Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 11 жовтня 2003 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №\~764. Від даного шлюбу подружжя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В лютому 2013 року сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя, що призводило до сварок та конфліктів. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб, після чого залишити їй прізвище "Османова" та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за адресою місця проживання відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак повістка була повернута суду за закінчення терміну зберігання (а.с. 37) Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Крім того, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року доручено Дніпровському районному суду м. Києва допитати відповідача [PERSON] по даній справі (а.с.27). Однак судове доручення було повернуто без виконання, у звязку з неявкою [PERSON] в судові засідання (а.с.30-36). Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 764 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). В лютому 2013 року подружжя припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. За домовленістю сторін, після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON], [INFO] залишиться проживати разом з матірю [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище „Османова, [PERSON] залишити прізвище "Османов". Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved