Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те що з 09.03.2002 року по 23.07.2014 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі. Під час шлюбу він удочерив дитину дружини - доньку [PERSON],[INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з матір,ю. Під час перебування в шлюбі 29.10.2002 року вони з відповідачкою за спільні кошти придбали квартиру [ADDRESS]. Тому просив в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та визнати право власності на ? частину квартири за [PERSON]. В судове засідання позивач не з,явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. ( а.а. 23) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з,явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином - судовою повісткою ( розписка про вручення повістки ас. 21). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони з 09.03.2002 року перебували у шлюбі. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 23.07.2014 року шлюб між сторонами розірвано. ( копія рішення а.с. 7). Під час шлюбу за договором купівлі - продажу кооперативної квартири від 10.10.2002 року, що посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу, сторони придбали приватизовану квартиру [ADDRESS] (договір купівлі - продажу а.с. 8). Право власності на неї оформлено за відповідачкою. Відповідно до вимог ч. 2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час їхнього шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 ч. 1 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" коли жоден із подружжя попередньо не вніс на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідачкою бьудь-яких заперечень стосовно позову не надано. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а саме за кожною із сторін слід визнати ідеальні частки в квартирі рівними без її реального поділу і залишити квартиру в їх спільній частковій власності. На підставі викладеного ,

Outcome: approved