Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про припинення спільної сумісної власності, про визнання спільної часткової власності, про визнання права власності на 1/5 частину квартири, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивачі [PERSON], [PERSON] посилаються на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 2001 року, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду ВУЖКГ на підставі розпорядження від 22.05.2001 року - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири № 69 в житловому будинку [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності . Вищевказане свідоцтво про право власності зареєстроване в Малому підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» 22.05.2001 року в реєстрову книгу № 44, реєстровий номер № 1332. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» № 67699 від 30.03.2018 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду ВУЖКГ від 22.05.2001 року. Загальна площа квартири складає 54,60 кв.м, житлова площа складає 34,0 кв. м. [PERSON] батько позивачів, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Дергачівським відділом РАЦС за актовим записом № 152 на ім'я [PERSON] та свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом РАЦС Дергачівського райвиконкому на ім'я [PERSON]. [PERSON] (мати позивачів) та [PERSON] (батько позивачів) шлюб між собою розірвали 20 квітня 2010 року. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 28.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 1. Спадщину після смерті батька [PERSON] вони прийняли щляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши його поховання та продовжуючи проживати в спадковій квартирі до теперішнього часу. Спадкова квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, без виділення часток, тобто кожному із співвласників належить по 1/5 частині квартири. Враховуючи, що на спадкову частину батька [PERSON], якому належало право власності на 1/5 частини квартири два спадкоємці, то кожен має права на 1/10 частину спадкового майна (1/5:2=1/10) Спадкове майно, після смерті [PERSON] складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир І.О. з заявою про оформлення права на спадщину за законом. 19.04.2018 року приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області за № 104/01-16 надала відмову у вчиненні нотаріальної дії посилаючись на те, що ними не доведено факт прийняття спадщини, у зв'язку з розбіжністю фактичного місця проживання з місцем реєстрації в паспорті та місцем реєстрації спадкодавця та у зв'язку з тим, що частки співвласників в спадковій квартирі не виділені. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в поданій до суду заяві позов підтримали повністю, просили позов задовольнити. Розгляд справи просили проводити без фіксації технічними засобами та в їхню відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідачі у справі [PERSON], [PERSON]в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах не заперечували проти задоволення позову, просили розгляд справи проводити у їхню відсутність, що суд вважає за можливе. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України: за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України: Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 2001 року, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду ВУЖКГ на підставі розпорядження від 22.05.2001 року: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири № 69 в житловому будинку [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності . Вищевказане свідоцтво про право власності зареєстроване в Малому підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» 22.05.2001 року в реєстрову книгу № 44, реєстровий номер № 1332. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» № 67699 від 30.03.2018 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду ВУЖКГ від 22.05.2001 року. Загальна площа квартири складає 54,60 кв.м, житлова площа складає 34,0 кв.м. [PERSON] батько позивачів, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Дергачівським відділом РАЦС за актовим записом № 152 на ім'я [PERSON] та свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом РАЦС Дергачівського райвиконкому на ім'я [PERSON]. [PERSON] (мати позивачів) та [PERSON] (батько позивачів) шлюб між собою розірвали 20 квітня 2010 року. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 28.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 1. Спадщину після смерті батька [PERSON] позивачі прийняли щляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши його поховання та продовжуючи проживати в спадковій квартирі до теперішнього часу. Спадкова квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, без виділення часток, тобто кожному із співвласників належить по 1/5 частині квартири. Враховуючи, що на спадкову частину спадкодавця [PERSON], якому належало право власності на 1/5 частину квартири два спадкоємці, то кожен має права на 1/10 частину спадкового майна (1/5:2=1/10) Спадкове майно, після смерті [PERSON] складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Позивачі звернувся до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир І.О. з заявою про оформлення права на спадщину за законом. 19.04.2018 року приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області за № 104/01-16 надала відмову у вчиненні нотаріальної дії посилаючись на те, що не доведено факт прийняття спадщини, у зв'язку з розбіжністю фактичного місця проживання з місцем реєстрації в паспорті та місцем реєстрації спадкодавця та у зв'язку з тим, що частки співвласників в спадковій квартирі не виділені. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 368 ЦК України власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 16 ЦК України: Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується спосіб захисту цивільних прав та інтересів : визнання права. Таким чином , аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставіст.ст. 16, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved