Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач\~ звернулась\~ до суду з\~ позовом до відповідачів, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 310312 кадастровий номер земельної ділянки 3524681300:02:000:0405 площею 4,46 га ріллі, виданий [PERSON], а також скасувати запис державного реєстратора Онуфріївської районної державної адміністрації [PERSON] № 19331597 від 01.03.2017 року про право власності на земельну ділянку згідно державного акта серія Р1 № 310312 виданого 19.08.2002 року [PERSON] Також просила скасувати запис державного реєстратора Онуфріївської районної державної адміністрації [PERSON] № 19632131 від 21.03.2017 року про інше речове право- договір оренди землі від 03.03.2017 року укладений між ФГ «[PERSON]Ф.» та [PERSON] Крім того позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий № 3524681300:02:000:0405, що знаходиться на території Дерїївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Позов мотивувала тим, що 16.09.2001 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія КР № 0124319. 24.06.2000 року [PERSON] було складено заповіт, посвідченій секретарем Деріївської сільської ради [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 105, згідно якого сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР № 0124319 він заповідав [PERSON] 12.12.2008 року секретарем Деріївської сільської ради [PERSON] було зроблено напис на заповітові [PERSON], що він не змінювався і не скасовувався. Рішенням Онуфріївського районного суду від 24.01.2017 року по справі № 399/1032/16-ц за позивачем визнано в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON] право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Дружба» на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР № 0124319. З даним рішенням та заявою позивач звернулася до [PERSON] сільської ради, але отримала відмову в звязку з тим, що на дану земельну ділянку вже існує витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 83401706 від 21.03.2017 року. Звернувшись до відділу в Онуфріївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області [PERSON] дізналась, що на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія КР № 0124319 виданого [PERSON] виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 310312 кадастровий номер земельної ділянки 3524681300:02:000:0405 площею 4,46 га ріллі та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 326 на її сестру [PERSON] Позивач зазначає, що до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР № 0124319, виданого [PERSON] зміни не вносилися. Дана земельна ділянка була передана її сестрі - [PERSON], на підставі розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації від 09.07.2002 року № 258-р «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам-власникам земельних часток (паїв), членам колишнього КСП «Дружба». У додатку до даного розпорядження «Список членів колишнього КСП «Дружба», яким передається земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області», навпроти сертифікату серія КР № 0124319, що належав її батькові [PERSON], записана сестра позивача [PERSON] Даний список членів колишнього КСП «Дружба» іде додатком і до висновку [PERSON] сільської ради від 28.05.2002 року № 32. Згідно інформації Онуфріївської державної нотаріальної контори № 394/02-14 від 12.05.2017 року з дня смерті батька позивача [PERSON] 16.09.2001 року до 19 лютого 2003 року спадкова справа на належне йому майно, в тому числі на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія КР № 0124319 не заводилася. Позивач вважає, що [PERSON] включили у список членів колишнього КСП «Дружба», яким передається земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області на підставі сертифікату серія КР № 0124319, виданого [PERSON] з порушенням ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, а також надала пояснення згідно поданого позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце та час\~розгляду справи була повідомлена належним\~\~чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи\~ за її відсутності суду не надала. Представники відповідачів [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області та Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не зявились, подавши до суду заяву, в якій просили справу слухати у їх відсутності, а також не заперечували проти задоволення позову. Третя особа державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Онуфріївської РДА Кіровоградської області в судове засідання не з'явивсь, про місце та час\~розгляду справи був повідомлений належним\~\~чином, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи\~ за його відсутності суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом також встановлено, що 16.09.2001 року помер батько позивача - [PERSON] /а.с. 12/. Згідно свідоцтва про народження серія ІІ-УР № 984368 позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] /а.с. 9/ Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія КР № 0124319 /а.с. 14/. 24.06.2000 року [PERSON] було складено заповіт, посвідченій секретарем Дерїївської сільської ради [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 105, згідно якого сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР № 0124319 він заповідав [PERSON]. 12.12.2008 року секретарем Дерїївської сільської ради [PERSON] було зроблено напис на заповітові [PERSON], що він не змінювався і не скасовувався /а.с. 13/. 06.12.2000 року [PERSON] було складено новий заповіт, посвідченій секретарем Дерїївської сільської ради [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 150, згідно якого сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР № 0124319 він заповідав [PERSON] /а.с. 56/. Позивач [PERSON] звернувшись до [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, дізналась, що на дану земельну ділянку вже існує витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 83401706 від 21.03.2017 року, що підтверджується копією рішення [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області № 296 від 17.03.2017 року /а.с. 21/. Судом також встановлено, що звернувшись до відділу в Онуфріївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області позивач дізналась, що на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія КР № 0124319 виданого [PERSON] виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 310312 кадастровий номер земельної ділянки 3524681300:02:000:0405 площею 4,46 га ріллі та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 326 на сестру позивача [PERSON], що підтверджується копією держаного акта на право приватної власності на землю серія Р1 № 310312 /а.с. 20/. Згідно листа Онуфріївської державної нотаріальної контори № 394/02-14 від 12.05.2017 року після смерті [PERSON] 16.09.2001 року заведена спадкова справа № 43 за 2003 рік. 19.02.2003 року за реєстром № 304 на і"мя дочки померлого [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області 08.05.1998 року за реєстром № 16. Заяв від інших спадкоємців не надходило /а.с. 19/. Крім того, спірна земельна ділянка відповідачем [PERSON] була передана в оренду ФГ "Сирота" на підставі договору оренди землі від 03.03.2017 року /а.с. 10, 12/. Відповідно до вимог\~ст. 1223 Цивільного Кодексу України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.\~ Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 131 Земельного Кодексу України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції Україниправо власності на землю набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ч.1 с. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 с. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно із ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена судом в постанові від 4 червня 2014 року (справа № 6 - 46 цс 14), відповідно до статі 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей 152, 155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до вимог ст.\~ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що державний акт серія Р1 № 310312 виданий 19.08.2002 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою і вказаний заповіт на даний час є дійсний, оцінюючи всі надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази суд не вбачає підстав для визнання державного акту недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за позивачем та задоволення їнших позовних вимог.

Outcome: dismissed