не цікавився його успішністю, батьківські збори не з'являвся, що стверджується довідкою Ворошилівської загальноосвітньої школи І-Ш ступеня №85 від 09.10.2013 р.(а.с.8). Відповідно до висновку Тиврівської РДА орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved