Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги мотивував тим, що він зареєстрований в [ADDRESS]. Вказав, що відповідач не проживає в даній квартирі з 2001 року, в даний час не приїжджає, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманні квартири. Позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком; зобов'язати Жовківський районний відділ головного управління державної міграційної служби у Львівській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач в жодне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] раніше приїжджав приблизно два рази на рік. Більше трьох років вона його не бачила, зараз [PERSON] в квартирі не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] отримав квартиру тоді, коли і він. [PERSON] приїжджав раніше приблизно 1 раз на рік, а на протязі останніх трьох-п'яти років він взагалі не бачив [PERSON]. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії довідки № 242 від 11.07.2016 року, виданої Львівським національним аграрним університетом, вбачається, що [PERSON] мешкає і зареєстрований в [ADDRESS] і має такий склад сім'ї: батько - [PERSON] З Акту від 25.11.2015 року вбачається, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає з вересня 2012 року. З Акту від 16.03.2016 року вбачається, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає. З Акту від 01.06.2016 року вбачається, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає. З копій квитанцій № 29, №06112015111750, № 06112015111327, № 0.0.581135435.1, № 0.0.581135137.1 вбачається, що кошти по них вносилися позивачем в рахунок квартплати та оплати послуги вивезення побутових відходів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу Української PCP визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи із змісту норм ст.ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до вимог ст.214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З Актів обстеження умов проживання вбачається, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає з вересня 2012 року. Таким чином, судом встановлено факт відсутності відповідача у квартирі протягом тривалого часу та суду не наведено доказів поважності такої тривалої відсутності. За таких обставин позовну вимогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід задовольнити. За правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. За таких обставин у задоволенні позовної вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку слід відмовити. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial