Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

представник заявника [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, в обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] 23 листопада 2007 року уклала шлюб [PERSON] , обоє мешкали за адресою: [ADDRESS] , проте заявник не може отримати довідку про склад сім`ї, оскільки м. Алчевськ знаходиться на тимчасово окупованій території України. З початком збройної агресії проти України, [PERSON] та [PERSON] переїхали мешкати в [ADDRESS] Алчевськ [INFO] помер чоловік заявника [PERSON] , а [PERSON] продовжує мешкати в [ADDRESS] . Заявник своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка. 20.11.2019 заявник звернулася до Кремінського відділу обслуговування громадян Рубіжанського ОУПФ України Луганської області з заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка [PERSON] . Проте отримала відмову з тих підстав, що заявником не було надано документ про її перебування на утриманні померлого годувальника. [PERSON] була звільнена з останнього місця роботи на підставі п. 2 ст. 40 КзпП, тобто у зв`язку зі станом здоров`я, з 06.02.2012 їй була призначена пенсія по ІІІ групі інвалідності у розмірі 2000 грн. При зверненні до Рубіжанського ОУПФ України Луганської області за довідкою про розмір пенсії померлого чоловіка, заявнику було відмовлено з посиланням на те, що відповідна інформація може бути надана лише на запит суду. Проте заявник вважає, що вона має право на перехід на пенсію померлого чоловіка, оскільки на момент його смерті вона була непрацездатною, а також розмір допомоги з боку чоловіка був вищий за її дохід. Таким чином, оскільки встановити факт перебування заявника на утриманні її померлого чоловіка в позасудовому порядку заявник не має можливості, вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні її чоловіка [PERSON] по день його смерті, тобто по [INFO] . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] на задоволенні заяви наполягала з підстав, зазначених у ній та просила її задовольнити. Представник Рубіжанського об`єднаного УПФУ в Луганській області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду відзив на заяву, в якому проти заяви заперечував та вказав, що заявнику [PERSON] була призначена пенсія по інвалідності з 06.02.2012 року і вона отримує її у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних громадян. Більш того, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.11.2007 року, а з моменту укладення шлюбу по 10.01.2012 року заявник працювала, тобто отримувала і пенсію і заробітну плату. З огляду на це, за відсутності підтвердження знаходження на утриманні у [PERSON] його дружини [PERSON] , остання не може претендувати на його пенсію. До того ж заявником не надано доказів, потреби надання їй матеріальної допомоги чоловіком, а як наслідок відсутнє підтвердження, що заявник перебувала на утриманні померлого. Більш того, заявник та померлий були зареєстровані за різними адресами в [ADDRESS] заявник зареєструвалася з 24.11.2015, а померлий з 26.06.2018. Ухвалою суду від 27.04.2020 р. заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання, було витребувано із Рубіжанського об`єднаного УПФУ Луганської області відомості щодо розміру отримуваної пенсії [PERSON] , [PERSON] , ідентифікаційний код: [NUMBER] , паспорт [NUMBER] від 20.02.2008 р. Інших процесуальних дій не вчинялося. Суд, заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона познайомилися з [PERSON] в лікарні, родинних та сімейних відносин немає. [PERSON] пояснила, що у них стріляють і вона з чоловіком має намір переїхати в Кремінну. Після чого [PERSON] запросила їх мешкати до себе додому за адресою [ADDRESS] . Починаючи з 2015 року [PERSON] та її чоловік [PERSON] почали разом проживати у неї вдома і періодично вони їздили у м. Алчевськ Луганської області. [PERSON] зареєструвалася за її адресою в 2015 році, а чоловік пізніше. Коли [PERSON] та [PERSON] разом мешкали у м. Кремінній, то вони вели спільне господарство та проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка. Коли в останній раз вони поїхали до м. Алчевськ, [PERSON] [INFO] помер у м. Алчевськ. Після його смерті [PERSON] неодноразово приїздила та проживала у [PERSON] за місцем реєстрації ВПО і займалася документами щодо оформлення смерті чоловіка та отриманням спадку. [PERSON] неодноразово повідомляла свідку, що вона отримує маленьку пенсію, а у її чоловіка велика пенсія і тому вони живуть за рахунок пенсії чоловіка. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні пояснення, вона знає заявника та її померлого чоловіка, оскільки вони мешкали та були зареєстровані, як ВПО за місцем мешкання її матері [PERSON] та [PERSON] з 2015 року разом однією сім`єю проживали за адресою [ADDRESS] . [PERSON] фактично утримував дружину та всіляко піклувався про неї. Судом встановлено, що [PERSON] був чоловіком заявниці [PERSON] по справі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 965 від 23.11.2007 року (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 липня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] у м. Алчевськ Луганської області (а.с.17). Заявник [PERSON] є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №140644 від 15.07.2019 (а.с. 22). Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 915-13282 від 22 листопада 2015 року та № 7485 від 26 червня 2018 року [PERSON] та [PERSON] дійсно були зареєстровані, як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в Спадковому реєстрі за № 90 від 21.01.2020 та виданого приватним нотаріусом Кремінського РНО Луганської області, спадкоємцем права на недоотриману пенсію в сумі 36551,94 грн. після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с. 18-19). Заявника [PERSON] 10.01.2012 було звільнено з «Алчевського пологового будинку» на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП за станом здоров`я (а.с.21). Рішенням Рубіжанського ОУПФ України Луганської області за №4742/02.2-17к від 21.11.2019 заявнику було відмовлено в переведенні її на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка [PERSON] на підставі відсутності документа про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника (а.с. 20). За заявою [PERSON] . Кремінським районним судом 30 липня 2020 року було винесено рішення по справі №414/2156/19 про встановлення факту смерті [PERSON] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] та взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS] (а.с. 46-50). Відповідно до вказаного рішення саме заявник [PERSON] надала суду на підтвердження факту смерті лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті [PERSON] . Розмір пенсії [PERSON] станом на червень 2019 року 1479 грн., липень 2019 року 2000 грн., серпень 2019 року 2000 грн., вересень 2019 року 2000 грн., жовтень 2019 року 2000 грн., листопад 2019 року 2000 грн., грудень 2019 року 2000 грн., січень 2020 року 2000 грн., лютий 2020 року 2000 грн., березень 2020 року 2000 грн., квітень 2020 року 3000 грн., травень 2020 року 2100 грн.(а.с.37). Пенсія [PERSON] станом на січень 2019 року 6104,14 грн., лютий 2019 року 6104,14 грн., березень 2019 року 7073,13 грн., квітень 2019 року 7073,13 грн., травень 2019 року 7073,13 грн., червень 2019 року 7073,13 грн., липень 2019 року 7091,22 грн. (а.с. 36). Тобто, розмір пенсії чоловіка заявниці перевищував розмір пенсії заявницібільше ніж в три рази. Таким чином, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання заявниці. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, а саме ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. За змістом ч. 2, 3 вказаної статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 5.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та отримувала пенсію, розмір якої менший за пенсію, яку отримував її чоловік більше ніж в три рази. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Суд не приймає посилання представника заінтересованої особи на ту обставину, що заявник по 10.01.2012 року працювала та отримувала дохід, а тому забезпечувала себе та не була на утриманні [PERSON] , оскільки представник заявника охопила період з 06.02.2012 року по 14.07.2019 року, коли фактично [PERSON] отримувала лише пенсію, яка не в повному обсязі могла задовольнити її потреби, разом з тим, факт утримання має значення на день смерті особи, яка здійснювала таке утримання. З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась [PERSON] , була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, а тому суд не приймає посилання представника заінтересованої особи на ту обставину, що заявник мала пенсію, яка перевищує мінімальний прожитковий мінімум для осіб непрацездатного віку. Як наслідок суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви. Така ж позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. Враховуючи вищевикладене, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та реалізації її конституційних прав. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник встановлює факт, що для нього має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявницею.

Outcome: approved