Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], вказавши третьою особою Центр надання адміністративних послуг при Макарівській районній державній адміністрації, в якому посилалась на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема і на житлові будинки з господарськими спорудами по [ADDRESS] та [ADDRESS]. Вона належить до спадкоємців першої черги за законом та спадщину прийняла своєчасно. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вище вказане нерухоме майно не має змоги, оскільки правовстановлюючі документ на житлові будинки спадкодавець за життя належним чином не оформив. Позивачка просить: - визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] загальною площею 80,0 кв м, житловою площею 61,6 кв м під літерою «А», веранда «а1», прибудова «а», ганок, сарай «Б», сарай «В», літня кухня «Г», погріб «Д», убиральня «Є», колодязь №1,огорожа №2-4, тротуар «І»; - визнати за нею права забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] загальною площею 28,7 кв м, житловою площею 16,0 кв м під літерою «А», відкрита веранда «а», баня «Б», сарай «В», гараж «Г», надбудова «над Г», сарай «Д», в тому числі з правом здачі і введення його в експлуатацію, отримання правовстановлюючих документів і реєстрації права власності. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справу справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без участі її участі, позов визнала. Представник третьої особи - Центру надання адміністративних послуг при Макарівській районній державній відмовився від отримання повістки відмовився. Відповідно до вимог ч.8 ст.76 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати повістку, вважається повідомленою. Встановлено, що згідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER], виданого 09.09.2015 року виконкомом Липівської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] помер [INFO] року у віці 64 років, про що складений актовий запис №21 (а.с.11). Як вбачається із спадкової справи №15 за 2015 рік до майна померлого [PERSON], останній заповіту не залишив. Спадкоємиця першої черги за законом - дружина померлого [PERSON] у визначений законом строк подала до Макарівської районної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.57). Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER], виданого 29.01.1974 року Липівською сільбюро ЗАГС, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблений актовий запис №1, а її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтву про одруження серії [NUMBER], виданого 13.09.1997 року Липівською сільрадою Макарівського району Київської області, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що зроблений актовий запис №14, прізвище після одруження змінила на [PERSON] (а.с.12). З лист-відповіді №1601/02-31 від 25.10.2016 року Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області вбачається, що позивачці відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на житлові будинки з господарськими спорудами по [ADDRESS] та [ADDRESS], оскільки правовстановлюючі документи на зазначені домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив (а.с.41). Згідно виписки з погосподарської книги Липівської сільської ради №727 від 26.10.2016 року, зроблено особистий запис за №01-0438-3 в погосподарській книзі за 2016-2020 роки зроблений особистий запис за №01-0438-3 про те, що власником житлового будинку розташованого в [ADDRESS], є [PERSON], 1951 року народження (а.с.16). Згідно рішенню №16 від 07.08.1974 року засідання виконкому Липівської сільської ради депутатів трудящих Макарівського району Київської області УРСР, [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку по вулиці Садовій на виділеній земельній ділянці правлінням колгоспу «Прогрес» (а.с.32). Згідно Акту, затвердженого 05.09.1974 року архітектором Макарівського району, на підставі рішення №16 від 07.08.1974 року виконкому Липівської сільської ради, [PERSON] відведено в натурі присадибну земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.31). На підставі рішення виконкому Макарівської районної ради депутатів трудящих від 08.12.1974 року №383 [PERSON] видане свідоцтво на забудову індивідуальної садиби по [ADDRESS] (а.с.29-30). Згідно технічного паспорта, виданого ТОВ «Мбудтехексперт», до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS], входить: житловий будинок загальною площею 80,0 кв м, житловою площею 61,6 кв м під літерою «А», рік побудови 1976, веранда «а1», прибудова «а», ганок, сарай «Б», сарай «В», літня кухня «Г», погріб «Д», убиральня «Є», колодязь №1,огорожа №2-4, тротуар «І». Згідно звіту про незалежну оцінку домоволодіння, вартість домоволодіння складає 386380,00 гривень ( а.с.17-19, 26-28). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Порядок реєстрації права власності на домоволодіння та житлові будинки в той час було врегульовано Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року). В той же час відповідно до пункту 1 Інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Відповідно до пункту 4 Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Відповідно до частини другої пункту 6 Інструкції не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Зі змісту вказаних норм можна дійти висновку, що дія вказаної Інструкції не поширювалась на сільські населені пункти, а тому домоволодіння, власником якого був померлий [PERSON] не підлягало реєстрації відповідно до норм діючого на той час законодавства. Як зазначено в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року №105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З огляду на вказані обставини вищезгадана виписка з погосподарської книги Липівської сільської ради №727 від 26.10.2016 року є доказом належності вказаного вище домоволодіння по [ADDRESS] на праві власності [PERSON] Щодо домоволодіння по [ADDRESS], суд встановив наступне. Згідно рішення №21 від 19.04.2007 року Липівської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку для батьків з господарськими будівлями по [ADDRESS] на виділеній земельній ділянці (а.с.37). На підставі згаданого вище рішення сільради №21 від 19.04.2007 року, відповідно до акту, затвердженого 23.08.2007 року головним архітектором Макарівського району, виконано розпланування земельної ділянки з виносом в натурі житлового будинку для батьків та господарських будівель на присадибній земельній ділянці, виділеній [PERSON] під індивідуальну забудову (а.с.36 зворот). На підставі рішення виконкому Липівської сільради від 19.04.2007 року [PERSON] видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби по [ADDRESS] (а.с.36). Згідно технічного паспорта, виданого ТОВ «Мбудтехексперт», до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] входить: житловий будинок загальною площею 28,7 кв м, житловою площею 16,0 кв м під літерою «А», рік побудови - 2008, відкрита веранда «а», баня «Б», сарай «В», гараж «Г», надбудова «над Г», сарай «Д» (а.с.33-35), згідно звіту про незалежну оцінку домоволодіння вартість домоволодіння складає 196870,00 гривень ( а.с.20-25). Згідно виписки з погосподарської книги Липівської сільської ради №727 від 26.10.2016 року, в погосподарській книзі за 2016-2020 роки зроблений особистий запис за №01-0438-3 про те, що власником житлового будинку розташованого в [ADDRESS], є [PERSON], 1951 року народження,(а. с.16). Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Пунктом 8 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Судом встановлено, що будівництво вказаного житлового будинку за адресою: [ADDRESS], розпочато з дотриманням встановленої законом процедури, проте за життя спадкодавця [PERSON] не був введений в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, і спадкодавець за життя не набув права власності на нього, тому до спадкоємців переходять права та обов'язки забудовника. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка-спадкоємиця прийняла спадщину, до якої увійшли житлові будинки, правовстановлюючі документи на які на ім'я померлого відсутні.

Outcome: approved