Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та\~ [PERSON], та стягнути з останнього аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1616 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що з 15.09.2012 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що наразі шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, між подружжям часто відбуваються безпідставні сварки та непорозуміння, з 30.05.2016 року проживають окремо. Відповідач відмовляється виконувати свої обов'язки по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав, в частині стягнення аліментів позов визнав частково, просив стягнути з ньог8о аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача підтримав позицію свого довірителя. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.09.2012 року Виконавчим комітетом Дивненської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис №4. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюб носить формальний характер. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ Суд бере до уваги позицію відповідача, який позовні вимоги, в частині розірвання шлюбу, визнав у повному обсязі, що згідно\~\~положень ч.4\~ст.206 ЦПК України\~є підставою для\~\~ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення аліментів в сумі 1616 грн. на утримання дитини суд дійшов висновку про часткове задоволення з огляду на наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення\~ ними повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та забезпечити їй рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, матеріальне становище відповідача та вважає за необхідне частково задовольнити позов, визначивши розмір щомісячного стягнення аліментів 1000 грн., оскільки саме такий розмір аліментів забезпечить баланс інтересів сторін та їх дитини. Суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо призначення аліментів на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3\~ст. 5 ЗУ "Про судовий збір"\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за позовні вимоги щодо стягнення аліментів, судовий збір в сумі 640 грн. покладається на відповідача та в зв'язку з задоволення позову в частині вимог про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 640 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial