Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] вона народила дочку [PERSON]. Батьком дитини є відповідач - [PERSON], з яким вона не перебувала у шлюбі. До 2014 року вони проживали фактично однією сім'єю у м. Сніжне Донецької області. 07.10.2014 року у зв'язку з бойовими діями на Сході позивач з дитиною змушена була виїхати з дитиною спочатку в Черкаську область, а 08.10.2015 року у м. Запоріжжя. Дитини потребує постійного лікування, у зв'язку із захворюванням - дитячий церебральний параліч, лівобічний геміпарез. Відповідач залишився проживати у м. Сніжне, не цікавиться життям доньки, не телефонує, не спілкується з дитиною та не приймає участь у її вихованні та лікуванні. Матеріальної допомоги не надає. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дочки. Позивач в судове засідання не прибула, причин неявки суду не повідомила. Представник позивача в судове засідання також не прибула, подала заяву про відкладення розгляду справи до отримання судом висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та надходження до суду підписаної позивачем позовної заяви, яка була надіслана останньою з метою усунення недоліків на вимогу суду. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином згідно п. 19 Перехідних положень ЦПК України та ст. 11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції»через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надав, тому суд ухвали справу розглядати за відсутності відповідача. Третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, подала заяву про розгляд справи без участі представника. До заяви додано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Ухвалою суду від 11.01.2018 р. позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви щодо її не підписання. Позивачем вимоги ухвали виконані, надіслано до суду позовну заяву підписану позивачем належним чином. Враховуючи, що судом отримано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та підписану позивачем позовну заяву, заява представника позивача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. Приймаючи до уваги, що учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому справа має бути розглянута по суті на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження від 07.06.2008 року [PERSON] (відповідач) є батьком [PERSON], [INFO]. Матір'ю є [PERSON] (позивач). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.01.2016 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в результаті чого змінила прізвище на «[PERSON]». Дитина є неповнолітньою, постійно проживає разом із матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою від 13.09.2017 року №15684 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 6), Актом про обстеження умов проживання (а.с. 11), Актом обстеження умов проживання (а.с. 13), Актом (а.с. 14). З вказаних вище актів також слідує, що дитина забезпечена належними умовами для проживання та виховання. Батько дитини вихованням дитини не займається, до дитини не навідується, матеріально не допомагає. Згідно довідки Степненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Запорізького району Запорізької області від 08.12.2016 року №41 (а.с. 15) [PERSON] навчалась у вказаному навчальному закладі з 12.10.2015 р. по 10.06.2016 р. Батько [PERSON] вихованням дитини не займався, школу жодного разу не відвідував, успіхами дитини у навчанні не цікавився. З довідки Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №95 від 12.10.2017 року №01-23/327 (а.с. 16) слідує, що [PERSON] навчається у 3-Б класі вказаної школи. За період навчання дитини її батько [PERSON] в школу не приходив, батьківські збори та інші шкільні і класні заходи не відвідував. З Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11070 (а.с. 17) вбачається, що дитина перебувала на стаціонарному лікуванні з 22.12.2014 р. по 09.01.2015 р. з діагнозом: основне захворювання - Дитячий церебральний параліч, супутні захворювання - Лівобічний геміпарез. Також Виписками з історії хвороби стаціонарного хворого медичної карти 525997 та Виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №№1821, 6522 підтверджується, що дитина у зв'язку із захворюваннями перебувала на стаціонарному лікуванні з 20.01.2015 по 03.02.2015, з 12.05.2015 по 22.05.2015, , з 03.08.2015 по 14.08.2015, з 29.09.2015 по 06.10.2015, з 25.02.2016 по 14.03.2016 (а.с. 19-23). Згідно Висновку третьої особи від 18.01.2018 №1795/01-34/01 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] також встановлено, що батько дівчинки ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання доньки, не приділяє їй належної уваги, не відвідує і не підтримує з [PERSON] родинних стосунків, не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, життям та подальшою долею. [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. З наведених встановлених судом обставин справи слідує, що відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини [PERSON], її навчання, лікування, підготовку до самостійного життя; не спілкується з дитиною для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти; не приймає участі у її утриманні, що свідчить про ухилення ним від обов'язку по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За наведених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав відносно його дочки [PERSON] На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved