Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, який вона за життя заповідала своїй дочці [PERSON] та земельна ділянка площею 3,9649 га., яка розташована на території Топорищенської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, яку вона нікому не заповідала. Спадкоємцем першої черги за законом є він, а його сестра [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Позивач 23.12.2020 року звертався до державного нотаріуса Хорошівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, на що отримав відмову, оскільки пропущено шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України. Він вважає, що пропустив вказаний строк з поважної причини, а саме вважав, що за життя мати заповіла все майно [PERSON] , а тому будучи юридично не обізнаним, в порядку прийняття та оформлення спадщини не звертався до нотаріальної контори і лише коли дізнався, що земельну ділянку мати нікому не заповідала та отримавши юридичну консультацію, звернувся до нотаріуса. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в 1 (один) місяць. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, в судовому засіданні зазначив, що до нотаріуса в 6-місячний строк не звертався, так як його сестра [PERSON] повідомила йому, що мати все майно переписала на неї. Лише пізніше дізнався від сестри, що земельну ділянку мати нікому не заповідала, а тому звернувся до нотаріуса. Представник позивача [PERSON] просила позов задовольнити у повному обсязі, зазначила, що позивач і відповідач є брат та сестра, разом з матір`ю не проживали, а оскільки позиває є юридично не обізнаним, він не звернувся вчасно із заявою до нотаріуса. Представник відповідача Хорошівської селищної ради в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позов визнає в повному обсязі. Відповідач 2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також пояснила, що матір перед смертю доглядала вона, а позивач не надавав ніякої допомоги, а тому вважає що її матір заповідала своє майно саме її сину [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що в ході судового розгляду встановлено, що позивач проживав неподалік із спадкодавцем в одному районі, йому було відомо про смерть матері, позивач не хворів, за кордоном не перебував, є пенсіонером, а тому постійно перебував за місцем свого проживання, що свідчить про відсутність поважних причин для пропущення шестимісячного строку для подачі заяви нотаріусу. Також, зазначив, що оскільки спадщину після [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , то саме вона є належним відповідачем, а зазначення ще одним відповідачем Хорошівську селищну раду є безпідставним. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] та відповідач 2 [PERSON] , є дітьми спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно довідок №972 та №973 від 07.10.2020 року Топорищенської сільської ради, [PERSON] була зареєстрована та проживала на день смерті у будинку [ADDRESS] та за 6 місяців до дня її смерті, на день смерті та протягом 6 місяців після смерті разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 3,9649 га, що розташована на території Топорищенської сільської ради, яка належить їй на праві власності, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №883496. Згідно копії заповіту від 19.03.2009 року [PERSON] належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №883496 земельну ділянку площею 3,9649 га., що розташована на території Топорищенської сільської ради Хорошівського району Житомирської області заповідала [PERSON] . Із заяви [PERSON] від 27.02.2020 року, яка знаходиться у матеріалах спадкової справи, слідує, що на спадщину він не претендує, до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно ст.1261 ЦК України, однак він не прийняв спадщину за законом після смерті спадкодавця, в порядку та строк встановлений чинним законодавством, тому позивачу [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №641/02-31 від 23.12.2020 року державного нотаріуса Хорошівської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлений чинним законодавством України. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З спадкової справи №163/2019 до майна померлої [PERSON] видно, що вона, заведена у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від її дочки [PERSON] , яка прийняла спадщину. 18.09.2020 року була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від сина померлої [PERSON] , якому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. 02.12.2020 року [PERSON] шляхом подання заяви державному нотаріусу [PERSON] заперечила та не надала згоди на подану [PERSON] заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк. Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85цс12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено в ході судового розгляду, позивачу було відомо про смерть спадкодавця, його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , він проживав в одному районі з нею, на лікуванні чи за кордоном не перебував. Починаючи з дня смерті спадкодавця позивач мав можливість подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу, однак вказаних дій з метою прийняття спадщини він не вчинив. У вересні 2020 року, тобто більш ніж через рік, позивач звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про намір вступу у спадщину та призупинення видачі свідоцтв на майно померлої [PERSON] , при цьому не подавши заяву про прийняття спадщини у строк встановлений законом. Посилання позивача на те, що він в нотаріальну контору в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки вважав, що за життя мати заповіла все майно [PERSON] , а тому будучи юридично не обізнаним в порядку прийняття та оформлення спадщини не звертався до нотаріальної контори і лише коли дізнався, що земельну ділянку мати нікому не заповідала та отримавши юридичну консультацію, звернувся до нотаріуса, суд не може визнати поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вказані обставини не підтверджені належними доказами, та суд вважає, що наведені доводи не є об`єктивними, непереборними, істотними перешкодами для подання відповідної заяви позивачем. Більше того, в ході судового розгляду встановлено, що земельну ділянку площею 3,9649 га., що розташована на території Топорищенської сільської ради Хорошівського району Житомирської області мати позивача заповідала сину відповідачки - [PERSON] , який при оформленні відповідачем спадкових справ свідомо пропустив 6-місячний строк для прийняття спадщини, що спростовує наведені позивачем доводи про те, що він звернувся до нотаріальної контори лише коли дізнався, що земельну ділянку мати нікому не заповідала. Крім того, з урахуванням вимог ст. 1272 ЦПК України та роз`яснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" належним відповідачем у даному спорі є спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а саме [PERSON] , а тому пред`явлення вимог до Хорошівської селищної ради є безпідставним. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не надано доказів поважності причин пропуску вказаного строку, які б підтверджували наявність обставин, що об`єктивно перешкодили йому своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті його матері. Аналізуючи зібрані по справі докази з урахуванням наведених правових норм, суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений [PERSON] свідомо та без поважних причин, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed