Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що [INFO] в с.Каленське Коростенського району померла її сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку [ADDRESS] .Вона є єдиним спадкоємцем і у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу №34/2017. Звернувшись за отриманням свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно до органів нотаріату отримала відмову, яка мотивована відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Рішенням суду просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. Позивач в поданій заяві за зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в наданій суду заяві зазначив, що позов визнає, що відповідно до статті 200 ЦПК України, надає суду підстави для ухвалення рішення. У зв`язку з наведеним, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 85 років в с.Каленське Коростенського району, Житомирської області померла [PERSON] . З довідок Каленської сільської ради №33, №34 від 23.01.2019 року слідує, що житловий будинок [ADDRESS] , належав на праві особистої власності [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі №3 за 2016-2020 роки, особовий рахунок № [NUMBER] (рік забудови 1972). За даною адресою разом з [PERSON] проживала без реєстрації її сестра [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем та її спадкодавцем встановлено рішенням Малинського районного суду Житомирської області, отже [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] другої черги по закону . Частинами 1 та 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В установлений законом шестимісячний строк позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, і 04.07.2017 року приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневичем С.О. заведено спадкову справу №34/2017. Позивачу видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки №63690845 від 31.01.2019 року та №63690911 від 31.01.2019 року. Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивач позбавлена можливості із-за відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме спадкове майно, що слідує зі змісту листа нотаріуса №24/02-14 від 12.01.2019 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Однак, враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved