Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач просить, стягнути на його користь з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» 56 470 грн. на відшкодування шкоди завданої майну та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 17 листопада 2020 року близько 19.15 години в м. Перемишляни по вул. Галицькій, 14 [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «NISSAN ROGUE», номерний знак « [NUMBER] », не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Volksvagen LT», номерний знак « [NUMBER] », який перебуває в його користуванні. Обидва транспортні засоби на момент вчинення ДТП були застраховані у товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ». 18 січня 2021 року на адресу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» позивачем надіслано погодження розміру страхового відшкодування на суму 56 470,00 грн. Поряд з цим позивач 24 січня 2021 року на адресу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» надіслав угоду якою погодився на розмір страхового відшкодування в сумі 45 000 грн. Згідно з п. 7 даної угоди ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» зобов`язалося у строк визначений Законом прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Проте, підписаного примірника угоди з боку ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» не повернуто. Разом з тим, 12 лютого 2021 року за № 51-1116 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» надіслало відповідь з якої вбачається, що в останнього відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування. Указану відповідь ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» мотивувало тим, що для встановлення номерного знаку транспортний засіб містить білий аркуш паперу прямокутної форми, закріплений клейкою стрічкою, на якому зображено набір цифр та латинських літер, що суперечить вимогам чинного законодавства України та у зв`язку із чим керувати таким транспортним засобом забороняється. У зв`язку з цим, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» рекомендувало позивачу звернутися до водія транспортного засобу «NISSAN ROGUE» для врегулювання питання щодо відшкодування шкоди. Однак постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року у справі № 449/1435/20, яка набрала законної сили встановлено, що 17 листопада 2020 року близько 19.15 години в м. Перемишляни по вул. Галицькій, 14 [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «NISSAN ROGUE», номерний знак « [NUMBER] », не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Volksvagen LT», номерний знак « [NUMBER] ». Таким чином, вищевказана позиція ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» є необгрунтованою та спростовується фактами, встановленими рішенням суду, яке набрало законної сили, а саме постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року у справі № 449/1435/20. 3 березня 2021 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення страхового відшкодування. Однак своєю відповіддю від 2 квітня 2021 року № 51-2511, відповідач повторно відмовив у здійсненні страхового відшкодування. Вважає таку позицію відповідача необгрунтованою, а тому з останнього підлягає до стягнення на його користь страхове відшкодування, у зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області по даній справі відкрито спрощене позовне провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.). Судом встановлено, що постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року, визнано [PERSON] винним у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що 17 листопада 2020 року близько 19.15 години в м. Перемишляни по вул. Галицькій, 14 [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «NISSAN ROGUE», номерний знак « [NUMBER] », не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Volksvagen LT», номерний знак « [NUMBER] ». Дана постанова не оскаржувалася і набрала законної сили. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (п. 2.1. ст..2 ЗУ " Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності" Згідно зі ст. 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно полісу №201386895, встановлено, що [PERSON] на момент дорожньо-траспортної пригоди був застрахований у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ». 18 січня 2021 року на адресу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» [PERSON] надіслано погодження розміру страхового відшкодування на суму 56 470,00 грн. 24 січня 2021 року на адресу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» [PERSON] надіслано угоду про розмір страхового відшкодування в сумі 45 000 грн. Згідно з п. 7 даної угоди ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» зобов`язалося у строк визначений Законом прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Проте, підписаного примірника угоди з боку ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» не повернуто. Згідно відповідді від 12 лютого 2021 року за № 51-1116 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», встановлено, що в страхової компаніяї відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки для встановлення номерного знаку транспортний засіб містить білий аркуш паперу прямокутної форми, закріплений клейкою стрічкою, на якому зображено набір цифр та латинських літер, що суперечить вимогам чинного законодавства України та у зв`язку із чим керувати таким транспортним засобом забороняється. Відповідно вважають, що водій транспортного засобу «NISSAN ROGUE» на час ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «NISSAN ROGUE», у зв`язку із чим не є особою, відповідальність якої застраховано згідно Полісу №201870599 У зв`язку з цим, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» рекомендувало [PERSON] звернутися до водія транспортного засобу «NISSAN ROGUE» для врегулювання питання щодо відшкодування шкоди Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно- правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Отже, коли виникає страховий випадок, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки «NISSAN ROGUE», номерний знак « [NUMBER] » була застрахована у відповідача - поліс № 201870599 з якого вбачається, що його термін дії становив з 12.30 год. 14 по 28 листопада 2020 року включно. Отже, станом на момент ДТП, а саме 17 листопада 2020 року зазначений вище страховий поліс діяв. Відповідач, оформляючи із [PERSON] вказаний страховий поліс чітко розумів та усвідомлював який статус та реєстрація автомобіля щодо якого здійснюється страхування, що також підтверджується зазначення у страховому полісі номерного знаку цього автомобіля - [NUMBER] . Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку, встановленому законодавством. За змістом ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Положеннями ст. 34 Закону встановлено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Положеннями ст. 36 Закону зобов`язано страховика (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved