Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 23 червня 2015 року приблизно о 15 годині до кафе «Вітерець» яке розташовано за адресою вул. Станіславського,6а в місті Дніпропетровськ завітала комісія для перевірки його діяльності за скаргою відповідача. Позивач надав всі документи для перевірки діяльності кафе. Оглянувши кафе та прилеглу територію, вивчивши всі надані документи комісія дійшла висновку про те, що це кафе працює на законних підставах, документи на його діяльність в порядку а підстав для застосування яких не будь санкцій передбачених законодавством до нього не має. Після цього він попрохав надати йому копію скарги відповідача, щоб знати які звинувачення висунуті на його адресу. У своєму листі\~\~ який був направлено на адресу: в.о. міського голови [PERSON] та на прокурора Дніпропетровській області Матвійчука В.М., відповідач зазначала наступне:"що на території КЗК «Парк культури та відпочинку Придніпровський» у Самарському районі, що знаходиться по вул. Станіславського, безпосередньо впритул до річки Дніпро на території прибережної захисної смуги (територія біля води) розпочав роботу, а потім будівництво споруд приватний підприємець який здійснював та здійснює по цей час торгівлю: тютюновими виробами, пивом, спиртними, слабоалкогольними та лікеро-горілчаними виробами в середині павільйону «Вітерець», також даний заклад існує без куточка споживача. Підприємець ФОП «[PERSON]М.О.» за період з 2014 по цей час зайняв та продовжує займати прибережну смугу біля річки Дніпро будуючи кафе (металеві споруди, навіси, тощо), встановив будинок на воді, будує пристань (захоплює територію парку). Таким чином зайнята ділянка прибережної зони парку біля води, яка раніше використовувалась місцевими мешканцями зокрема сім'ями з дітьми, гостями та мешканцями міста відпочинку. Також було зазначено, що власник кафе розпочав розміщувати в розрушеній будівлі водної станції по вул. Кантемирівська,2д, біля води в захисній прибережній зоні зоопарк (утримання тварин не відповідають ні яким нормам) та туалет без каналізації". Позивач вважає, що вищезазначена інформація є недостовірною з огляду на наступне, позивачем ніяких самочинних кафе, металевих споруд, навісів, у прибережній смузі біля річки Дніпро не будує. Споруда кафе «Вітерець» співвласником якої він є побудована у відповідності до будівельних та санітарних норм і є законно збудованою спорудою, що підтверджує відповідне свідоцтво про право власності та технічна документація.\~ На роботу кафе «Вітерець» отриманні всі дозвільні документи та в кафе мається куточок споживача, а діяльність кафе «Вітерець» не створює ніяких перешкод для відпочинку сімям з дітьми, мешканцям та гостям міста, а при своїй діяльності кафе строго притримується санітарних норм, в тому числі стосовно розміщення та санітарного обслуговування туалетів. З огляду на все вищевикладене інформація, що була поширена відповідачем, абсолютно не відповідає дійсності, та порушує особисті немайнові права позивача, зокрема, ганьбить його честь, гідність, а також завдає шкоди його діловій репутації. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому він просить суд, визнати недостовірною інформацію відносно нього поширену відповідачем у листі до в.о. міського голови [PERSON] та на прокурора Дніпропетровській області Матвійчука В.М, а саме: «...На території КЗК «Парк культури та відпочинку Придніпровський» у Самарському районі, що знаходиться по вул. Станіславського, безпосередньо впритул до річки Дніпро на території прибережної захисної смуги (територія біля води) розпочав роботу, а потім будівництво споруд приватний підприємець, який здійснював та здійснює по цей час торгівлю: тютюновими виробами, пивом, спиртними, слабоалкогольними та лікеро горілчаними виробами в середині павільйону «Вітерець» адреса вул.. Станіславського, також даний заклад існує без куточка споживача. Підприємець ФОП «[PERSON]М.О.» за період з 2014 по цей час зайняв та продовжує займати прибережну смугу біля річки Дніпро будуючи кафе (металеві споруди, навіси, тощо), встановив будинок на воді, будує пристань (захоплює територію парку). Таким чином зайнята ділянка прибережної зони парку біля води, яка раніше використовувалась місцевими мешканцями зокрема сім'ями з дітьми, гостями та мешканцями міста відпочинку. Також хочемо зазначити, що власник кафе розпочав розміщувати в розрушеній будівлі водної станції по вул. Кантемирівська,2д, біля води в захисній прибережній зоні зоопарк (утримання тварин не відповідають ні яким нормам) та туалет без каналізації...» та зобовязати відповідача не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію, вказану в попередньому пункті, шляхом направлення листа до в.о. міського голови [PERSON] та на прокурора Дніпропетровській області Матвійчука В.М. із зазначенням у ньому такого тексту: « що інформація яка була викладена мною у листі від 02.03.2015 року на Ваше ім'я стосовно діяльності фізичної особи підприємця [PERSON] та роботи кафе «Вітерець» є недостовірною». \~\~\~\~\~ \~ Позивач [PERSON]М.о. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені обставини. Раніше подав заяву про розгляд справи у його відсутність. В подальшому в судове засідання не з'явився.\~\~ Відповідач\~\~у судове засідання не з'явилася,\~\~належним чином\~\~повідомлена про час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надала, тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Заслухав доводи позивача, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідач [PERSON] звернулася до в.о.міського голови [PERSON] та прокурора Дніпропетровської області Матвійчука В.М. з заявою від 02.06.2015 року відносно підприємства ФОП [PERSON]М.о., в якій зазначила: "... що останній за період з 2014 року по цей час зайняв та продовжує займати захисну прибережну смугу біля річки Дніпро будуючи кафе (металеві споруди, навеси, тощо), встановив будинок на воді, будує пристань захоплює територію парку. Власник кафе розпочав розміщувати в розрушеній будівлі водної станції по вул. Контемірівська,2д, біля води в захисній прибережній зоні зоопарк (утримання тварин не відповідають на яким нормам) та туалет (без каналізації)..." (а.с.7). Відповідно листа прокуратури Дніпропетровської області №19-99 від 29.12.2015 року звернення [PERSON] 05 червня 2015 року було направлено за належністю до Інспекції державно-будівельного контролю в Дніпропетровській області та в Державну екологічну інспекцію в Дніпропетровській області для розгляду відповідно до вимог чинного законодавства. [PERSON] міської ради управління культури та мистецтва №19/26-9 від 18.06.2015 року заявнику [PERSON] було повідомлено, що відповідно до листа комунального закладу культури «Парк культури та відпочинку Придніпровський» [PERSON] міської ради від 03.06.2015 вх. №28/1727 на території Парку розміщені обєкти та споруди які орендує ФОП [PERSON]М.о. Договірних відносин між Парком та зазначеним підприємцем немає. На цей час дирекція парку готує відповідні документи для звернення до суду щодо незаконного будівництва на території парку. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно з ч 1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної особи чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до ст..40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. У своїй заяві відповідачка просила провести перевірку вказаних нею фактів, реалізувавши таким чином своє конституційне право на звернення. Компенентний орган, перевірив заяву відповідача, про що надав їй відповідну письмову відповідь. Таким чином, дії відповідача не є поширенням інформації, яка є недостовірною. Права позивача не порушені. Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed