Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивачка 11 грудня 2019 року звернулась до суду з вказаним позовом, в подальшому поданому у новій редакції, у якому зазначала, що з 01 квітня 1998 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка з 01 вересня 2018 року навчається у коледжі Миколаївського національного університету ім.В.О.Сухомлинського ВНЗ 1 рівня акредитації на денній формі навчання на умовах контракту, а тому не має можливості працевлаштуватися і перебуває на утриманні позивачки. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року, вартість навчання за один місяць становить 1005 грн., за один навчальний семестр - 5025 грн., загальна вартість освітньої послуги складає 40200 грн. Позивачка сплачує за навчання доньки самотужки, відповідач після досягнення донькою віку 18 років припинив сплачувати аліменти на її утримання, присуджені за рішенням суду, та матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як знаходиться у працездатному віці і працює сезонно механізатором у ТОВ «Південь Агро Інвест», де має хороші заробітки, після закінчення польових робіт стає на облік до центру зайнятості і отримує грошову допомогу по безробіттю. Крім того, відповідач має у власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,27 га, яку здає в оренду, утриманців не має. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до припинення донькою навчання. 24 січня 2019 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Позивачка у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надала. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 23 лютого 2019 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с.45), клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надав. У зв'язку з чим на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.7) та довідками Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.10-11). [PERSON] є студенткою 1 курсу Коледжу Миколаївського національного університету імені В.О.Сухомлинського денної форми навчання спеціальності 081 «право» на умовах контракту, термін навчання 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу №41 від 05 вересня 2018 року (а.с.12). Згідно з договором про надання освітніх послуг Миколаївським національним університетом ім.В.О. Сухомлинського від 04.08.2018 року вартість навчання за один навчальний семестр складає 5025 грн., загальна вартість освітньої послуги з урахуванням наступних років навчання становить 40200 грн. (а.с.13). Витрати по оплаті навчання несе позивачка, що підтверджується квитанцією від 30 липня 2018 року на суму 10050 грн. (а.с.14). Між сторонами існують сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до роз'яснень, наданих в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки повнолітня донька сторін у справі [PERSON] навчається за денною формою навчання, а тому не має можливості працювати та отримувати кошти, необхідні для її матеріального забезпечення, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним та має постійний дохід, що вбачається з довідок Березанської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості (а.с.27) та ТОВ "Південь Агро Інвест" (а.с.37), має земельні ділянки загальною площею 1.43 га (а.с.30), тому, враховуючи, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про неможливість ним сплачувати аліменти, суд приходить до висновку про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до ст.200 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved