Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про визначення часток в спільній сумісній власності в якому вказують, що на підставі рішення 26 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради від 27.03.2008 року № 545, сторонам по справі було видано державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га у [ADDRESS]. Позивач [PERSON] з метою здійснення правочину щодо розпорядження спільним майном звернулась до другої державної нотаріальної контори, проте оформити договір виявилось неможливим, оскільки у акті на право власності на земельну ділянку немає визначених часток кожного із співвласників. Окрім того, один із співвласників земельної ділянки, а саме [PERSON] помер, що унеможливлює оформлення договору про спільну часткову власність на вищевказану земельну ділянку. У зв'язку із викладеним, позивачі просять суд визначити частки в спільній частковій власності на вказану земельну ділянку по 1/6 частині кожному із співвласників серед яких [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], і [PERSON] який помер [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення аналогічні викладеним в позові, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, проте скерували до суду заяви з проханням справу розглянути у їх відсутності та про визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 178561 від 10.09.2008 року, на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить земельна ділянка у [ADDRESS] розміром 0,1000 га з кадастровим номером 73101369000:40:002:0045 (а.с.15-16) Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 22.01.2009 року та її прізвище після укладення шлюбу змінено на «[PERSON]». (а.с.8) Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] 27.09.2006 року розірвала шлюб із [PERSON] та після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». (а.с.12) Встановлено також, що співвласник земельної ділянки [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. (а.с.14) Таким чином при дослідженні доказів по справі підтверджено той факт, що сторони по справі є співвласниками земельної ділянки у [ADDRESS] розміром 0,1000 га, а один з них, [PERSON] помер. Згідно ч 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. У відповідності до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ст. 30 ЦПК України сторонами у справі є позивач та відповідач. Позивачем та відповідачем є фізичні та юридичні особи а також держава. Відповідно до ст. 25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Таким чином, судом не може бути задоволено прохання позивачів про визначення 1/6 частки померлого у спільній сумісній власності, оскільки суд невправі вирішувати питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв'язку із смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Проте, у відповідності до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справі про спадкування» у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ?". За таких умов, оскільки вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, судом може бути встановлено частку померлого у спільному сумісному майні до моменту його смерті. Що стосується прохання позивачів про визначення їх часток у праві спільної сумісної власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цих позовних вимог.

Outcome: partial