Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог з урахуванням уточнень в позовній заяві посилається на те, що на підставі договору дарування, посвідченого 23.02.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.06.2009 року, йому належить на праві власності квартира №153, що розташована в будинку №120 по пр. Гагаріна у м.Дніпропетровську, загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. 18.09.2014 року ним у вказаній квартирі було дозволено тимчасове проживання та зареєстровано тимчасових жильців - [PERSON] та [PERSON], які не є членами його сім"ї та ї якими він не пов"язаний сімейними стосунками. З кінця минулого року відповідачі не проживають у вказаній квартирі, до теперішнього часу в ній не зявляються, їх особистих речей в квартирі немає, він сам утримує квартиру, сплачує комунальні послуги, а вони не несуть жодних витрат по її утриманню, в звязку з чим він перебуває в складному матеріальному стані. Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] із зняттям їх з реєстрації за вказаною адресою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. В дане судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши позивача, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договору дарування від 23.02.2009 року, посвідченого 23.02.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.06.2009 року, позивачу належить на праві власності квартира №153 що розташована в будинку №120 по пр. Гагаріна у м.Дніпропетровську, загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., що також підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.06.2009 року № 22984593. 18.09.2014 року позивачем у вказаній квартирі було дозволено тимчасове проживання та зареєстровано тимчасових жильців - [PERSON] та [PERSON], які не є членами його сім"ї та з якими він не пов"язаний сімейними стосунками. З кінця 2014 року відповідачі не проживають у вказаній квартирі, до теперішнього часу в ній не зявляються, їх особистих речей в квартирі немає, позивач сам утримує квартиру, сплачує комунальні послуги, а відповідачі не несуть жодних витрат по її утриманню, в звязку з чим позивач перебуває в складному матеріальному стані. В наданих суду нотаріально посвідчених заявах [PERSON], [PERSON] суд повідомили, що у вказаній квартирі вони не проживали та не проживають, на теперішній час вони зареєстровані та проживають в [INFO] края Російської Федерації, проти позову не заперечують, просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позов [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, у наданих суду заявах відповідачі визнали позов та обставини, зазначені позивачем. Отже, судом встановлено? що відповідачі тривалий час без поважних причин не проживають у вказаній квартирі, але з реєстрації не знялись, чим порушуються права позивача, оскільки він повинен сплачувати комунальні послуги з урахуванням зареєстрованих відповідачів. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою та зняття їх з реєстраційного обліку підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved