Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

позивачка у березні 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] помер її брат [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) площею 10,4 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 720132. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вона не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тому що вважала, що спадщину прийняла дружина брата [PERSON]. Однак, [PERSON] померла [INFO]. В даний час позивачці стало відомо, що [PERSON] спадщину на себе не оформила. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для її прийняття. Вказані обставини позивачка вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, а тому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Позивачка також пояснила, що 11 грудня 2006 року її брат [PERSON] склав заповіт, яким призначив її спадкоємцем усього належного йому на момент смерті майна. Відповідач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом части 1,2 ст.220, ч.1 ст.221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, в якому вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] є сестрою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та копією свідоцтва про одруження позивачки (а.с. 6-8). [PERSON] до дня смерті проживав по [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються довідкою центру обслуговування споживачів міського комунального підприємства "Основаніє" Запорізької міської ради (а.с.21). 11 грудня 2006 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Світлодолинської сільської ради Саратського району Одеської області, за реєстровим № 16, згідно з яким спадкоємцем усього належного йому на момент смерті майна, призначив [PERSON], [INFO]. Цей заповіт не змінювався та не відмінявся, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 27-28). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Світлодолинське" с. Світлодолинське Саратського району Одеської області, площею 10,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Зазначена земельна частка (пай) належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 720132, виданому 03 березня 2004 року згідно рішення Саратської районної державної адміністрації від 30 серпня 1996 року № 271 (а.с.10). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією актового запису про смерть № 267 від 20 червня 2013 року (а.с.9, 12). Відповідно до частин 1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5. Згідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини позивачка оформила в Світлодолинській сільській раді Саратського району Одеської області та подала за місцем відкриття спадщини до Другої Запорізької державної нотаріальної контори 11 березня 2014 року, тобто через 2 роки та 9 місяців після відкриття спадщини.Нотаріус повернув їй документи через те, що вона пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.13, 14). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справі після смерті [PERSON] не відкривалась (а.с.39). Позивачка визнала, що оригінал заповіту [PERSON] зберігався та зберігається у неї, після смерті брата вона нікуди не виїжджала, проживала і продовжує проживати у будинку [ADDRESS], не хворіла. Суду не надано доказів, які б підтвердили, що позивачка пропустила строк для подання нею заяви про прийняття спадщини через наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів. Тому суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачкою без поважних причин і вважає необхідним відмовити у задоволенні позову. Твердження позивачки, що вона вважала, що дружина її брата [PERSON] буде оформляти спадщину на себе, суд вважає безпідставними, оскільки в даному випадку має місце спадкування за заповітом, а [PERSON] не є спадкоємцем за заповітом.

Outcome: dismissed