Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить скасувати санітарно-гігієнічну характеристику № 2/2-11-3/2830 від 01.07.2015 року про умови праці [PERSON], складену Криворізьким міжміським управлінням [PERSON] Управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області та медичний висновок ЛЕК від 05.10.2017 року № 1162 [PERSON] науково-дослідного інституту промислової медицини (далі - [PERSON] НДІ промислової медицини) про встановлення професійного захворювання [PERSON] В обґрунтування позову зазначає, що висновком ЛЕК [PERSON] НДІ промислової медицини № 1162 від 05.10.2017 року [PERSON] встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). Професійне захворювання встановлене на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 01.07.2015 року № 2/2-11-3/2830 складеної Криворізьким міжміським управлінням [PERSON] Управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області. Відповідно до висновку ЛЕК було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання від 24.11.2017 року за формою П-4. Зазначив, що представник відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області підписав вказаний [PERSON] з окремою думкою, оскільки вважав випадок не страховим, а санітарно-гігієнічну характеристику від 01.07.2015 року складену з порушенням чинного законодавства України. Зазначає, що професійне захворювання встановлено на підставі даних санітарно-гігієнічної характеристики №2/2-113/2830 від 01.07.2015 року, проте станом на момент проведення розслідування, обстеження обєкта (шахти ім. Фрунзе, де працювала [PERSON]В.) не проводилось і акт санітарно-епідеміологічного обстеження за формою 315/о, не складався, хоча його складання передбачено Наказом МОЗ України від 11.07.2000 № 160 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах». Внаслідок чого, висновок ЛЕК № 1162 від 05.10.2017 року про встановлення [PERSON] професійного захворювання, складений на підставі документів, які не відповідають чинному законодавству та підлягає скасуванню. Також, зазначили, що у травні 2016 року були ліквідовані органи Держсанепідслужби України та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 № 876-р, тимчасово уповноважено Голову Державної служби з питань праці, та їх територіальні підрозділи затверджувати та підписувати передбачені законодавством документи, які належали до компетенції головного державного санітарного лікаря України. Представник відповідача [PERSON] управління Держпраці у Дніпропетровській області не погодившись із позовом подав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що санітарно-гігієнічна характеристика № 2/2-113/2830 складена 01.07.2015 року, а тому Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, на момент складання характеристики не мало жодних повноважень для складання та підписання такої довідки, тому є неналежним відповідачем по справі. Вказав, що посилання позивача про те, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці [PERSON] складена з порушенням вимог Порядку є безпідставними, оскільки всі дані зазначені в довідці підтверджені наданими підприємством документами. Крім того вказав, що [PERSON] та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оскаржувати санітарно-гігієнічну характеристику. Щодо позовних вимогти частині скасування висновку ЛЕК зазначив, що даний документ складено [PERSON] науково-дослідним інститутом промислової медицини відповідно до вимог діючого законодавства, Головне управління не приймало участі у його складанні та не уповноважено надавати правову оцінку зазначеному документу, просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] науково-дослідний інститут промислової медицини не погодившись із позовом, подав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що процедура встановлення звязку професійного захворювання [PERSON] з умовами праці здійснювалась на підставі документів визначених у додатку 14 Постанови КМУ №1232 від 30.10.2011. Вказав, що перевірка та скасування наданих належним чином оформлених документів не входить до компетенції відповідача. Ухвалою суду від 12 квітня 2018 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 30 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 01.10.2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] управління\~Держпраці у\~Дніпропетровській області - [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі та просила відмовити позивачу у задоволені позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] науково-дослідного інституту промислової медицини, до судового засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання повторно не зявився. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання повторно не зявилась. В судовому засіданні 29 жовтня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON] управління Держпраці у Дніпропетровській області, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004 року № 614 затверджено Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці (далі Порядок № 614), який було прийнято на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві». Пунктом 1.3 Порядку № 614 визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння). Згідно п.1.4 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ. Відповідно до п. 1.5. Порядку № 614 підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 №160 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах». Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції [PERSON] за місцезнаходженням підприємства. Згідно до п.1.14 Порядку № 614 для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі) для надання необхідних документів за встановленою формою (Додаток 3). Термін надання документів не повинен перевищувати 15 робочих днів з часу отримання офіційного запиту від головного державного санітарного лікаря. Матеріали подаються до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби із супровідним листом. Пунктом 1.17 Порядку № 614 визначено, що документи згідно з додатком 3 роботодавець (уповноважений ним орган) (особа), а в разі ліквідації підприємства його правонаступник (особа) узгоджує з робочим органом виконавчої дирекції [PERSON], а також з профспілковою організацією підприємства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 "Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві". Після отримання вказаних документів заклад державної санітарно-епідеміологічної служби проводить обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції [PERSON], профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця (п.1.18) та в подальшому комісія складає акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о. З актом ознайомлюють працівника, робоче місце якого обстежувалось, що засвідчується його підписом (п.1.19 Порядку № 614). Відповідно до п. 1.20 Порядку № 614 заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акта всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4. Пунктом 1.23 Порядку № 614 визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби. Відповідно до п. 1.26 Порядку № 614 у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку. 26.06.2015 року лікарем з гігієни праці, головним спеціалістом санітарно-гігієнічного відділу відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке міськрайонне Управління [PERSON] управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області [PERSON], було складено «Санітарно-гігієнічну характеристику умов праці» [PERSON], який затверджено 01 листопада 2015 року [PERSON] державним санітарним лікарем міста [PERSON], Криворізького та Широківського районів у Дніпропетровській області [PERSON] (а.с. 6-8). У відповідності до п. 3 додатку № 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі Порядок № 1232) рішення про зв'язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: копії трудової книжки, - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); актах за формою Н-5 і Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння). Згідно до п. 66 Порядку № 1232 для встановлення остаточного діагнозу та зв'язку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу лікар-профпатолог Автономної Республіки Крим, області або міста направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами. До спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу в разі потреби для встановлення діагнозу може направлятися також хворий, який проходить обстеження у будь-якому науковому інституті (установі) медичного профілю. Спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання. Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій. (п. 67 Порядку № 1232). У відповідності з п. 68 Порядку № 1232 у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції [PERSON], спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу ДУ «[PERSON] Науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 05 жовтня 2017 № 1162, встановлено професійне захворювання [PERSON], а саме хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого-другого ступеня. Захворювання професійне (а.с.81) У відповідності до п. 70 Порядку № 1232 спеціалізованими профпатологічними лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 15. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення професійного захворювання, закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, робочому органові виконавчої дирекції [PERSON] за місцезнаходженням підприємства, а також профпатологу, який направив хворого до спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу. Відповідно до п. 74 Порядку № 1232 головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, області або міста утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції [PERSON] за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів. У відповідності до п. 86 Порядку № 1232 за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 (далі - акт за формою П-4) згідно з додатком 17. Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення. У разі незгоди члена комісії з розслідування із змістом акта за формою П-4 він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невід'ємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті. (п. 87 Порядку № 1232). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, від 31 жовтня 2017 року, складеного на підприємстві ПАТ «Євраз [PERSON]», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань [PERSON], встановлених ДУ «[PERSON] науково-дослідний інститут промислової медицини». Відповідно до п. 17 даного [PERSON] причинами виникнення професійного захворювання визначено: вміст пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 2,3 рази перевищує ГДК (4,6 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3) згідно ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони» (а.с. 11-12). Членом комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] - [PERSON] викладено окрему думку відповідно до якої останній, вказав, що враховуючи викладене, а саме використання при вирішенні звязку захворювання [PERSON] з умовами нелегітимної санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 01.07.2015 року № 2/2-11-3/2830, виданої Криворізьким міськрайонним управління головного управління Держсаніпідем служби у Дніпропетровській області, а також відсутність обєктивності параметрів запиленості повітря на її робочому місці, а тому вважає, що цей випадок захворювання не є страховим. (а.с. 13). Питання призначення страхових виплат врегульоване Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року, в редакції Закону від 28.12.2014 року, згідно якого страхові випадки: за соціальним страхуванням від нещасних випадків - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці. Так, в частині 1 статті 43 Закону встановлено, що для розгляду справ про страхові виплати до [PERSON] подаються, зокрема акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть. Статтею 44 Закону визначено, що [PERSON] розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. [PERSON] може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог. Статтею 45 Закону визначено, випадки у яких [PERSON] відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, зокрема тоді, коли мали місце: навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим [PERSON] свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку. Так, 05 березня 2018 року [PERSON] звернулась із заявою до позивача про призначення страхових виплат надавши відповідні документи (а.с. 18). Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач вважає, що показники шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища на робочому місці хворої [PERSON] не підтверджені лабораторними даними, водночас суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених в санітарно-гігієнічній характеристиці показників не надав. Окрім цього у п. 1.6. Порядку № 614 визначено, що особи, які склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність інформації щодо умов праці та трудового процесу, викладеної у санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно з чинним законодавством. Так, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що особи, які склали санітарно-гігієнічну характеристику умов праці [PERSON], внесли до неї недостовірну інформацію щодо умов праці та трудового процесу останнього. Пунктом 1.16. Порядку № 614 визначено, що роботодавець несе відповідальність згідно чинного законодавства за повноту та достовірність поданих документів. Так, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що ВАТ «Суха Балка» на адресу Криворізького міжміського управління [PERSON] Управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області було подано неповні або недостовірні документи щодо умов праці [PERSON] Окрім цього не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо необєктивної оцінки ДУ «[PERSON] Науково-дослідний інститут промислової медицини» умов праці та подальшу помилку при встановленні професійного захворювання [PERSON], оскільки з матеріалів справи вбачається, що ДУ «[PERSON] Науково-дослідний інститут промислової медицини» мав необхідні дані, визначені у п. 3 додатку № 14 Порядку № 1232, на [PERSON] для прийняття рішення про зв'язок його захворювання з умовами праці. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження порушення майнових інтересів Управління виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування України в Дніпропетровській області у звязку із зверненням [PERSON] із заявою про призначення страхових виплат у звязку із професійним захворюванням, оскільки позивач розглядає подані документи застрахованої особи та приймає відповідні рішення, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема має право і відмовити у призначенні страхових виплат (ст. 45 цього Закону), що вказує на наявність у останнього дискреційних повноважень при прийнятті рішення про призначення страхових виплат застрахованим особам та можливість запобігання необґрунтованим виплатам. Зясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги Управління виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування України в Дніпропетровській області не підлягають задоволенню у звязку з їх недоведеністю. На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, Закону України «Про соціальне страхування»,

Outcome: dismissed