Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 26 травня 2010 року вони із відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Різниця характерів сторін та відсутність взаєморозуміння між ними призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Із грудня 2013 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Крім того, позивач стверджує, що відповідач не має постійного місця проживання та роботи, постійно міняє місце проживання, беручи із собою дитину, внаслідок чого дитина позбавлена належних умов проживання та медичного огляду. Згідно із ст. 141 СК України, батько і мати мають однакові права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до проведеного акту обстеження матеріально-побутових умов від 03.06.2014 року, його місце проживання відповідає всім санітарним нормам, а також він отримує постійний дохід. Просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати та визначити місце постійного проживання малолітньої [PERSON] з ним. Ухвалою Локачинського районного суду від 18 грудня 2014 року провадження в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу закрите у зв'язку із набранням законної сили рішенням суду про той самий предмет і з тих самих підстав та відмовою представника позивача від позову в цій частині. Представник позивача у судовому засіданні позов про визначення місця проживання дитини підтримала із підстав, зазначених у ньому і пояснила, що оскільки відповідачка не має постійного місця проживання та роботи, постійно міняє місце проживання у зв'язку із чим дитина позбавлена належних умов проживання та медичного догляду. Відповідно до чинного законодавства батько і мати мають однакові права та обов'язки щодо дитини. У позивача створені належні умови для проживання дитини та її духовного та фізичного розвитку. Він має постійне місце роботи та проживання, яке відповідає усім необхідним нормам, як зазначено в акті обстеження. Просить суд визначити місце постійного проживання малолітньої [PERSON] з позивачем. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечили щодо визначення місця проживання дитини разом із позивачем і пояснили, що на даний час позивач проживає разом із дочкою в с. Колпитів Локачинського району в будинку її бабусі [PERSON] Крім них там проживають отчим відповідача, мати та бабуся. Відповідач піклується про дитину, матеріально забезпечує, в сім'ї дружні відносини між собою та сусідами. Актом обстеження умов проживання дитини встановлено, що місце проживання дитини відповідає усім необхідним нормам, а тому законних підстав для задоволення позову немає. Просять у задоволенні позову відмовити. Залишити місце проживання дитини з матір'ю. Представник органу опіки та піклування Локачинської РДА в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а також висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 26 травня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим повторно центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №937 (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією акта про народження дитини (а.с.22). Спільне сімейне життя сторін не склалося у зв'язку із чим вони розірвали шлюб. На даний час позивач просить визначити місце проживання їх малолітньої дочки з ним, відповідач заперечує проти позову. Згідно із ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ст.ст. 160 , 161 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Принципом 6 "Декларації прав дитини", прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе піклування про дітей, що не мають сім'ї, і про дітей, що не мають достатніх засобів для існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалась державна або інша допомога на утримання дітей. Згідно з висновком служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації від 15 грудня 2014 року № 232/23/2-14, доцільно місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], визначити з матір'ю (а.с. 48, 49). Відповідно до проведеного акту обстеження матеріально-побутових умов від 03.06.2014 року, місце проживання позивача відповідає всім санітарним нормам, а також він отримує постійний дохід, що створює належні умови проживання та виховання дитини (а.с. 8). Актом обстеження умов проживання дитини в [ADDRESS] встановлено, що місце проживання дитини відповідає усім необхідним нормам, є окрема кімната, меблі, дитячі іграшки, газове опалення кімнат будинку. Стосунки в сім'ї, де проживає дитина хороші, усі релігійні свята проводять разом. Мати дитини бажає і надалі піклуватись та виховувати дочку (а.с. 51). Відповідно до довідок Колпитівської сільської ради відповідачка проживає разом із дочкою в [ADDRESS] в будинку її бабусі [PERSON], будинок газифікований. Крім них там проживають отчим відповідача, мати та бабуся. Відповідач піклується про дитину, матеріально забезпечує, в сім'ї дружні відносини між собою та сусідами (а.с. 52-54). Ознайомившись із результатами обстеження матеріально-побутових умов позивача та відповідача, вивчивши їх ставлення до дитини, суд вважає, що кращі матеріально-побутові умови життя позивача не можуть бути самодостатньою підставою для передання йому дитини. Крім того, позивачем не аргументовано його вимоги - грубим поводженням з дитиною відповідачем, привиттям їй поганих звичок, відсутністю нагляду за дитиною. Навпаки, відповідно до висновку служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації малолітню [PERSON] доцільно залишити з матір'ю. Таким чином, суд вважає, що докази надані суду сторонами свідчать про те, що вони є рівними в своїх характеристиках та можливостях догляду за дитиною. Зі змісту "Декларації прав дитини" випливає, що малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Враховуючи вищевикладене суд, з метою забезпечення сприятливих умов для проживання й навчання дитини, гармонійного розвитку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, вважає за необхідне залишити місце проживання [PERSON], [INFO] з її матір'ю [PERSON] за місцем проживання останньої, а отже в позові слід відмовити. Оскільки в позові відмовлено, то судові витрати в сумі 243,60 грн. слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed