Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, просив стягнути з [PERSON] на користь позивача майнову шкоду в розмірі 11 702,66 грн. та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до договору оренди від 01.08.2012 року він користується гаражем [NUMBER], який знаходиться в багатоповерховому гаражі за адресою [ADDRESS]. 15.11.2013 року [PERSON] разом зі своїм товаришем [PERSON] ремонтували автомобіль останнього у вказаному гаражі. Приблизно о 20.00 - 20.30 год. [PERSON] зателефонувала його подруга [PERSON] і попросила зустріти її біля станції метро «Позняки». Оскільки автомобіль [PERSON] був частково розібраний, на зустріч [PERSON] він поїхав на автомобілі позивача. Повертаючись назад, заїхавши на територію гаражного кооперативу, їх зупинив [PERSON], який був у нетверезому стані, та зробив зауваження у грубій формі з приводу перевищення швидкості молодими людьми, після чого останні, не бажаючи продовжувати бесіду, направились до гаражу [NUMBER], біля входу в який, припаркували автомобіль позивача. Через деякий час [PERSON] прийшов до гаражу, де почав вимагати документи на гараж, вказуючи, що він є власником всього кооперативу та має право перевіряти документи. Враховуючи те, що він не назвав свого прізвища, ім`я, позивач відмовив йому в даній вимозі та попросив вийти з гаражу. На що [PERSON] почав погрожувати, висловлюватися нецензурною лайкою та згодом покинув гараж. Однак, молода пара, яка перебувала у сусідньому боксі, приблизно о 21.00-22.00 год. повідомила позивача, що чоловік, який вийшов з їх гаражу, пошкодив автомобіль, що стояв біля воріт боксу [NUMBER], а саме наніс подряпини на лівій стороні автомобіля та багажнику, чим завдав майнової шкоди в сумі 11 702,66 грн. та моральної, яку позивач оцінює в розмірі 3 000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні та пояснив, що він є службовою особою підприємства, яке обслуговує даний паркінг і 15.11.2013 року близько 20.00 год. він дійсно розмовляв з позивачем та його знайомими, оскільки попередньо зробив зауваження водію автомобіля «Тойота» з приводу перевищення швидкості на території паркінгу і хотів дізнатися ім`я правопорушника. Однак спокійної розмови не вийшло і він покинув гаражний бокс. [PERSON] стверджує, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, так як він не завдав ніяких ушкоджень автомобілю позивача і не дряпав його. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснює п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як встановлено судом, автомобіль „Toyota Corolla”, д.н.з.[NUMBER], 2011 року випуску, синього кольору, належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого МРЕВ-11 УДАІ м. Києва 27.03.2012 року, що підтверджується його копією (а.с.63). 1.08.2012 року позивач [PERSON] уклав договір найму (оренди) гаража з [PERSON], який є власником гаражного боксу [NUMBER] у багатоповерховому гаражі, розташованому в [ADDRESS], згідно договору від 6.05.1999 року (а.с.11-12), за змістом якого наймодавець передає, а наймач приймає у тимчасове платне користування гараж [NUMBER] загальною площею 19,90 м2 строком на 2 роки - до 31 червня 2014 року (а.с.8-10). Вказаний автомобіль позивач зберігав у зазначеному гаражному приміщенні. 15.11.2013 року [PERSON] в гаражному боксі [NUMBER] ремонтував автомобіль [PERSON], а свій автомобіль вивів за межі боксу. Відповідач [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, звинувативши позивача у перевищенні швидкості руху його автомобіля по території ГБК, а потім отримавши відмову від позивача на його вимогу надати документи про право користування гаражем, вийшов з гаражного боксу [NUMBER], і побачивши автомобіль „Toyota Corolla”, д.н.з.[NUMBER], пошкодив його шляхом завдання подряпин по його корпусу. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні допитані свідки. Свідок [PERSON] пояснив, що він сидів у своїй машині на території ГБК і налагоджував автореєстратор, потім почув шум і побачив як відповідач дряпає багажник «Тойоти», при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Свідок [PERSON] розповіла, що сиділа в машині разом із [PERSON], який налаштовував автореєстратор. Почула шум, повернулась і побачила відповідача, який подряпав ключами, що були в його руках, машину «Тойота», що стояла позаду їх автомобіля. Він був п`яний. Свідок [PERSON] пояснив, що в листопаді 2013 року він разом з позивачем ремонтували його автомобіль, потім поїхали на автомобілі позивача забрати [PERSON], а на зворотній дорозі відповідач їх зупинив і сказав, що вони досить швидко їхали по території гаражного кооперативу. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], щоб уникнути конфлікту з п'яною особою, який навіть не представився, повернулися до гаражного боксу, де продовжили ремонт. Відповідач через кілька хвилин дістався гаражного боксу [NUMBER] і почав лаяти, щоб вони покинули гараж, але останні відмовились, і він вийшов з гаража. Але через хвилину прийшли невідомі на той час [PERSON] та [PERSON] і повідомили, що бачили як відповідач подряпав машину [PERSON] Вийшовши на вулицю, вони побачили пошкодження на лівій стороні автомобіля та багажнику. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала аналогічні пояснення до тих, що надав [PERSON] Того ж 15.11.2013 року [PERSON] звернувся з заявою до правоохоронних органів щодо притягнення [PERSON] до відповідальності (а.с.14). Як вбачається з тексту висновку від 26.11.2013 року в даній події відсутні ознаки кримінального правопорушення в діях особи, але з [PERSON] була проведена працівниками міліції профілактична робота щодо недопущення вчинення ним протиправних дій (а.с.33). Аналогічний зміст міститься і у повідомленні позивача Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо проведеної перевірки по його заяві від 15.11.2013 року (а.с.34). Показання описаних свідків повністю збігаються зі змістом їх пояснень, наданих працівникам міліції (а.с.19-28). Як вбачається зі звіту №2712/4 від 4.12.2013 року ТОВ „Експертно-Асистуюча Компанія „Фаворит" матеріальна шкода, заподіяна автомобілю „Toyota Corolla”, д.н.з.[NUMBER], дорівнює 11 052 грн. 66 коп. (а.с.36-55). Даний звіт складався на підставі акту огляду транспортного засобу - автомобілю „Toyota Corolla”, д.н.з.[NUMBER] (а.с.57), в якому відображені всі пошкодження, що утворились при пошкодженні. Описані у акті пошкодження підтверджується фототаблицями до звіту №2712/4 (а.с.64-65). Вартість виконання цього звіту була сплачена позивачем ТОВ „Експертно-Асистуюча Компанія „Фаворит" в розмірі 650 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №2712/4 від 29.11.2013 року (а.с.67). Як передбачає ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що поскільки винність відповідача [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди автомобілю позивача [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме умисні неправомірні дії відповідача призвели до пошкодження корпусу автомобіля позивача, тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі, що становить суму матеріальної шкоди автомобілю та вартості проведення автотоварознавчого дослідження (11 052 грн. 66 коп. + 650 грн. = 11 702 грн. 66 коп.), необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON] вказану суму на користь позивача [PERSON] У відповідності до п.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Поскільки відповідач умисно безпідставно пошкодив автомобіль позивача, що викликало у останнього негативні емоції, що природно зрозуміло, які потім переросли у моральні страждання та психологічні переживання, пов'язані зі зверненням до міліції, експертної установи та суду, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 500 грн. моральної шкоди, що буде відповідати принципу розумності та справедливості, а в задоволенні решти суми в 2500 грн. необхідно відмовити, так як вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. За правилами ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольнив позов в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути по 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду, як в частині вимог матеріальної, так і моральної шкоди, а всього 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial