Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 06 червня 2014року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народився [INFO] син [PERSON], який в теперішній час мешкає нею . За час шлюбного життя в них виникали сварки на побутовому рівні, які привели до втрати між ними почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. З липня 2017року вони припинили шлюбні відносини і мешкають за різними адресами. Вважає, що сім"я розпалася остаточно і зберегти її не можливо. Просить шлюб з відповідачем розірвати, сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання сторони не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Обидва надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позивач на позові наполягає, відповідач не заперечує щодо позовних вимог і обставини визнає. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2014року і мають сина [PERSON], [INFO] народження. (а.с.5,6). Судом встановлено, що у липні 2017року їхня сім"я розпалася. Сторони припинили шлюбні відносини і мешкають за різними адресами. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, обидва вважають, що шлюб необхідно розірвати. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Малолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю, оскільки між сторонами досягуто згоди з цього питання.

Outcome: approved