Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 21.08.2007 між сторонами був укладений договір № SAMDN47000700060956, за умовами якого позивач передала відповідачу депозитний вклад в розмірі 2373,00 доларів США під 9% річних на строк 12 місяців, який в подальшому було пролонговано, а сума вкладу за договором збільшена. Також 23.06.2009 між позивачем та банком було укладено договір № SAMDN47000706220395, згідно з яким позивач передала відповідачу депозитний вклад у сумі 8231,00 доларів США під 12,5% річних строком на 12 місяців, який було пролонговано, а сума вкладу за договором збільшена. Згідно з довідками банку станом на 25.05.2014 сума коштів на депозитному рахунку за договором № SAMDN47000700060956 від 21.08.2007, становить 41742,51 долари США, а за договором № SAMDN47000706220395 від 23.06.2009 - 35629,03 доларів США. З травня 2014 року відповідач припинив нарахування відсотків та заблокував рахунки позивача. Позивач неодноразово зверталася до банку з проханням розблокувати відсотки, розірвати договори та повернути суму вкладу з нарахованими відсотками, проте у вчиненні таких дій їй було відмовлено. Посилаючись на наведене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.02.2018, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором № SAMDN47000700060956 від 21.08.2007 у розмірі 58528,23 доларів США, з яких 41659,51 доларів США - сума коштів, що знаходяться на депозитному рахунку, 16868,72 доларів США - сума процентів за депозитним вкладом, та за договором № SAMDN47000706220395 від 23.06.2009 у сумі 52394,20 доларів США, з яких 35629,03 доларів СЩА - сума коштів, що знаходяться на депозитному рахунку, 16765,17 доларів США - сума процентів за депозитним вкладом, за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника банку з урахуванням поданих ними заперечень та відзиву на позовну заяву. Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що договори банківського вкладу були укладені між позивачем та відокремленим структурним підрозділом ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованим у АР Крим. У зв'язку з тимчасовою окупацією АР Крим, позивач не має доступу до свого майна та можливості здійснювати банківську діяльність на території АР Крим. У засобах масової інформації оприлюднені дані, що усе майно, яке знаходиться на території АР Крим та належить ПАТ КБ «ПриватБанк», буде реалізоване, за рахунок чого здійснюватиметься розрахунок з вкладниками банку. На даний час Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» взяла на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати клієнтам Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, позивачем не надано оригіналів договорів та документів на підтвердження факту внесення коштів на рахунок відповідача, а отже не доведено факт існування правовідносин з банком. Також позивачем не вірно розраховано розмір процентів за користування вкладом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 21.08.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АБ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено договір № SAMDN47000700060956 (вклад «Копілка»), відповідно до умов якого клієнт передає, а банк приймає грошові кошти на строк 12 місяців по 21.08.2008 включно у розмірі 2374,00 доларів США з виплатою 9% річних (а.с. 9-10). Крім того, 23.06.2009 між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № SAMDN47000706220395 (вклад «Копілка»), за умовами якого клієнт передає, а банк приймає грошові кошти у розмірі 8231,00 доларів США на строк 12 місяців по 23.06.2010 включно з виплатою 12,5% річних (а.с. 12-13). Згідно із п. 2 договорів нарахування процентів на суму вкладу починається з першого робочого банківського дня, наступного за днем надходження грошей у банк, і нараховується на суму коштів на кожному базовому рахунку за кожний календарний день розміщення грошових коштів у банку, виходячи з фактичної кількості днів у році. День повернення вкладу у період нарахування відсотків не входить. За умовами п.п. 5, 6 договорів у випадку, якщо по закінченню строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично продовжується ще на один строк, вказаний у п. 1 даного договору. Строк вкладу продовжується неоднократно без явки клієнта в банк. При цьому нарахування нового строку вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу. Сторони мають право достроково розірвати даний договір у відповідності до чинного законодавства, попередивши про це іншу сторону за два банківські дні до дати розірвання договору. Як вбачається з матеріалів справи, сума вкладу за вказаними договорами неодноразово збільшувалася, а дія договорів продовжувалася, що підтверджується відповідними виписками банку. Згідно довідок ПАТ КБ «Приватбанк» №35593687 від 25.05.2014, виданих позивачу, станом на 25.05.2014 на депозитному рахунку за договором № SAMDN47000700060956 від 21.08.2007 знаходяться грошові кошти у розмірі 41742,51 долари США, а на депозитному рахунку за договором № SAMDN47000706220395 від 23.06.2009 - 35629,03 доларів США. У відповідності до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За приписами ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно зі ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами були укладені договори банківського вкладу у простій письмовій формі. Договори укладені між [PERSON] з однієї сторони та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Голови правління з іншої, відтак договірні правовідносини виникли безпосередньо між позивачем та юридичною особою банку. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася до відповідача із заявами про розблокування рахунків, розірвання договорів банківського вкладу та вимогою повернути грошові кошти. Такі заяви отримані банком та на них надані відповіді, у яких останній посилався на неможливість здійснення банківської діяльності на території АР Крим та призупинення обслуговування клієнтів та роботи відділень. За правилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оцінюючі докази, зібрані у матеріалах справи, суд вважає, що факт виникнення між сторонами договірних правовідносин підтверджений належними доказами, ці обставини не спростовані відповідачем. Відповідно до ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відповідно до п.5 Постанови Правління Національного Банку України від 06.05.2014 №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, у тому числі ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів. Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. З огляду на зазначені вимоги законодавства, доводи представника відповідача щодо розміщення вкладу у відокремленому підрозділі ПАТ КБ "ПриватБанк", розташованому у АР Крим, та прийняття рішення про припинення діяльності на території півострова філій ПАТ КБ "ПриватБанк", є безпідставними, оскільки договір укладений між позивачем та юридичною особою ПАТ КБ «ПриватБанк», місцем знаходження якої було м. Дніпропетровськ. Припинення діяльності відокремленого підрозділу само по собі не дає підстав для невиконання юридичною особою банку взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору. Твердження представника відповідача про запровадження окупаційною владою механізму виплат по вкладам відхиляються судом, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження факту виконання зобов'язання, передбаченого договором банківського вкладу, а посилання на зміну сторони у зобов'язанні є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства. За розрахунком позивача станом на 27.02.2018 заборгованість за договором № SAMDN47000700060956 від 21.08.2007 становить 58528,23 доларів США, з яких: сума вкладу 41659,51 доларів США, проценти за період з 22.08.2013 по 27.02.2018 - 16868,72 доларів США; заборгованість за договором № SAMDN47000706220395 від 23.06.2009 складає 52394,20 доларів США, з яких: сума вкладу - 35629,03 доларів США та проценти за період з 25.05.2014 по 27.02.2018 - 16765,17 доларів США. Проте суд не повністю погоджується з таким розрахунком позивача з огляду на наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2016 позивач звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з нотаріально засвідченою заявою, в якій просила розірвати укладені між нею та банком договори, розблокувати рахунки та повернути їй в повному обсязі суми вкладів з нарахованими процентами. Відповідно до умов укладених між сторонами договорів, сторони мають право достроково розірвати договір у відповідності до діючого законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору. За змістом ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Таким чином, враховуючи що 12.09.2016 позивач звернулася до відповідача з повідомленням про розірвання договорів, то такі вважаються розірваними з 15.09.2016. Отже, проценти за користування вкладом у розмірі 9% річних та 12,5% річних нараховуються до дати розірвання договорів, а з 15.09.2016 у відповідності до Наказу Голови правління ПАТ КБ «Приватбанк» № 07 від 05.01.2014 діє ставка у розмірі 1% річних. При цьому, як вбачається з виписок банку від 10.07.2014, останнє нарахування процентів за договором вкладу від 21.08.2007 здійснено відповідачем 21.08.2013, за договором вкладу від 23.06.2009 - 23.06.2013, а отже проценти за користування вкладом слід нараховувати, починаючи з 22.08.2013 та 24.06.2013 відповідно. Однак, враховуючи, що за договором вкладу від 23.03.2009 позивач просила стягнути проценти, починаючи з 25.05.2014, суд, в свою чергу, розглядає справи в межах заявлених вимог, тому в такому випадку нарахування процентів слід здійснити з 25.05.2014. За підрахунком суду розмір процентів за користування вкладом за договором № SAMDN47000700060956 від 21.08.2007 станом на 27.02.2018 становить 13494,66 доларів США, з яких: 575,24 доларів США за період з 22.08.2013 по 16.10.2013, 3224,26 доларів США за період з 17.10.2013 по 21.08.2014, 4098,78 доларів США за період з 22.08.2014 по 21.08.2015, 4472,09 долари за період з 22.08.2015 по 21.08.2016, 332,66 долари США за період з 22.08.2016 по 14.09.2016, 791,63 доларів США за період з 15.09.2016 по 27.02.2018, а за договором № SAMDN47000706220395 від 23.06.2009 станом на 27.02.2018 складає 11907,35 доларів США, з яких 366,05 доларів США за період з 25.05.2014 по 23.06.2014, 4499,39 доларів США за період з 24.06.2014 по 23.06.2015, 5069,05 доларів США за період з 24.06.2015 по 23.06.2016, 1291,59 доларів США за період з 24.06.2016 по 14.09.2016, та 681,27 доларів США за період з 15.09.2016 по 27.02.2018, які разом із сумами вкладів підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст. 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України). Позивач просила стягнути суму боргу в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення суду. Офіційний курс гривні до іноземної валюти долар США, встановлений Національним банком України на 04.10.2018, становить 28,32 грн. за 1 долар США. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договорами банківського вкладу у загальній сумі 102733,55 долари США, що в гривневому еквіваленті складає 2910546,94 грн. З викладеного,

Outcome: partial