Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Виноградівської РДА про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що [PERSON], [INFO], з вересня 2013 року знаходиться на утриманні та навчанні комунального закладу „Берегівського ліцею імені Есе Томаша" Берегівської районної ради, перебуває на обліку Виноградівської служби у справах дітей, як такий, що проживає в сім'ї в якій, батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Мати дитини-відповідач [PERSON], має реєстрацію [ADDRESS] але фактично там не проживає, місце її перебування невідоме. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батько дитини записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області під час проведення заходів з метою виявлення безпритульних та бездоглядних осіб, які займаються жебракуванням, в жовтні 2013 року було виявлено громадянку [PERSON], [INFO], яка втягувала свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], займатися жебракуванням. Після проведеної роботи з відповідачкою [PERSON] було з'ясовано, що вона має реєстрацію в [ADDRESS] але там можливості проживати з сином не мають, залишилися без місця проживання (лист Виноградівського РВ УМВС № 40/ 13554 від 30.10.2013 р). Позивачем було вжито заходів щодо влаштування малолітнього [PERSON], [INFO], на навчання на той час до Берегівської спеціалізованої школи - інтернату І-ІІІ ступенів. Відповідно до повідомлення дирекції Берегівського ліцею імені Есе Томаша Берегівської районної ради від 12 листопада 2018 року, мати малолітнього-відповідачка [PERSON], періодично відвідувала сина, на канікули сина не забирала, так як не має постійного місця проживання, офіційно не працює, матеріально себе забезпечує тимчасовими заробітками. На протязі останніх 6-ти місяців відповідачка до сина не приходить, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріально не підтримує, телефонного зв'язку з нею немає. Слід зазначити, що [PERSON] навчається тільки в 6-му класі, маючи в грудні-місяці 2018 року чотирнадцять років. Працівниками служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді 16.11.2018 року був здійснений виїзд за місцем реєстрації [PERSON], [ADDRESS] з метою обстеження умов проживання сім'ї. За результатами візиту стало відомо, що відповідач [PERSON], за вказаною адресою не проживає. Службою у справах дітей направлено лист до Виноградівського відділення поліції щодо виявлення місця знаходження матері [PERSON]. Станом на теперішній час звернення до суду із вказаним позовом відповіді не отримано. За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, позивач просить суд позбавити батьківських прав з підстав, встановлених законом. В судове засідання представник позивача органу опіки та піклування Виноградівської РДА, не з»явилася, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю та просить суд такий задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, хоча була належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи, в тому числі через оголошеня на офіційному сайті Виноградівського районного суду,про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник служба у справах дітей Виноградівської РДА в судове засідання не з»явився, однак подав до суду письмову заяву та висновок про розгляд справи за його відсутності та вказав, про доцільність позбавлення батьківських відповідачів. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], з вересня 2013 року знаходиться на утриманні та навчанні комунального закладу „Берегівського ліцею імені Есе Томаша" Берегівської районної ради, перебуває на обліку Виноградівської служби у справах дітей, як такий, що проживає в сім'ї в якій, батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Мати дитини-відповідач [PERSON], має реєстрацію [ADDRESS] але фактично там не проживає, місце її перебування невідоме. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батько дитини записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області під час проведення заходів з метою виявлення безпритульних та бездоглядних осіб, які займаються жебракуванням, в жовтні 2013 року було виявлено громадянку [PERSON], [INFO], яка втягувала свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], займатися жебракуванням. Після проведеної роботи з відповідачкою [PERSON] було з'ясовано, що вона має реєстрацію в [ADDRESS] але там можливості проживати з сином не мають, залишилися без місця проживання (лист Виноградівського РВ УМВС № 40/ 13554 від 30.10.2013 р). Позивачем було вжито заходів щодо влаштування малолітнього [PERSON], [INFO], на навчання на той час до Берегівської спеціалізованої школи - інтернату І-ІІІ ступенів. Відповідно до повідомлення дирекції Берегівського ліцею імені Есе Томаша Берегівської районної ради від 12 листопада 2018 року, мати малолітнього-відповідачка [PERSON], періодично відвідувала сина, на канікули сина не забирала, так як не має постійного місця проживання, офіційно не працює, матеріально себе забезпечує тимчасовими заробітками. На протязі останніх 6-ти місяців відповідачка до сина не приходить, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріально не підтримує, телефонного зв'язку з нею немає. Слід зазначити, що [PERSON] навчається тільки в 6-му класі, маючи в грудні-місяці 2018 року чотирнадцять років. Працівниками служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді 16.11.2018 року був здійснений виїзд за місцем реєстрації [PERSON], [ADDRESS] з метою обстеження умов проживання сім'ї. За результатами візиту стало відомо, що відповідач [PERSON], за вказаною адресою не проживає. Службою у справах дітей направлено лист до Виноградівського відділення поліції щодо виявлення місця знаходження матері [PERSON]. Станом на теперішній час звернення до суду із вказаним позовом відповіді не отримано. За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, позивач просить суд позбавити батьківських прав з підстав, встановлених законом. Цього вимагають інтереси дитини. Вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], дасть можливість забезпечити право дитини на влаштування до сімейних форм виховання. Відповідно до ст. 164 СК України Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин, вважаю, що належними та допустимими доказами доведено факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Питання влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, регламентує ст. 167 СК України. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 26.12.2018 року за №03-24/3122 є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS] батьківських прав щодо її дитини-[PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідач впродовж тривалого часу мешкає окремо від дитини, вихованням не займається, не виявляє інтересу до його життя, не виявляє бажання до спілкування з ним. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що з боку відповідача мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні ним від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого малолітнього сина, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо його виховання. Разом з тим, слід роз'яснити відповідачу [PERSON], що згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір за подання заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 740 грн.80 коп.

Outcome: approved