Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що дитина досягла повноліття та навчається на 3-му курсі Коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ «Київського Національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана», денного відділення, строк навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, то потребує матеріальної допомоги від батька. Син проживає разом з нею в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області та кожного дня їздить на навчання у м. Київ. Позивачу важко самій сплачувати навчання сина та забезпечувати життя у іншому місті. Відповідач має можливість надавити матеріальну допомогу, яку потребує дитина. Вищевикладені обставини стали причиною звернення з даним позовом до суду. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2020 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. 29.04.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме утримувати з нього на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Свої заперечення обґрунтовує тим, що з матеріалів справи вбачається, що син навчається безкоштовно, докази щодо придбання та вартості підручників, інших матеріалів для навчання позивачем не надані. Неотримання стипендії є лише наслідком неналежного виконання сином навчальної програми. Позивач є працездатною особою, доказів розміру та характеру витрат на дитину, а також доказів скрутного матеріального положення позивача до позовної заяви не додано. Він є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серія [NUMBER] , виданим 31.10.2017, та має на утриманні непрацездатного батька похилого віку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 29.03.1972). Крім того, має проблеми зі здоров`ям, потребує постійного лікування на стаціонарі, що підтверджується довідкою лікаря від 16.04.2020, свідоцтвом про хворобу №413/с від 26.09.2017 та актом державної установи ТМО МВС України по Запорізькій області. У нього на праві власності відсутнє будь-яке нерухоме майно, транспортні засоби тощо. Натомість утримує будинок за адресою: [ADDRESS] , у якому прописані позивач та син, тобто сплачує комунальні платежі за третіх осіб. З початку навчання сина він добровільно сплачує аліменти, шляхом подання відповідної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та перерахування коштів на рахунок позивача [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" сина [PERSON] ( [INFO] , адреса фактичного проживання: [ADDRESS] ). На підтвердження відрахувань надається довідка ГУ ПФУ в Запорізькій області від 15.04.2020 № 575/0231-10 за період з грудня 2017 по квітень 2020 включно. Підтвердити факт, розмір та період перерахування коштів на рахунок позивача [PERSON] на картковий рахунок сина [PERSON] він не має можливості, так як усі перерахування відбувалися через термінали АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з авторизацією за його телефонним номером [NUMBER] . Просить відобразити дані суми в рішенні суду для того, щоб органи державної виконавчої служби не нараховували борг за період з дня подання позовної заяви до 01.05.2020. Частиною 2 ст. 182 СК, визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем не надано суду обгрунтування збільшення такого мінімального гарантованого розміру до 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 29.05.2020 позивач подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач має таку можливість, хоча він заперечує цей факт надавши суду суперечливі докази, а саме: відповідач надає інформацію, що він є пенсіонером, про це свідчать надані суду документи, але ж він є пенсіонером не за віком, а за вислугою років і тому має можливість працювати. Починаючи з 27 вересня 2017 року він постійно працює (не зважаючи на свій стан здоров`я): у державній установі, а саме «Центр обслуговування платників Мелітопольської ДПІ Мелітопольського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області» - водієм, на приватному виробництві - складальником, а починаючи з 20.03.2019р. і до сьогоднішнього дня відповідач працює у Державному бюро розслідування у секторі матеріально-технічного забезпечення на посаді завідуючим господарством. Відповідач надав суду довідку про доходи пенсіонера, але не надав довідку про доходи з теперішнього місця роботи. Крім того, відповідач пише про те, що він утримує непрацездатного батька похилого віку - [PERSON] , [INFO] , але не надав жодного доказу цієї допомоги. Батько відповідача проживає у [ADDRESS] . Є власником земельної ділянки з домом, та сам взмозі вести домашнє господарство. А ще має земельний пай, з якого теж отримує доходи. Відповідач з батьком не спілкується та матеріальну, а також фізичну допомогу не надає. Також відповідач стверджує, що утримує будинок за адресою: [ADDRESS] , у якому прописані позивач та син, і сплачує комунальні платежі за третіх осіб. Але в домогосподарстві по [ADDRESS] установлені лічильники на світло, воду та газ. Відповідач сплачує тільки за те, чим користується він сам. На даний час за господарством числяться борги за використані послуги. Копії платіжок додаються. Їй довелось сплатити квитанцію за транспортування газу до домогосподарства, щоб не відключили постачання газу, (квитанція додається). За час проживання у будинку, відповідач не робив капітальний, або частковий ремонт приміщення, не купував меблі, побутову техніку, тощо. Тобто користується тим що є у будинку безкоштовно. Домашнє господарство не веде. Будинок, а особливо подвір`я знаходяться у занедбаному стані. Вона не заперечує той факт, що відповідач добровільно сплачує аліменти зі своєї пенсії, шляхом подання відповідної заяви до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області та перерахуванням коштів через відділення Укрпошти, на фактичну адресу мого проживання разом з сином. Довідку до суду він додав. Відповідач постійно працює і має дохід. І повинен з цього доходу сплачувати аліменти. З відповідачем була усна домовленість, що він буде самостійно перераховувати аліменти з заробітної плати на картковий рахунок позивачки або картковий рахунок сина. Але починаючи з січня 2020 року кошти перестали надходити в повному обсязі, тобто 1/4 частина від заробітної плати відповідача, і вона вимушена була подати до суду позовну заяву, тому просить задовольнити позовні вимоги. Позивач у судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає у повному обсязі та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме утримувати з нього на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 652 /а.с.12/. Відповідно до копії довідки Коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ «Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана» від 08.01.2020 року № 300-с, [PERSON] є студентом 3-го курсу Коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ «Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана», денного відділення. Строк навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 року. /а.с.10/. Згідно акту, складеного депутатом Боярської міської ради 09.01.2010, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2016 року по теперішній час /а.с.14/. У зв`язку з продовженням навчання сином позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач зі своєї пенсії перераховує у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, однак, позивач вважає, що даної допомоги недостатньо для задоволення необхідних потреб у проживанні та навчанні сина. Позивачка несе основні витрати по оплаті житла та утриманню сина, який продовжує навчання, та вважає, що відповідач може і повинен сплачувати аліменти у частці від свого місячного доходу, а тому звернулася до суду з даним позовом. Сторонами визнано, що відповідач окрім пенсії отримує заробітну плату оскільки працює і має постійний дохід. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 191, 201 СК України аліменти на сина, дочку, які продовжують навчання, присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.2 ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання, лише від частини свого доходу, суд дійшов висновку, що відповідач має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved