Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.04.2011 року помер її батько [PERSON]. Після смерті якого залишилося спадкове майно у виді житлового будинку №10, що розташований за адресою: Донецька область, смт. Курахове, вул. Чкалова, який належить [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 15.06.1961 року. Позивач, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] Позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки на час смерті проживала разом із спадкодавцем, інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Позивач звернулась до державного нотаріуса Другої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по вул. Чкалова в смт. Курахівка Донецької області, будинок №10. Позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилися, надали суду заяви, в яких просили задовольнити позов та розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надав суду заяву, посвідчену нотаріусом Єлизовського нотаріального округу Камчатського краю, про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував. Представник територіальної громади Селидівської міської ради, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, просили прийняти рішення на розсуд суду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.12.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.01.2019 року зобовязано державного нотаріуса Другої селидівської державної нотаріальної контори надати інформаційну довідку із Спадкового реєстру відносно спадкодавця [PERSON], який помер 16.04.2011 року, та копії спадкової справи. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.03.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] помер 16.04.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №545238, виданого 18.04.2011 року виконкомом Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по вул. Чкалова в смт. Курахівка Донецької області, будинок №10, що вбачається із наданих Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 15.06.1961 року №3618, зареєстрованого у Селидівському БТІ 11.08.1961 року 11.08.1961 року №215, довідкою КП «Селидівське БТІ» №485 від 08.11.2018 року. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217\~Цивільного кодексу\~України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] спадкоємцями є його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Те що спадкодавець [PERSON] є батьком [PERSON], підтверджує копія свідоцтва про народження серії ГД №396787, виданого 01.08.1955 року, копія свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО №270213, виданого 31.05.1975 року. \~ \~ Відповідно\~до ст.1268\~ЦК України \~ спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~ Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На час смерті спадкодавець [PERSON] і спадкоємець [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою: [INFO]. Інші спадкоємці із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Даний факт підтверджує надані письмові заяви відповідачів [PERSON] і [PERSON], а також вбачається з копій спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], померлого 16.04.2011 року, Другою селидівською державною нотаріальною конторою, заведеної на підставі заяви [PERSON] Таким чином, внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. З огляду на те, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, виходячи з вимог ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину. [PERSON], як спадкоємець за законом, звернулася до Другої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину. Другою селидівською державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] заведено спадкову справу, але позивач позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до\~Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,\~Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено,\~\~що [PERSON], який помер 16.04.2011 року, за життя належав житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по вул. Чкалова в смт. Курахівка Донецької області, будинок №10, що вбачається із наданих Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 15.06.1961 року №3618, зареєстрованого у Селидівському БТІ 11.08.1961 року 11.08.1961 року №215, довідкою КП «Селидівське БТІ» №485 від 08.11.2018 року. Згідно із ст. 49. Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.\~67\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Судом встановлено, що позивач звернулася до державного нотаріуса Другої селидівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про права на спадщину та не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів. Зазначене вище свідчить про порушення законного права позивача на реалізацію своїх майнових прав, яке підлягає захисту у відповідності до вимог ст. 3 ЦПК України, та у спосіб передбачений ст. ст. 4 та 16 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Згідно з статтею 392\~Цивільного кодексу\~України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини третьої ст.212\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено,\~\~що [PERSON], який помер 16.04.2011 року, за життя належав житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по вул. Чкалова в смт. Курахівка Донецької області, будинок №10, та після його смерті,\~\~право на спадкове майно перейшло в порядку спадкування за законом спадкоємцям [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] [PERSON], [PERSON] і [PERSON] до нотаріальної контори після смерті [PERSON], який помер 16.04.2011 року, не звертались. [PERSON] відповідно до ст.. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину та звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у встановленому порядку не отримала свідоцтво про право на спадщину, в той же час\~обставин, які б вказували, що на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи\~\~судом не встановлено. Згідно ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~\~ \~\~Статтею 16\~цього ж\~Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved