Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг, мотивуючи свої вимоги тим, що він та [PERSON], яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS]; уклали договір від 27.02.2012р. про надання послуг водопостачання і водовідведення на одну особу по відкритому на її ім'я особовому рахунку [NUMBER], і установила в квартирі водолічильник, показання якого засвідчують отримання послуг і їх обсяг. Отримуючи послуги постійно і регулярно відповідач, як видно із комп'ютерної роздруківки, отримані послуги оплачує дуже рідко і в недостатньому обсязі, тому постійно має борг, який збільшується за рахунок поточних нарахувань. Окрім того, відповідач дуже рідко надає позивачу відомості щодо показань водолічильника, тому і нарахування проводити складно. Тим більше, що вільного доступу представника позивача до засобу обліку немає. Сума оплати, що була проведена відповідачем в грудні 2013р.-200,00грн., значно перевищує щомісячні нарахування. Це свідчить про те, що відповідач не заперечує отримання послуг, знає -про свій борг позивачу, визнає його і робить спробу розрахуватись. Такі дії боржника згідно ст.264 ЦК України переривають перебіг позовної давності. Однак, із боргом вона не розрахувалась, за рахунок поточних нарахувань борг продовжував зростати. 20 січня 2015р. за вих. № 197 позивач звернувся із заявою про видачу судового наказу до Ірпінського міського суду щодо примусового стягнення суми боргу. Була відкрита справа № 367/776/15-ц. Проте, суд відмовив у прийнятті цієї заяви до розгляду (ухвала від 06.02.2015р. судді Чернова Д.Є.) посилаючись на інформацію Адресного бюро м. Києва та Київської області про те, що відповідач не зареєстрована за адресою квартири, на яку вона має право власності, не звертаючи уваги на те, що відповідач таки має право власності на квартиру і не зобов'язана бути по ній зареєстрована, бо може мати декілька таких квартир. Те, що відповідачу по зазначеній вище квартирі надавались зазначені послуги, засвідчує відповідач сумами оплат, показаннями водолічильника про що свідчить також довідка № 344 від 13.02.2015р. про надання послуг. Заборгованість по оплаті наданих послуг станом на 01.02.2015р. відповідача перед позивачем становить 3220,67 грн. Ця сума до цього часу залишається неоплаченою і тому є сумою позову по даній заяві. У зв'язку з вищевикладеним просить суд прийняти рішення про примусове стягнення з [PERSON] - 3220,67 грн. основного боргу та судовий збір в сумі 243,60 грн. в повному обсязі на користь КП „Ірпіньводоканал". Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задоволити. У судове засідання відповідачка не з'явилась, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач КП "Ірпіньводоканал" та [PERSON], яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] уклали договір від 27.02.2012 р. про надання послуг водопостачання і водовідведення на одну особу по відкритому на її ім'я особовому рахунку [NUMBER], і установила в квартирі водолічильник, показання якого засвідчують отримання послуг і їх обсяг. Отримуючи послуги постійно і регулярно відповідач, як видно із комп'ютерної роздруківки, отримані послуги оплачує дуже рідко і в недостатньому обсязі, тому постійно має борг, який збільшується за рахунок поточних нарахувань. Окрім того, відповідач дуже рідко надає позивачу відомості щодо показань водолічильника, тому і нарахування проводити складно. Тим більше, що вільного доступу представника позивача до засобу обліку немає. Сума оплати, що була проведена відповідачем в грудні 2013р.-200,00грн., значно перевищує щомісячні нарахування. Це свідчить про те, що відповідач не заперечує отримання послуг, знає -про свій борг позивачу, визнає його і робить спробу розрахуватись. Такі дії боржника згідно ст.264 ЦК України переривають перебіг позовної давності. Однак, із боргом вона не розрахувалась, за рахунок поточних нарахувань борг продовжував зростати. 20 січня 2015р. за вих. № 197 позивач звернувся із заявою про видачу судового наказу до Ірпінського міського суду щодо примусового стягнення суми боргу. Була відкрита справа № 367/776/15-ц. Проте, суд відмовив у прийнятті цієї заяви до розгляду (ухвала від 06.02.2015р. судді Чернова Д.Є.) посилаючись на інформацію Адресного бюро м. Києва та Київської області про те, що відповідач не зареєстрована за адресою квартири, на яку вона має право власності, не звертаючи уваги на те, що відповідач таки має право власності на квартиру і не зобов'язана бути по ній зареєстрована, бо може мати декілька таких квартир. Те, що відповідачу по зазначеній вище квартирі надавались зазначені послуги, засвідчує відповідач сумами оплат, показаннями водолічильника про що свідчить також довідка № 344 від 13.02.2015р. про надання послуг. Заборгованість по оплаті наданих послуг станом на 01.02.2015р. відповідача перед позивачем становить 3220,67 грн. Ця сума до цього часу залишається неоплаченою і тому є сумою позову по даній заяві. Із викладеного видно, що між сторонами існують цивільні правовідносини згідно ст. 11 ЦК України: „Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства". Зокрема, такими діями є відкриття особового рахунку і укладання договорів. Не сплачуючи своєчасно і регулярно отримані комунальні послуги, не виконуючи умови укладеного договору (пункт 1), боржник порушила норми чинного цивільного законодавства - ст.ст. 509, 526, 527 ЦК України. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора, яким є позивач) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно зо звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання. Окрім зобов'язального права боржник порушила норми ст.68 ЖК України, яка визначає термін оплати комунальних послуг регулярно щомісяця в повному обсязі.

Outcome: approved