Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2015 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, на даний час не може забезпечити їй належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Оскільки відповідач працездатний, отримує дохід, вважає, що він може сплачувати розмір аліментів у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (або у твердій грошовій сумі у розмірі 16000,00 грн.), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, тому і звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Просила позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (або у твердій грошовій сумі у розмірі 16000,00 грн.), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову і до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 16000,00 грн., надала відповідь на відзив та розрахунок до неї, згідно якого для повноцінного розвитку та зростання дитини на рік необхідно 177746,00 грн. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, надала відзив на позовну заяву, у відповідності до якого проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі ј частки з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не заперечувала, вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 16000,00 грн. вважала необгрутнованою. Пояснила, що на даний час відповідач моряком за контрактом не працює, звільнений з судна у травні 2019 року, працює у ТОВ "Херсонський морський спеціалізований тренажерний центр при Херсонській державній морській академії" та має стабільний дохід, тому підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відсутні. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2015 року, вказаний шлюб між сторонами не розірвано (а.с. 5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 6). Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки малолітня дитина проживає з матір`ю, батько - відповідач по справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. З витребуваних судом за клопотанням позивача документів вбачається, що відповідач останній раз працював за контрактом на судні у 2016-2017 роках, згідно паспорту моряка він звільнений з судна у травні 2019 року. На даний час відповідач працює у ТОВ «Херсонський морський спеціалізований тренажерний центр при Херсонській державній морській академії», що сторони не оспорюють. Згідно довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль», рахунок відповідача закрито 26.09.2019 року (а.с. 100-136). Звертаючись до суду, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 16000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З точки зору закону та викладеного вище правового обґрунтування обов`язок утримання неповнолітніх дітей лежить на кожному з батьків. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання, тому доводи почивача про те, що в сумарній кількості для повноцінного розвитку та зростання дитини на рік необхідно 177746,00 грн. суд вважає надуманими та необгрунтованими. Слід також зазначити, що фотокопії ярликів та цінників від дитячих речей, надані позивачем (а.с 181-196), не підтверджують придбання цих речей позивачем, крім того, з деяких долучених позивачем чеків вбачається, що витрати були здійснені іншими особами (а.с.187, 189,195, 196), а меблі придбані у 2017 році ще до народження дитини (а.с.194). Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не надано даних щодо розміру заробітної плати, але він є фізично здоровою особою, працює та може виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини, а також виходячи з мінімального рекомендованого розміру аліментів на дитину, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: partial