Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з урахуванням уточнень з позовом до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON]про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних у результаті ДТП. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.03.15р. в м. Києві по вул. Великій Васильківській, 143 сталося ДТП за участю автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачеві. Постановою Печерського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винною у вчиненні ДТП. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Хюндай» [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Українська пожежень-страхова компанія», [PERSON] просив суд стягнути солідарно зі страхової компанії та [PERSON] суму матеріального збитку в розмірі 2381,46 грн. та стягнути з ПАТ «Українська пожежень-страхова компанія» моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. Позивач в судовому засіданні підтримав позов з підстав наведених в заяві, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. ПАТ «Українська пожежень-страхова компанія» будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, свого права на участь у ньому не використало, про причини неявки суду не повідомило. [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причну неявки до суду не повідомила. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ «Українська пожежень-страхова компанія» та [PERSON] 12.04.2014р. було укладено поліс № АС/7244306 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховик застрахував автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 27). Згідно умов полісу, ліміт відповідальності становить 50000 грн. 00 коп., а сума франшизи за зазначеним полісом становить 0 грн. 00 коп. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2015р. встановлено, що 09.03.2015 р. о 13 год.45 хв. [PERSON] керувала автомобілем «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], по вул. Велика Васильківська в м. Києві під час зміни напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «БМВ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим пошкодила автомобілі (а.с. 9). Вказаною постановою [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП. 10.03.15р. [PERSON] звернулася до ПрАТ «Українська пожежень-страхова компанія» із повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду (а.с.28,29). 16.03.2015 р. експертом ПрАТ «Українська пожежень-страхова компанія» було проведено огляд та складено ремонтну калькуляцію № uip_9273, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту автомобіля «БМВ», д.н.з. [NUMBER] складає 2598,85 грн.(10,11). В порушення вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Українська пожежень-страхова компанія» у наданий законом строк не здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача, що стало підставою для звернення його з даним позовом. З урахуванням п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує шкоду, заподіяну майну третьої особи. Зі змісту позовних вимог вбачається, що [PERSON] просить стягнути з відповідачів суму матеріальних збитків у розмірі 2381,46 грн., з яких: 1788,71 грн. - сума страхового відшкодування; 511,03 грн. - сума пені; 49,52 грн. - сума інфляційних втрат; 32,2 - сума 3% річних. Однак відповідно до пункту 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. З урахуванням зазначеного суд, приходить до висновку про стягнення з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування у розмірі 1788 грн. 71 коп. Враховуючи встановлені обставини справи, оцінюючи надані докази, суд не вбачає правових підстав для стягнення з [PERSON] матеріальних збитків, оскільки сума страхового відшкодування не перевищує ліміт відповідальності за полісом № АС/7244306 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.04.14р. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних зитків задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч. 3, 4 та 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 р. - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено спричинення моральної шкоди, в чому полягали психічні та фізичні страждання, та не обгрунтовано розмір моральної шкоди. Тому суд відмовляє в цій частині позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає стягненню на користь позивача 487 грн. 20 коп. судового збору. Також стягненню з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в дохід держави підлягає доплата судового збору в сумі 890 грн. 80 коп.. На підставі викладеного, ст.ст. 12, 22, 28, 29, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: partial