Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності. В обґрунтування\~заявлених вимог\~ [PERSON] \~посилалася на\~те,\~що їй на праві спільної часткової власності належить 27/100 частки житлового будинку [ADDRESS] під літ. А-1, а саме: житлові кімнати 1-5 та 1-6; нежитлова прибудова літ. В-1; тамбур літ. в-1, в 2-1, сіни літ. в 1-1, сараї літ. ПП-1, Ж-1, Ф-1; вбиральня літ. Б-1, огорожа № І. 2, окрема хвіртка - вхід з вулиці; внутрішня дерев`яна огорожа між її будівлями та [PERSON] . Крім того, їй за вказаною адресою належить земельна ділянка площею 204 кв.м, кадастровий номер - 1412337200:01:017:0637, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з межами: від А до Б - земельна ділянка [ADDRESS] ; від Б де В - земельна ділянка [ADDRESS] земельна ділянка [ADDRESS] ; від Г до Д - земельна ділянка [ADDRESS] ; від Д до Е - земельна ділянка [ADDRESS] : від Е до Э - земельна ділянка [ADDRESS] ; від Э до А - землі Маріупольської міської ради. Відповідачі є співвласниками іншої частки домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки за даною адресою. На підставі ухвали Приморського райсуду м. Маріуполя від 13.04.2011 року та поділу земельної ділянки, відповідачці [PERSON] належить 38/100 частки домоволодіння (житловий будинок літ. М-1) та 164 кв.м. земельної ділянки; відповідачці [PERSON] - 16/100 частки домоволодіння та 138 кв.м. земельної ділянки; відповідачці [PERSON] - 19/100 частки домоволодіння та 125 кв.м. земельної ділянки по [ADDRESS] . Існуюча часткова власність на нерухоме майно створює для неї, як співвласника, незручності, обмежуючи її право розпоряджатися своєю часткою. Вона не має можливості без згоди відповідачів провести відчуження своєї частки. Наказом № 193 від 24.06.2020 року начальника Головного управління містобудування з архітектури об`єкту нерухомого майна, 27/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , присвоєно адресу: [ADDRESS] , який внесений до Реєстру адрес в м. Маріуполі і ситуаційний план. Незважаючи на те, що вона і відповідачі поділили земельну ділянку і уклали мирову угоду про визначення їх ідеальних часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, в якому кожен з них мас ізольовану квартиру, укладати в нотконторі договір про розподіл домоволодіння в натурі з припиненням права часткової власності, відповідачі відмовилися, тому вона вимушена звернутися до суду і просить виділити в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна, що належать їй 27/100 частки домоволодіння по [ADDRESS] , розташовані по земельній ділянці площею 204 кв.м. за вказаною адресою, припинити право загальної часткової власності на 27/100 частки домоволодіння по [ADDRESS] , розташованих на земельній ділянці площею 204 кв.м. за вказаною адресою. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.09.2020 по вказаній справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.12.2020р. клопотання позивачки задоволено, витребувати у Комунального комерційного підприємства "Міське бюро технічної інвентаризації-Маріупольська нерухомість" інвентаризаційну та правову справи щодо спірного житлового будинку. 17.12.2020р. ККП"Міське бюро технічної інвентаризації-Маріупольська нерухомість" надіслало до суду інвентаризаційну та правову справи щодо спірного житлового будинку. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 25.01.2021р. вказану позовну заяву призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, позов просила задовольнити, проти постановлення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, до суду не з`явилися причини поважності суду не повідомили, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~\~виходячи з наступного.\~\~\~\~\~\~ Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. ст.\~364,\~367 ЦК України, кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог\~ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1\~ст. 183 ЦК України). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2\~ст. 183 ЦК України). Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.\~183,\~358,\~364,\~379,\~380,\~382 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Тому визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється і при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу. Згідно роз`яснень, наданих судам у п.п. 6, 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Судом встановлено, що згідно з ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 13.04.2011р. затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя, наступного змісту: позивачці [PERSON] належить на праві власності 16/100 частина жилої будівлі під [ADDRESS] під літерою А-1, а саме: жила кімната 1-8, кухня 1-7, сіні літ а-1 (1-1,1-2), а1-1 (1-3), тамбур літ. а2-1, гараж сарай літ. Ш-1, сарай літ. К-1, убиральня Ф-1, огорожа та мощення, окрема хвіртка вхід з вулиці, що відповідає Рішенню Приморського районного суду м. Маріуполя від 16.09.1982 року, внутрішня огорожа між спорудами [PERSON] та [PERSON] дерев`яна огорожа, [PERSON] , що розподіляє їх земельні ділянки; відповідачці [PERSON] належить на праві власності 27/100 частина жилої будівлі під [ADDRESS] під літерою А-1, а саме: жилі кімнати 1-5, 1-6, нежила прибудова літ. В-1, тамбур літ. в-1, в2-1, сіні літ в1-1, сараї літ. ПП-1, Ж-1, Р-1, убиральня літ. Б-1, огорожа №1,2, окрема хвіртка вхід з вулиці, що відповідає Рішенню Приморського районного суду м. Маріуполя від 16.09.1982 року, внутрішня огорожа між спорудами [PERSON] та [PERSON] дерев`яна огорожа, належна [PERSON] , що розподіляє їх земельні ділянки; відповідачці [PERSON] належить на праві власності 38/100 частини, а саме: жила будівля, що окремо стоїть, [ADDRESS] під літерою М-1, жилі кімнати 3-2,3-3, кухня 3-1, жилий будинок під літ. З-1, жила кімната 4-3, кухня 4-2, що поєднана з тамбуром літ. м-1, убиральнею Л-1, сараєм Н-1, окремий вхід з вулиці; відповідачці [PERSON] на праві власності належить 19/100 частина від будинку, який окремо стояв та зруйнований, під літ. «Д» та «Е», літня кухня «У», прибудова «Т», вбиральня «Ц». На місці зруйнованого будинку [PERSON] збудований фундамент та металева огорожа зі хвірткою, що розділяє [PERSON] та [PERSON] проходом для обслуговування та ремонту будинків. [PERSON] має хвіртку окремий вхід з вулиці та цегельний забір, що розподіляє земельну ділянку від [PERSON] ; сторони визнають за [PERSON] встановлений між будівлями [PERSON] та [PERSON] металевий забір, що примикає до домоволодіння та прибудовам під. Літ. Ж-1 та літ. в1-1; сторони згодні з фактично встановленим порядком користування жилими та нежилими приміщеннями, що розташовані по [ADDRESS] та згодні, що на момент укладання мирової угоди їх права та законі інтереси не порушені (а.с. 6). Згідно з витягом про державну реєстрацію прав МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» право власності на 27/100 частки житлового будинку [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 12). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 150947 [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0204га. (а.с. 7). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 217476953 від 23.07.2020р. право власності за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 8/25 за [PERSON] , 16/100 за [PERSON] , 27/100 за [PERSON] (а.с. 13). Згідно з актом про визначення та узгодження меж земельної ділянки конкретного користування ФОП « [PERSON] » від 18.08.2011р. запропонований порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками (а.с. 14-15). Згідно з висновком спеціаліста ФОП « [PERSON] » від 18.08.2011р. пропонується варіант порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS] відповідно до угоди між співвласниками, при якому в конкретне користування [PERSON] на 27/100 ідеальних часток, що належать на підставі: рішення Приморського районного суду м Маріуполя від 13.04.2011 р справа № 2 648/11 про задоволення мирової угоди та про затвердження ідеальних частин в житлових будівлях по [ADDRESS] ; виписки про Державну реєстрацію прав від 20.05.2011 р № 30033625, ви даної БТІ м Маріуполя на ім`я [PERSON] ; технічного паспорта БТІ станом на листопад 2010 р на домоволодіння [ADDRESS] , виділяється земельна ділянка площею 204 кв.м. з ділянки, яка виділена по нормі з урахуванням ділянки самозахвату з виходом на вулицю Рибну (а.с. 16-20). Відповідно до наказу № 193 від 24.06.2020 року начальника Головного управління містобудування і архітектури, об`єкту нерухомого майна, 27/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , присвоєно адресу: [ADDRESS] , який внесений до Реєстру адрес в м.Маріуполі (а.с. 8-10). Аналізуючи в сукупності встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, матеріли інвентаризаційної та правових справ, висновки щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved