Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт та заборону відчуження на все його майно, який було накладено на підставі постанови про накладення арешту на майно та заборону на його відчуження від 07 червня 2007 року, серії АА006125 ВДВС Знам'янського МРУЮ. Свої вимоги обґрунтував тим, що на примусовому виконанні в Знамянському відділі державної виконавчої служби Кіровоградсьеої області знаходився виконавчий документ про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]. У звязку з заборгованістю, державним виконавцем 07 червня 2007 року винесено постанову серії АА 006125, якою накладено арешт на все його майно та оголошено заборону на його відчуження для забезпечення виконання. На даний час на примусовому виконанні у Знамянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області жодного виконавчого провадження стосовно нього, як сторони виконавчого провадження боржника, немає. Зазначене підтверджується довідкою виконавчої служби від 06 березня 2018 року №4262. Предметом обтяження, згідно постанови про арешт від 07 червня 2007 року є все його нерухоме майно. Відповдіно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відомості про накладення арешту на його майно та заборону відчуження, відсутні. При цьому, у листі Територіального сервісного центру №3542 МВС у Кіровоградській області від 23 березня 2018 року №31/11-3542 зазначено, що згідно бази даних НАІС Єдиного державного реєстру МВС України та АІС «Автомобіль» Компан Україна, станом на 23 березня 2018 року на його транспортні засоби: JAWA 350-638, державний номер [NUMBER], ЗИЛ-157, державний номер [NUMBER], САЗ - 3502, державний номер [NUMBER] накладено обтяження (арешт), а саме 07 червня 2007 року - стягнення коштів на користь [PERSON] на утримання дитини спр.2008, стр.318 ВДВС Знамянського МРУЮ, АА 006125 від 07 червня 2007 року, державний виконавець Корецька Є.А., вих. № арешту 12302 від 11 червня 2007 року. При цьому, відповідно до ухвали Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2007 року між ним та [PERSON] було затверджено мирову угоду про припинення права на аліменти у звязку з набуттям права власності на нерухоме майно, а тому накладений на все його майно арешт, повинен бути знатий. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у розумінні положень п.2 ч.7, п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи - Знам'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у судове засідання також не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника виконавчої служби з прийняттям рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільних справ №2-640/2005, №2-1102/07, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до бази даних НАІСЕ Єдиного державного реєстру МВС України та АІС «Автомобіль» Компан-Україна станом на 23 березня 2018 року на транспортні засоби JAWA 350-638, державний номер [NUMBER], ЗИЛ-157, державний номер [NUMBER], САЗ -3502, державний номер [NUMBER] накладено обтяження (арешт), а саме: 07 червня 2007 року - стягнення коштів на користь [PERSON], на утримання дитини, спр.2008, стр.318, ВДВС Знамянського МРУЮ, АА№006125 від 07 червня 2007 року, державний виконавець Корецька Є.А., вих.№ арешту 12302 від 11 червня 2007 року (а.с. 10). Постанова про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження від 07 червня 2007 року серії АА №006125 свідчить про те, що у державній виконавчій службі Знамянського МРУЮ на виконанні знаходився виконавчий лист №2-640, виданий Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області від 04 квітня 2005 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. У звязку з несплатою боржником аліментів на все його майно накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 12). Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 травня 2005 року ухваленим у справі №2-640/2005 року, з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, тобто до 12 березня 2007 року. При цьому, ухвалою Знамянського міськрайонного суду від 11 грудня 2007 року у справі №2-1102/07 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про розподіл майна, що є спільною частковою власністю та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи з боку позивача [PERSON] та [PERSON] про припинення права на аліменти у звязку з набуттям права власності на нерухоме майно, затверджено мирову угоду наступного змісту. [PERSON] згоден припинити право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та передати її синові [PERSON] в рахунок заборгованості по сплаті ним аліментів на утримання сина в сумі 3322 грн. 38 коп. [PERSON] зі свого боку згоден не вимагати з [PERSON] сплати заборгованості по аліментам на утримання сина [PERSON] в сумі 3322 грн. 38 коп. в рахунок передачі [PERSON] права власності на належну йому ? частину вказаної квартири синові [PERSON], який на це згоден. [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти такого вирішення справи (а.с. 14). Згідно з довідками Знамянського міськрайонного відділу відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 06 березня 2018 року, від 15 травня 2018 року та від 18 червня 2018 року на даний час на примусовому виконанні у виконавчій службі виконавчих проваджень стосовно [PERSON] як сторони виконавчого провадження, у тому числі щодо стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] (справа №2-640) не перебуває. Встановити підстави закінчення виконавчого провадження не можливо, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки. Акти передачі виконавчих проваджень до архіву зберігаються пять років (а.с.11, 47, 77). У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відомості про обтяження майна [PERSON] відсутні (а.с. 15). Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу свідчить про те, що [PERSON] належить автомобіль САЗ 3502, державний номер [NUMBER] (а.с. 16). Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, і накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільниї і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що згідно зі статтею 126 ЦПК позивач вправі обєднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, повязаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки накладення арешту на майно позивача порушує права позивача та позбавляє його можливості вільно розпоряджатися належним майном, до того ж встановлено, що дитина на яку було присуджено аліменти досягла повноліття, виконавче провадження за яким накладено арешт на майно позивача, як зазначено у листі державного виконавця (а.с. 77) закінчено, зняття арешту з нерухомого майна позивача за рішенням суду є єдиним способом захисту його майнових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved