Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить : стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості 11530,40 доларів США, що складається : заборгованості за кредитом - 9371,61 доларів США; за відсотками - 2158,79 доларів США. В обґрунтування позову вказав, що 22.08.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» надалі за текстом «Кредитор» та громадянин України [PERSON], надалі за текстом «Позичальник» уклали договір кредиту № 135/08-КЛ/002 (надалі за текстом - кредитний договір). Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п.1.1. кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 14000,00 доларів США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Таким чином, операція з падання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже, Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В пункті 1.1. кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.03.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 9371,61 доларів США; за відсотками 2158,79 доларів США. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 22.03.2017 року розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить 2007,11 доларів США. На 22.03.2017 року розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків становить 503,94 доларів США. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, ПАТ «Укрсоцбанк» користуючись своїми процесуальними правами, дбаючи про виконання відповідачем своїх зобов'язань не враховує суму неустойки та остаточно просить стягнути з відповідача пеню в сумі 0,00 грн., що відображено в прохальній частині позовної заяви. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, вважає, що вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, згідно якої, просить розглянути справу за його відсутності, у разі повторної неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір (а.с.5-9), додаткова угода (а.с.9), договір про внесення змін (а.с.10), анкета (а.с.11), заява (а.с.12), розрахунок (а.с.15-18), довідка (а.с.19-20), вимога (а.с.21), список (а.с.22), квитанція (а.с.23), статут (а.с.24-26), свідоцтво (а.с.27), відомості (а.с.28), витяг з протоколу (а.с.29). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк». 22.08.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір кредиту № 135/08-КЛ/002. Відповідно до п.1.1. кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 14000,00 доларів США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Таким чином, операція з падання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже, Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. В пункті 1.1. кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 22.03.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 9371,61 доларів США; за відсотками 2158,79 доларів США. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі: договору (а.с.5-9), додаткової угоди (а.с.9), договору про внесення змін (а.с.10), анкети (а.с.11), заяви (а.с.12), розрахунку (а.с.15-18), довідки (а.с.19-20), вимоги (а.с.21), статуту (а.с.24-26), свідоцтва (а.с.27), відомостей (а.с.28), витягу з протоколу (а.с.29). Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що відповідач заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.03.2017р. складає 11530,40 доларів США, що в еквіваленті станом на 31.10.2017р. становить 309 360 грн. 63 коп. згідно офіційного курсу НБУ 1 долар США - 26,83. Таким чином, позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 4542 грн. 88 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved