Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 4357 від 13 липня 2012 року, укладеним між КС «Херсонський кредит» та [PERSON], забезпеченого договором поруки укладеного з [PERSON], в сумі 3532 грн. 62 коп., з яких 1375 грн. 91 коп. - заборгованість по сплаті тіла кредиту, 2156 грн. 71 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що утворилася станом на 29 липня 2014 року, посилаючись на порушення боржником зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не втсановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Згідно ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а відповідно до частини 2 зазначеної статті спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом Кредитної спілки "Херсонський кредит". 13 липня 2012 року між КС «Херсонський кредит»» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 4357, відповідно до якого кредитна спілка надала останній кредит в розмірі 6000 грн. строком до 13 липня 2013 року. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів згідно графіку платежів, проте в порушення умов договору відповідачка частково погасила заборгованість по процентам за користування кредитом та не здійснила жодного платежу по кредиту. Відповідно до п.п. 9.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання кредитного зобов'язання за цим договором позичальником на нього покладається обов'язок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки зазначеній у п. 1.1 за весь період прострочення. Виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором було забезпечено договором поруки № 4357 від 13 липня 2012 року з поручителем [PERSON] Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором в повному об'ємі за своєчасне і повне виконання зобов'язань [PERSON] за договором споживчого кредиту № 4357 від 13 липня 2012 року на суму 6000 грн. строком до 13 липня 2013 року. Відповідно до п. 2.1 договору поруки у разі невиконання позичальником зобов'язань за відповідним договором, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальником [PERSON] протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, станом на 29 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором згідно із наданим розрахунком складає 3532 грн. 62 коп., з яких 1375 грн. 91 коп. - заборгованість по сплаті тіла кредиту, 2156 грн. 71 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. За таких підстав, оскільки відповідачі в судовому засіданні не оспорювали заявлені проти них позовні вимоги, крім того протягом дії договору позичальник не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача солідарно у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача солідарно на користь позивача також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved