Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову зазначив, що 12 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк „Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк „Укргазбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203/6/15 (, відповідно до умов якого банк надав аозичальнику кредит у сумі 11 334 доларів США 65 центів. Кредит надавався на придбання автомобіля на строк з 12 травня 2008 року по 11 травня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних. Згідно з п. 3.3.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його користування та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки. Згідно п.3.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний повертати суму кредиту щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/840 від суми отриманого кредиту, що становить 134,94 доларів США. Згідно п.3.3.4 кредитного договору, позичальник зобов'язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.1. кредитного договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі у зв'язку з порушенням виконання умов кредитного договору, або в день дострокового розірвання цього договору з врахуванням п.4.1. цього договору, сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, зазначеної в п.1.1. цього договору, на рахунок відкритий в АБ «Укргазбанк». 12 травня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком, позичальником та [PERSON], укладено договір поруки № 672/1, згідно з яким поручитель зобов`язується перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №2203/6/15 від « 12» травня 2008 р. Окрім договору поруки, 12.05.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та Позичальником було укладено Договір застави №672, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] реєстровий номер 9781, відповідно до якого в заставу Банку передано автомобіль марки DAEWOO, модель FSO LANOS TF 696, колір-чорний, реєстраційний номер: [NUMBER], рік випуску 2008. Позичальником не виконуються пункти договору застави щодо своєчасного страхування автомобіля (п. 3.3.4. та п. 4.2. договору застави), у зв'язку із чим АБ «УКРГАЗБАНК» просить стягнути з [PERSON] штраф у розмірі 3 180,00 гривень. Таким чином, станом на 15.01.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складається із: заборгованість по кредиту строкова - 2 158,73 дол. США; заборгованість по кредиту прострочена - 15,64 дол. США; заборгованість по процентам поточна - 11.17 дол. США; заборгованість по процентах прострочена - 139,14 дол. США; (всього заборгованість за основним боргом: 2 324,68 дол. США), а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 641,44 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 283,75 гривень. Станом на теперішній час відповідачі не виконали взятих на себе зобов'язань щодо виконання умов кредитного договору та договору застави. З боку відповідача не здійснено жодних дій щодо погашення заборгованості та страхування предмета застави. Таким чином, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість по кредиту в сумі 2 324,68 дол. США та 925,19 гривень, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень та стягнути з [PERSON] штраф у розмірі 3 180,00 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву у якій просив розглядати дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Про день, час і місце розгляду справи були сповіщені у порядку ст. 74 ЦПК України. Від відповідачів не надійшло до суду повідомлень про причини неявки. У справі мається достатньо матеріалів про права і взаємини сторін, суд приходить до висновку про можливість розглянути дану справу заочно під час відсутності відповідачів на підставі наявних досліджених у судовому засіданні доказів відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цимКодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено у судовому засіданні 12 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк „Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк „Укргазбанк" та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203/6/15, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 11 334 доларів США 65 центів. Кредит надавався на придбання автомобіля на строк з 12 травня 2008 року по 11 травня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних. Згідно з п. 3.3.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його користування та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки. Згідно п.3.3.3 кредитного договору Позичальник зобов'язаний повертати суму кредиту щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/840 від суми отриманого Кредиту, що становить 134,94 доларів США. Згідно п.3.3.4 кредитного договору, позичальник зобов'язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.1. кредитного договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі у зв'язку з порушенням виконання умов кредитного договору, або в день дострокового розірвання цього договору з врахуванням п.4.1. цього Договору, сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, зазначеної в п.1.1. цього договору, на рахунок відкритий в АБ «Укргазбанк». Своєчасне зобов'язання відповідачем за кредитним договором не виконані, відповідачем порушені передбачені кредитним договором терміни погашення кредиту та відсотків. Відповідно до ст. 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Станом на 15.01.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складається із: заборгованість по кредиту строкова - 2 158,73 дол. США; заборгованість по кредиту прострочена - 15,64 дол. США; заборгованість по процентам поточна - 11.17 дол. США; заборгованість по процентах прострочена - 139,14 дол. США; (всього заборгованість за основним боргом: 2 324,68 дол. США), а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 641,44 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 283,75 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 15.01.2014 року становить 2 324,68 дол. США та 925,19 гривень. 12 травня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком, позичальником та [PERSON], укладено договір поруки № 672/1, згідно з яким поручитель зобов`язується перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №2203/6/15 від « 12» травня 2008 року. Окрім договору поруки, 12.05.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та позичальником було укладено Договір застави № 672, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] реєстровий номер 9781, відповідно до якого в заставу Банку передано автомобіль марки DAEWOO, модель FSO LANOS TF 696, колір-чорний, реєстраційний номер: [NUMBER], рік випуску 2008. Позичальником не виконуються пункти договору застави щодо своєчасного страхування автомобіля (п. 3.3.4. та п. 4.2. договору застави), у зв'язку із чим АБ «УКРГАЗБАНК» просить стягнути з [PERSON] штраф у розмірі 3 180,00 гривень. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у Банка виникло право вимагати дострокового повного виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів позивач неодноразово повідомляв відповідачів про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідач уникає зустрічей з представниками позивача і не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів того ж роду та такої ж кількості та згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також суд приходить до висновку, що діями відповідача були порушені вищезгадані договірні зобов'язання, виконання яких було прострочене, у зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 526, 546, 549 ЦК України, вказана сума заборгованості по кредиту, по відсотках, по пені повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача, при цьому обставин, що звільняють відповідача від відповідальності за прострочення виконання даного зобов'язання судом не встановлено. Враховуючи викладене, в силу ст.ст. 543, 554 ЦК України суд приходить до висновку, що відповідач відповідно до умов кредитного договору, зобов'язаний виплачувати платежі в строки, вказані в кредитному договорі, проте він свої обов'язки не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором на момент звернення у суд, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 492 288, 92 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача, тому сплачена позивачем сума судового збору в доход держави у розмірі 3441 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved