Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона працювала на посаді начальника виробничо-технологічного відділу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас з 08.02.2006р. до 13.06.2014р. 13.06.2014р. була звільнена з підприємства згідно ст.38 п.1 КЗпП України. Посадовий оклад начальника виробничо-технологічного відділу станом на 01.09.2013р., відповідно до штатного розкладу підприємства, затвердженого наказом №142 від 01.07.2013р., становив - 4871.00коп. З 01.09.2013р. відповідач безпідставно в односторонньому порядку, зменшив їй посадовий оклад. Кількість робочих днів у вересні 2013 року, відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу на 2013 рік при п'ятиденному робочому тижні з двома вихідними днями у суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день упродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів, наведеному у додатку до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 21 серпня 2012 р. № 9050/0/14-12/13 становить 21 день. Сума заробітної плати позивача за відпрацьовані у вересні 2013р., 21- робочих днів становить - 4871,0 грн. Сума нарахованої заробітної плати позивачеві за вересень 2013р.складала 4557,0 грн. Таким чином, сума, яка не була одержана позивачем за вересень 2013р. склала: 4871,0 грн. - 4557,0 грн. = 314,0грн. Кількість робочих днів у жовтні 2013 року, відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу на 2013 рік, становить 23 дня. Сума заробітної плати позивача за відпрацьовані у жовтні 2013р. - 23 робочих днів становить - 4871,0грн. Сума нарахованої заробітної плати позивачеві за жовтень 2013р.складала 4694,00 грн. Таким чином, сума, яка не була одержана позивачем за жовтень 2013р. склала: 4871,0 грн. - 4694,0 грн. = 177, 0 грн. (розрахунковий лист за жовтень 2013р.) Кількість робочих днів у листопаді 2013 року, відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу на 2013 рік становить 21 день. Сума нарахованої заробітної плати позивачеві за відпрацьовані у листопаді 2013р., 6 роб. дн. складала 1341,14грн. Таким чином, сума, яка не була одержана позивачем за листопад 2013р. склала: 4871,0 грн : 21 х 6 = 1391,71грн. 1391,71 грн.-1341,14грн.=50,57грн. Кількість робочих днів у грудні 2013 року, відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу на 2013 рік становить 22 дня. Сума нарахованої заробітної плати позивачеві за грудень 2013р. складала 3739,23грн. Посадовий оклад начальника виробничо-технологічного відділу станом з 01.12.2013р. повинен бути: 1218,0грн. (мін. з/плата з 01.12.2013р.) х 1,37 x 3,1 = 5173, 0 грн. Коефіцієнт за професією згідно колективного договору на 2013р.-3,1 в штатному розкладі з 01.12.2013р. був зменшений відповідачем в односторонньому порядку. Сума заробітної плати позивача за грудень 2013р. повинна складати 5173,0 грн. : 22 х 17 = 3997,32грн. Таким чином сума, яка не була одержана позивачем за грудень 2013р. склала: 3997,32 грн. - 3739,23 грн. = 258,09 грн. (розрахунковий лист за грудень 2013р.) Згідно п.10 розділу IV «Нормування та оплата» праці Колективного договору на 2013р. з 01.01.2014р.застосовується 120% мінімальної тарифної ставки робітника 1-го розряду. Посадовий оклад начальника виробничо-технологічного відділу станом з 01.01.2014р. повинен бути: 1218,0грн. 1,2 x 1,37 x 3,1 = 6207,0грн. Кількість робочих днів у січні 2014 року, відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу на 2014 рік становить 21 робочий день. Сума заробітної плати позивача за відпрацьовані у січні 2014р. 21 робочих днів становить - 6207,0грн. Сума нарахованої заробітної плати позивачеві за січень 2014р.складала 4839,0грн. Таким чином, сума, яка не була одержана відповідачем за січень 2014р. склала: 6207,0грн. - 4839,0грн. = 1368,0 грн. Кількість робочих днів у лютому 2014 року, відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу на 2014 рік становить 20 робочих дня. Сума заробітної плати позивача за відпрацьовані у лютому 2014р. 21 робочих дня становить - 6207,0грн. Сума нарахованої заробітної плати позивачеві за лютий 2014р.складала 4839,0грн.Таким чином, сума, яка не була одержана відповідачем за лютий 2014р. склала: 6207,0грн. - 4839,0грн. = 1368,0грн. Кількість робочих днів у березні 2014 року, відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу на 2014 рік становить 20 робочих дня. Сума нарахованої заробітної плати позивачеві за березень, 2014р. складала 1935,60грн. Сума заробітної плати позивача за відпрацьовані у березні 2014р. 8- робочих дня становить - 6207,0грн. : 20 * 8 = 2482,80грн. Таким чином, сума, яка не була одержана позивачем за березень 2014р. склала: 2482,80грн .- 1935,60 грн. = 547,20грн. Кількість робочих днів у квітні 2014 року, відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу на 2014 рік становить 21 робочий день. Сума нарахованої заробітної плати позивачеві за квітень 2014р.складала 2073,86грн. Сума заробітної плати позивача за відпрацьовані у квітні 2014р. 9- робочих днів становить - 6207,00 : 21* 9 = 2660,14грн. Таким чином, сума, яка не була одержана позивачем за квітень 2014р. склала: 2660,14грн. - 2073,86грн. = 586,28грн. В порушення ст. 83 Кодексу законів про працю України та ст. 24 Закону України "Про відпустки", постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 " Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" відповідач здійснив невірно розрахунок середньої заробітної плати для грошової компенсації позивачу за 11 днів невикористаної щорічної відпустки, що становить суму - виходячи з наступного розрахунку. Нарахування компенсації за невикористані відпустки провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням 12 календарних місяців (або за менший фактично відпрацьований період) на відповідну кількість календарних днів року (або меншого відпрацьованого періоду), за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством (ст. 73 Кодексу законів про працю України). Одержаний результат потрібно помножити на число календарних днів відпустки. Сума нарахованої заробітної плати за 12 місяців, що передували місяцю звільнення, а саме з червня 2013р. по травень 2014р. становить 49775,97грн. з урахуванням розміру з/плати за вересень 2013 - квітень 2014р.- визначеної позивачем. Кількість календарних днів року (або меншого відпрацьованого періоду), за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством (ст. 73 Кодексу законів про працю України) у зазначений період становить - 241 день. Таким чином, сума розрахунку складає 49775,97грн. : 241 день = 206,54грн. Отже, сума компенсації за невикористану відпустку позивача становить: 206,54грн.х 11дн. = 2271,94грн. Позивачу нараховано суму компенсації за невикористану відпустку-1986,60грн. Розрахунок суми, яка не була одержана позивачем за невикористану відпустку: 2271,94 грн. - 1986,60 грн. = 285,34 грн. Сума вимог позивача по стягненню заробітної плати та суми компенсації за невикористану відпустку становить 4412,86грн. Позивач в позовній заяві зазначила, що відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України відповідач має виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З 13.06.2014р. по час розгляду справи судом відповідач не виконав обов'язків встановлених вищезазначеною нормою, фактично з позивачем не розрахувався, внаслідок чого позивач вимагає стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 відпрацьованих місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Сума нарахованої заробітної плати позивачу за березень та квітень 2013 року становлять: 2482,80грн.+2660,14грн.=5142,94 (без урахування виплати за відпустку). Кількість робочих днів відпрацьованих у березні та квітні 2013р. становить: 8роб.дн.+ 9роб.дн. = 17роб.дн. Таким чином, середня заробітна плата для розрахунку затримки виплати заробітної плати становить: 5142,94грн. : 17роб.дн. = 302,52грн. Період прострочення з виплати середнього заробітку за весь час затримки з 13.06.2014р. по 25.05.2015р. становить - 260 роб. дн. Тобто, загальний розмір виплатити позивачу середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати станом на 25.05.2015р. складала -302,52грн. х 260 роб.дн.=78655,20грн. Період прострочення виплати середнього заробітку за весь час затримки на момент подання позову був розрахований з 13.06.2014р. по 25.05.2015р. і становив - 260 робочих днів. На теперішній час період прострочення виплати середнього заробітку за весь час затримки значно збільшився. У звязку з цим позивачкою були збільшені позовні вимоги і позивач просила стягнути на її користь: заборгованість по заробітній платі у сумі 4412 грн.86 коп.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 81680 грн.40 коп. Також, позивачка заявила вимогу щодо стягнення суми 2500 грн. моральної шкоди, у звязку з тим, що зазнала душевних страждань у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, та приниженням її гідності. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, з урахуванням збільшених позовних вимог, надали суду пояснення щодо обставин справи, які узгоджуються з обставинами, які викладені в позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги відповідач визнає частково в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 1202 грн. 82 коп. В частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 81680 грн.40 коп.- позовні вимоги не визнають, оскільки вважають, що позивачкою пропущений строк на звернення до суду. Також, зазначив, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 2500 грн.. Свої заперечення відповідач обґрунтував такими підставами: 13.06.2014 року [PERSON] фактично проведено розрахунок з виплати заробітної плати в сумі 7889 грн. 23 коп. Однак, в результаті перерахунку заробітної плати звільненій працівниці від грудня 2013р. по квітень 2014 року було виявлено недоплату у сумі 1202 грн. 82 коп., яку підприємство зобовязується доплатити позивачу. В зазначеній частині не заперечує проти стягнення недоплаченої суми заробітної плати з ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» на користь позивача. В іншій частині позовних вимог, а це стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди, вважає, що є підстави для застосування судом тримісячного строку давності, вказаного Рішенням Конституційного Суду України від 22. 02. 2012 року за №4-рп/2012 . Суд, вислухав пояснення сторін, дослідив докази, які знаходяться в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] з 08.02.2006 року до 13.06.2014 року була прийнята та працювала на посаді начальника виробничо-технологічного відділу. 13.06.2014 року була звільнена із займаної посади, що підтверджується копією трудової книжки (а. с. 9). Наказом № 64-к від 13.06.2014 року позивач була звільнена з підприємства згідно п. 1 ст. 38 КЗпП. за угодою сторін. Компенсація за невикористану щорічну відпустку становить 11 календарних днів (а. с.12). Під час судового розгляду справи по суті судом були досліджені наступні докази: довідка про доходи від 20.04.2015р. №00000000034, виданій [PERSON], згідно якої дохід за період з 01.07.2013р., по 13.06.2014р. склав 64461,87 грн.; лист [PERSON], до начальника ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» від 03.03.2015р.; лист [PERSON], від 20.03.2015р. до начальника ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» про надання довідки про розрахунок; копію конверта про отримання листа від відповідача(а.с.23); колективний договір між роботодавцем і профспілковим комітетом ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» по забезпеченню економічного та соціального розвитку трудового колективу і захисту прав працівників на 2013р.(а.с.24); коефіцієнти співвідношень розмірів місячних посадових окладів керівних працівників, професіоналів, фахівців до мінімальної тарифної ставки І-розряду основного виробництва(а.с.25); коефіцієнти співвідношень мінімальної тарифної ставки робітника І розряду (місячної тарифної ставки) за видами робіт до установленої мінімальної тарифної ставки робітника І розряду(а.с.26); галузева угода (регіональна) між управлінням житлово-комунального господарства облдержадміністрації і обласною профспілковою організацією працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення на 2008-2009р.(а.с.30-43); наказ №142 від 01.07.2013 року «Про затвердження штатного розкладу та ведення положення про оплату праці робітників підприємства»(а.с.44); положення про оплату праці робітників ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» затверджений начальником підприємства та узгоджений з головою профспілки підприємства та додаток№2 шатний розклад керівних працівників на 01.07.2013р.(а.с.45-46,48-49); наказ №249 від 27.11.2013р. «про введення штатного розкладу»(а.с.50); штатний розклад керівних працівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» на 01.12.2013р.(а.с.51-52); колективний договір ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» на 2008р від 11.04.2008р.(а.с.53); додаткова угода №10 до колективного договору ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» від 11.08.2010р.(а.с.54); колективний договір між роботодавцем і профспілковим комітетом ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» по забезпеченню економічного та соціального розвитку трудового колективу і захисту прав працівників на 2013р., від 21.06.2013р., та додаток №ІV.3. коефіцієнти співвідношень розмірів місячних посадових окладів керівних працівників…(а.с.55-58,59); лист державної інспекції України з питань праці. Територіальна державна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області №833 від 11.11.2013р.(а.с.60); лист Дніпропетровського обласного комітету профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення від 11.11.2013р. №17-03-7-1(а.с.61); довідка щодо розгляду колективної скарги колишніх працівників ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» м. Синельникове від 08.11.2013р.(а.с.62-63). Суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє часткове підтвердження в ході судового розгляду та підтверджені належними та допустимими доказами у справі. Так, суд вважає доказаним, що відповідач з 01.09.2013р. необґрунтовано, в односторонньому порядку, зменшив позивачці посадовий оклад. Внаслідок чого утворилась заборгованість по виплати заробітної плати, яка складає 4412 грн.86 коп. Відповідно пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 відпрацьованих місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Сума нарахованої заробітної плати позивачу за березень та квітень 2013 року становлять: 2482,80грн.+2660,14грн.=5142,94 (без урахування виплати за відпустку). Кількість робочих днів відпрацьованих у березні та квітні 2013р. становить: 8роб.дн.+9роб.дн.= 17роб.дн. Таким чином, середня заробітна плата для розрахунку затримки виплати заробітної плати становить: 5142,94грн. : 17роб.дн. = 302,52грн. Із розрахунку наданого позивачкою вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за 270 робочих днів складає 81680 грн.40 коп.( а.с.32-33). На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, яка складає 4412 грн.86 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 270 робочих днів складає 81680 грн.40 коп. Суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо того, що в день звільнення 13.06.2014 року позивачка отримала остаточний розрахунок, а тому нею пропущений строк на звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Це твердження відповідача спростовується відомістю на виплату грошей №177 від 13.06.2014 року (а.с.69), в якій не зазначено із яких саме сум складалася сума розрахунку при звільненні. Позивачкою до матеріалів справи надані лист [PERSON], до начальника ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» від 03.03.2015р.; лист [PERSON], від 20.03.2015р. до начальника ДМПВКГ «Дніпро-Західний Донбас» про надання довідки про розрахунок; копію конверта про отримання листа від відповідача(а.с.23). Отже, суд вважає встановленим, що позивачка [PERSON] була належним чином повідомлена про розмір сум (розрахунки), які їй були сплачені з грудня 2013 року по червень 2014 року тільки 24 квітня 2015 року, коли на її вимогу відповідачем їх були надані довідка про розмір заробітної плати та розрахункові листки з грудня 2013 року по червень 2014 року (а.с.22- 23). Таким чином, право на звернення до суду у позивачки [PERSON] виникло 24.04.2015 року, коли вона отримала документи (довідку про розмір заробітної плати та розрахункові листки). Суд приходить до висновку, що строк на звернення до суду позивачкою пропущений з поважних причин, внаслідок її необізнаності, з вини відповідача, про розмір сум, які підлягали сплаті на дату фактичного розрахунку 13.06.2014 року. В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає можливим задовольнити вимоги [PERSON] в сумі 1000 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням ухваленого судом рішення, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір у розмірі: 860 грн.93 коп.- за вимоги матеріального характеру та 243 грн.60 коп. за вимоги про стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial