Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач ТОВ "ПЛАНЕТА ЖИТЛО-СЕРВІС" звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 197 390,56 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01.09.2009 року між позивачем та [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], був укладений Договір №28/09 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, централізованого опалення, постачання холодної та горячої води і водовідведення та з користування електричною енергією. Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату квартирної плати та комунальних послуг, однак платежі здійснював не регулярно, внаслідок чого утворився борг, який станом на 31.12.2014р. складає у розмірі 197 390,56 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку борг не погашає, позивач вимушений був звернутися до суду за його примусовим стягненням. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, шляхом поміщення оголошення в газету, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2009р. між ТОВ «Планета Житло-Сервіс» та [PERSON] було укладено Договір №28/09 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, централізованого опалення, постачання холодної та горячої води і водовідведення та з користування електричною енергією. (а.с. 4-10). Відповідно до п. 1 ч. 1 Договору, предметом договору є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку №27-Б по булю Шевченка, а Споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором. Відповідно до ч. 12 Договору передбачено, що у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до розрахунку боргу по квартирній платі та платі за комунальні послуги, проведеним працівниками бухгалтерії позивача, заборгованість відповідача станом на 31.12.2014р. складає у розмірі 197 390,56 грн. (а.с. 12-78), що розрахований з 01.09.2009 року і складається з витрат на утримання будинку і прибудинкової території. Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Перевіряючи вірність нарахованих сум заборгованості за період з 01.09.2009 року по 31.12.2014 року судом встановлено наступне. Так, п. 10 узгоджених у Договорі тарифів на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій було затверджено тариф у розмірі 14,91 грн. з 1 кв. м. загальної площі квартири будинку в ТОВ "ПЛАНЕТА ЖИТЛО-СЕРВІС", а тому позивачем було вірно розраховано сплату коштів за утримання будинку і прибудинкової території в розмірі - 2976,04 грн. (14,91 х 199,6) де 199,6 кв.м. - це загальна площа квартири відповідача. (а.с. 78). Разом із тим, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, тому слід позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 197 390,56 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 1 973,92 грн.

Outcome: approved