Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач у червні 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі-Кредитор) та [PERSON] (надалі -Позичальник) укладено кредитний договір №410/28/07-Пі. Загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (АТ «Укрсоцбанк»). Відповідно до п.1.1. кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 40 000,00 дол США. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши грошові кошти Позичальнику. 01 грудня 2014 року, було укладено Договір про внесення змін №1, до Договору кредиту №410/28/07-Пі від 13.03.2007 року, та змінено валюту кредиту, і переведено суму кредиту 10689,96 дол.США, разом з нарахованими процентами в сумі 231,67 дол. США, в гривню. Згідно п.1.3. Договору про внесення змін №1, зміна валюти заборгованості за Договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 182 291,02 грн., з якої сума першого кредиту складає 87 248,63 грн., та сума другого кредиту складає 95 042,39 грн. В пункті 2.1. та 3.1. Договору про внесення змін №1 визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON] , вої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 07.05.2020 року має заборгованість за кредитом в гривні 1, в сумі -35871,28 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 30 923,72 грн; сума заборгованості за відсотками - 4610,86 грн; розмір інфляцінийх витрат за кредитом -260,32 грн; розмір інфляцінийх витрат за відсотками -76,38 грн. Заборгованість за Кредитом в гривні 2, в сумі 40 129,00 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом -33 685,82 грн; сума заборгованості за відсотками - 6 059,00 грн; розмір інфляційних витрат за кредитом -283,58 грн; розмір інфляційних витрат за відсотками - 100,60 грн. Загальна сума заборгованості за кредитом в гривні 1 та 2 складає -76000,28 грн. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитом в гривні 1 та 2 в розмірі 76000,28 грн. Ухвалою від 03.07.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання 16.11.2020 на 14 год. 00 хв., та 12.02.2021 на 11 год. 30 хв. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки та шляхом публікації на сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 13.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі-Кредитор) та [PERSON] (надалі -Позичальник) укладено кредитний договір №410/28/07-Пі (а.с.5-6). Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (АТ «Укрсоцбанк»). Відповідно до п.1.1 кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 40 000,00 дол США. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши грошові кошти Позичальнику. 01 грудня 2014 року, було укладено Договір про внесення змін №1, до Договору кредиту №410/28/07-Пі від 13.03.2007 року, та змінено валюту кредиту, і переведено суму кредиту 10689,96 дол.США, разом з нарахованими процентами в сумі 231,67 дол. США в гривню (а.с.7-13). Згідно п.1.3. Договору про внесення змін №1, зміна валюти заборгованості за Договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 182 291,02 грн., з якої сума першого кредиту складає 87 248,63 грн., та сума другого кредиту складає 95 042,39 грн. В пункті 2.1. та 3.1. Договору про внесення змін №1 визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. Станом на 07.05.2020 року за розрахунками Банку загальна сума заборгованості відповідача за кредитом в гривні 1, становила в сумі -35871,28 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 30 923,72 грн; сума заборгованості за відсотками - 4610,86 грн; розмір інфляцінийх витрат за кредитом -260,32 грн; розмір інфляцінийх витрат за відсотками -76,38 грн. Заборгованість за Кредитом в гривні 2, становила в сумі 40 129,00 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом -33 685,82 грн; сума заборгованості за відсотками - 6 059,00 грн; розмір інфляційних витрат за кредитом -283,58 грн; розмір інфляційних витрат за відсотками - 100,60 грн. Загальна сума заборгованості за кредитом в гривні 1 та 2 відповідача перед Банком складає -76000,28 грн., що підтверджується розрахунком -заборгованості (а.с.16-17). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку, а потім позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов укладених договорів, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитними договорами. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договорами не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Альфа-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ "Альфа-Банк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 76 000,28 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 612, 626-628, 639, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 178 ч.8, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved