Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підставу\~своїх вимог\~спирається на\~те,\~що із\~11\~серпня 2012\~року позивач\~перебуває із\~відповідачем у\~шлюбі який\~зареєстрований Заводським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Запорізького міського\~управління юстиції\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№172\~від 11.08.2012\~року.\~Від шлюбу\~із відповідачем\~мають спільну\~дитину:\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] . Із 01.11.2018 року позивач із відповідачем не проживає разом. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини сина [PERSON] відповідач добровільно не бажає, в зв`язку з чим вона змушена звертатись з даною позовною заявою до суду. Позивачка до суду не з`явилася, але надала суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач, який згідно відповіді на запит начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , був повідомлений про час та місце розгляду справи за даною адресою, але судові повістки належним чином відповідачу вручені не були. Відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, проте вищевикладене не дає суду підстав вважати, що відповідач належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом судових повісток, а тому крім відправлення судових повісток за місцем його реєстрації, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Маньківського районного суду Черкаської області в розділі "Новини та Громадянам" в підрозділі "Оголошення про виклик сторін місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме" (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. З 11 серпня 2012 року позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано Заводським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Запорізького\~міського управління\~юстиції, за\~актовим записом №172. [INFO] позивачка\~народила сина сина [PERSON] , батьком якого є відповідач. Позивачка зазначає, що шлюбні стосунки позивачки з\~відповідачем фактично\~припинені,\~оскільки вони\~не зійшлись\~характером. Відповідач добровільно коштів на утримання та виховання дитини надавати не бажає. Суд вирішуючи даний спір керується наступним. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. С. 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендованийрозмір аліментівна однудитину становитьрозмір прожитковогомінімуму длядитини відповідноговіку іможе бутиприсуджений судому разідостатності заробітку(доходу)платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи викладене,суд доходить висновку,що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Стаття 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved