Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач заклав позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Вимоги позову позивач мотивує тим, що у відповідності до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 01.12.1993 року, Виноградівською міською радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради народних депутатів за №188 від 23.11.1993 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, позивачем виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК№032637 від 23.01.2007 року, загальною площею 0,0598 га. У відповідності до плану меж, земельна ділянка позивача [PERSON] (по схемі межі «Д-А» по Державному акті), межує із земельною ділянкою відповідачки [PERSON] На межі земельної ділянки [PERSON], відповідачкою [PERSON] побудовано хлів та дерев»яну альтанку. Так, вказані будівлі відповідачки розташовані на самій межі земельної ділянки позивача, що порушує вимоги п. 3.17 Б.2.4.-1-94 "Планування та забудова міських та сільських поселень". Розташування спірних будівель позивачкою на межі земельної ділянки позивача, підтверджується приписом Виноградівської міської ради про усунення відповідачкою [PERSON] порушень при влаштуванні нею вказаних будівель на межі земельної ділянки позивача, про що відповідачку було попереджено та надано строк до 01.07.2013 року усунути вищезазначені перешкоди, забезпечивши відстань в 1(один) метр від міжі земельною ділянки позивача та вказаними спорудами, та було надано строк до 01.07.2013 року, що стверджується Листом виконкому Виноградівської міської ради за №02-9/1363 від 23.05.2013 року. Незаконне розташування вказаних тимчасових будівель відповідачкою підтверджується також Актом комісії Виноградівської міської ради від 12.07.2013 року, з якого вбачається порушення відповідачкою [PERSON] будівельних норм, а саме не дотримання відстані в 1 (один) метр від межі сусідньої земельної ділянки при влаштуванні нею вказаних тимчасових будівель, та у зв»язку із цим було рекомендовано позивачу [PERSON] звернутися до суду (копія Акту від 12.07.2013 року додається). Крім вказаних порушень має місце також затінення земельної ділянки позивача, оскільки вказані будівлі знаходиться на південь від його домоволодіння. На даний час позивач [PERSON] має намір улаштувати бетонний паркан замість паркану з металевої сітки, однак, розміщення хліва та альтанки робить улаштування паркану позивачем, по межі його земельної ділянки не можливим. Дії відповідачки [PERSON] свідчить про порушення будівельних норм та ведення самочинного будівництва на суміжній із позивачем земельній ділянці. На неодноразові усні вимоги позивача виправити вказані порушення відповідачка [PERSON] не реагує. Представники позивача [PERSON], [PERSON], які діють згідно нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача підтримали повністю та просили суд такий задоволити з підстав наведених в позові. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні заявлені до неї позовні вимоги визнала частково, та суду пояснила, що улаштований нею хлів вона згідна демонтувати, а щодо демонтування дерев»яної альтанки, яка знаходиться на межі земельної ділянки позивача [PERSON], то в цій частині вона заперечує проти задоволення позову та зазначила, що дана дерев»яна альтанка була придбана нею коли вона придбала сам житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.) та Земельним кодексом України (2001р.). В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 01.12.1993 року, Виноградівською міською радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради народних депутатів за №188 від 23.11.1993 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, позивачем виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК№032637 від 23.01.2007 року, загальною площею 0,0598 га. У відповідності до плану меж, земельна ділянка позивача [PERSON] (по схемі межі «Д-А» по Державному акті), межує із земельною ділянкою відповідачки [PERSON] На межі земельної ділянки [PERSON], відповідачкою [PERSON] побудовано хлів та дерев»яну альтанку. Так, вказані будівлі відповідачки розташовані на самій межі земельної ділянки позивача, що порушує вимоги п. 3.17 Б.2.4.-1-94 "Планування та забудова міських та сільських поселень". Відповідно до вказаного нормативно-правового акту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни будівлі має бути не меншою ніж 1,0 метра. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Однак у зв'язку з невжиттям відповідачкою [PERSON] необхідних заходів, опади з покрівлі хліва та альтанки стікають у двір та на земельну ділянку позивача [PERSON] Розташування спірних будівель позивачкою на межі земельної ділянки позивача, підтверджується приписом Виноградівської міської ради про усунення відповідачкою [PERSON] порушень при влаштуванні нею вказаних будівель на межі земельної ділянки позивача, про що відповідачку було попереджено та надано строк до 01.07.2013 року усунути вищезазначені перешкоди, забезпечивши відстань в 1(один) метр від міжі земельною ділянки позивача та вказаними спорудами, та було надано строк до 01.07.2013 року, що стверджується Листом виконкому Виноградівської міської ради за №02-9/1363 від 23.05.2013 року. Незаконне розташування вказаних тимчасових будівель відповідачкою підтверджується також Актом комісії Виноградівської міської ради від 12.07.2013 року, з якого вбачається порушення відповідачкою [PERSON] будівельних норм, а саме не дотримання відстані в 1 (один) метр від межі сусідньої земельної ділянки при влаштуванні нею вказаних тимчасових будівель, та у зв»язку із цим було рекомендовано позивачу [PERSON] звернутися до суду (копія Акту від 12.07.2013 року додається). Крім вказаних порушень має місце також затінення земельної ділянки позивача, оскільки вказані будівлі знаходиться на південь від його домоволодіння. Відповідачкою [PERSON] не виготовлено стічні труби для атмосферних опадів даху, таким чином вода із них потрапляє прямо на паркан. Із паркану стікає на земельну ділянку позивача, що в свою чергу призводить до значних незручностей в користуванні земельною ділянкою позивачем. Має місце також пошкодження власного паркану позивача, оскільки під дією вищенаведених атмосферних опадів із даху відповідачки, металевий паркан позивача піддається корозії. На даний час позивач [PERSON] має намір улаштувати бетонний паркан замість паркану з металевої сітки, однак, розміщення хліва та альтанки робить улаштування паркану позивачем, по межі його земельної ділянки видається не можливим. Відповідачка [PERSON] створила такі умови, які завдають найбільше незручностей (затінюється ділянка позивача; стічні атмосферні опади стікають на паркан, а потім на частину земельної ділянки; ці ж стічні опади порушують цілісність паркану позивача). Так, згідно до ч.ч.1, 2 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). У відповідності до ст.104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Стаття 152 ЗК України дає право землекористувачу вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці права не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Статтею 376 ЦК України встановлено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Разом з тим, ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» встановлює що при здійснення містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, в тому числі, і урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. При самовільному будівництві хліва та альтанки відповідачкою [PERSON], також не було врахувано інтересів позивача як існуючого забудівника, які передбачені ст. ст. 8, 18 Закону України „Про планування та забудову територій, поскільки узгодження зі позивачем розміщення даних будівель, які створюють позивачу перешкоди у користуванні його майном не проводилися. Суд прийшов до переконання, що позивачем обрано спосіб захисту цивільних прав передбачений ч. 2 ст. 386 ЦК України, відповідно до якої власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Дії відповідачки [PERSON] свідчить про порушення нею будівельних норм та ведення самочинного будівництва дерев»яної альтанки на суміжній із позивачем земельній ділянці. Відповідно до ч. 3 ст. 375 Цивільного кодексу України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію й природні якості землі. Тому, якщо власник зведенням будівель і споруд погіршує права інших осіб (в нашому видку мої права як суміжного землекористувача), то вони відповідно до ст. ст. 55, 124 Основного Закону та інших актів законодавства мають право заявляти в суді вимоги до знесення цих будівель і споруд (незалежно від того, зводились вони з відповідного дозволу чи без нього) або усунення допущених порушень іншим шляхом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявлених позовних вимог та зобов»язання відповідача усунути перешкоди у користуванні права власності. Таким чином, будівлі відповідачки [PERSON], порушують права позивача [PERSON] у той спосіб, що спричиняє демонтування (перенесення) тимчасових будівель на відстань 1 (одного) метра від межі земельної ділянки позивача в глиб земельної ділянки відповідачки [PERSON], поскільки відповідачкою створено не приховані перешкоди у користуванні належною позивачу на праві приватної власності земельною ділянкою.

Outcome: approved