Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 07.09.2007 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2769, свідоцтво про шлюб [NUMBER] , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, окрім цього зазначає, що кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, позивач зазначає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносити не бачить, з огляду на зазначене просить суд позов задовільнити, а шлюб між сторонами розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про місце, час та дату розгляду справи, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча була повідомлена належним чином про місце, час та дату розгляду справи, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1\~ст. 51 Конституції України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~Стаття 24\~СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено,\~що сторони\~знаходяться у\~шлюбі з\~07.09.2007\~рокузареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2769, свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб. \~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 1\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалося, окрім цього зазначає, що кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, позивач зазначає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносити не бачить, з огляду на зазначене просить суд позов задовільнити, а шлюб між сторонами розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів щодо місця проживання дитини та з приводу поділу майна сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сторони втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved