Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та отримання правовстановлюючого документу на право власності в порядку спадкування за законом після смерті 20.08.2013 року її батька [PERSON], який за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 2,0 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області, однак державний акт на право власності на землю не отримав. Вона, будучи єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено. Позивачка та її представник адвокат [PERSON] до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Донецькій області [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала відзив, в якому зазначила, що за життя [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку площею 2,0 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області, у зв'язку з чим вона не може бути успадкована позивачкою. Крім того, 23.04.2014 року на вказану земельну ділянку була зареєстрована державна власність. Просила в позові відмовити, розглянути справу за її відсутності. За клопотанням представника позивача судом було витребувано з Третьої довжанської державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті [PERSON], померлого 20.08.2013 року, проте, спадкова справа перебуває на тимчасово непідконтрольній українській владі території, у зав'язку з чим її неможливо надати суду. Крім того, за клопотанням представника позивача було замінено первісного відповідача за позовом Відділ Держгеокадастру у Нікольському районі на належного Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, а також долучено до матеріалів справи копію проекту із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність [PERSON]. Фіксування судового засідання не здійснювалося з огляду на положення ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, 20.08.2013 року помер [PERSON], про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції у Луганській області вчинено актовий запис №725 від 22.08.2013 року. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом по її народження, виданим відділом ЗАГС Свердловського МВК Ворошиловської області, актовий запис №170 від 18.02.1987 року. 15.01.2014 року позивачка склала заяву про прийняття спадщини після смерті 20.08.2013 року її батька [PERSON], на що 17.01.2014 року Третьою довжанською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №6/2014. 23.04.2014 року [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 20.08.2013 року її батька [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. За загальними положеннями про спадкування, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1216-1217 ЦК України). Відповідно до ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], померлого 20.08.2013 року, та у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті батька шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя [PERSON] на підставі державного акту про право постійного користування землею належала земельна ділянка площею 2,0 га , розташована на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області, цільове призначення ведення особистого підсобного господарства. Розпорядженням Володарської районної державної адміністрації №283 від 31.05.2010 року, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га із земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться за межами населених пунктів на території [PERSON] сільської ради. Розпорядженням Володарської районної державної адміністрації №675 від 20.11.2012 року, затверджено проект із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, [PERSON] сільської ради, передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га в тому числі ріллі із земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться за межами населених пунктів на території [PERSON] сільської ради, видано державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходяться на території [PERSON] сільської ради, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства [PERSON] отриманий не був. 20.08.2013 року [PERSON] помер. Згідно ст.ст.125,126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Враховуючи викладене, та аналізуючи вищевказані норми права, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки, але не завершив її, оскільки не отримав правовстановлюючий документ та не здійснив державної реєстрації своїх прав, в порядку, встановленому законом. Відповідач, в особі [PERSON] управління Держгеокадастру у Донецькій області, заперечував визнавати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], оскільки останній не оформив право власності на земельну ділянку в порядку, передбаченому ст.126 ЗК України. Також зазначив про те, що 23.04.2014 року зареєстрована державна власність на земельну ділянку з кадастром номером 1421787000:06:000:1325, площею 2,00 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства. Проте, вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька позивачкою не заявляються. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що спадкування права на земельну ділянку відбувається в порядку ст.1225 ЦК України при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. В своєму роз'ясненні №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013\~року\~Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зауважив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Отже, суд вважає належним обраний позивачкою спосіб захисту про визнання права на завершення приватизації та набуття у власність земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка, будучи спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], та прийнявши спадщину шляхом подання відповідної заяви, набула право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали її батьку та не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої за життя [PERSON] у власність розпорядженням Володарською районної державної адміністрації. Вказане розпорядження прийнято уповноваженим на те органом, не скасоване, в порядку, встановленому законом, а тому є чинним. За відсутності зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку на ім'я померлого, [PERSON] позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, позивачка не має. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що до спадкоємця [PERSON] перейшли права й обов'язки спадкодавця [PERSON] в частині завершення процедури оформлення права власності на земельну ділянку, а отже позовні вимоги [PERSON] про визнання в порядку спадкування за законом права на закінчення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст.15, 16, 1216-1218, 1225, 1268-1269 ЦК України, ст.ст.125, 126 ЗК України,

Outcome: approved