Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач ПАТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Інструментальна компанія» та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 вересня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ» (правонаступником якого є позивач) і ТОВ «Інструментальна компанія» було укладено кредитний договір №1244/071к/07, за яким встановлено обов'язок повернення кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами та адміністративної комісії. З метою забезпечення виконання зобов'язання 17 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №1245/071п/07, за яким [PERSON] зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання ТОВ «Інструментальна компанія» зобов'язань по кредитному договору. Однак відповідач ТОВ «Інструментальна компанія» не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1 059 275,99 грн., яка складається з заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 22.03.2011р. по 07.07.2014р. в сумі 758 308,04 гривень та заборгованості за сумою пені за порушення боргових зобов'язань за період з 08.08.2013р. по 07.07.2014р. в розмірі 300 967,95 гривень. У зв'язку з невиконанням ТОВ «Інструментальна компанія» своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просить стягнути суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору солідарно з боржника і поручителя. В судовому засіданні 21.08.2014 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Просив суд позов задовольнити. У судове засідання 11.09.2014р. представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі в судові засідання 21.08.2014р. та 11.09.2014 року не з'явилися, причину неявки суду не сповістили, про день і час слухання справи завчасно повідомлялися, у встановленому законом порядку, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідачів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 124 ч.2 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 17.09.2007 року ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Інструментальна компанія», уклали кредитний договір №1244/071к/07. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного кредитного договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 18.10.2007р.), позивач зобов'язується надати відповідачеві ТОВ «Інструментальна компанія» кредит у сумі 1 100 000,00 грн. а останній зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором, але не пізніше 17.09.2009р. . Відповідно до п.7.2.1. кредитного договору, за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 16,9 % річних. А також згідно умов пунктів 7.2.2. та 7.2.3. кредитного договору, за порушення чи неналежне виконання передбачених кредитним договором зобов'язань, відсотки за користування кредитом збільшуються на 2%. Згідно п. 7.2.4. кредитного договору підвищення розміру відсоткової ставки відбувається сумарно, нарахування кожного наступного збільшення відсоткової ставки здійснюється банком на вже попередньо збільшений розмір відсоткової ставки. З метою забезпечення виконання зобов'язання 17.09.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №1245/071п/07, за яким відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору, в тому числі: повернути кредит у строк не пізніше 17.09.2009р. відповідно до встановленого кредитним договором графіку, сплачувати відсотки, адміністративну комісію та неустойку. Відповідач ТОВ «Інструментальна компанія» належним чином не виконав свої обов'язки за кредитним договором: з 26.01.2009р. він припинив сплату відсотків, у встановлений графіком період повернення кредиту - з 17.04.2009р. по 17.09.2009р. кредит не повернув, вимогу позивача №46/119 від 12.01.2009р. також не виконав. Банк звернувся до Поручителя [PERSON] з вимогою про виконання передбачених договором Поруки зобов'язань по сплаті кредитної заборгованості про що свідчить лист від 12.01.2009 № 45/119. Пунктом 3.2. договору Поруки, передбачено, що [PERSON] як Поручитель, зобов'язаний виконати пред'явлену йому Банком вимогу в повному обсязі в валюті зобов'язання в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту її отримання. Таким чином [PERSON] був повідомлений про виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, отримав вимогу банка 24.02.2009р. але не виконав її. Оскільки у разі порушення зобов'язань, що випливають з Кредитного договору, ТОВ "Інструментальна компанія" та [PERSON] відповідають перед Банком як солідарні боржники за пунктом 1.3. договору Поруки, Позивач скористався своїм правом вимагати виконання зобов'язань в повному обсязі від Поручителя, та звернувся з позовом до суду. Заочним Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 травня 2012 року у справі №2-818/314/2012 позовні вимоги Банка до поручителя [PERSON] (що були заявлені станом на 21.03.2011 р. включно), задоволені та присуджено до стягнення з поручителя [PERSON] заборгованість за договором поруки в загальному розмірі 1 860 451 грн.46 коп., яка складалась із: заборгованості за основною сумою кредиту в сумі 1 099 931,79 гривня; заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 25.12.2008р. по 21.03.2011р. включно в сумі 507 096,95 гривень; заборгованості за сумою несплаченої адміністративної комісії в розмірі 6 600,00 гривень; - заборгованості за сумою пені в розмірі 246 822,72 гривні. Заочне Рішення суду набрало чинності 21.05.2012р., на виконання рішення суду 10.07.2012р. видано виконавчий лист, який пред'явлено до Орджонікідзевського ВДВС; 20.05.2013р. відкрито провадження, однак на сьогоднішній день заборгованість на користь Банка досі не стягнуто. Однак, після винесення судом рішення, 06.11.2013р. відповідачем ТОВ "Інструментальна компанія" була погашена частина заборгованості в розмірі 40,00 гривень за відсотками за користування кредитом, нарахованими за період з 25.12.2008р. по 21.03.2011р. включно. Залишок заборгованості відповідачами банку не погашений. Таким чином, станом на 07.07.2014 року за відповідачами по укладеному з банком кредитному договору та договору поруки, рахується заборгованість за період з 22.03.2011р. по 07.07.2014р. (включно) в сумі 1 059 275,99 гривень, в тому числі: - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 22.03.2011р. по 07.07.2014р. - 758 308,04 гривень; - заборгованість за сумою пені за порушення боргових зобов'язань за період з 08.08.2013р. по 07.07.2014р. в розмірі 300 967,95 гривень . У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (його неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальним правилом, на особу покладається обов'язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов'язання (абзац 2 пункту 1 статті 614 ЦК, пункт 2 статті 218 ГК). Неналежне ставлення до виконання цього обов'язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для накладення відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 553 ЦК встановлює відповідальність поручителя за договором поруки перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У відповідності до ст.554 ЦК правовим наслідком порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржникз, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, відповідачі зобов'язані повернути кредит позивачу у відповідності до графіку, встановленого у договорі. В разі порушення позичальником обов'язку повернути кредитодавцеві кредит, у відповідності до умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення сплати, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином, усі зібрані у справі докази та їх оцінка у сукупності вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати, по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Керуючи ст.. 124 Конституції України, ст.ст. 7, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 610, 612, 625, 629 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

Outcome: approved