Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачка 02 березня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 25 листопада 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем стали неможливими. З січня 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. З цього часу спільне господарство не ведеться. З січня 2015 року по теперішній час, позивачка з відповідачем спілкується лише з питань котрі стосуються по вихованню їхньої доньки. Між сторонами досягнута домовленність про те, що донька [PERSON] буде проживати з позивачкою. Спору про майно в них не має. Після розірвання шлюбу позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, письмово просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та після розірвання шлюбу бажає відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, письмово просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25 листопада 2006 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1128 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено також, що з січня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Між сторонами досягнута домовленність про те, що донька [PERSON] буде проживати з позивачкою. Спору про майно в них не має. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved