Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 18.11.2010 року позивач передав відповідачу гроші у розмірі 150600 грн., факт передачі яких, був оформлений між сторонами у простій письмовій формі у вигляді розписки від 18.11.2011 року, написаній та підписаній власноручно [PERSON] , який зобов`язався в межах одного місяця переоформити авто на ім`я позивача. Також відповідач надав позивачу технічний паспорт на автомобіль та довіреність на розпорядження вищевказаним автомобілем. Отже між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу автомобіля у простій письмовій формі. Після спливу одного місяця, позивач звернувся до відповідача з приводу нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, але відповідач через сімейні обставини не мав можливості нотаріально укласти договір. Через деякий час, позивач звернувся до відділення РЕР ДАІ для реєстрації транспортного засобу, проте було повідомлено, що на вказаний автомобіль було накладено арешт від 04.08.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, на підставі рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 14551 грн. У зв`язку з цим позивач не може розпорядитися майном. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки «LANSER седан», 2007 року випуску, р/н [NUMBER] ; визнати за позивачем право власності на вказаний автомобіль та звільнити транспортний засіб з-під арешту. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в\~судове засідання\~не з`явився,\~надав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~його відсутність,\~позовні вимоги\~підтримав в\~повному обсязі\~та просив\~їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що згідно\~розписки від\~18.11.2011\~року \~ [PERSON] \~отримала від\~ [PERSON] \~кошти в\~сумі 13200\~дол.США\~за автомобіль\~маркиLANSER седан, 2007 року випуску, р/н [NUMBER] . 18.11.2011\~року [PERSON] \~надала [PERSON] \~нотаріально посвідчену\~довіреність,\~якою надала\~останньому право\~розпоряджатися автомобілем\~маркиLANSER седан, 2007 року випуску, р/н [NUMBER] , що належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТЗ серії [NUMBER] , виданого МРЕВ ДАІ м.Херсон 23.07.2011 року. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажу транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Системний аналіз положень статей 15, 392 ЦК України дає підстави дійти висновку, що підставою позову про визнання права власності є такі обставини: особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Позивач має довести, зокрема, володіння спірним майном. Відповідно до частин першої - третьої статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (частина четверта статті 334 ЦК України). Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Нотаріальному посвідченню договір купівлі-продажу транспортного засобу не підлягає згідно з пунктами 1, 2 Порядку, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Відповідно до пункту 7 Порядку власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно її здійснити. Експлуатація транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, а також без номерного знака "Транзит" забороняється. Згідно із пунктом 8 Порядку реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін`юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не приймаються до реєстрації транспортні засоби, зібрані (складені) з складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог Закону України "Про дорожній рух". Правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб`єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі - продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ згідно законодавства чинного під час виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем, залишався зареєстрованим за відповідачем. Заява від відповідача та позивача про зняття з обліку автомобіля на час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався. На момент звернення до суду з позовом та розгляду справи суду не надано доказів, що відповідач є власником транспортного засобу та ухиляється від посвідчення договору купівлі продажу транспортного засобу в установленому законом порядку, втрачена така можливість та відсутні відповідні обмеження щодо реалізації зазначеного транспортного засобу. Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що відсутні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним, а тому у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку, щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed