Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і поділ майна, посилаючись на те, що з 01.08.1997 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають повнолітню дитину. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони з березня 2014 року припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Також, просить суд визнати за нею в порядку поділу майна подружжя право власності на квартиру за адресою [ADDRESS], і автомобіль HONDA CR-V, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Київському районному суду м. Донецька. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 01.08.1997р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 442, згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). Неповнолітніх дітей не мають. Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. На підставі ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У відповідності до ст.. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю або шлюбним договором. Судом встановлено, що за період шлюбу сторонами було придбано нерухоме майно: двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 88,3 кв.м., житлова площа 42,4 кв.м., згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.05.2012р., копії договору купівлі-продажу предмету іпотеки від 22.12.2011р., витягу про державну реєстрацію прав від 02.07.2012р. (а.с.12-15), а також автомобіль HONDA CR-V, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], відповідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.07.2008р. [NUMBER] (а.с.18). Сторони у судовому засіданні досягли згоди, спільно ухваливши порядок поділу спільного сумісного майна подружжя. В зв'язку з чим, суд вважає можливим визнати за позивачем в порядку поділу майна подружжя право власності на квартиру за адресою [ADDRESS], та на автомобіль HONDA CR-V, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. На підставі викладеного та

Outcome: approved