Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2013 року з відповідачем укладено договір фінансового лізингу, згідно з яким відповідач отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у розмірі та строках вказаних у додатку 2 - графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER] належить ПАТ КБ «Приватбанк» на праві власності. Умови договору фінансового лізингу відповідачем не виконуються належним чином, в результаті чого 11 березня 2014 року відповідач повернув предмет лізингу позивачу. Таким чином, відповідно до умов договору станом на 15 квітня 2014 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 15517 грн. 92 коп., з них: заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу - 6983 грн. 45 коп., заборгованість за винагородою за проведення моніторингу - 1704 грн. 85 коп., заборгованість з пені - 2986 грн. 62 коп., заборгованість за страховою винагородою - 3843 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача за довіреністю (а.с.23) Супрунова Г.С. до суду не прибула. В письмовій заяві (а.с.22) направленій до суду, просила судове засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.21). Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача не надходило. У зв'язку з викладеним, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у заочному порядку. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12 лютого 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір про отримання автомобіля «Богдан 211010-812-4» 2013 року випуску у лізинг строком на 60 місяців. Договір між сторонами укладений у формі заяви про приєднання до Умов і правил надання фінансового лізингу № DO00А+0000429416 від 12 лютого 2013 року. Відповідач згідно з умовами договору отримав від позивача у платне користування автомобіль марки «Богдан» модель 211010-812-4 (реєстраційний номер [NUMBER]) та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу відповідно до графіку (додаток № 2 до договору) з визначенням суми сплати щомісячно до 28 числа (а.с.6 зв.б.). Згідно з положеннями п. 2.15.11.2 Умов і правил надання фінансового лізингу, протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня закінчення строку лізингу передбаченого договором, при обов'язкових умовах сплати лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків лізингодавцю, та при обов'язковій відсутності відмови лізингодавця від договору (розірвання договору) відповідно до умов Договору та чинного законодавства, Лізингодавець зобов'язаний підписати Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Право власності на Предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Автомобіль марки «Богдан» модель 211010-812-4 (реєстраційний номер [NUMBER]) 06 березня 2013 року був переданий [PERSON] за специфікацією та актом приймання-передачі (а.с.6). У порушення норм договору зобов'язання [PERSON] зобов'язання належним чином не виконані, в результаті чого 11 березня 2014 року відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув предмет лізингу - автомобіль (а.с.7). Згідно з розрахунком за вказаним договором відповідач - [PERSON], станом на 15 квітня 2014 року має заборгованість в розмірі 15517,92 грн., яка складається з заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу - 6983,45 грн., заборгованості за винагородою за проведення моніторингу лізингу - 1704,85 грн., заборгованості з пені - 2986,62 грн. та заборгованості за страховою винагородою - 3843,00 грн. (а.с.4). Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (далі - Закон), за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальник) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу (ст. 16 Закону). Відповідно до положень ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Статтею 510 ЦК України встановлено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч.1). У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб (ч.2). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.3). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання", які передбачені ст.ст. 530, 631 ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Судом встановлено, що між сторонами був кладений договір фінансового лізингу. [PERSON] свої договірні зобов'язання належним чином не виконав, чим грубо порушив умови договору. Станом на 15 квітня 2014 року має заборгованість в розмірі 15517,92 грн., яка складається з заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу - 6983,45 грн., заборгованості за винагородою за проведення моніторингу лізингу - 1704,85 грн., заборгованості з пені - 2986,62 грн. та заборгованості за страховою винагородою - 3843,00 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» повністю та стягнення з [PERSON] заявленої банком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved