Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON], померла - [INFO]; копія паспорту [PERSON]; копія заповіту від 27.08.2014 р., згідно якого [PERSON] заповідала [PERSON] земельну ділянку товарно- сільськогосподарського виробництва, площею 2,2790 га на території Долинської сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER]; державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22.11.2007 р. на земельну ділянку площею 1,00 га на території Долинської сільської ради (кадастровий номер [NUMBER]); державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09.11.2009 р. на земельну ділянку площею 2,2790 га на території Долинської сільської ради (кадастровий номер [NUMBER]); копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, згідно якої дата зведення спадкової справи 04.06.2015 р.; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП, серії [NUMBER] від 10.09.2009 р довідка про нормативну грошову оцінку земельних ділянок площею 2,2790 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарсьва (кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]) згідно якої загальна грошова оцінка становить 68568,05 грн.;., згідно якого [PERSON] належить майновий пай в КСП «Анадол» у розмірі 13337 грн.; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підстава - відсутній оригінал на правовстановлюючі документи на нерухоме майно; протокол опиту [PERSON] за її згодою, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно якого [PERSON] підтвердила, що [PERSON] мешкав разом із [PERSON] однією родиною більше п'яти років. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло: право власності на земельну ділянку площею 2,2790 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 09.11.2009 р. серії [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 1,00 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 22.11.2007 р. серії [NUMBER] та право власності на майновий пай члена СВК «Анадол» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER] від 10.09.2009 р.. Під час життя [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, згідно якого земельну ділянку товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2790 га заповіла - [PERSON], який є позивачем по справі, таким чином спадкоємство за дану земельну ділянку здійснюється за заповітом на інше спадкове майно спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємців першої, другої та третьої черги у [PERSON] відсутні. Позивач із спадкодавцем до відкриття спадщини більше п'яти років були пов'язані спільним побутом. Позивач обробляв город, допомагав із сплатою комунальних платежів та вирішенням інших побутових проблем, а дружини позивача прала та готувала їжу [PERSON], таким чином позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги та просить суд встановити цей факт. У встановлений законодавством строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після спливу шестимісячного строку із дня відкриття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та спадкове майно. Як вбачається із позовної заяви оригінали державних актів про право власності на земельні ділянки і свідоцтво про право власності на майновий пай, були втрачені спадкодавцем, а дублікати правовстановлюючих документів отримати не в змозі, оскільки це не передбачено діючим законодавством, тому ці обставини змусили позивача звернутися до суду із позовною заявою при визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2015 р., після її смерті відкрилась спадщина. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] залишила заповіт на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 2,2790 га ріллі, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], у зв'язку з чим спадкоємство на цю земельну ділянку здійснюється за заповітом. У спадкову масу, що не охоплена заповітом, входить земельна ділянка площею 1,00 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та майновий пай члена СВК «Анадол» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER] від 10.09.2009 р., спадкоємство на це нерухоме майно здійснюється за законом. Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги у спадкодавця відсутні. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Факт спільного проживання спадкодавця та позивача протягом останніх п'яти років підтверджується протоколом опиту [PERSON] за її згодою у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 09.06.2017 р., згідно якого [PERSON] підтвердила факт проживання [PERSON] із [PERSON], більше п'яти років до її смерті, оскільки вона була похилого віка, потребувала догляду, вони були пов'язані спільним побутом, [PERSON] обробляв город, допомагав зі сплатою комунальних платежів, його дружина готовила та прала, організацією похорон займався [PERSON]. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. За змістом ч.1, ч. 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті померлої [PERSON], на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,00 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та майнового паю члена СВК «Анадол» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER] від 10.09.2009 р... 04.06.2015 р. позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до Ренійської районної державної нотаріальної контри. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем за заповітом в частині спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 2,2790 га ріллі (кадастровий номер [NUMBER]), прийняв спадщину в порядку ст.. 1269 ЦК України, оскільки звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після спливу шестимісячного строку із дня відкриття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та спадкове майно. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.. Таким чином, позивач прийняв спадщину, в порядку ст. 1269 ЦК України, однак не може оформити її у зв'язку із обставинами, що не залежать від нього. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на нерухоме майно, яке залишилося після смерті [PERSON].

Outcome: approved