Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договорів про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Під час розгляду справи позивач змінила прізвище на [PERSON]. В обгрунтування позову зазначила, що згідно рішення Кіровоградського районного суду від 12.05.2016 року, їй належать дві земельні ділянки на праві власності в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], що розташовані на території Овсяниківської сільської ради, але державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації речового права, так як заявлене право вже зареєстровано за іншою особою. Просила визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.02.2014 року, видане на ім'я [PERSON], посвідчене приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В., зареєстроване в реєстрі за № 270; свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.02.2014 року, видане на ім'я [PERSON], посвідчене приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В., зареєстроване в реєстрі за № 271; договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладений 04.04.2014 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д., зареєстрований в реєстрі № 257 (запис № 5230092); договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладений 04.04.2014 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д. зареєстрований в реєстрі № 261 (запис № 5231169). Крім того, просила зобов'язати державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Кіровоградської районної державної адміністрації вчинити певні дії по реєстрації її права власності та скасування записів про державну реєстрацію. Позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та надали пояснення по обставинах справи. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов не визнала. Вважає, що її доверитель [PERSON] жодного закону не порушував та земельною ділянкою користується на законних підставах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Під час проведення попереднього судового засіданні позовні вимоги не визнав. Представник відповідача відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та адміністративних послуг Кіровоградської районної державної адміністрації [PERSON] просила розглядати справу без її участі. Інші учасники справи в суд не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належними чином. Судом встановлено, що [INFO] року помер дід позивача - [PERSON], про що Осяниківською сільською радою Кіровоградського району та області [INFO] року складено відповідний актовий запис № 10. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ у Кіровоградській області 11.06.2015 року. На день смерті діда у будинку був зареєстрований та проживав батько позивача - [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконавчий комітет Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області не посвідчував. Вказані обставини підтверджуються довідкою Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області № 02-30/225 від 12.04.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку № [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 4,6101 гектарів, що знаходиться на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 31.08.1999 року Овсяниківською сільською радою Кіровоградського району та області. Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, на підставі вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, батько позивача, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не відмовився від неї, проте за час свого життя свої спадкові права не оформив. [INFO] року помер [PERSON], про що Осяниківською сільською радою Кіровоградського району та області 10.12.2008 року складено відповідний актовий запис № 17. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ у Кіровоградській області 29.04.2009 року. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один. Заповіт від імені [PERSON] виконавчий комітет Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області не посвідчував. Вказані обставини підтверджуються довідкою Овсяниківської сільської ради Кіровогградського району, Кіровоградської області № 02-30/224 від 12.04.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку № 118, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 5,4899 гектарів, що знаходиться на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 31.08.1999 року Овсяниківською сільською радою Кіровоградського району та області, а також на земельну ділянку № [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], яку він успадкував після смерті свого батька [PERSON] Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Разом з тим вимогами ч.4 ст.1268 ЦК України встановлено додаткові гарантії охорони спадкових прав малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб з обмеженою дієздатністю. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину завжди, крім випадків їхньої відмови від спадщини. На час смерті [PERSON], позивач була неповнолітньою, заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2012 року за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, було визнано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,61 га під № [NUMBER], що розташована на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району та області, належну померлому на підставі Державного акту серії [NUMBER], виданого 31 серпня 1999 року Овсяниківською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області на ім'я [PERSON], реєстраційний номер 1869, та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,49 га під № 118, що розташована на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району та області, належну померлому на підставі Державного акту серії [NUMBER], виданого 31 серпня 1999 року Овсяниківською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області на ім'я [PERSON], реєстраційний номер 1871. [INFO] року [PERSON] помер. На випадок своєї смерті він склав заповіт, згідно якого вищезазначені земельні ділянки він заповів [PERSON]. 27.02.2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 4,6101 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], яке було видане приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В. та зареєстроване в реєстрі за № 271 та на земельну ділянку площею 5,4899 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], яке було видане приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В. та зареєстроване в реєстрі за № 270. 04.04.2014 року між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 4,6101 гектарів, був укладений договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. (номер запису в Державному реєстрі речових прав № 5231169). Також, 04.04.2014 року між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 5,4899 гектарів, був укладений договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. (номер запису в Державному реєстрі речових прав № 5230092). Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03.11.2015 року, рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON], правонаступником якого є [PERSON], про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельні ділянки площею 5,49 га під № 118 та площею 4,61 га під № [NUMBER], що розташовані на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, з тих підстав, що саме позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька, а не [PERSON], який був спадкоємцем другої черги. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2016 року за позивачем було визнано право власності на вищевказані дві земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] З даним судовим рішенням позивач звернулась до державного реєстратора Кіровоградської районної державної адміністрації з метою зареєструвати своє право власності. Однак, їй було відмовлено у державній реєстрації права власності у зв'язку з тим, що заявлене право вже зареєстроване за іншою особою (рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 23.06.2016 року № 30173066 та № 30174239). Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.06.2016 року вказано, що власником земельних ділянок є [PERSON] відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27.02.2014 р. № 271 та № 270. Також у витягах вказано, що приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. 04.04.2014 року посвідчено право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № 5230092 та № 5231169. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на ім'я [PERSON], які були видані приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В. 27.02.2014 року, підлягають визнанню недійсними, оскільки видачею зазначених свідоцтв про право на спадщину порушуються права позивача, як власника зазначених земельних ділянок. Крім того, згідно вимог ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно вимог ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином, укладені 04.04.2014 року між [PERSON] та [PERSON] два договори про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) суперечить змісту вищевказаних правових норм, оскільки вони укладені поза волею власника зазначених земельних ділянок. Вирішуючи питання про зобов"язання реєстратора речових прав на нерухоме майно вчинити певні дії суд вважає, що данні вимоги задоволенню не підлягають. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно вимог до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У відповідності до приписів п.п. 1 та 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, зі змісту вище зазначених положень закону вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, договорів про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію права власності та права постійного користування та при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, він зобов'язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав. Вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та права постійного користування може бути підставою для звернення до суду з окремим позовом, лише у разі відмови реєстраційною службою внести зміни про скасування державної реєстрації прав.

Outcome: partial