Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору, [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що 07 квітня 1997 року складено відповідний актовий запис №7. Заповіт від імені померлого [PERSON] виконкомом Воскресинцівської сільської ради не посвідчувався. [INFO] померла [PERSON] , про що 22 березня 2006 року складено відповідний актовий запис №7 та після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини вона звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивачка подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача Коломийської міської ради подав в судове засідання письмове клопотання, в якому щодо позовних вимог не заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивача та представника відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] , яку прийняла дружина померлого [PERSON] постійно проживаючи із померлим на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно заповіту, посвідченого секретарем Воскресинцівської сільської ради Коломийського району 15.03.2006 року, зареєстрованого в реєстрі № 15, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно та належні їй права, які належать їй на момент складання заповіту, та майно і права, які належатимуть їй в майбутньому заповідає [PERSON] , яка є позивачкою по даній справі (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. (а.с. 15). На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно з копією довідки Воскресинцівської сільської ради № 84.01.2.7/5-16 від 28.02.2019 року станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку зареєстровані: голова домогосподарства - [PERSON] , його дружина - [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в господарстві зареєстрована [PERSON] Заповіт від імені померлого [PERSON] виконкомом Воскресинцівської сільської ради не посвідчувався. Заповіт від імені померлої [PERSON] посвідчувався виконкомом Воскресинцівської сільської ради Коломийського району за № 15 від 15.03.2006 року, не скасовувався і не змінювався (а.с.9). Згідно з копією довідки Воскресинцівської сільської ради № 85.01.2.7/5-16 від 28.02.2019 року [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] , щ 10.08.1982 року по день смерті [INFO] (а.с. 13). У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Крім позивачки, спадкоємці за законом чи заповітом, які б претендували на обов`язкову частку у спадковому майні відсутні. Згідно даних технічного паспорту в [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «літ. А», навіс «літ. Б», криниця «№1», огорожа «№2» (а.с. 10-12). Згідно висновку про вартість майна від 26 лютого 2019 року ринкова вартість майна-домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 58 494 грн., відповідно вартість житлового будинку «літ.А», загальною площею 30,5 кв.м становить 48611 грн., господарські будівлі та споруди : навіс «літ.Б» площа забудови 12,4 кв.м. вартістю 9 883 грн., огорожа «№2», криниця «№1»(а.с.16). За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст.16,328,346,347,392,1217,1234,1268 ЦК України та,

Outcome: approved