Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ "Приватбанк", у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н від 03.04.2007 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 18730 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, то банк керується п. 3.2, п. 3.3 договору, де відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Однак, відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Станом на 03.12.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 32959,64 грн., з яких: 24424,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 24424,72 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8534,92 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. Позивач наполягає на тому, що діючим законодавством не передбачено можливості вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, однак кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, використовуючи своє право на стягнення боргу в певній частині, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за тілом кредитуу розмірі 24424,72 грн. а також 2270 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. Ухвалою від 08.02.2021 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена про розгляд справи належним чином, поштовою кореспонденцією (ухвала, копія позовної заяви) та оголошеннями від 01.04.2021 року та 20.05.2021 року, розміщеним на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, відповідачка не надала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником Публічне Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк». 03.04.2007 року [PERSON] підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідачка зокрема згодна з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) вбачається, що їй встановлено кредитний ліміт 2000 грн. В подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався: 23.10.2018 року кредитний ліміт збільшено до 18730 грн., 20.12.2018 року зменшено - до 0,00 грн. З розрахунку заборгованості, наданої банком вбачається, що станом на 03.12.2020 року відповідачка має заборгованість за тілом кредиту розмірі 24424,72 грн. Доказів про погашення суми боргу чи на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідачка не надала, в порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений. Згідно ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Виходячи з вищевикладеного, невиконання відповідачкою умов договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів є порушенням відповідачкою взятого на себе зобов`язання. За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на неподання відповідачкою жодних належних та допустимих доказів на спростування підстав позову, суд вбачає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладено, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.04.2007 року в розмірі 24424,72 грн. Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягненню з відповідача підлягає сплачена сума судового збору в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved