Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 25.11.2010 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву /без номеру/ з позивачем та отримав кредит у сумі 18 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Далі, в позові зазначено, що станом на 04.07.2017 року в результаті не виконання зобов'язань за договором кредиту за відповідачем рахується заборгованість у сумі 40 820,01 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 019,17 грн., заборгованість по нарахуванню відсотків за користування кредитом у сумі 8 436,12 грн., заборгованість за пенею у сумі 24 944,72 грн., штраф (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у сумі 1 920,00 грн., а тому позивач прохає стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені ним судові витрати у сумі 1 600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином за останнім відомим місцем проживання, був повідомлений через оголошення у пресі про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання, суд не повідомив. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25.11.2010 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] підписано заяву /без номеру/ згідно до якої відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 18 500,00 грн. Відповідно ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до розрахунку суми заборгованості, яка була надана банком вбачається, що станом на 04.07.2017 року за відповідачем лічиться заборгованість за тілом кредиту у сумі 5 019,17 грн., заборгованість по нарахуванню відсотків за користування кредитом у сумі 8 436,12 грн., заборгованість за пенею у сумі 24 944,72 грн., штраф (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у сумі 1 920,00 грн., а всього у сумі 40 820,01 грн. Відповідно до ст. 623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Далі судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді пені у сумі 24 944,72 грн., штраф (фіксована частина) у сумі 500,00 грн, штраф (процентна складова) у сумі 1 920,00 грн. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, суд вважає, що вказані санкціє фактично є неустойкою, а тому приходить до висновку, що позивачем неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору. Вимога ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення із відповідача штрафів розміром 500,00 грн. та 1 920,00 грн. не підлягає задоволенню у зв'язку з її безпідставністю. Така ж правова позиція, висвітлена і в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином відповідно до умов договору не виконав зобов'язання за кредитним договором, а тому з відповідача потрібно стягнути заборгованість за тілом кредиту у сумі 5 019,17 грн., заборгованість по нарахуванню відсотків за користування кредитом у сумі 8 436,12 грн., заборгованість за пенею у сумі 24 944,72 грн., а всього у сумі 38 400,01 грн. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати у сумі (1600 грн сплачений позивачем судовий збір за розгляд позовної заяви а.с. 1; 420 грн грошові кошти сплачені позивачем за оголошення в пресі а.с. 54-57), а всього підлягає до стягнення 1 905,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial