Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0001 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області та була надана у приватну власність [PERSON] розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 18 червня 2008 року за №362 в порядку спадкування після смерті 02 вересня 2008 року [PERSON]. У судовому засіданні 21 серпня 2017 року представник позивача [PERSON] до розгляду справи по суті подав заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просив визнати за [PERSON], [INFO], право на завершення приватизації земельної ділянки відповідно до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 18 червня 2008 року за № 362, площею 1,0001 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області, приватизація якої розпочата [PERSON], який помер 09 липня 2006 року. Вказані змінені позовні вимоги обгрунтовані тим, що батькові позивача [PERSON] належала земельна ділянка на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №362 від 18.06.2008 року. Даним розпорядженням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийнято рішення про передачу у власність [PERSON] на території [PERSON] сільської ради землі для ведення особистого селянського господарства площею 1,0001 га (рілля). Але за життя [PERSON] не встиг отримати державний акт та зареєструвати за собою право власності, оскільки 09 липня 2006 року помер. Спадщину батька позивача, [PERSON], прийняла його дружина, мати позивача, [PERSON], оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Мати позивача [PERSON], прийнявши спадщину свого чоловіка, спадкові права не оформила, свідоцтва про право на спадщину не отримала. 02 вересня 2008 року мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті позивач, син спадкодавця, [PERSON], належним чином прийняв спадщину матері та отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,0001 га для ведення особистого селянського господарства, яка розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації №362 від 18.06.2008 була передана у власність його батьку [PERSON], та успадкована дружиною спадкодаця, матірю позивача, [PERSON], позивач [PERSON] не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, оскільки за життя батько не отримав державного акту. Тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, чим його представник і скористався. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с. 81). Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації у судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с. 73). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області у судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с. 82). Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Сумській області у судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Крім того, у вказаній заяві зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 за № 581 «Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», наказу Держгеокадастру від 07.11.2016 «Про ліквідацію територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі було ліквідовано як юридичну особу, а відділ у [PERSON] районі [PERSON] управління Держгеокадастру у Сумській області є структурним підрозділом [PERSON] управіння Держгеокадастру у Сумській області, тому просив виключити даний відділ з кола третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору (а.с. 77-78). Суд, з огляду на вказане, вважає за необхідне зазначити, що після залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відповідно до ст. ст. 35, 36 ЦПК України, порядку виключення з процесу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, нормами Цивільного Процесуального Кодексу України не передбачено, проте, суд враховує, що відділ Держгеокадастру у [PERSON] районі є структурним підрозділом [PERSON] управління Держгеокадастру у Сумській області, який є відповідачем у справі, і при цьому нічиї права не порушуються. Представник третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Сумської області, у судове засідання не прибув, проте надійшла заява на виконання ухвали суду від 21.08.2017. Представник третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Довіра 2008», у судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі представника, не заперечує проти позовних вимог [PERSON] Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві, з урахуванням зміни позовних вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився 02 березня 1949 року в селі Хоружівка Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією сторінок паспорту серії МА №084550 (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача його батьками записані: у графі «батько» - [PERSON], у графі «мати» - [PERSON] (а.с. 10). [PERSON], батько позивача, помер 09 липня 2006 року у селі Малі Будки Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №036944 (а.с. 9). Відповідно до довідки-характеристики, наданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області за №551 від 03 травня 2017 року (а.с. 37), [PERSON], [INFO], до дня смерті 9 липня 2006 року був зареєстрований за адресою: [INFO]. На момент смерті проживав із дружиною [PERSON], [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області не посвідчувався. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48438714 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48438720, наданих приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 33-34), спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіт спадкодавця не посвідчувався. Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не заявила відмову від неї. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП №017993 (а.с. 22). 02 вересня 2008 року [PERSON], мати позивача, померла в селі Коровинці Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №094995 (а.с. 8). Відповідно до довідки-характеристики, яка видана виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області за №552 від 03 травня 2017 року (а.с. 12) [PERSON], [INFO], до дня смерті 02 вересня 2008 року, була зареєстрована в [INFO]. На момент смерті проживала із сином [PERSON], [INFO], невісткою [PERSON], [INFO], онуком [PERSON], [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області не посвідчувався. Після смерті спадкодавця [PERSON], позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу 54935802 (номер у нотаріуса 86/2013), що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48438571 та інформацією приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], з якої вбачається, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу 28 серпня 2013 року на підставі заяви від спадкоємця за законом [PERSON], свідоцтво про право на спадщину було видано на імя [PERSON] (а.с. 30-31). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48438581 заповіт спадкодавця [PERSON] не посвідчувався (а.с. 32). Позивач [PERSON] частково реалізував своє право на спадкування, отримавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 13). Позивач [PERSON] звертався до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,0001 га для ведення особистого селянського господарства, успадковану його матірю [PERSON] після смерті чоловіка, батька позивача, [PERSON] Нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,0001 га, оскільки відсутній правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, так як за життя спадкодавця не був ним отриманий (а.