Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 21 листопада 2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання й договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 31 липня 2017 року мається заборгованість в загальному розмірі 107695,75 грн., яка складається з наступного: 7591,61 грн. - заборгованість за кредитом; 90887,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3850,00 грн. заборгованість за пенею і комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5116,46 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1615,44 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився. У судове засідання представник відповідача не з`явився, але завчасно надав суду заяву, якою просить розглянути справу без його участі. У задоволенні позовних вимог просить відмовити з урахуванням відзиву на позовну заяву від 07.05.2020 року. Позивач завчасно надав відповідь на відзив. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копія заяви про видачу кредита; розрахунок заборгованості за кредитним договором; копія паспорту відповідача; правовстановлюючі документи позивача; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив та інші докази. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у договірних правовідносинах підтверджується копією заяви про видачу кредиту, Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", яі викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на ріі що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою", Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливій односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової стави за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки п картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов`язків позичальника відноситься отримані виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг. - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов`язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з мето запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Україниш штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Ця сумма визначаєть Кредитодавцем у Анкеті-Заяві з якою ознайомлений клієнт. Відповідно до кредитного договору, - при порушенні позичальником строків платежів по кожної з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язані сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем 21.11.2008 оку було підписано анкету-заяву № б/н, згідно якої ним було отримано кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, і своїм підписом затвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між Відповідачем та Банком звір про надання банківських послуг. Позивач наголошує на тому, що банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав в юму обсязі, а саме надав Відповідачу кредит, встановлений договором, проте Відповідач часно не надавав грошові кошти для погашення кредиту, внаслідок чого станом на 31.07.2017 рік за ним утворилась заборгованість у розмірі 107695,75 грн. (сто сім тисяч шістсотдев`яносто п ять гривень)75 коп., з яких 7591.61 грн. заборгованість за кредитом,90887,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 850,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5 116,46 грн,- штраф (процентна частина). \~ Викладені\~у позові\~обставини Позивач\~підтверджує розрахунком\~заборгованості,\~копією заяви\~позичальника,\~витягом з\~«Тарифів Банку»,\~витягом з\~«Умов та\~правил надання банківських послуг» та «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Україниш штрафом є неустойка, що обчислює у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Ця сумма визначаєть Кредитодавцем у Анкеті-Заяві з якою ознайомлений клієнт. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредито відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахуні заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 52 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, Позивач також посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті:https://privatbank.ua/temis/), як на невід`ємні частини спірного договору. Зазначеними Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківськіх послуг в ПриватБанку (Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщенні на сайті: https://privatbank.ua/terms/),\~що надані\~Позивачем на\~підтвердження позовних\~вимог окрім\~усього іншого\~визначені:\~пільговий період\~користування коштами,\~процентна ставка,\~права та\~обов`язки\~клієнта (позичальника)\~і банку,\~відповідальність сторін,\~зокрема пеня\~за несвоєчасне\~погашення кредиту\~та/або\~процентів,\~штраф за\~порушення строків\~платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містим додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку тощо. Із заявленими позовними вимогами Відповідач не погоджується, вважає їх безпідставними, необгрунтованими та неправомірними, через що надає цей відзив на позовну заяву. У заяві\~від 21.11.2008\~року,\~підписаній відповідачем,\~процента ставка\~не зазначена.\~Крім того,\~у цій\~заяві взагалі\~відсутні умови\~договору про\~встановлення відповідальності\~у вигляді\~неустойки (пені,\~штрафів)\~за порушення\~зобов`язання\~у вигляді\~грошової суми\~та її\~визначеного розміру. При цьому, немає жодних підтверджень, що саме з цими Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ознайомився, саме з ними погодився, а також саме їх розумів Відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднанш до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку. До того ж жодним чином не підтверджується те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначених в цих документах розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту Позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначене підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № б-16 бцс 15) і не спростовано банком при розгляді вказаної справи. Надані Позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (Універсальна, ЗО днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання іанківських послуг в ПриватБанку (Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/), з огляду на їх мінливий ирактер, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21.11.2008 року шляхом підписання заяви-анкети, так як вони не визнаються відповідачем та не містять його підпису, а також прямо не передбачені, у даному випадку, в анкеті-заяві Відповідача, яка ним безпосередньо підписана, оскільки лише цей факт ноже свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання ік другої сторони до запропонованого договору. Отже відсутні підстави вважати, що Сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зважаючи на засади цивільного законодавства та необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, необхідно прийти до висновку, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права та бути проінформованими про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та» «Умов та правил надання банківських послуг», оскільки «Умови та правила наданні| банківських послуг» є значним за обсягом документом, що стосується всіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. А тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з Відповідачем Позивачем було дотримано вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент виникнення договірних правовідносин), щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру у заяві не зазначені. \~ \~ \~ \~Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові повної вартості кредиту, зокрема заборгованість за тілом кредиту, відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Таким чином, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом (26.12.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Крім того, суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] з АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги лише в частині стягнення заборгованості 7591,61 грн.-за тілом кредиту. Вимоги позивача\~про стягнення\~з відповідача\~відсотків за\~користування кредитом\~в розмірі\~90887,68\~грн та\~пені в\~розмірі 3850,00\~грн.суд\~вважає необґрунтованими,\~а також\~вважає \~необхідним відмовити\~і в\~частині позову\~про стягнення\~з відповідача\~ штрафів\~у розмірі\~250,00\~грн (фіксована\~частина)\~та 5116,46\~грн.\~(процентна\~складова)\~у зв`язку\~з безпідставністю\~позовних вимог\~в цій\~частині через\~відсутність передбаченого\~обов`язку\~відповідача по\~їх сплаті.\~ Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (7%).

Outcome: partial