Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Малолітня [PERSON] з 07.05.2015 знаходиться у комунальному закладі Маріупольський міський дитячий будинок дитячого типу "Центр опіки" для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецькій області, за заявою матері до вирішення питань подолання складних життєвих обставин. Однак до теперішнього часу [PERSON] не забрала малолітню доньку з дитячого закладу, за весь час (протягом року) не цікавилась здоров'ям доньки, не приймала участь у вихованні малолітньої дитини. Службою у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради неодноразово здійснено вихід до родини [PERSON] для обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї, але жодного разу нікого не було вдома, двері ніхто не відчиняв, були залишені запрошення до служби у справах дітей Центральної районної адміністрації. Питання щодо виконання батьківських обов'язків [PERSON] щодо малолітньої [PERSON], [INFO] розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини Центральної районної адміністрації за результатами розгляду прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав мати [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських та стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, заробітку щомісячно. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглядати справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Про причини неявки суду не повідомлено. Заяв про розгляд справи за її відсутністю не надано. Прокурор Брущенко І.О. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовну заяву підтримують у повному обсязі, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечує. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 02.08.2014 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, матір'ю [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Згідно з довідкою від 25.04.2016 року № 699, виданою Комунальним закладом «Маріупольський міський дитячий будинок змішаного типу "Центр опіки" для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецькій області», [PERSON] знаходиться у зазначеному закладі. Мати дитини, [PERSON], за час перебування дівчини у закладі відвідала її один раз 12.05.2015. За весь час перебування доньки у закладі мати не цікавилась станом її здоров'я, не приймала участі у вихованні та в утриманні дитини. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачена можливість позбавлення батьківських прав у разі ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні і поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що відповідач не спілкується із дитиною, не піклується про фізичний і розумовий розвиток дитини, не проявляє до неї батьківської турботи, що свідчить про те, що вона ухиляється від виконання обов'язків по вихованню доньки. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь в її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Згідно з актом обстеження матеріально -побутових умов сім'ї від 22.12.2015 по [ADDRESS], будинок потребує ремонту. Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов від 26.04.2016 складеного Комітетом самоорганізації населення «Правий беріг», будинок [ADDRESS] повністю розібраний, земельна ділянка огороджена парканом - його придбали сусіди, а сім'я [PERSON] не проживає. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексі України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що позбавлення відповідача батьківських прав є способом захисту прав дитини та відповідає її інтересам, а відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина та не проявляє батьківської турботи до нього, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню сума судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved