Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить: визнати безпідставним нарахування йому відповідачем заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме за утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] в розмірі 22350,81 грн. та зобов'язати відповідача відкрити на позивача новий особовий рахунок для сплати житлово-комунальних послуг на квартиру [NUMBER] за зазначеною вище адресою. В обґрунтування позову покликається на те, що з 27.12.2012 у позивача виникло право власності на спірну квартиру та з червня 2013 року фактично потрапив у зазначену квартиру та з цього часу почав здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги. Однак, оскільки у попереднього власника [PERSON] існувала заборгованість за отримані послуги, позивач звернувся до відповідача про зміну особового рахунку на його ім'я, однак останній змінив лише особу платника на квитанціях з [PERSON] на [PERSON] При цьому, заборгованість попереднього власника було покладено на позивача, який зазначає, що жодних договорів про надання житлово-комунальних послуг з ним не було укладено. Вважає, що дії відповідача по нарахуванню заборгованості за житлово-комунальні послуги, які були отриманні попереднім власником необхідно визнати безпідставними, а відтак зобов'язати відповідача відкрити позивачу новий особовий рахунок. Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору вимагає в свою чергу також визнати безпідставним нарахування їй відповідачем заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов'язати відповідача відкрити на третю особу новий особовий рахунок для сплати житлово-комунальних послуг на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.08.2013 уклала договір купівлі-продажу відносно вищевказаної квартири із позивачем та з цього моменту (30.08.2013) отримує житлово-комунальні послуги за які почали надходити квитанції на ім'я позивача щодо здійснення за них оплати із зазначенням за останнім заборгованості за житлово-комунальні послуги у спірному розмірі. Однак, така заборгованість згідно з довідки відповідача не виникла із 27.12.2012 по 30.08.2013, тобто коли був власником позивач, а за попередній період, коли власником був [PERSON] Оскільки, ані позивач, ані третя особа не були ні власниками, ні наймачемами спірної квартири, а її власником був [PERSON], тому саме ця особа зобов'язана оплачувати отримані житлово-комунальні послуги до 27.12.2012. Просить такий позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримав позов повністю та просить такий задовольнити. Не заперечив проти задоволення позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору. У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти первісного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору. Просить у таких відмовити за безпідставністю. Додатково пояснив що відкриття нового особистого рахунку неможливе, оскільки такий відкривається за адресою, а не на особою. У судовому засіданні третя особа із самостійними вимогами щодо предмету спору підтримала позовні вимоги та просить такий задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено,що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.08.2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2664, що підтверджено актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 26.12.2012. Так, 21 грудня 2012 року позивачем на прилюдних торгах було придбано трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,0кв.м. (надалі - квартира). 26 грудня 2012 року за результатами вищезгаданих торгів відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області було складено акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки та передано вищезазначене майно, як переможцю аукціону та на підставі вказаного акту, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 27 грудня 2012 року позивачу було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону). Право власності на квартиру виникло в останнього з 27.12.2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 37047617 від 28.12.2012 року. В червні 2013 року позивач отримав фізичний доступ до спірної квартири. Цю обставину не заперечив представник відповідача. Надалі, позивач отримав квитанцію від відповідача за оплату житлово-комунальних послуг за червень 2013 року, яка була складена на ім'я [PERSON] з єдиним особовим рахунком [NUMBER] та відповідно до якої заборгованість за житлово-комунальні послуги в [PERSON] складає у розмірі 23824,38 грн., зокрема: - за утримання будинку та прибудинкових територій - 5 975,45грн.;- за постачання та відведення холодної води - 3 464,45грн.;- за постачання та відведення гарячої води - 8 743,32грн.; - за послуги централізованого опалення - 6 446,16грн. З 27.12.2012 року. Таким чином вбачається, що з моменту коли позивач став власником квартири, відповідач здійснив лише заміну особи платника на квитанціях з [PERSON] на [PERSON], при цьому єдиний особовий рахунок та розмір заборгованості залишився тим самим, що підтверджено квитанціями / а.с. 4, 5/. Ці обставини не заперечив представник відповідача. Згідно з довідки ЛКП "ДІМ від 28.08.2013 року №76 за період з 01.01.2013року по 31.08.2013 року заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг наданих за адресою [ADDRESS] немає, а заборгованість в сумі 22 350,81 грн. виникла до моменту, коли позивач став власником квартири. 30 серпня 2013 року [PERSON], придбала у [PERSON] дану трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,0 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 30.08.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1613. Відповідно до п.3.1. договору купівлі-продажу квартири, [PERSON] зобов'язувався передати [PERSON] вказану квартиру до 30.08.2013 року та відповідно до п. 4.1.4. зобов'язувався знятись з реєстраційного обліку за адресою Об'єкта продажу, зробити повну оплату комунальних послуг і спожитої електроенергії за весь період проживання до вищевказаного терміну включно, надавши про це відповідні довідки і передати об'єкт продажу разом зі всіма приналежностями у стані придатному для використання його за цільовим призначенням в повне розпорядження [PERSON], як покупця. [PERSON] було надано [PERSON] довідку ЛКП "ДІМ від 28.08.2013 року, яка підтверджує, що за період з 01.01.2013 року по 31.08.2013 року заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, наданих за адресою [ADDRESS], немає. Отже, [PERSON] належним чином виконав всі зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири і остання була прийнята [PERSON] 30.08.2013 року на виконання п.4.3. цього ж Договору. Згідно ч. 1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач є споживачем послуг підприємства відповідача лише після набуття права власності на квартиру за спірною адресою. Згідно з ст.19 цього Закону відношення в сфері житлово-комунальних послуг між учасниками будуються тільки на договірних засадах. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45 власник та наймач квартири (орендар) зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п.8, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінет міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Виконавець зобов'язаний звільнити споживача від оплати за послуги у разі їх ненадання. Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що оскільки зобов'язання щодо сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги виникли у зв'язку із користуванням квартирою попереднім власником [PERSON], позивач та третя особа із самостійними вимогами щодо предмету спору не є правонаступниками попереднього власника та зобов'язані згідно із вищенаведеними нормами законодавства сплачувати лише послуги, які були надані особисто їм, а не попередньому власнику квартири, а відтак така заборгованість не передається до нового власника, тобто позивача та третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету позову, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача/третьої особи щодо визнання безпідставним нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги, які виникли до 27.12.2012 у розмірі 22 350,81 грн. підставні та обґрунтовані, а відтак підлягають до задоволення повністю. Щодо позовних вимог позивача та третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору про відкриття нового особистого рахунку для сплати за житлово-комунальні послуги на квартиру [ADDRESS], суд приходить наступного. Із матеріалів справи встановлено, що 30 серпня 2013 року [PERSON] придбала у [PERSON] трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], а відтак на момент розгляду спору у судовому порядку є її власником. Із пояснень представника відповідача даними у судовому засіданні, судом встановлено, що відповідач відмовив третій особі у відкритті нового особового рахунку для сплати за житлово-комунальні послуги за спірною адресою, однак, з метою захисту права власності на цю квартиру нового власника [PERSON] та за відсутності правого механізму регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, про необхідність захисту права власності останнього шляхом зобов'язання відповідача відкрити [PERSON] новий особистий рахунок для слати житлово-комунальних послуг на зазначену вище квартиру, а таку позовну вимогу третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору задовольнити повністю. Щодо аналогічної позовної вимоги позивача про зобов'язання відкрити новий рахунок для сплати за житлово-комунальні послуги, то суд приходить до переконання, що оскільки останній відчужив вказану квартиру третій особі [PERSON], згідно з договору купівлі-продажу від 30.08.2013, то вимога про зобов'язання відповідача відкрити новий рахунок для сплати за житлово-комунальні послуги на квартиру [ADDRESS] безпідставна та необґрунтована, а тому у такій необхідно відмовити. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить наступного. Згідно з ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, враховуючи, що позивачем та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору при подані позовної заяви не було здійснено оплату судового збору, оскільки відповідно до ч.2 ст.22 Законом України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані із порушенням їх прав, а відтак необхідно стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. Відповідно до ст.901 ЦК України, ст.ст.1, 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінет міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та

Outcome: partial