Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], 1997 року народження (він же [PERSON]) та [PERSON], 1999 року народження, та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], 1997 року народження, та [PERSON], 1999 року народження, у розмірі ? частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. При цьому представник позивача посилається на те, що відповідач є матір'ю неповнолітніх [PERSON], 1997 року народження, та [PERSON], 1999 року народження. 28.11.2012 року відповідача було засуджено до позбавлення волі строком на 7 років, після чого діти були направлені в навчально-виховний заклад для дітей-сиріт. Виконавчим комітетом Олександрійської міської ради Кіровоградської області було прийнято рішення № 873 від 06.11.2003 року про передачу на виховання дітей до дитячого будинку сімейного типу «Каравела», де вони знаходяться на вихованні по сьогоднішній день. Відповідач після умовно-дострокового звільнення до дітей так і не з'явилась, її місцеперебування невідоме, життям дітей вона не цікавиться, своїх прямих батьківських обов'язків не виконує. В судовому засіданні представник позивача від позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача [PERSON] відмовився, просив задовольнити позовні вимоги лише в частині позбавлення батьківських прав. Позивач не заперечує. Представник служби у справах дітей покладається на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи, була повідомлена належним чином (а.с. 64). Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, представника позивача, представника служби у справах дітей, та вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітніх [PERSON], 1997 року народження, та [PERSON], 1999 року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9,10). Відповідно до довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Знам'янського районного управління юстиції в книзі реєстрації актів про народження Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області 04.10.1999 року проведено запис № 12 про народження [PERSON], [INFO], батько -[PERSON], мати - [PERSON], відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України (а.с 11). З вироку Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2002 року вбачається, що [PERSON] було засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком 7 років (а.с. 12). Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 154-р від 19.03.2003 року неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було направлено в навчально-виховний заклад для дітей-сиріт (а.с. 13). Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 873 від 06.11.2003 року було вирішено передати на виховання до дитячого будинку сімейного типу «Каравела» неповнолітніх, які залишились без батьківського піклування, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Відповідно до рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 151 від 27.12.2002 року було вирішено створити дитячий будинок сімейного типу «Каравела», та укласти угоду про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу «Каравела» між батьками-вихователями [PERSON] і [PERSON], проживаючих за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15) З рішення № 2 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській районній державній адміністрації від 25.09.2014 року вбачається, що комісія з питань прав дитини при Олександрівській районній державній адміністрації вирішила вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-17). Відповідно до характеристики служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області на родину [PERSON], батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу «Каравела», претензій та скарг з боку контролюючих органів, сусідів та навчальних закладів на батьків-вихователів ДБСТ «Каравела» не надходило, усі кошти, які сім'я [PERSON] отримує на дітей, витрачаються за призначенням, батьки-вихователі відповідально ставляться до своїх обов'язків, на належному рівні виховують дітей, слідкують за їхнім здоров'ям та розвитком, готують до самостійного життя (а.с. 18). Свідоцтвом про зміну імені підтверджується, що [PERSON], [INFO], змінив ім'я, про що 23.10.2014 року складено актовий запис № 64, прізвище, власне ім'я, по-батькові після державної реєстрації зміни імені: [PERSON] (а.с. 19). Згідно ст.ст.150, 155, 164 ч.1 п.2 СК України - батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням дітей не займається, не цікавиться їхнім життям та здоров'ям, матеріально не допомагає, суд вважає, що вимоги позивача законні і позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачені нею судові витрати.

Outcome: approved