Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1. Позбавити батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 2. Стягнути з громадянки [PERSON] та громадянина [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь державного закладу або фізичної особи, на утриманні яких будуть перебувати діти, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. 3.Передати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради для подальшого влаштування. Позовні вимоги обґрунтував наступним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками семи дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батьківські обов'язки по вихованню, утриманню дітей вони не виконують. Протягом 2014-2015 років в м. Токмаку проживала [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], разом з дітьми. Вона співмешкала з [PERSON], біологічним батьком 2 молодших дітей, та проживала за його адресою у м. Токмаку по вул. Урицького, 14. Троє старших дітей були влаштовані до Токмацької спеціальної школи-інтернат. Молодші проживали у родині. Після смерті співмешканця, в листопаді 2015 року гр. [PERSON] виїхала в м. Кривий Ріг. [PERSON] перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей виконкому Токмацької міської ради. За період 2014-2015 років служба у справах дітей неодноразово перевіряла санітарно - гігієнічні умови утримання дітей, використання державної допомоги на дітей за призначенням. Побутові умови були несприятливі: у будинку - антисанітарія, часто відсутня їжа. Мати та її співмешканець зловживали алкогольними напоями. З відповідачем проводились профілактичні бесіди про виконання нею батьківських обов'язків, профілактики вживання алкогольних напоїв, наведення порядку у будинку, використання державної допомоги на дітей за призначенням. За таких обставин четверо молодших дітей у квітні 2015 року були вилучені з сім'ї, оскільки їх життю та здоровю загрожувала небезпека, та влаштовані до дитячих закладів соціального захисту області: двоє старших - до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», двоє молодших до КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», де і перебувають до цього часу. За час перебування дітей в закладах матері було запропоновано змінити спосіб життя, навести порядок у будинку. Періодично [PERSON] наводила порядок у будинку, вела здоровий спосіб життя. Восени обіцяла забрати дітей, але після смерті співмешканця зібрала меблі, речі, завантажила на машину та виїхала за невідомою адресою, нікого не повідомивши. Служба у справах дітей розшукала громадянку [PERSON] у м. Кривому Розі. Протягом січня-травня 2016 року у телефонному режимі громадянка [PERSON] обіцяла забрати дітей з закладів соціального захисту, але в кінці травня разом з [PERSON] забрали тільки 3-х старших дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які навчались в Токмацькій спеціальній школі-інтернат. На даний час ці діти проживають в родинах батька та матері за різними адресами. Більше року четверо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають в державних закладах. За цей час мати жодного разу їх не відвідала, не спілкувалась з працівниками закладів з приводу стану здоров'я та загального розвитку дітей ні письмово, ні в телефонному режимі. Громадянка [PERSON] неодноразово була попереджена, що у разі невиконання нею батьківських обов'язків, буде порушено питання про позбавлення їх батьківських прав, у зв'язку з чим притягувалась до адмінвідповідальності за ст. 184 КУпАП. Громадянин [PERSON] у свідоцтві про народження дітей записаний батьком. За повідомленням служби у справах дітей Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області він визнає себе батьком стосовно доньки [PERSON]. З його пояснень, інші діти лише документально оформлені на нього, оскільки до теперішнього часу перебуває у шлюбі з [PERSON]. Шлюб зареєстрований у П'ятихатському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського обласного управління юстиції, 9 липня 2002 року, актовий запис № 55. З відповідачем разом не проживали тривалий час, ще до її переїзду до м. Токмак у січні 2014 року. Відповідно до чинного законодавства перебування дітей в державних закладах соціального захисту дітей обмежується терміном до 9 місяців. На даний час термін їхнього перебування складає один рік та два місяці. Служба у справах дітей погоджувала подовження терміну їх перебування зі службою Запорізької облдержадміністрації, довіряючи обіцянкам матері дітей забрати їх за новим місцем свого проживання. До цього часу підтверджуючих документів про працевлаштування та створення належних житлово-побутових умов для виховання та утримання дітей не надала. Звернень до служби у справах дітей від неї щодо повернення дітей не надходило. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. У даному випадку батьки самоусунулись від виконання зазначених вище обов'язків. Не дбають про майбутнє своїх дітей не цікавляться їх життям. їх поведінка негативно впливає на моральний та духовний розвиток дітей. До того ж громадянин [PERSON]В визнає себе батьком лише однієї дитини. Не працює, мешкає у будинку своєї матері. м. Кривий Ріг, вул. Нестерова, 35. За повідомленням служби у справах дітей м. Кривий Ріг умови проживання незадовільні. Будинок в аварійному стані. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії I- КИ № 290923 від 13.05.2010 року, серії I- КИ № 417006 від 22.01.2013 року, серії I-КИ № 478763 від 14.03.2014 року, серії I-ЖС № 273946 від 21.01.2015 року.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Батьківські обов'язки по вихованню, утриманню дітей вони не виконують. Протягом 2014-2015 років в м. Токмаку проживала [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], разом з дітьми. Вона співмешкала з [PERSON], біологічним батьком 2 молодших дітей, та проживала за його адресою у м. Токмаку по вул. Урицького, 14. Троє старших дітей були влаштовані до Токмацької спеціальної школи-інтернат. Молодші проживали у родині. Після смерті співмешканця, в листопаді 2015 року гр. [PERSON] виїхала в м. Кривий Ріг. [PERSON] перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей виконкому Токмацької міської ради. За період 2014-2015 років служба у справах дітей неодноразово перевіряла санітарно - гігієнічні умови утримання дітей, використання державної допомоги на дітей за призначенням. Побутові умови були несприятливі: у будинку - антисанітарія, часто відсутня їжа. Мати та її співмешканець зловживали алкогольними напоями. З відповідачкою проводились профілактичні бесіди про виконання нею батьківських обов'язків, профілактики вживання алкогольних напоїв, наведення порядку у будинку, використання державної допомоги на дітей за призначенням. За таких обставин четверо молодших дітей у квітні 2015 року були вилучені з сім'ї, оскільки їх життю та здоровю загрожувала небезпека, та влаштовані до дитячих закладів соціального захисту області: двоє старших - до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», двоє молодших до КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», де і перебувають до цього часу. За час перебування дітей в закладах матері було запропоновано змінити спосіб життя, навести порядок у будинку. Періодично [PERSON] наводила порядок у будинку, вела здоровий спосіб життя. Восени обіцяла забрати дітей, але після смерті співмешканця зібрала меблі, речі, завантажила на машину та виїхала за невідомою адресою, нікого не повідомивши. Служба у справах дітей розшукала громадянку [PERSON] у м. Кривому Розі. Протягом січня-травня 2016 року у телефонному режимі громадянка [PERSON] обіцяла забрати дітей з закладів соціального захисту, але в кінці травня разом з [PERSON] забрали тільки 3-х старших дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які навчались в Токмацькій спеціальній школі-інтернат. На даний час ці діти проживають в родинах батька та матері за різними адресами. Більше року четверо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO], перебувають в державних закладах. За цей час мати жодного разу їх не відвідала, не спілкувалась з працівниками закладів з приводу стану здоров'я та загального розвитку дітей ні письмово, ні в телефонному режимі. Громадянка [PERSON] неодноразово була попереджена, що у разі невиконання нею батьківських обов'язків, буде порушено питання про позбавлення їх батьківських прав, у зв'язку з чим притягувалась до адмінвідповідальності за ст. 184 КУпАП. Громадянин [PERSON] у свідоцтві про народження дітей записаний батьком. За повідомленням служби у справах дітей Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області він визнає себе батьком стосовно доньки [PERSON]. З його пояснень, інші діти лише документально оформлені на нього, оскільки до теперішнього часу перебуває у шлюбі з [PERSON]. Шлюб зареєстрований у П'ятихатському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського обласного управління юстиції, 9 липня 2002 року, актовий запис № 55. З відповідачем разом не проживали тривалий час, ще до її переїзду до м. Токмак у січні 2014 року. Вище викладене підтверджується такими доказами: копіями актів обстеження умов проживання від 11.03.2014 року, 10.04.2014 року, 08.04.2015 року, 13.01.2016 року, копіями листів відповіді Комунальної установи Запорізькій обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко" Запорізької обласної ради №1252 від 25.08.2015 року, №1569 від 13.10.2015 року, №37 від 14.1б.2016 року, копіями довідок про склад сім'ї від 13.10.2014 року, 28.04.2015 року, копією висновку виконавчого комітету Токмацької міської ради від 29.06.2016 року №1786/21-39. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України передбачено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, при визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує також матеріальне становище дитини, але визначає їх розмір таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача. При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, не має інших утриманців, аліментів нікому не сплачує і те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України суд може позбавити мати, батька батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Нормами ст. 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суду\~ надано належні та допустимі докази на підтвердження факту, що відповідачі не піклуються про виховання своїх дітей та на підтвердження факту самоусунення відповідачів від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, адже перешкоди їм у здійсненні зазначеного обовязку не чиняться. З відповідачів солідарно повинен бути стягнутий в дохід держави судовий збір в розмірі\~ 1102,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved