Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в яком упросить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з його навчанням в розмірі 44450 грн. 46 коп., посилаючись на те, що наказом національного університету внутрішніх справ № 323 о/с від 05.08.2009 року [PERSON] зараховано до складу курсантів ХНУВС. 30.08.2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до наказу ХНУВС № 134 о/с від 15.06.2013 року [PERSON] було відраховано зі складу курсантів університету та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Запорізькій області. Наказом ГУМВС України в Запорізькій області № 318 о/c від 23.07.2013 року лейтенант міліції [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ згідно п. 64 "Ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Відповідно до п. 2.3.6. Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 30.08.2009 року, укладеного між НУВС та відповідачем, останній зобов'язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті. Сума витрат складає 44450 грн. 46 коп. Відповідно до п. 4.4. договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, їх стягнення здійснюється у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судові засідання двічі не з'явився. Судові повістки про виклик до суду надсилались йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання та повернулися до суду у зв'язку з відсутністю за місцем проживання, за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ст.74 ч.5 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Представник третьої особи Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Наказом ректора національного університету внутрішніх справ № 323 о/с від 05.08.2009 року [PERSON] був зарахований до складу курсантів Національного університету внутрішніх справ /а.с. 5/. 30.08.2009 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Запорізькій області та [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України /а.с. 3-4/. Відповідно до п. 2.3.6. зазначеного договору відповідач зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановлення трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З п. 3.2 цього ж Договору вбачається, що підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до наказу ректора Харківського національного університету внутрішніх справ № 134 о/с від 15.06.2013 року курсанта 4 курсу лейтенанта міліції [PERSON] було відраховано зі складу курсантів університету та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Запорізькій області /а.с.6/. Наказом т.в.о. начальника Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України в Запорізькій області № 279 о/с від 17.06.2013 року лейтенант міліції [PERSON], який прибув після закінчення Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України, призначений на посаду оперуповноваженим сектору карного розшуку Мелітопольського міського відділу. Наказом начальника УМВС України в Запорізькій області № 318 о/c від 23.07.2013 року лейтенант міліції [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ згідно п. 64 "Ж" (за власним бажанням). /а.с.7/ Згідно з п. 2.1 Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 30.08.2009 року, укладеним між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Запорізькій області та [PERSON] в обов'язки університету входить забезпечення [PERSON] харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням тощо. Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у ХНУВС відповідно до постанови КМ України від 01.03.2007 року № 313, за час навчання, тобто за період з 15.08.2009 року по 15.06.2013 року, фактично витрачено 44450 грн. 46 коп., з яких грошове забезпечення складає -12906,86 грн., продовольче забезпечення - 16995 грн., речове забезпечення - 3067,64 грн. та оплата житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 11480,96 грн. З зазначеною довідкою [PERSON] ознайомлений /а.с. 8/. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що матеріальне-технічне забезпечення відповідача здійснювалося з моменту його зарахування до числа курсантів ХНУВС. Як передбачено п. 14 постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» № 992 від 22 серпня 1996 року, яка діяла на момент вступу [PERSON] до університету, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до вимог ст. 69 Закону України «Про вищу освіту» особи, винні у порушенні законодавства про вищу освіту, несуть відповідальність відповідно до закону. Згідно зі ст. 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 1 березня 2007 року «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України» витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. Відповідно до п. 4.4. Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 01 вересня 2007 року, укладеного між ХНУВС та відповідачем, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 1 березня 2007 року «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено механізм відшкодування особами, навчання яких здійснюється за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України та прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: - дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; - відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідач протягом перших трьох років після закінчення навчання за власним бажанням звільнився з органів внутрішніх справ, тобто фактично відмовився від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відмовився від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, в добровільному порядку не відшкодував фактичні витрати на його утримання за період навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, а тому є підстави для стягнення з нього цих витрат в примусовому порядку. Стягненню підлягають також витрати, які понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 444,50 грн.

Outcome: approved