overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом на 1/3 частину садового будинку № 217 в с. Барашівка Житомирського району Житомирської області, СТ "Барвінок", та 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0570 га, кадастровий номер 1822083000:06:000:0110, що також знаходиться у вищевказаному садівничому товаристві після смерті матері, оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений нею з поважних причин. У судове засідання сторони не зявились, проте як від позивача так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача при вирішенні спору поклався на розсуд суду. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідно ним правовідносини. 11 грудня 2015 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.9-12). За життя, на підставі договору купівлі-продажу останній належала, зокрема, 1/3 частина садового будинку № 217 в с. Барашівка Житомирського району Житомирської області, СТ "Барвінок" та 1/3 частина земельної ділянки площею 0,0570 га, кадастровий номер 1822083000:06:000:0110, цільове призначення для ведення садівництва (а.с.14-17). Позивач є єдиною спадкоємицею до майна її померлої матері. Позивач з вересня 2015 року по березень 2016 року постійно перебувала у службових відрядженнях (а.с.13). Постановою нотаріуса від 27 липня 2017 року (а.с.18) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті, у звязку з пропуском нею встановлено законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України задекларовано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивач пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає їй прийняти у спадщину згадуване спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила розірвати шлюб між сторонами, який 19 березня 2005 року був зареєстрований відділом РАЦС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 343. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про її розгляд, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. З позовної заяви вбачається, що шлюб між сторонами фактично розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони у справі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає разом з позивачем (а.с.10). Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, адже як встановлено в ході розгляду справи, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому в частині вимог про розірвання шлюбу позов підлягає до задоволення. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині що стосується повернення позивачу дошлюбного прізвища, оскільки дане питання має вирішуватись в позасудовому порядку органами ДРАЦС, у відповідності до приписів ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та наказу Міністерства Юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року "Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні". Крім цього, так як позов підлягає до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору у розмірі 551 гривні 20 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила розірвати шлюб між сторонами, який 21 лютого 2015 року був зареєстрований Соболівською сільською радою Романівського району Житомирської області, актовий запис № 1.\~\~\~\~\~\~\~ У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про її розгляд, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. З позовної заяви вбачається, що шлюб між сторонами фактично розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються. Від даного шлюбу сторони у справі дітей не мають. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, адже як встановлено в ході розгляду справи, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому в частині вимог про розірвання шлюбу позов підлягає до задоволення. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині, що стосується повернення позивачу дошлюбного прізвища, оскільки дане питання має вирішуватись в позасудовому порядку органами ДРАЦС у відповідності до приписів ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та наказу Міністерства Юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року "Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні". Окрім цього, так як позов підлягає до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору у розмірі 551 гривні 20 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила розірвати шлюб укладений між сторонами, що був зареєстрований 21 червня 2013 року Бабичівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 2, а також після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про її розгляд, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідно ним правовідносини. З позовної заяви вбачається, що фактично шлюб між сторонами розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони у справі спільних дітей не мають. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, адже як встановлено в ході розгляду даної справи, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача стосовно зміни її прізвища на дошлюбне, оскільки це питання, у даному випадку, має вирішуватись в позасудовому порядку органами ДРАЦС, у відповідності до приписів ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та наказу Міністерства Юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2010 року "Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні". Окрім цього, так як позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються з судового збору в розмірі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 900 гривень, щомісячно, у зв'язку з продовженням навчання їх спільної дитини. Аргументує свої вимоги тим, що на даний час жодної допомоги в зв'язку з навчанням їх спільної дитини вона не отримує. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про розгляду справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. Відповідач по справі являється батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.3). На даний час [PERSON] навчається за державним замовленням в ДПТНЗ "Житомирське вище професійне училище сервісу і дизайну". Згідно довідки, виданої зазначеним навчальним закладом, термін навчання спливає 15 лютого 2017 року (а.с.4). Зазначені правовідносини регулюється наступними нормами сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Визначаючи розмір аліментів суд повинен враховувати як реальну потребу того, на чию користь вони стягуються, так і на матеріальне становище самого платника аліментів. Відтак, на переконання суду, враховуючи баланс між потребами дитини у зв'язку з навчанням та можливістю сплачувати аліменти відповідачем до стягнення з відповідача суд присуджує аліменти у розмірі 650 гривень, щомісячно, починаючи з 17 грудня 2015 року і до закінчення навчання. Окрім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що шлюбні відносини фактично припинені, між ними постійно виникають сварки, скандали, з січня 2015 року вони проживають окремо , тому вона вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю , просить шлюб розірвати, вважає примирення неможливим, так як вони з чоловіком вже тривалий час живуть окремо , за час, що надавався судом для можливого збереження сім'ї , стосунки не змінилися , в чому вона була впевнена ще в попередньому засіданні, так як добре знає свого чоловіка і вважає, що навіть для дитини буде краще, якщо житимуть окремо , щоб син не бачив постійних сварок і скандалів. Майнових претензій до чоловіка немає і бажає залишити собі дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився на розлучення, хоч раніше сам просив дати час для можливого збереження сім'ї. Однак цього йому не вдалося досягти і він прийшов до переконання , що все таки поновити спільне життя не вдається . Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд з'ясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Снігурівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 жовтня 2008 року, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації шлюбів за №6 . Від даного шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Відносини між подружжям свідчать про те, що сім'я розпалась. Сторони миритись не бажають і обоє наполягають на припиненні шлюбу. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, надані сторонами, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини їх життя суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] відповідач змінювала своє прізвище при реєстрації шлюбу і бажає залишити за нею дошлюбне прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площами 2,40га. та 0,39га. із загальною площею 2,79га., які розташовані на території Цебрівської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Цебрівською сільською радою 29 листопада 2002 року, майновий пай в СС "Зоря" с. Цебрів Зборівського району, згідно майнового сертифікату серії [NUMBER], виданий Цебрівською сільською Радою Зборівського району 28 травня 2002 року, посилаючись на те, що вона після смерті матері, згідно заповіту є спадкоємцем її майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.І ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.І ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. 12 квітня 2007 року розпорядилася своїм майном і склала заповіт, в користь позивача. Згідно заповіту спадкове майно складається із земельної ділянки площами 2,40га. та 0,39га. із загальною площею 2,79га., які розташовані на території Цебрівської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Цебрівською сільською радою 29 листопада 2002 року, майнового паю в СС "Зоря" с. Цебрів Зборівського району, згідно майнового сертифікату серії [NUMBER], виданий Цебрівською сільською Радою Зборівського району 28 травня 2002 року. Звернувшись у Зборівську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у прийнятті документів, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємницею даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на ? частину земельної частки (паю) в КСП "Мир" c. Вовчківської Зборівського району розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], посилаючись на те, що вона після смерті [PERSON], згідно заповіту є спадкоємцем її майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. 10 вересня 1997 року в Вовчківській сільській раді [PERSON] розпорядилася своїм майном і склала заповіт, в користь позивача та її сестри [PERSON], яка померла [INFO], в рівних частках. Спадкове майно складається із земельної частки (паю) в КСП "Мир" c. Вовчківської Зборівського району розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Звернувшись у Зборівську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у прийнятті документів, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємницею даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved