Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять встановити факт, що свідоцтво про право власності, видане 10.09.1990 року виконкомом Кашперівської сільської ради народних депутатів на житловий будинок по [ADDRESS] , належало [PERSON] , визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини спадкового майна в порядку спадкування за заповітом, а за [PERSON] визнати право власності на 1/4 частини спадкового майна в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , яке складається з житлового будинку загальною площею 80,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.09.1990 року виконкомом Кашперівської сільської ради народних депутатів. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , відкрилась спадщина на майно, яке фактично успадкували позивачі, так як на день його смерті проживали фактично з ним. Однак, приватним нотаріусом у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на дане спадкове майно було відмовлено, оскільки, у наданих ними документах, які підтверджують родинні зв`язки, встановлені розбіжності в написанні прізвища « [PERSON] » та «[PERSON] ». За даних обставин, вони не можуть реалізувати свого права на спадщину за заповітом та права на спадщину за законом. В підготовче засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Порхун О.П. не прибули, представник позивачів надала через канцелярію суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи у її відсутність позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Тетіївської міської ради в підготовче засідання не прибув, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з:житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 10.09.1990 року виконкомом Кашперівської сільської ради народних депутатів (а.с.11). Позивач [PERSON] претендує на успадкування 3/4 частини вищезазначеного спадкового майна як спадкоємець за заповітом (а.с.10), а позивач [PERSON] , як дружина померлого [PERSON] (а.с.15), претендує на успадкування 1/4 частини даного спадкового майна як спадкоємець за законом, після смерті [PERSON] , і тому, з метою оформлення спадщини на спадкове майно та отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, звернулись до приватного нотаріуса Тетіївського районного нотаріального округу Київської області Васалатьєвої О.А. Але 27.01.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , позивачам було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житловий будинок виданого 10.09.1990 року виконкомом Кашперівської сільської ради народних депутатів, право власності на даний будинок зареєстровано за " [PERSON] ", а в свідоцтві про смерть померлий зазначений як [PERSON] , тому належність вищевказаного житлового будинку [PERSON] документально встановити неможливо (а.с.16). Разом з тим, факт належності вищезазначеного житлового будинку [PERSON] підтверджується копією технічного паспорту, де прізвище зазначено правильно " [PERSON] " (а.с.12), який виданий на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, а також довідкою № 661 від 20.05.2021 року, виданою виконавчим комітетом Тетіївської міської ради (а.с.66). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. За змістом п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належностіправовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви в частині встановлення факту, що свідоцтво про право власності, видане 10.09.1990 року виконкомом Кашперівської сільської ради народних депутатів на житловий будинок по [ADDRESS] , належало [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом та позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, що підтверджується копію спадкової справи № 5/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 34-42). Разом з тим, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. При цьому ч. 2 цієї ж статті передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи, що вказані обставини відповідачем визнаються, аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, вищевказані житловий будинок є спадковим майном після смерті [PERSON] , позивачі є спадкоємцями за заповітом та за законом після смерті [PERSON] , які фактично успадкували спадкове майно після смерті спадкодавця, але юридично не оформили спадщину, та іншого порядку визнати за позивачами їх право власності на спадкове майно чинним законодавством не передбачено, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved