Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі з 13.01.1998 року, від спільного проживання мають дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO], яка досягла повноліття, але продовжує навчання в Білоцерківському вищому професійному училищі будівництва та сервісу, форма навчання денна, термін навчання -по 30.06.2018 року, самостійного заробітку вона не має, знаходиться на утриманні матері. Оскільки відповідач допомоги на утримання дітей не надає, то позивач просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, та стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини його заробітку /доходу/ на час навчання дочки, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання 2-х дітей в твердій грошовій сумі -по 500 грн. на кожну дитину з врахуванням того, що відповідач не має офіційних джерел прибутків. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заперечення на позов з клопотанням щодо розгляду справи без його участі, в запереченнях на позов просить суд відмовити в його задоволенні, він не має можливості сплачувати аліменти, оскільки не працює, у нього відсутні джерела прибутків, він живе в батьківському будинку, йому допомагають матеріально батьки, тобто, фактично, він сам перебуває на утриманні своїх батьків. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] [INFO] та повнолітньої [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно довідок виконавчого комітету Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 27.09.2016 року, [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав з 13.01.1998 року по 12.02.2002 року в [ADDRESS] разом з [PERSON] у належному їй житловому будинку; [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані і проживають разом з матір'ю у цьому житловому будинку, перебувають на її утриманні. З копії паспорта відповідача вбачається, що він з 21.03.2005 року зареєстрований в [ADDRESS] За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Судом встановлено, що відповідач згідно записів в його трудовій книжці з 01.06.2011 року офіційно не працює, що стверджується копією довідки Черевахівської сільської ради Маневицького району Волинської області від 11.11.2016 року; відповідач також не перебуває на обліку в Маневицькому центрі зайнятості та не отримує соціальних допомог і компенсаційних виплат, що стверджується копіями довідок управління соціального захисту населення Маневицької райдержадміністрації та Маневицького районного центру зайнятості. Відповідно до копії довідки Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району від 07.09.2016 року, разом з [PERSON] зареєстровані і проживають в [ADDRESS] її діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Як пояснила в суді позивач, вона на даний час ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, інших джерел прибутків, крім допомоги на дітей у загальній сумі 2250 грн. вона не має, відповідач участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає, за весь час він надіслав 2000 грн. грошових коштів, позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Так, відповідач є працездатними за віком та станом здоров'я, на користь інших осіб аліментів не сплачує, доказів на спростування цих висновків суду не надано, а тому посилання на його неспроможність сплачувати аліменти судом не можуть прийматися до уваги, оскільки його обов'язком як батька є надання матеріальної допомоги дітям до досягнення повноліття. Згідно положень вищенаведених правових норм, саме батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання його дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Але відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень. Тобто, мінімальний розмір аліментів на дочку [PERSON] при визначенні його у частці від заробітку /доходу/ відповідача становив би з 01.12.2016 року -506 грн.70 коп. При вирішенні спору щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки Ольги суд враховує наступне. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З матеріалів справи вбачається, що дочка сторін [PERSON] з 01.09.2016 року навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Білоцерківське вище професійне училище будівництва та сервісу» за професією -кухар, денна форма навчання, термін навчання -по 30.06.2018 року, що слідує з довідки цього навчального закладу від 09.10.2016 року за № 260. Суд вважає, що дочка сторін в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки вона не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу, кошти їй необхідні на харчування, проїзд, придбання одягу, необхідних підручників, зошитів, канцелярських знарядь. Позивач по справі має на утриманні, крім повнолітньої дочки [PERSON], яка навчається, ще 3-х малолітніх дітей, тобто, вона не має можливості забезпечити всім необхідним на час навчання дочку [PERSON]. Безспірних доказів про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй дочці на час її навчання, суду не було надано. Як вказано вище, відповідач є працездатною особою за віком та станом здоров'я, той факт, що він офіційно не працює, не свідчить про відсутність у нього доходів, крім того, відповідач навіть не став на облік у центр зайнятості з метою пошуку роботи та офіційного працевлаштування. Посилання відповідача на те, що він сам перебуває на утриманні своїх батьків, не можуть прийматися взагалі до уваги, оскільки він не належить згідно діючого законодавства до числа тих осіб, які можуть перебувати на утриманні своїх батьків. Проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає відповідача спроможним надавати матеріальну допомогу своїй дочці на час її навчання в твердій грошовій сумі - по 500 грн. щомісячно, оскільки безспірних доказів на доведення протилежного суду не надано, тоді як за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. За ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову - в даному випадку з 12.10.2016 року. Оскільки до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України за приписами ст.201 цього Кодексу, то аліменти на повнолітніх дочку, сина також стягуються від дня пред'явлення позову. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави при зверненні до суду з даним позовом. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та відповідно до Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved