Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.06.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 19.12.2017 року має заборгованість - 118107,55 грн. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приват Банк». Отримання Позивачем інформації щодо місця реєстрації Відповідача ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних" - персональні дані є інформацією з обмеженим доступом. Відповідно до ст. 14 поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надання відомостей про місце проживання особи та її персональні дані здійснюється виключно у випадках, передбачених Податковим кодексом України та законами України, або за згодою самої особи. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Також обмеження можливості отримання Позивачем відповідної інформації закладено в Законі "Про інформацію" і не вимагає додаткових доказів у силу правової природи нормативно- правового акту - Закону. Виходячи з вищенаведених норм, позивач не має права на отримання даних від уповноваженого центру надання адміністративних послуг щодо місця проживання відповідача, тому позов подається за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме до Баришівського районного суду Київської обл., так як останнім відомим ПАТ КБ «Приват Банк» місцем реєстрації відповідача є: [ADDRESS]. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором ( далі - Генеральна угода) №б/н від 23.06.2015 року на суму заборгованості за кредитом 118107 грн. 55 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1771 грн. 61 коп. Представник позивача Комерційний Банк «Приват Банк» в судове засідання на розгляд справи не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримує в повному обсязі заявлені позовні вимоги. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.06.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав. Відповідач у порушення умов Договору, свої зобов'язання не виконав, в результаті чого має місце заборгованість. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача за договором заборгованість в сумі 118107.55 грн. У відповідності до ст. 133, 141 ЦПК України (в редакції 2017 року), стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення витрат по сплаті судового збору у сумі 1771 грн. 61 коп.на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» Суд звертає увагу на те, що в позовній заяві на 3-му аркуші має місце помилкове відображення заборгованості розміром 548670.27 грн., яке не має відношення до [PERSON] Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановлене судом підтверджується письмовими матеріалами справи: - ксерокопією заяви позичальника від 23.06.2015 року; - розрахунком заборгованості за договором б/н станом на 19.12.2017 року; - ксерокопією паспорта відповідача [PERSON], серія [NUMBER] виданого 20.03.1999; - платіжним дорученням про сплату судового збору в розмірі 1771.61 грн. від 30.01.2018 року; - іншими матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Між Клієнтом та Банком відповідно до укладеного Договору та на підставі ст. 509 ЦК України виникли зобов'язання: правовідносини, згідно з якими, одна сторона -Боржник, зобов'язана вчинити на користь іншої сторони - Кредитора, певну дію, а Кредитор має право вимагати від Боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Outcome: approved