Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про надання дозволу на виїзд дитини за межі України, посилаючись на те, що час спільного проживання з відповідачем в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Донька мешкає разом з нею. З 2010 року спільне проживання було припинено і з цього часу відповідач не спілкується з дитиною, не надає матеріальну допомогу на її утримання, не цікавиться її розвитком, станом здоров»я, що негативно впливає на розвиток дитини. Аліменти на утримання дитини відповіла не виплачує. В Росії у неї мешкають рідні, до яких вона має намір виїхати разом з дитиною для її оздоровлення. Згоду на виїзд дитини відповідач не надає. Тому просила суд надати дозвіл на виїзд її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] за межі державного кордону України без згоди на такий виїзд відповідача до виповнення дитині 16-орічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, наполягає на задоволені позовних вимог у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Тому суд зі згоди позивача розглядає справу у порядку заочного провадження відповідно до ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Лисичанської міської ради у судове засідання не з`явились, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. У судовому засіданні були дослідженні наступні докази: копія паспорту та ідентифікаційного номеру позивача, довідка з місця проживання дитини, копія свідоцтва про народження дитини; довідка відділу ДВС. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторін народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказаний відповідач (а.с.10). Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір»ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Відповідач жодного разу після прийняття рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивача аліменти не виплачував ( а.с.8). Розвитком дитини не цікавиться, не піклується про її матеріальний стан. Згідно із ст. 10 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-Х11 і набула чинності для України 27.09.1991 року), держави-учасниці зобов'язалися поважати право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені Законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У відповідності до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 4 ч.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Для перетинання державного кордону України неповнолітньої дитини відповідно до Постанови КМУ від 27.01.1995 року № 57 "Про затвердження перетинання державного кордону громадянами України" необхідно отримати нотаріально завірену згоду одного з батьків на виїзд за кордон. Враховуючи вищенаведене, та оскільки судом встановлено, що виїзд [PERSON], [INFO] за кордон відповідає інтересам дитини, сприятиме її фізичному, духовному та моральному розвитку, отримати дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон та дозвіл на виїзд за межі України в позасудовому порядку у позивача немає можливості, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved