Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» прострочену суму боргу по кредиту за січень 2016 року - червень 2016 року включно в розмірі 1163,58 грн., суму залишку по кредиту в розмірі 4668,30 грн., суму заборгованості по відсотках за грудень 2015 року - липень 2016 року включно в розмірі 1378,00 та судові витрати в розмірі 1378 грн., посилаючи на те, що 15.09.2015 року між [PERSON] та КС "Лозівський взаємний кредит" укладено договір споживчого кредиту ПД №544, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 6300,00 грн. під 54% річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов'язком погасити кредит по 15.09.2017 року. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. В судове засідання представник позивача Лукяненко О.О. не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідачів, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 15.09.2015 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД №544, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 6300,00 грн., під 54% річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов'язком погасити кредит до 15.09.2017 року. У відповідності до п.3.3 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п.4.2 договору протягом дії кредитного договору або до повного погашенні заборгованості по кредиту відповідач зобов'язується отримувати пенсію у Первомайському відділенні АТ "УкрСиббанк" та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищевказаному банку протягом 24 місяців, починаючи з наступного місяця після укладання кредитного договору. Оскільки п.3.3 договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то відповідач скористалася цим правом і 15.09.2015 року відкрила регулярний платіж протягом 24-х місяців по 435,00 грн. (а.с.4-5,6). Для врегулювання спору в досудовому порядку позивачем 01.03.2016 року за вих.№01/03 та 23.05.2016 року за вих№23/05 були направлені на адресу [PERSON] вимоги про виконання зобов'язань за кредитним договором та сплатою заборгованості по кредиту однак остання на неї не відреагувала (а.с.10,11,12). З довідок про стан заборгованості по кредиту, про нарахування та сплату відсотків, а також залишку кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №544 від 15.09.2015 року, наданого позивачем вбачається, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з цим заборгованість по кредиту за період з січня 2016 року по червень 2016 року включно складає 1163,58 грн., заборгованість по відсотках за грудень 2015 року по липень 2016 року складає 1523,40 грн., сума залишку по кредиту складає 4668,30 грн. (а.с.7,8,9). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір сторони взяли на себе певні зобов'язання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved