Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою і вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки [NUMBER], площею4,49га, що розташована на території Роздольської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яка належалана праві власності чоловіку померлої [PERSON], який помер [INFO], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Крім позивача інших спадкоємців не має. 28.10.2003 року дід [PERSON] заповів вказану земельну ділянку йому, але після його смерті позивач відмовився від спадщини нав користь своєї матері [PERSON], яка земельну ділянку в порядку спадкування не оформила . Він здійснював поховання матері та вітчима, тому вважає, що має право на зазначену земельну ділянку. Позивач не може оформити вказану земельну ділянку в нотарільні конторі, оскільки у нього відсутній оригінал Державного акту, тому йому було відмовлено нотаріусом в оформленні спадщини після смерті матері. Просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 4,49 га, що розташована на території Роздольської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області і належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] , який помер [INFO] і яку успадкувала [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] . В судове засідання позивач не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач - сільський голова Роздольської сільської ради в судове засідання не з»явився , подав заяву, в якій просить справу розглядати у відсутність представника сільської ради, з позовом згоден. В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони до суду не з»явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки [NUMBER], площею 4,49 га, що розташована на території Роздольської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області і належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Крім позивача інших спадкоємців не має. 28.10.2003 року вітчим позивача [PERSON], який помер [INFO], заповів вказану земельну ділянку позивачу [PERSON], але після його смерті позивач відмовився від спадщини на користь своєї матері [PERSON], яка земельну ділянку в порядку спадкування не оформила. 11.02.2011 року мати позивача [PERSON] склала заповіт на ім»я свого сина [PERSON], яким заповіла земельну ділянку [NUMBER], площею 4,49 га, що розташована на території Роздольської сільської ради Голованівського району . Позивач здійснював поховання своєї матері [PERSON], та вітчима [PERSON] , що стверджується довідками Роздольської сільської ради, а-с,20, та довідкою Побузької селищної ради а/с- 22. Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 .02.2012 р. № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 .02.2012 р за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено. Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Позивач в установленому законом порядку звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадщини на земельну ділянку та йому необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку, а саме оригінал Державного акту на ім»я спадкодавиці [PERSON], але через його відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену земельну частку (пай). У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено , що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 .Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Документ про право власності на земельну ділянку відсутній . Державний акт не виготовлявся, згідно довідки відділу Держгеокадастру у Голованівському районі №Л-4/027/1916. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], був виданий на підставі рішення сесії Роздольської сільської ради від 30.05.2001 року за №123 на ім.»я [PERSON]. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини . Відповідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Суд вважає доведеним, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON]. У суду є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, іншого порядку визнання права власності не існує . Викладене підтверджується копіями паспорта а/с - 4, заповіту а/с- 7, 11, свідоцтва про смерть , а/с-18,19, довідки відділу Держгеокадастру,а/с-14, довідки Роздольської сільської ради, а/с-16-17,20, державного акту, а/с-15, довідки Побузької селищної ради, а/с - 22, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а/с-26, і є достовірним . Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладається на позивача. На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved