Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка при житті склала заповіт на користь позивача. Померла бабуся позивача була зареєстрована та постійно мешкала в будинку готельного типу за адресою: [ADDRESS]. В серпні 2013 року її бабуся вирішила приватизувати квартиру. Позивачем за довіреністю від бабусі були зібрані всі необхідні документи для приватизації квартири та 18.10.2013 року здійснена відповідна оплата за оформлення приватизації житла. Отримати свідоцтво про право власності на займане житлове приміщення [PERSON] не встигла, оскільки КП «ХМБТІ» повідомило, що всі документи на квартиру були передані до Юридичного департаменту Харківської міської ради на вивчення та на час звернень позивача, вказані документи не були передані в БТІ. Позивач після смерті бабусі подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва. Оскільки її бабуся при житті виявила бажання приватизувати квартиру та зібрала всі необхідні документи, проте не отримала свідоцтво про приватизацію не з її вини, а через затримку органу приватизації при оформленні документів, просить позов задовольнити та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, направив суду заперечення, в яких проти задоволення позову заперечував з підстав неможливості спадкування об'єктів нерухомого майна, які не належали на праві власності спадкодавцю, тобто відсутнє право, що підлягає спадкуванню. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що спірною є квартира [ADDRESS] з жилим приміщенням спільного заселення сім'ями, які займають такі приміщення: [PERSON] - 1 кімната 9 кв.м., [PERSON] - 2 кімнати 40,77 кв.м., [PERSON] - 1 кімната 18,46 кв.м. [PERSON], 1930 р.н. зареєстрована у вказаній квартирі з 30.10.1987 року (а.с 7,8). Померла [PERSON] довіреністю від 21.08.2013 року уповноважила позивача [PERSON] та представника позивача [PERSON] бути представником у всіх судових інстанціях, інших органах, у тому числі в органах місцевого самоврядування з питань отримання рішення про приватизацію спірної квартири (а.с. 9-10) Згідно квитанції від 18.10.2013 року, [PERSON] здійснено оплату за приватизацію житла у розмірі 29 грн. (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла [INFO] (а.с. 12), при житті склала заповіт 22.10.2013 року, яким заповіла усе майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті за законом своїй онуці [PERSON] (а.с. 13). Згідно листа Заступника начальника управління комунального майна та приватизації від 13.06.2014 року № 6216, в управління комунального майна та приватизації 21.10.2013 надішли документи на приватизацію квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] 12.11.2012 року до Управління надійшов лист КП «МіськБТІ» з інформацією, що інвентаризаційна справа на будинок [ADDRESS] згідно листа № 5888/9-12 від 11.05.2012 направлена до Юридичного департаменту Харківської міської ради. 14.11.2013 року [PERSON] було направлено листа від 14.11.2013 із вказаною інформацією. До теперішнього часу технічний паспорт на квартиру не надходив. 04.06.2014 року до управління надійшла заява [PERSON] з інформацією, що [PERSON] померла [INFO], до заяви додано копію свідоцтва про її смерть. Крім [PERSON] у квартирі більше ніхто не зареєстрований, тому оформлення документів не може бути подовжено у зв'язку з чим питання про приватизацію квартири [ADDRESS] Управлінням знято з розгляду (а.с. 15). Крім того судом встановлено, що позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON] (а.с. 27,28). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру з підстав відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 29,30). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Пленум Верховного Суду України в частині п'ятій пункту 13 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначив, що в разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Так, згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про визнання за спадкоємцем права на квартиру державного житлового фонду, в якій за життя проживав спадкодавець від 13.12.2013 по справі № 6-121цс13, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, набуває право на квартиру державного житлового фонду, в якій за життя проживав спадкодавець, за умови, що на час відкриття спадщини квартира була місцем постійного проживання спадкодавця або він зберігав право користування нею, спадкодавець подав у встановленому порядку заяву про її приватизацію, однак квартира безпідставно не була передана йому у власність. Крім того, вказана постанова ВСУ містить правову позицію, відповідно до якої право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. На підстав наданих доказів судом встановлено, що померла [PERSON] була зареєстрована та постійно мешкала у спірній квартирі, через свого представника звернулася з заявою та документами на приватизацію спірної квартири 21.10.2013 року, [INFO] [PERSON] померла. Її спадкоємиця за заповітом [PERSON] у 6-місячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено. У передбачений законом місячний строк [PERSON] не було видано свідоцтво про приватизацію квартири не її вини, а через знаходження інвентаризаційної справи на квартиру у Юридичному департаменті Харківської міської ради (а.с. 15), таким чином до позивача у порядку спадкування перейшло право вимагати визнання за нею права власності квартиру. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved