Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору № 003-Z/012259 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue від 02.03.2012 року та по договору про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 023-006465/12-00938-вкл-к від 02.03.2012 року, мотивуючи тим, що 02.03.2012 року між Банком «Фінанси та Кредит» та відповідачем укладено вказані кредитні договори, на підставі яких банк надав йому кредитні ресурси у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договорами. Банк повністю виконав перед відповідачем зобов`язання, які передбачені договорами, однак свої зобов`язання [PERSON] незважаючи на обов`язок сплатити проценти належним чином не виконує. У зв'язку з чим банк просить стягнути з відповідача 10 211 грн. 09 коп. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 02 березня 2012 року між ПАТ «Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем [PERSON] укладено договір № 003-Z/012259 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue від 02.03.2012 року (а.с. 7-11). Також 02.03.2012 року між АТ «Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 023-006465/12-00938-вкл-к (а.с. 12-18), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредитні ресурси в розмірі 6500 грн. Умовами п. 2.1. договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 37,9 % річних. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Незважаючи на взяті на себе за договором про зобов'язання, відповідач систематично порушував строки та розмір сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 003-Z/012259 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue від 02.03.2012 року та за договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 023-006465/12-00938-вкл-к від 02.03.2012 року. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 25.06.2014 року проведено розрахунок заборгованості за договором № 003-Z/012259 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue від 02.03.2012 року та за договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 023-006465/12-00938-вкл-к від 02.03.2012 року (а.с.4-6), відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 10 211 грн. 09 коп. яких: 5010 грн. 65 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 903 грн. 25 коп. - строкова заборгованість по відсотках, 1338 грн. 83 коп. - відсотки по простроченій заборгованості, 2958 грн. 36 коп. - пеня. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 611, 612, 1054 ч.2, 1050 ч.2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved