Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], вказавши, що [INFO] померла її дочка [PERSON]. З літа 2007 року по день своєї смерті вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON]. Від їхнього сумісного життя, [INFO] народився [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача [PERSON]. Дитина страждає на психічний розлад, є інвалідом з дитинства до 18 років. Після смерті [PERSON], відповідач повернувся до своїх батьків, де мешкає дотепер, вихованням дитини не займається, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини та його лікування. Дитина проживає з позивачкою та її чоловіком, [PERSON] і перебуває на їхньому утриманні. Вони займаються вихованням, утриманням, лікуванням дитини. Відповідач з жовтня 2010 року декілька разів, а у 2013-2014 роках жодного разу дитину не відвідував, про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується. Крім того, 03.04.2014 року відповідач [PERSON] подав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 704, в якій вказав, що позов про позбавлення його батьківських прав визнає. Позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON], [INFO], стягнути з нього аліменти на її користь аліменти на її користь щомісячно до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, направив до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. Вислухавши пояснення позивачки, думку прокурора, спеціаліста відділу по Ленінському району служби у справах дітей Запорізької міської ради, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений обгрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Мати дитини, дочка позивачки, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. З літа 2007 року по день своєї смерті вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON]. Від їхнього сумісного життя, [INFO] народився [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача [PERSON]. Дитина страждає на психічний розлад, є інвалідом з дитинства до 18 років, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 08.07.2011 року. Після смерті [PERSON], відповідач повернувся до своїх батьків, де мешкає дотепер, що підтверджується довідкою № 36 від 03.04.2014р. голови квартального комітету № 42. Вихованням дитини він не займається, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини та його лікування. Дитина проживає з позивачкою та її чоловіком, [PERSON] і перебуває на їхньому утриманні. Вони займаються вихованням, утриманням, лікуванням дитини. Відповідач з жовтня 2010 року декілька разів, а у 2013-2014 роках жодного разу дитину не відвідував, про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується. У відповідності до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Оскільки відповідач не приймає ніяких мір протягом тривалого часу по виконанню своїх батьківських обов'язків, на даний час не змінилося його відношення до дитини, суд вважає, що він навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню та утриманню, вважає за необхідне, з метою захисту прав і інтересів неповнолітньої дитини, позбавити його батьківських прав, окрім того, 03.04.2014 року відповідач [PERSON] подав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 704, в якій вказав, що позов про позбавлення його батьківських прав визнає. За таких підстав, у суду немає підстав вважати, що [PERSON] може змінити своє відношення до своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі викладеного і

Outcome: approved