Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень на одну дитину, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на кожн дитину, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 29 серпня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. В шлюбі з відповідачем народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо від дітей та позивачки та не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач є здоровим, працює та має можливість надавати допомогу дітям. Оскільки у позивачки склалося тяжке матеріальне становище щодо утримання дітей та вона самостійно не може в повній мірі забезпечити їх утримання, тому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей. Ухвалою судді від 21 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. 11.11.2021 року до суду надійшов відзив на позов відповідача [PERSON] , в якому відповідач позовні вимоги визнав частково та просить стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Свої заперечення мотивує тим, що він не проживає з дітьми із березня 2021 року, однак допомагає дітям матеріально, постійно передає по 6-7 тисяч гривень щомісячно. Сплачувати аліменти в розмірі по 2500 на кожну дитину у відповідача немає можливості, так як він більше року офіційно не працює, а заробляє тимчасовими заробітками. Крім того, відповідач змушений затрачати кошти на лікування своєї мами, яка є особою з інвалідністю третьої групи та хворіє на цукровий діабет. 18.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив позивачки [PERSON] , в якій позивачка вважає твердження відповідача, зазначені у відзиві, такими, що не відповідають дійсності та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а також приєднати медичну документацію про її захворювання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак скерував заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити частково в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи надані письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Берестечківською міською радою вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.08.2004 року, актовий запис № 11, після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , [PERSON] - [INFO] , а [PERSON] - [INFO] , їх батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.7-9). Із медичної документації (витягу з медичної карти стаціонарного хворого, витягу із постанови лікарської консультативної вертеброневрологічної ЛКК, заключення від 26.03.2015 року, виписки із медичної карти амбулаторного хворого, консультаційного висновку спеціаліста), вбачається, що позивачка [PERSON] у 2015 році хворіла та проходила амбулаторне лікування. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно\~ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік\~ прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. За приписами ч. 1 ст.\~76, ч. ч. 1, 5, 6 ст.\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Із трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 30.06.2020 звільнений із займаної посади менеджера з постачання ТзОВ «Сяйво». Із посвідчення серії [NUMBER] , заключення ЛКК КНПП «Горохівський районний ЦПМСД» від 05.11.2021 року вбачається, що [PERSON] , 1949 року народження, з 01.07.2003 року є пенсіонеркою, через хворобу потребує постійного стороннього догляду. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про достатній заробіток відповідача для стягнення аліментів у розмірі 2500,00 гривень щомісячно. При цьому, суд не погоджується із думкою відповідача, яка зазначена у відзиві на позовну заяву, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, так як стягнення аліментів до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що передбачено ч.2 ст.183 СК України, застосовується при стягненні аліментів на двох і більше дітей, в єдиній частці від заробітку (доходу), а не в твердій грошовій сумі, як просить одержувач аліментів в своїй позовній заяві. Крім того, у відзиві відповідач зазначив, що постійно передає дітям 6-7 тисяч гривень, а тому може сплачувати аліменти в розмірі вищому, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Тому, виходячи з наведеної правової норми, і встановлених обставин справи, беручи до уваги, що розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача є завищеним та необґрунтованим, що може поставити відповідача в скрутне матеріальне становище та призвести в подальшому до невиконання судового рішення, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами дітей та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 28 вересня 2021 року, та до досягнення дітьми повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону. Крім того, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 908,00 грн., так як позивачка звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: partial