Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, мотивуючи тим, що 04.03.1999 року між ними та відповідачами був укладений договір міни, згідно якого позивачі передали відповідачам у власність квартиру [ADDRESS], а відповідачі відповідно передали позивачам квартиру [ADDRESS]. Договір був зареєстрований на Універсальній товарній біржі "Нерухомість Н" в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, сторони повністю виконали умови договору міни: передали об'єкти міни, зареєстрували договір в Петрівській дільниці Кіровоградського обласного об'єднання бюро технічної інвентаризації, однак, коли у позивачів виникла необхідність у переоформленні документів в зв'язку з відчудженням квартири, вони отримали у нотаріуса відмову по причині того, що договір укладений на біржі є недійсним, хоча працівники біржі запевнили сторони в тому, що даний договір нотаріального посвідчення не потребує, в зв'язку з чим позивачі змушені звернутися з позовом до суду про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на квартиру. Позивачі подали до суду заяви, в яких підтримують позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просять справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 04 березня 1999 року між позивачами та відповідачами був укладений договір міни, згідно якого позивачі передали відповідачам у власність квартиру [ADDRESS], а відповідачі відповідно передали позивачам квартиру [ADDRESS]. Договір був зареєстрований на Універсальній товарній біржі "Нерухомість Н" в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області 04 березня 1999 року за №54(а.с.13-14), так як працівники біржі запевнили сторони в тому, що договір укладений на товарній біржі нотаріальному посвідченню не підлягає. Сторони повністю виконали умови договору міни: передали об'єкти міни, даний договір позивачі зареєстрували в Петрівській дільниці Кіровоградського обласного об'єднання бюро технічної інвентаризації - реєстраційний №14/2931, в зв'язку з чим в технічному паспорті на квартиру [ADDRESS], власниками квартири були зазначені позивачі по даній справі(а.с.15-17). Однак, коли у позивачів виникла необхідність у переоформленні документів в зв'язку з відчудженням квартири, вони отримали у нотаріуса відмову, мотивовану тим, що договір укладений на біржі є недійсним, хоча працівники біржі запевнили сторони в тому, що даний договір нотаріального посвідчення не потребує. Відповідно до ст.715 ЦК України, за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.716 ЦК України, до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Положенням ст.657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом, а ст.716 ЦК України встановлено, що до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Ст.657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, що стосується і договору міни. Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши договір міни дійсним та право власності на квартиру за позивачами. На підставі ст.ст.209, 220, 321, 328, 334, 392, 657, 715, 716 ЦК України, та

Outcome: approved