Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що мiж ПрАТ « СК «Інгосстрах» і ПАТ КБ «Приватбанк» 25.10.2012 року укладено Договiр страхування наземного транспорту № DNH0CPS-129H4BN термін дії якого з 26.10.2012 року до 25.10.2013 року, і згідно п.п. 8,9 лонгований на термін з 26.10.2013 року до 25.10.2014 року. Згідно умов Договору страховик зобовязався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Об'єктом страхування за Договром є майнові інтереси, що повязані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Geely Maple, р.н. № [NUMBER]. Згідно умов Договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Так, 14.01.2014 року сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Geely Maple, р.н. № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2014 року винним у дані й ДТП визнано водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] В результаті ДТП застрахований автомобіль зазнав технічних ушкоджень, і відповідно до Звіту №16284 від 20.01.2014 року визначено розмір заподіяної матеріальної шкоди , яка становить 11394,49 грн. Виконуючи свої зобовязання за Договором страхування позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у сумі 11394,49 грн., і у звязку з чим, з моменту страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 11394,49 грн., а також понесені судові витрати на оплату судового збору. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює у справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] під час попереднього судового засідання 14.03.2016 року проти позов у не заперечував, заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що мiж ПрАТ « СК «Інгосстрах» і ПАТ КБ «Приватбанк» 25.10.2012 року укладено Договiр страхування наземного транспорту № DNH0CPS-129H4BN термін дії якого з 26.10.2012 року до 25.10.2013 року, і згідно п.п. 8,9 лонгований на термін з 26.10.2013 року до 25.10.2014 року. Згідно умов Договору страховик зобовязався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Об'єктом страхування за Договором є майнові інтереси, що повязані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Geely Maple, р.н. № [NUMBER]. Згідно умов Договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Так, 14.01.2014 року сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Geely Maple, р.н. № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2014 року винним у дані й ДТП визнано водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] В результаті ДТП застрахований автомобіль зазнав технічних ушкоджень, і відповідно до Звіту №16284 від 20.01.2014 року визначено розмір заподіяної матеріальної шкоди , яка становить 11394,49 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON]Г, на підставі полісу АС/1855222 була застрахована у ТДВ « Експрес Страхування». 20.11.2014 року позивач звернувся до ТДВ « Експрес Страхування» з вимогою про відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування , але у відшкодуванні таких було відмовлено, т.я. [PERSON] незаконно заволодів автомобілем [NUMBER]. Позивач звернувся до МТСБУ з позовом про відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування, але рішенням Господарського суду м. Києва від 09.06.2015 року у задоволенні позову було відмовлено, вказане рішення Київським апеляційним господарським судом залишено без змін. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згiдно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове вiдшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичниx витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або iнша особа, що одержала страхове вiдшкодування, має до особи, відповідальної за заподiяний збиток. У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року розяснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Тобто, суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло ( з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положень статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що у позивача до відповідача у даній справі виникло право вимоги страхового відшкодування саме в порядку суброгації. Відповідно до ч.3 і ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які відповідно до платіжного доручення №477 від 18.01.2016 року становлять 1378 грн.

Outcome: approved