Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що її батькові, [PERSON], належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Інші частини квартири належить матері позивача [PERSON] - 1/3 частина, братові позивача [PERSON] - 1/3 частина. Батько позивача помер [INFO] р. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири. [PERSON], яка є також спадкоємцем першої черги після [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини на 1/3 частини спадкового майна, що складає 1/9 частину квартири, на користь позивача, подавши нотаріусу відповідну заяву. Позивач не має можливості оформити своє право на спадщину і отримати свідоцтво на право на спадщину так як нотаріусом їй було відмовлено в цьому на підставі того, що за померлим [PERSON] не було зареєстроване право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Посилаючись на наведене та на положення Цивільного кодексу України, просила суд визнати за [PERSON] право власності на 2/9 частину квартири и [ADDRESS] в порядку спадкування, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні позивач участі не приймала, представник позивача надала заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив вирішити спір згідно вимог законодавства. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази в сукупності, суд дійшов наступного. Встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON], [PERSON] в рівних частках (а.с. 8). [PERSON] є батьком позивача (а.с. 7). [PERSON] помер [INFO] року, [INFO] року видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до ст. ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №33 „Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За положеннями п.3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видається на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. 20.01.2014 року за заявою [PERSON] у державній реєстрації права власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] відмовлено (а.с. 10). Постановою від 21.02.2014 року приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS] відмовлено (а.с. 15-17). Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання врегульовані Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду", відповідно до пункту 5 статті 8 якого (в редакції 1993 р., що діяла на момент приватизації), передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Вимоги щодо обов'язкової державної реєстрацій правочинів відчуження нерухомого майна були встановлені Цивільним кодексом України з 2004 р. та Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Враховуючи, що на момент виникнення у спадкодавця права власності закон не пов'язував це з державною реєстрацією прав власності, а також, що реєстрація [PERSON] права власності на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, воно (право) визнається дійсним на даний момент. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після [PERSON] немає, позивач є спадкоємцем першої черги, [PERSON], яка є також спадкоємцем першої черги після [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини на 1/3 частини спадкового майна, що складає 1/9 частину квартири, на користь позивача, подавши нотаріусу відповідну заяву. Як встановлено судом, відсутність державної реєстрації спірного майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і неможливість здійснити таку реєстрацію за померлим, позбавляє її можливості набути право власності на спадкове майно в іншому, ніж судовому порядку. Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Свідоцтвом про право власності на житло від 19.10.2006 року підтверджується, що [PERSON] (батько позивача) є власником 1/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Хоча зазначене свідоцтво не є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, однак підтверджує те, що [PERSON] мав право власності на частку спірної квартири, а відтак позивач як спадкоємець першої черги за законом після його смерті має право на частину цієї квартири, а тому є підстави для визнання у судовому порядку права власності за позивачем на 2/9 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] Враховуючи наведене та

Outcome: approved