Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до відповідачки з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.02.2008 року між сторонами укладено договір №008-21978-130208 про надання кредиту. Позивач надав відповідачці кредит в сумі 2000 грн., відкривши останній картковий рахунок в гривні, випустив платіжну картку та здійснював її обслуговування на умовах викладених в тарифному пакеті Visa Класичний згідно з тарифами та правилами. Відповідачка отримала кредитні кошти, але не виконала зобов'язань з його повернення в результаті чого станом на 25.12.2012 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 2590 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 490 грн., за комісіями 2100 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача суму боргу в розмірі 2590 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що здійснювала погашення кредиту до червня 2010 року. Після цього протягом тривалого часу її ніхто з банку не турбував, а потім їй почали телефонувати колектори та наполягати на погашенні кредитної заборгованості. На її вимогу надати відповідні розрахунки банк не відреагував. Вважає, що виконала свої зобов'язання перед банком. Просила застосувати до спірних правовідносин позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. 13.02.2008 року між сторонами укладено договір №008-21978-130208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до вказаного договору банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в гривні, оформив та надав їй у користування картку платіжної системи Visa International здійснював обслуговування відповідачки на умовах викладених в тарифному пакеті «Швидкі гроші» що міститься у додатку №1 до цього договору (Тарифи) (п. 1.2). Банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та встановив кредитний ліміт на суму 2000 грн. Кредитування рахунку здійснюється протягом 364 календарних днів і кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої (п. 1.3-1.4). Відповідачка зобов'язалася щомісяця в строки визначені правилами здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в тарифах. Обов'язковими складовими вказаного платежу є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу цього платежу можуть включатися інші платежі (п. 3.6). Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за ним (п.5.2). Як вбачається з Тарифів на обслуговування платіжних карток Visa Classic тарифний пакет «Швидкі гроші» частка обов'язкового погашення тіла кредиту складає 3,5% від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів станом на день розрахунку, але не більше ніж сума використаних коштів (2000 грн. сума кредиту Х 0,035% = 70 грн.) Обов'язковий мінімальний платіж (ОМП) держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу. ОМП складається із частки обов'язково погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.1.1), плати за обслуговування (тариф 1.2 та 1.3), плати за прострочення заборгованості (тариф 3.1) та суми заборгованості минулих періодів. На підставі Тарифів які є невід'ємною частиною кредитного договору, зокрема, частки обов'язкового погашення тіла кредиту 70 грн. на місяць. повне погашення кредиту мало відбутися протягом (2000 грн. сума кредиту / 70 грн. щомісячна частка погашення кредиту = 29 місяців). Розмір ОМП складає частка обов'язкового погашення тіла кредиту 70 грн. + тарифи (1.1.1 проценти ставка яких складає 0,00001% і банком у справі не нараховувалася) + (1.2 включено до тарифу 1.3) + (1.3 плата за обслуговування кредитного ліміту 3,5% на місяць у разі наявності заборгованості за рахунком = 70 грн.) + (3.1 штраф банком також не нараховувався) = 140 грн. на місяць. З розрахунку заборгованості наданого позивачем за кредитним договором №008-21978-130208 станом на 25.12.2012 року вбачається, що кредитні кошти були отримані відповідачкою 15.02.2008 року в сумі 2000 грн., що нею визнавалося. Відповідачка сплачувала за кредитом кошти до 14.06.2010 року після чого погашення кредиту припинила. Згідно розрахунку станом на 25.12.2012 року заборгованість відповідачки становить 2590 грн. з яких 490 грн. тіло кредиту, 2100 грн. комісії. З розрахунку вбачається, що кредитні кошти (обов'язковий мінімальний платіж) мали бути сплачені до 15 числа кожного місяця у відповідності до Правил здійснення операцій за картковими рахунками. На підставі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 161 ЦК України). Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, однак не підлягають задоволенню в зв'язку з пропуском передбаченого законом строку позовної давності. Доводів про поважність причин пропуску вказаного строку позивачем не наведено відповідних доказів суду не надано, клопотання про поновлення вказаного строку не заявлялося. При цьому суд враховує, що останній платіж по кредиту та комісії відповідачкою здійснено у червні 2010 року, а кінцевим строком повернення кредиту та усіх платежів згідно кредитного договору та тарифів є 15 липня 2010 року (15.02.2008 року дата фактичного отримання кредиту 29 місяців на його повернення виходячи з умов договору та тарифів). Таким чином, з урахуванням трирічного строку позовної давності, позов мав бути поданий до суду до 15.07.2013 року включно, а поданий тільки у грудні 2013 року. Зі спливом позовної давності до основної вимоги з повернення тіла кредиту відповідно до ст. 266 ЦК України вказаний строк сплив і до додаткових нарахувань зі сплати комісії. При цьому суд також враховує правову позицію висловлену Верховним Судом України у постанові №6-116цс13 від 06.11.2013 року.

Outcome: dismissed