Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до Полтавського районного суду м. Полтава з позовною заявою наступного змісту, [INFO] року померла її свекруха [PERSON]. За життя залишила заповіт на все належне майно на ім'я сина [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину, в зв'язку з чим було заведено спадкову справу. [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, котру прийняла заявник. Але згодом виявилось що [PERSON] не встиг прийняти частину спадщини на дві земельні ділянки. Позивач звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини але через невірний переклад прізвища матері заявника на українську мову була допущена помилка у вказаному документі. У Сертифікаті на право на земельну частку(пай) померла вказана як [PERSON], а в свідоцтві про народження сина, заповіті та свідоцтві про смерть зазначена як «[PERSON] тому наявні розбіжності документів. Також свекруха позивача проживала в цивільному шлюбі та вела спільне господарство з [PERSON] . Так як [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживали разом, вели спільне господарство, є підстави для встановлення факту проживання однією сім'єю та визнати за позивачем право на належне померлому [PERSON] майно, а саме право на земельну частку(пай) відповідно до Сертифікату серії [NUMBER] В зв'язку з викладеним прохала визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 4,7 умовних кадастрових гектарах яка розташована в адміністративних межах Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, земельну частку (пай) розміром 4,7 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке за життя належало [PERSON], який помер [INFO] року і було посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яка розташована в адміністративних межах Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області. В судове засідання представник позивача направив заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Представник відповідача - та третьої особи в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року Микільською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке згідно Полтавського району Полтавської області Сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 28 грудня 1996 року на підставі розпорядження Полтавської райдержадміністрації від 26 грудня 1996 року [NUMBER], площею 4,7 умовних кадастрових гектара на території Микільської сільської ради зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] на ім'я [PERSON]. При житті [PERSON] склала заповіт від 07.03.2000 року, згідно якого заповідала [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все майно яке буде їй належати на день смерті. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень ч.1ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тому, позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги, так як, інших спадкоємців немає. В свою чергу, оскільки формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав та формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч.1 ст.79 Земельного кодексу України відповідно) На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах; місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені. Отже, земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об'єктів нерухомого майна, а тому судовий збір за подачу такої позовної заяви сплачується з вимог немайнового характеру. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При таких обставинах, у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 02.09.1993 року "Про нотаріат", від 23.06.2005 року "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Оскільки спадщина на належне [PERSON] та [PERSON] майно відкрилася після їх смерті то відносини зі спадкування в цьому випадку регулюються Цивільним Кодексом Української PCP 1963, ст.549 якого визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 вказує, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, позивач є спадкоємцем за заповітом, тому позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved