Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач ТзОВ «Альтфатер Тернопіль» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача 1 530, 91 гривень заборгованості за наданні послуги з вивезення побутових відходів, посилаючись на те, що відповідач користується наданими послугами, однак в добровільному порядку не проводить оплату за отримані послуги. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що 25 січня 2012 року рішенням виконавчого комітету № 133 було погоджено перелік місць розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів на території місця згідно з додатком. 27 січня 2012 року між ДП «Альтфатер Тернопіль» та ГТОВ «Мрія», яке є баласноутримувачем будинку де проживає відповідач, було укладено Договір - Погодження. Відповідно до предмету договору та з метою надання послуг населенню з видалення побутових відходів ГТОВ «Мрія» погоджує ДП «Альтфатер Тернопіль» розташування контейнерів в кількості 133 шт., згідно додатку до договору. У графіку (дислокації) на вивезення твердих побутових відходів від 27.01.2012 року, ДП «Альтфатер Тернопіль» зобов`язувалось вивозити відходи у визначені дні за адресою проживання відповідача, що виконується по сьогоднішній день. Отже, з врахуванням рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради та укладеного Договору з ГТОВ «Мрія», то ДП «Альтфатер Тернопіль» надає послуги з вивезення побутових відходів, згідно укладеного графіку, в тому числі і за адресою місця проживання відповідача [PERSON] , і саме він, тобто позивач по справі мав і має право отримувати кошти за надані послуги по вивезенню ТПВ, а не інші особи, що стверджується довідкою №604 від 26.11.2019 року, виданою ТОВ «Альтфатер Тернопіль» про те, що кошти за послуги по вивезенню побутових відходів, які наданні фізичними та юридичними особами, сплачуються виключно на рахунок виконавця послуги ТОВ «Альтфатер Тернопіль». Згідно ст. 35-1 ЗУ «Про відходи» визначено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту. На підставі вищезазначеної норми Закону та відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 780 від 14.05.2010 року «Про видалення твердих побутових відходів» ДП «Альтфатер Тернопіль» було надано дозвіл на здійснення видалення відходів з території міста Тернопіль на сміттєзвалище біля с. Малашавці, Зборівського району. Рішенням виконавчого комітету № 185 від 20.02.2013 року «Про надання послуг» було внесено зміни в п. 1. Рішення № 780 від 14.05.2010 року замість слів ПП «Катруб», ДПФ «Альтфатер Тернопіль», СПД ФО [PERSON] , СПД ФО [PERSON] СПД ФО [PERSON] , СПД ФО [PERSON] читати: ПП «Екотерн», ШІ «Квартал -Л», ДПФ «Альтфатер Тернопіль». Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV, який діяв на момент виникнення заборгованості, зазначено, що відповідно до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг входить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Так, відповідно до розрахунку щомісячних нарахувань і оплати послуг виданим ДП «Альтфатер Тернопіль» від 10.04.2019 року, то за період з 02.2012 по 03.2019 рік розмір заборгованості [PERSON] за надання послуги з вивезення побутових відходів становить 1 530,91 (одна тисяча п`ятсот тридцять гривень 91 коп.). Даний розрахунок був складений на підставі встановлених тарифів органу місцевого самоврядування на відповідний період, а саме: З 01.02.2012 року по 01.05.2015 року на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1603 від 28.09.2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» тариф на вивезення побутових відходів для населення становив 22,29 грн. без ПДВ. З 01.05.2015 року по 01.05.2017 року на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 25.03.2015 року №264 «Про внесення змін в рішення виконавчого комітету міської ради від 28.09.2011 року №1603» тариф на вивезення побутових відходів для населення становить 42,80 грн. без ПДВ. З 01.05.2017 року по 01.12.2018 року на підставі наказу №21 від 28.03.2017 року Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології було затверджено для ДП «Альтфатер» коригуючий коефіцієнт 2,2, до тарифу, який діяв згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1603 від 28.09.2011 року. З 01.12.2018 року по сьогоднішній день на підставі наказу №102 від 22.10.2018 року Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології було затверджено для ДП «Альтфатер» тариф на послуги з вивезення побутових відходів для населення без ПДВ в розмірі 72,56 грн. за куб. Встановлені ціни на вивіз побутових відходів встановлені без врахування ПДВ чи єдиного податку. Оскільки ДП «Альтфатер Тернопіль» є платником ПДВ, тому до встановленої вартості послуг додається 20 %. Листом від 17.11.2011 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомило ДП «Альтфатер Тернопіль» щодо розрахунку на 1 мешканця в місяць, та повинно проводитись наступним чином: «1,7 м.куб. (норма вивезення побутових відходів на 1 мешканця в рік) + 0,17 м.куб. (норма вивезення великогабаритних відходів на 1 мешканця в рік) * 22,29 грн. (затверджений тариф на послуги з вивезення побутових відходів) / 12 (кількість місяців в рік) = 3,47 грн. (вартість послуги з вивезення побутових відходів без ПДВ або єдиного податку)». При цьому, як вбачається з розрахунку щомісячних нарахувань і оплати послуг виданим ДП «Альтфатер Тернопіль» № 167 від 10.04.2019 року, [PERSON] , частково погашалась заборгованість, а саме: за 2012 рік - 14,59 грн. За 2016 рік - 35,48 (субсидія) грн.., 2017 рік - 39,20 грн. (субсидія). На попередження із пропозицією оплатити борг, відповідачем добровільно вказана сума заборгованості не сплачена. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Пунктом 1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Отже, умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановленими такими актами, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади та органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 01.05.2016 року між [PERSON] та ДП «Комунальник-2» Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» був укладений договір 51424 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Проте, як уже зазначалося вище, 27 січня 2012 року між ДП «Альтфатер Тернопіль» та ГТОВ «Мрія», яке є баласноутримувачем будинку де проживає відповідач, було укладено Договір - Погодження, предметом якого є надання послуг населенню з видалення побутових відходів. У статті 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватись правил благоустрою населених пунктів. Рішенням Тернопільської міської ради від 19.05.2011 року за № 6/8/20 було затверджено правила благоустрою м. Тернополя (надалі - Правила). Відповідно до п. 3.1.1. Правил встановлено, що виробники відходів - підприємства, установи та організацій, незалежно від форми власності, фізичні особи - підприємці, громадяни та інші юридичні особи зобов`язані: - дотримуватись вимог чинного законодавства України в сфері поводження з відходами та цих Правил; - укладати зі спеціалізованими підприємствами (юридичними особами) договори на вивезення побутових відходів та своєчасно вносити у встановленому порядку плату за надання послуг. Відповідно до п. 13 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, які затверджені постановою КМУ від 10.12.2008 року № 1070 визначено, що плата за надані послуги нараховується щомісяця відповідно до умов договору і тарифів, що формуються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 р. N 1010. В постанові Верховного Суду у справі №522/7683/13-ц від 20.09.2018 року, надано правовий висновок у справах в подібних правовідносинах та у мотивувальній частині якої наголошено наступне: «У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальну послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Отже, з врахуванням вищезазначеного, то цілком очевидним є те, що відповідач по справі користується послугами ДП «Альтфатер Тернопіль» та є споживачем послуг по вивезенню побутових відходів за місцем його реєстрації. Таким чином, відсутність письмової форми договору між позивачем та відповідачем не звільняє від належного виконання своїх зобов`язань, так як послуги з видалення побутових відходів позивачем надаються, відповідач відповідно до ст.527 ЦК України зобов`язаний виконувати свій обов`язок по оплаті таких послуг. Договір про надання послуг сторонами не укладався, проте відсутність відповідного договору не є підставою для звільнення від оплати наданих послуг з видалення побутових відходів, оскільки згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Так, відповідно до відповіді від 08.04.2019 року № 155, на запит ДП «Альтфатер Тернопіль», ГТОВ «Мрія» зазначило, що послуги по вивезенню побутових відходів надавались якісно та вчасно згідно укладеного графіку та Договору. Жодних претензій та інших зауважень щодо неякісного чи неналежного надання послуг від мешканців будинків по [ADDRESS] , зокрема в т.ч. і від [PERSON] не надходило. Отже, з врахуванням зазначеної відповіді, то цілком очевидним є те, що позивач свої послуги надає якісно та вчасно згідно укладеного графіку. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, однак їх не оплачував у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено в судовому засідання, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 2003 року. Власником квартири була його мати [PERSON] , яка [INFO] померла. Після смерті матері, [PERSON] спадщину прийняв та став власником вище вказаної квартири. Аналізуючи встановлені судом обставини й наведені вимоги Закону, суд вважає, оскільки відповідач є власником квартири [ADDRESS] , тому він зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та зберігання спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Разом з тим, ст.256 Цивільного кодексу України визначено поняття позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України загальну позовну давність встановлено тривалістю у три роки. Що стосується тверджень позивача про те, що згідно частини першої статті 264 ЦК України, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, зокрема представник позивача зазначає, що відповідач визнав свій борг, оскільки ним частково погашалася заборгованість за надані послуги по вивозу побутових відходів, Суд зазначає наступне: Як вбачається з наданого ДПФ «Альтфатер Тернопіль» №167 від 10.04.2019 року розрахунку щомісячних нарахувань і оплати послуг за період з 02.2012 по 03.2019, відповідачем частково погашалась заборгованість за надані послуги по вивозу побутових відходів, а саме за 2012 рік було оплачено 14,59 грн. Що ж стосується погашеної заборгованості за 2016 рік в розмірі 35,48 грн. та за 2017 рік в розмірі 39,20 грн., Суд зауважує, що відповідачем від Управління соціального захисту населення було отримано субсидію на дану послугу, яку було перераховано управлінням і зараховано в рахунок погашення заборгованості. З наведеного можна зробити висновок, що відповідач особисто не здійснював оплату за наданні послуги за період 2016-2017 років. Відповідно до вимог ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення строків позовної давності позивачем, враховуючи те, що відповідач [PERSON] наполягає на застосуванні судом наслідків пропущення позовної давності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в розмірі 667, 70 гривень за послуги з вивезення побутових відходів, нарахованих в межах позовної давності за період 01.04 2016 року - 31.03.2019 року, та судових витрат понесених позивачем по справі.

Outcome: partial