Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за кредитним договором № 010-2008-961 від 31 березня 2008 року у розмірі 16 758 долар США 90 центів; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 010-2008-961 від 31 березня 2008 року у розмірі 16 758 доларів США 90 центів та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що 31.03.2008 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 010-2008-961, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 188 000,00 доларів США, строком до 15 березня 2023 року, зі сплатою 12,75 % річних за користування кредитом. Цільове призначення кредиту - придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач свої зобов'язання по даному кредитному договору виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 28.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 16 758 доларів США 90 центів. З метою забезпечення зобов'язань позичальника по кредитному договору між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON], 31 березня 2008 року був укладений договір поруки № 010-2008-961-Р. Також між позивачем та відповідачем [PERSON] 31 березня 2008 року був укладений договір поруки № 010-2008-961-Р/1. 27 вересня 2014 року відповідачам позивачем були направлені вимоги про погашення заборгованості, однак не були виконані. Не погоджуючись з позовними вимогами представником відповідачів було подано зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення надмірно сплачених коштів за кредитним договором № 010-2008-961 від 31.03.2008 року, яка ухвалою суду від 22 вересня 2016 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання, була прийнята судом до спільного розгляду із первісною позовною заявою. Позивачі за зустрічним позовом просять суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» надмірно сплачені кошти за кредитним договором № 010-2008-961 від 31.03.2008 року у розмірі 48 495,80 доларів США; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» понесені витрати за проведення судово-економічної експертизи по 5 082,00 грн. кожному та витрати по сплаті судового збору. Свої зустрічні позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що підставою для пред'явлення зустрічного позову стало проведення експертизи КНДІСЕ від 29.06.2016 року та відповідно висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи за № 3013/16-45, відповідно до якого відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом виконали зобов'язання за кредитним договором № 010-2008-961 від 31.03.2008 року в повній мірі та переплатили суму заборгованості на 48 495,80 доларів США, яку і просять стягнути. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив первісний позов задовольнити, проти зустрічного позову заперечував, з підстав викладених у запереченні на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. Пояснив суду, що відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним не виконують свої зобов'язання передбачені кредитним договором № 010-2008-961 від 31.03.2008 року, а кошти які були внесені на користь банку згідно платіжних доручень, які були дослідженні експертом не мають жодного відношення до погашення кредитної заборгованості за даним кредитом. Представник відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним позовом в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнала, з підстав викладених у поясненях на позов про стягнення заборгованості, просила відмовити у задоволенні первісного позову, зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у зустрічному позові про про стягнення надмірно сплачених коштів за кредитним договором № 010-2008-961 від 31.03.2008 року. Зазначила, що її довірителі виконали всі умови зобов'язання за кредитом та сплатили суму заборгованості в повній мірі, що підтверджується платіжними дорученнями, які долучені до матеріалів справи. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 010-2008-961, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 188 000,00 доларів США, строком до 15 березня 2023 року, зі сплатою 12,75 % річних за користування кредитом. Цільове призначення кредиту - придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].( а.с. 5-12,13,14-15, Т-1). У забезпечення виконання зобов'язання між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Універсал банк» було підписано договір іпотеки (нерухомого майна-квартири) від 31.03.2008р. Предметом іпотеки, згідно п.1.1. передано нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 72,00 кв.м, житловою площею 47,80 кв.м.. яка знаходиться за адресою: місто Київ по бульвару Русанівському в будинку №5 в квартирі №140.(а.с. 48-51, Т-2). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010-2008-961 від 31.03.2008 року, загальний розмір заборгованості станом на 28 серпня 2015 року становить 16 758, 99 Доларів США.(а.с 80-83 Т-1) Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом були виконані умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів [PERSON]. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 31.03.2008 року було укладено договір поруки № 010-2008-961-Р між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Універсал банк». Згідно п. 1.2.Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови основного договору і він погоджується з ними, зокрема: сума основного договору - 188 000,00 доларів США, також йому відомо про розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів в сумі 12,75 % (відсотків) річних та розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки сплати платежів в розмірі 38,25 % (відсотків) річних. 31.03.2008 року було укладено договір поруки №010-2008-961-Р/1 між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Універсал банк». Згідно п.1.2. Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови основного договору і він погоджується з ними, зокрема: сума основного договору - 188 000,00 доларів США, також йому відомо про розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів в сумі 12,75 % (відсотків) річних та розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки сплати платежів в розмірі 38,25 % (відсотків) річних. Згідно п.2.1 вищезазначених договорів поруки «кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя». Також, п.2.1 вищезазначених договорів поруки роз'яснено, що під «згодою Поручителя» Сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору шляхом отримання його письмової згоди з такими змінами. (а.с. 16-21,Т-1). Виходячи з положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року, по даній справі було призначено судово-економічну експертизу, проведення якою доручено експертам КНДІСЕ. Згідно висновку експерта від 29.06.2016 року за № 3013/16-45 за результатами проведення судово-економічної експертизи, встановлено, що у розрахунку Банку не враховано та не відображено суму 65 254.79 доларів США (268 447,81 долар США- 203 193,02 долари США), документально підтверджену, як внесену Позичальником та його Поручителями в рахунок погашення грошових зобов'язань за кредитним договором. В даному випадку сума 268 447.81 доларів США це - загальна сума сплачена Позивачами 1, 2, 3 за період користування кредитом, яка підтверджена документально, а сума 203 193,02 долари США це - сума, яка сплачена Позичальником та його поручителями і підтверджена розрахунком заборгованості. Разом з тим, розрахунку банку та заяви на переказ готівки від 06.06.2008 року № 050В601081930004, наявній в матеріалах справи, слідує, що Позичальником було реалізовано право на дострокове часткове погашення кредиту в сумі 150 000,00 доларів США, що передбачено п.п. 4.1; 4.1.2; 4.1.3; 4.2 Кредитного договору. Крім того, у Кредитному договорі не обумовлено та на дослідження експерту не надано розпорядчих документів Банку, щодо номерів рахунків відкритих для обліку кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Таким чином за наявними в матеріалах справи виписками по рахунках № 26205000325916, № 26206000156054, № 26209001379365, № 26205000205069 неможливо дослідити як проводився Банком розподіл сум направлених на погашення кредиту. Щодо зміни відсоткової ставки з 12,75 % до 13,75 % підтверджена належним доказом, а саме оригіналом листа від ПАТ «Універсал Банк» за вих.№2290ГО-2/1411 від 16.07.2008р. яким повідомлено письмово [PERSON], однак Висновком КНДІСЕ встановлено зміну відсоткової ставки у бік збільшення, де зазначено: «встановити з якої дати та до якого розміру змінювалась відсоткова ставка, а також встановити, на яку суму основного боргу нараховувалися відсотки ПАТ «Універсал Банк» з 01.07.2008р. та з 01.08.2008р., не видається за можливе у зв'язку із ненаданням Банком на дослідження за клопотанням експерта належним чином оформлених банківських виписок. В судовому засіданні представник позивача за первинним позовом в своїх поясненнях спростовуючи висновок судово - бухгалтерської експертизи не ставив питання щодо призначення в рамках розгляду даної справи повторної чи додаткової експертизи та додаткових документів в обгрунтування своїх пояснень не надавав. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають, оскільки суд не має можливості встановити дійсну суму заборгованості за кредитним договором № 010-2008-961 від 31.03.2008 року та як сторона позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом не надала належні докази заборгованості та доказів, щодо розподілу сум направлених на погашення кредиту, що і встановлено у висновку експерта від 29.06.2016 року за № 3013/16-45 за результатами проведення судово-економічної експертизи. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільною судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Щодо вимог за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення надмірно сплачених грошових коштів, то даний позов також задоволенню не підлягає, так як стороною відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним не надано належного підтвердження переплати суми погашення заборгованості за кредитним договором № 010-2008-961 від 31.03.2008 року. Позивачі за зустрічним позовом вважають, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати понесені в рівних долях по 5 082,00 грн. (п'ять тисяч вісімдесят дві грн. 00 коп.), що загально складає 15 246,00 гри. (п'ятнадцять тисяч двісті сорок шість грн. 00 коп.), за проведення судової експертизи на підставі договорів № 162/03-16 від 09.03.2016р.. які були укладені між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України. Так на підставі п. 45 Постанови №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (із змінами внесеними Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 25.09.2015р.) зазначено, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов'язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до ст.5 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-ХІІ "Про судову експертизу" витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров'я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством. При цьому витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну (ст.86 ЦПК України). Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи), згідно ст.7 Закону України "Про судову експертизу". Законом не заборонено оплатити витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, іншою стороною у справі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягають стягненню судові витрати на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] в сумі по 5 082 грн. 00 коп. кожному.

Outcome: approved