Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, вказавши, що 31.08.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини з відповідачем припинились близько рік тому. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами, відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 2013 року в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, під актовим записом № 598 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинились з причин несхожості характерами та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть (а.с.3-5). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.3-5). Коштів на належне утримання дитини у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини від відповідача (а.с.8). Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач працює - ПАТ "ІнГЗК" - машиніст бурового станку (а.с.4). Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує та згоден на стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/3 частки. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, достатню матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно. Також те, що відповідач належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини позивачу не надає, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в запропонованому позивачем розмірі, інших утриманців не має, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала до суду заяву про відновлення прізвища, суд вважає за необхідне відновити їй прізвище - "Лєман".

Outcome: approved