Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.03.2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, офіційно не працевлаштований, постійного доходу чи заробітку не має, аліментів нікому не сплачує. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1860,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.14) та позивач [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити (а.с.23, 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн (а.с.25). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 09.03.2010 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10, 11). Відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.10, 11), в яких в графах «батько» зазначено «Мельник Андрій Олександрович». Малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї № 584 від 14.12.2017 року, виданою Дмитрівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області (а.с. 13), та знаходяться на її утриманні. Позивач [PERSON] працює в Дмитрівському обласному психоневрологічному інтернаті, на посаді молодша медична сестра (санітарка-палатна), загальна сума доходу за період з червня 2017 року по листопад 2017 року складає 20885,58 грн. (а.с. 12). З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач [PERSON] не працює, постійного заробітку не має. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВРN 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дітей саме в твердій грошовій сумі, оскільки на момент предявлення позову до суду, що встановлено з пояснень позивача, відповідач не працював, постійного доходу чи заробітку не мав. Відповідач доказів на підтвердження своїх заперечень не надав. Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби малолітніх дітей у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1860 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. На думку суду, такий розмір утримання є співмірним з матеріальними можливостями відповідача, тому позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має сплатити в дохід держави судовий збір, який складає 704,80 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112, 180, 181,182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved