Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.10.2005 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], з 300 грн. щомісяця до 1 000 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.10.2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 09.08.2005 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає про те, що на даний час дитина потребує значно більшого догляду та коштів, у зв'язку з чим збільшуються витрати на навчання, розвиток та інше, допомоги у вихованні дитини, витратах на лікування відповідач не надає. Крім того, у законодавстві відбулися зміни та встановлено мінімальний розмір аліментів в розмірі, не меншому 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.10.2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 09.08.2005 року та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд при визначенні розміру аліментів взяв до уваги те, що позивач працює та має систематичний дохід, відповідач не працює та отримує нерегулярний заробіток, у зв'язку з чим має можливість сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення. Як вбачається зі змісту позовної заяви та обставин справи, позивач посилається на збільшення витрат на навчання та по догляду за дитиною, стан її здоров'я, а також просить привести розмір аліментів у відповідність до вимог законодавства щодо мінімального їх розміру, встановленого законом на даний час. Виходячи зі змісту п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у розмірі 1 000 грн. не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про зміну матеріального чи сімейного стану сторін, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них, витрати на навчання чи на лікування дитини є підставою для стягнення додаткових витрат, а не збільшення розміру аліментів. Крім того, суд бере до уваги, що жоден нормативний акт не передбачає, що зміна законодавства, яке регламентує визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, зокрема збільшення цього розміру, є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень або для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оскільки відповідачем визнається позов в частині збільшення розміру аліментів до 500 грн. та це не суперечить його інтересам, позов підлягає задоволенню в цій частині.

Outcome: partial