Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ВАТ НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування, з урахуванням трьох відсотків річних, у розмірі 3230 грн. 05 коп. та з [PERSON] грошових коштів з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 530 грн. 56 коп., посилаючись на те, що вказані грошові суми повинні бути сплачені у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яка скоєна з вини [PERSON] Відповідачі, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову не надали. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що ВАТ НАСК «ОРАНТА» уклала з [PERSON] договір за № 4275081 добровільного страхування наземного транспортного засобу, відповідно до якого було застраховано автомобіль марки «Дача Логан», реєстраційний державний номер [NUMBER]. 04 серпня 2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля марки «Дача Логан», реєстраційний державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], з автомобілем марки «Мітсубісі», реєстраційний державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем марки «Хюндай», під керуванням водія [PERSON], реєстраційний державний номер [NUMBER]. Водій [PERSON] порушив вимоги п. 2.3, 13.1 «Правил дорожнього руху України», не врахував дорожні обставини, не дотримався безпечної дистанції, інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілями, які рухались попереду. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2012 р. [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З матеріалів справи вбачається, що водій [PERSON] звертався до ВАТ НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, 11 жовтня 2012 року надав заяву про страхове відшкодування, однак ніяких виплат ВАТ НАСК «ОРАНТА» не проводило. 15 січня 2013 року [PERSON] звернувся до ВАТ НАСК «ОРАНТА» з досудовою вимогою про сплату страхового відшкодування у розмірі 3104 грн. 92 коп. та стягнення з [PERSON] розмір франшизи у розмірі 510 грн. Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (НАЦКОМФІНПОСЛУГ) за № 5449/13-12 від 28 травня 2014 року, підтверджено факт, що ВАТ НАСК «ОРАНТА» було прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 2594 грн. 92 коп., однак виплату не здійснює. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок чого настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик, відповідно до страхових сум, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з включенням витрат на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений законом. Стягненню з ВАТ НАСК «ОРАНТ» на користь позивача підлягають стягненню страхове відшкодування у розмірі 2594 грн. 92 коп. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають грошові кошти у розмірі 510 грн. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial