Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що проживає у вказаному будинку з 1991 р. після реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер [INFO]. Житловий будинок по [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.04.1990 р. належав колгоспному двору. На час введення в дію Закону "Про власність" (15.04.91 р.) в цьому колгоспному дворі проживали [PERSON], який помер [INFO]., та відповідачка [PERSON], які мали рівне право на набуття права власності на майно колгоспного двору. [PERSON] своє право реалізував, а відповідачка [PERSON] з травня 1991 року у вказаному будинку не проживає, не приймає будь якої участі в його утриманні. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року за позивачкою визнано право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON]. На підставі ст. 344 ЦК України позивачка просить визнати за нею право власності на іншу частину нерухомого майна - на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], поскільки більше десяти років володіє та користується даним будинком, доглядає за ним, провела необхідний ремонт, сплачує податки. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Райхель р.П. позовні вимоги [PERSON] підтримав, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася, хоч про день та час слухання справи була належно повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у її відсутності, на підставі наявних у ній доказів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивачки. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За змістом ст.344, п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), зокрема, за рішенням суду; право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Порушення питання про виникнення права власності на нерухоме майно за набувальною давністю можливе після 01 січня 2011 року. Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в судовому засіданні, житловий будинок по [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.04.1990 р. належав колгоспному двору. На час введення в дію Закону "Про власність" (15.04.91 р.) в цьому колгоспному дворі проживали [PERSON], який помер [INFO]., та відповідачка [PERSON], які мали рівне право на набуття права власності на майно колгоспного двору. [PERSON] своє право реалізував, а відповідачка [PERSON] в травні 1991 року залишила сім»ю і з цього часу у вказаному будинку не проживає, з приводу оформлення права власності в компетентні органи не зверталася. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року за позивачкою [PERSON] визнано право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON]. Поскільки позивачка [PERSON] відкрито, добросовісно та безперервно на протязі більше десяти років - з 1991 р. проживає та володіє житловим будинком по [ADDRESS], то суд вважає за можливе її вимоги задовольнити. На підставі наведеного у відповідності до ст.ст. 4 , 10 , 60 , 169 , 209 , 213-215,224 ЦПК України , ст. ст. 11 , 16 , 344 ЦК України, суд,-

Outcome: approved