с. 15). Так, відповідно до Розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №273 від 13 червня 2003 року надано дозвіл на розробку технічної документації по видачі державних актів на право приватної власності на землю працівникам соціальної сфери за межами населеного пункту [PERSON] сільської ради згідно додатку (а.с. 42). Відповідно до списку громадян, працівників соціальної сфери, яким надається дозвіл на розробку технічної документації по виготовленню державних актів на право приватної власності на землю за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради, що є додатком до розпорядження голови райдержадміністрації №273 від 13 червня 2003, за номером 28 записаний: «[PERSON], додатково виділити 1,00 га» (а.с. 43). На підставі даного розпорядження, [PERSON] районним відділом Сумської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК при Держкомземі України" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам жителям с. Коровинці у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності не наданих у власність і користування на території [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області (а.с. 39). У списку громадян, за номером 28 записаний: «Тютюнник Олексій Іванович» (а. с. 43). Відповідно до Розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №362 від 18 червня 2008 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам, жителям с. Коровинці у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності не наданих у власність і користування на території [PERSON] сільської ради, а також надано земельні ділянки громадянам [PERSON] сілської ради у власність для ведення особистого селянського господарства згідно додатку, у пункті 7 якого зазначений [PERSON], площа земельної ділянки 1,0001 га (рілля) (а.с. 14, 46). З листа [PERSON] районної державної адміністрації від 25 липня 2017 року №1099 (а.с. 63), встановлено, що зміни до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 18.06.2008 року №362 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам для ведення особистого селянського господарства» не вносились, дане розпорядження не скасовувалося. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого відділом Держгеокадастру в [PERSON] районі Сумської області, дата формування 07.09.2017 (а.с. 86-90), встановлено, що земельна ділянка, яка планувалася для передавання у власність [PERSON] була зареєстрована у Державному земельному кадастрі 14.12.2009 року під кадастровим номером 5923583400:08:001:0081, код цільового призначення 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, форма власності приватна власність, площа земельної ділянки - 1,0001 гектара, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця) Сумська область, Недригайлівський район, [PERSON] сільська рада, власник [PERSON]. З листа Відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Сумської області, наданого на запит суду (а.с. 84-85), вбачається, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 1,0001 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області на імя [PERSON] не видавався, оскільки [PERSON] за життя не завершив процедуру оформлення, у звязку з чим реєстрація такого державного акту у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю не здійснювалася, наказ про скасування державного акту не видавався, оскільки державний акт не виготовлявся. Відповідно до листа виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області за №02-28/462 від 25.07.2017 року (а.с. 64), станом на 25 липня 2017 року земельна ділянка померлого [PERSON] згідно договору на управління спадщиною від 31 грудня 2015 року та додаткової угоди від 27 грудня 2016 року до зазначеного договору, перебуває в управлінні ТОВ «Агрофірми» Довіра 2008». На підтвердження факту використання земельної ділянки [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірмою «Довіра 2008», [PERSON] сільською радою Недригайлівського району Сумської області надані наступні копії документів: договір про управління спадщиною від 31 грудня 2015 року, розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки держаної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 01.01.2015 року, список земельних ділянок померлих громадян, які передаються в управління ТОВ «Агрофірмі «Довіра 2008» по договору на управління спадщиною від 31 грудня 2015 року (за номером 63 зазначений [PERSON]І, площа земельної ділянки (рілля) 1,0 га), додаткова угода до договору на управління спадщиною від 27 грудня 2016 року, відомість про непереоформлені земельні ділянки (паї) на полях, що обробляє ТОВ «Агрофірма «Довіра 2008» на території [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області станом на 01.12.2016 року (за номером 58 зазначений [PERSON], площа земельної ділянки (рілля) 1,0 га), розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 01.01.2017 року (а.с. 65-72). Таким чином, земельна ділянка площею 1,0 га (рілля), що розташована на території [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області, для ведення особистого селянського господарства, фактично виділена спадкодавцю [PERSON], оскільки зареєстрована у Державному земельному кадастрі за №5923583400:08:001:0081 та перебуває в управлінні ТОВ «Агрофірми «Довіра 2008» за договором на управління спадщиною від 31.12.2015 року та додатковою угодою до договору від 27.12.2016 як «земельна ділянка, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, на яку відкрилася спадщина» відповідно до пунку 1.1 договору на управління спадщиною (а.с. 65). Оскільки на момент державної реєстрації земельної ділянки [PERSON] помер, право власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано не було, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не видавався. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюються відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно з ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). Ст. 345 ЦК України визначає, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 9 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. З аналізу наведених норм, можливо прийти до висновку, що право на завершення приватизації може бути успадковане за умови, що спадкодавець в установленому законом порядку розпочав процедуру приватизації, але не встиг завершити її у зв'язку зі смертю. Зокрема, у листі Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (п 3.5.) зазначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, оскільки [PERSON], батько позивача, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, вчинив всі визначені законом дії щодо отримання її у власність, але помер до видачі державного акту на право приватної власності, право на приватизацію якої було успадковане його дружиною, матірю позивача, то [PERSON], як спадкоємець матері [PERSON], набув право на завершення процесу приватизації спірної земельної ділянки, а тому змінені пзовні вимоги визнаються судом обгрунтованими та підлягають задоволенню. Вимога про стягнення судових витрат з відповідачів представником позивача не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved