Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивачі 15.11.2017 року звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] в розмірі 1/6 частки кожному; визнати за [PERSON] право власності на 1/24 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була мітр`ю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/6 частки квартири [ADDRESS] . За життя мати склала заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповідала йому все належне їй майно. [PERSON] , так як непрацездатна, є пенсіонером за віком відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частину у спадщині, тобто 1/24 частину спірної квартири, після смерті спадкодавця. Однак, при зверненні до нотаріальної контори, у видачі свідоцтва відмовлено, з причин відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, внаслідок чого змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 30.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2018 року цивільну справу вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2018 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи, через закінчення строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/19774/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2019 р. справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.04.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились, подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 25.08.1996 р. виданим Херсонським суднобудівним заводом (арк. справи 8). [PERSON] є пенсіонером за віком, що підтверджено посвідченням серії [NUMBER] від 27.08.2012 р. (арк. справи 11). [PERSON] є дитиною-інвалідом, що підтверджено посвідченням серії [NUMBER] від 07.09.2007 р. (арк. справи 12). Згідно посвідчення №11/07/11 [PERSON] згідно з рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.07.2011 року призначена опікуном [PERSON] (арк. справи 13). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2016 року (арк. справи 5). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2017 року встановлено факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , [PERSON] є рідною донькою [PERSON] (арк. справи 7). Згідно листа Третьої Херсонської державної нотаріальної контори №2194/01-16 від 08.11.2017 р., [PERSON] роз`яснено право на звернення до суду у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю частки майна (арк. справи 14). Згідно спадкової справи №444/2016 заведеної Третьою Херсонською державною нотаральною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлої [PERSON] 08 червня 2010 року [PERSON] склала на ім`я [PERSON] заповіт, яким заповідала останньому все належне їй на праві власності майно, який посвідчено державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори, зареєстровано у реєстрі 2-117. Згідно листа ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" №759-15 від 23.01.2017 р. в архіві товариства приватизаційні документи щодо приватизацією громадянами житла відсутні (арк. справи 136). Листом КП "Херсонське бюро технічної інвентаризації" №878 від 23.12.2016 р. повідомлено, що бюро не наділено повноваженнями щодо видачі дублікатів (копій) свідоцтв про право власності (арк. справи 137). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що оригінал правовстановлюючого документу втрачено, позивачі позбавлені можливості отримати його дублікат, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання за позивачами права власності на квартиру [ADDRESS] в розмірі 1/6 частки кожному. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ч.1 ст.1223 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у п.19 зазначив, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначенийстаттею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач [PERSON] на момент відкриття спадщини була непрацездатною особою пенсіонером, що підтверджується наданним посвідченням серії [NUMBER] від 27.08.2012 р., а відтак, має право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] . В той же час, з урахуванням заповіту складеного [PERSON] на ім`я відповідача [PERSON] щодо заповідання належної їй 1/6 частини квартири, який був зареєстрований з спадкодавцем за однією адресою, та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не заявив про відмову від неї, [PERSON] має право на обов`язкову частку у 1/6 частині, яка становить 1/24 частину, а відтак, позов підлягає задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 19 липня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved