Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував \~тим, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 044505 від 20.01.2003 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0758 га, розташованої по вул. Двохрамній (стара назва - Воровського), 64 в м. Путивль Сумської області, яка складається з двох відокремлених земельних ділянок, а саме: площею 0,0392 га з кадастровим № 5923810100:03:012:0150, призначена для обслуговування жилого будинку, а також площею 0,0366 га з кадастровим № 5923810100:03:012:0148, призначена для ведення особистого селянського господарства. Вирішивши у 2017 році подарувати належне йому майно, а саме житловий будинок за вказаною адресою з зазначеними земельними ділянками, позивач отримав витяги з Державного земельного кадастру на них. Разом з тим, у реєстрації зазначених земельних ділянок позивачу фактично було відмовлено у звязку з виправленнями у прізвищі власника у правовстановлюючому документі на землю, а також у звязку з тим, що у державному акті вказана одна земельна ділянка, в той час як згідно витягів з Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка поділена на дві з різним цільовим призначенням. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним право власності на вказані земельні ділянки, при цьому поклавши судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду відзив, в якому справу просив слухати в його відсутність, позов визнав Третя особа в судове засідання не зявилася, письмових пояснень проти позову не направила. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 044505 від 20.01.2003, [PERSON] на підставі рішення міськвиконкому від 28.06.1996 № 142 та рішення 4 сесії 24 скликання Путивльської міської ради народних депутатів від 07.11.2002 є власником земельної ділянки площею 0,0758 га, розташованої по вул. Воровського, 64 в м. Путивль Сумської області, наданої для обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства. При цьому, у прізвищі власника мається виправлення з «Клязніка» на «Клязника», завірене печаткою міської ради та підписом міського голови (а.с. 6). Згідно копії рішення виконавчого комітету Путивльської міської ради народних депутатів від 28.06.1996 № 142 «Про приватизацію земель на території м. Путивль» та додатку № 1 до нього, [PERSON] передана у приватну власність прибудинкова ділянка площею 0,05 га по вул. Воровського, 58 в м. Путивль (а.с. 57). Крім того, відповідно до рішення 4 сесії 24 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 07.11.2002 «Про надання мешканцям м. Путивль в приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», [PERSON] надана у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,04 га по вул. Воровського, 64/1 в м. Путивль (а.с. 54). З листа Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 22.02.2018 № 318 вбачається, що з наданих позивачем копій вищевказаного державного акту та зазначених витягів з Державного земельного кадастру вбачається невідповідність площ земельних ділянок та заборонені законодавством виправлення (а.с. 29). Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.07.2017 та 02.08.2017, на підставі державного акту серії ІІ-СМ № 044505 від 20.01.2003 позивач є власником земельної ділянки площею 0,0392 га з кадастровим № 5923810100:03:012:0150, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також земельної ділянки площею 0,0366 га з кадастровим № 5923810100:03:012:0148, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташовані по вул. Двохрамній, 64 в м. Путивль Сумської області (а.с. 23-28). Отримання нового державного акту замість зіпсованого у порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, позивач не може у зв'язку з втратою нею чинності. Згідно пунктів 9-10 розділу VII \~"Прикінцеві та перехідні положення" Закону України\~"Про Державний земельний кадастр" державна \~реєстрація \~земельних ділянок, \~які передаються \~у \~власність \~із \~земель \~державної \~чи комунальної \~власності, \~здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною \~ділянкою, \~видані \~до \~набрання чинності цим Законом, є дійсними. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 цього ж Закону відомості \~про \~межі \~земельної \~\~ділянки \~вносяться \~\~до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених\~ст. 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до\~ст. 107\~ЗК України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель;на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру: а) щодо категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення; на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель; б) щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення. З технічної документації із землеустрою щодо відновлення (встановлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ФОП інженером-землевпорядником [PERSON] згідно договору від 25.04.2017 № 30, вбачається, що за замовленням позивача виготовлено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку площею 0,0758 га, власником якої він є, при цьому здійснено її поділ на дві земельні ділянки площею 0,0392 га та 0,0366 га (а.с. 7-22). Відповідно до ст.ст. 125-126 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент видачі позивачу державного акту) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. За змістом ч. 1 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка є об'єктом цивільних прав з моменту формування, яке полягає у визначенні її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та те, що отримання нового правовстановлюючого документу на землю замість зіпсованого в позасудовому порядку є неможливим, а площа та конфігурація земельних ділянок зафіксована в технічної документації із землеустрою, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів \~інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved