Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу щомісячно , до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Обгрунтовує вимоги таким.З відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2019року по теперішній час. В шлюбі в них народився [INFO] син [PERSON] . Дитина проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхньої дитини. Вона не працює у зв"язку із доглядом за дитиною до досягнення трьох років, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Ухвалою суду від 27 липня 2020року відкрито провадження у данній цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощенного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.13-14). В судове засідання сторони не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Обидва надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позивач на позові наполягає, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін. Судом встановлено наступні фактичні обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження від 20.06.2020 року за актовим записом №131, виданого Дружківським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено позивача та відповідача. (а.с. 5) Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.06.2020 року, виданою комунальним підприємством «Комсервіс» Дружківської міської ради, [PERSON] проживає разом з позивачкою (а.с.6) Розглянувши справу щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач будь-яких відомостей про свій стан здоров`я не надав. Не заперечує проти позовних вимог в частині сплати аліментів на дитину в зазначеному розмірі. В зв`язку із чим, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу своїй дитині. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне відповідача, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, і вважає, що з відповідача підлягають стягненю аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідача грошових коштів на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-х річного віку в розмірі 1/6 відсотків з усіх видів заробітку, суд виходить з такого. Згідно до частини другої статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи із цієї норми неможливо присудити стягнення з відповідача грошових коштів у відсотковому співвідношенні до його доходів, як цього просить позивачка. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання матері дитини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, має інші аліментні зобов`язання по утриманню сина [PERSON] , погоджується сплачувати аліменти на утримання дружини в зазначеному розмірі, та виходячи з принципу справедливості, суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно з дня подачі позову та досягненням дитиною трирічного віку. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1681 грн. 60 коп. (840,80+840,80)

Outcome: approved