Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивачі звернулися \~до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 січня 2009 року серія САС №510976, виданого департаментом житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради їм: [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. 08 березня 2009 р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на ідеальну частку у вказаній вище квартирі. На дату смерті [PERSON] у вказаній квартирі з нею разом проживали вони - чоловік, донька та онук. Інший спадкоємець першої черги син померлої [PERSON] спадщину не прийняв оскільки на час смерті матері з нею не проживав та протягом шести місяців до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. З метою прийняття спадщини вони, як спадкоємці першої черги, завернулися до приватного нотаріуса [PERSON] з заявами про прийняття спадщини, в результаті чого нотаріусом 28.01.2016 р. було відкрито спадкову справу. Однак, у звязку з тим що за час життя померлої ними не було проведено державну реєстрацію нерухомого майна в БТІ нотаріус не видала їм свідоцтва про право на спадщину за законом, а винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та розяснила про необхідність звернення з позовом до суду. За життя померлої вони спільно на рівних умовах користувалися квартирою та за усною угодою домовились, що їхні частки у праві спільної власності на квартиру є рівними. Посилалися на те, що за життя померлої [PERSON] вони всі разом мали звернутися в БТІ з відповідними заявами, свідоцтвом, виданим департаментом ЖКГ та паспортами для проведення реєстрації права власності на квартиру, але вони не знали про існування таких вимог законодавства та оскільки через декілька місяців після отримання свідоцтва [PERSON] померла та вони займалися організацією її похорон та всіх подальших ритуалів така реєстрація проведена не була. А тому просили визнати право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] (колишня Червоноармійська) в м. Чернівці загальною площею 68 кв. м., житловою площею 43,50 кв. м. за [PERSON] [INFO], в розмірі 3/8 частки; за [PERSON],[INFO], в розмірі 3/8 частки; за [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки та припинити право спільної сумісної власності на вказану квартиру. Позивачі, представник позивачів в судове засідання не зявились від представника позивачів до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутність позивачів, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом \~встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 січня 2009 року серія САС №510976, виданого департаментом житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради їм: [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] в м (а.с.5). 08 березня 2009 р. [PERSON] померла (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина на ідеальну частку у вказаній вище квартирі і спадкоємцями першої черги за законом є позивачі та відповідач. На дату смерті [PERSON] у вказаній квартирі з нею разом проживали позивачі - чоловік, донька та онук. Інший спадкоємець першої черги син померлої відповідач по справі [PERSON] спадщину не прийняв оскільки на час смерті матері з нею не проживав та протягом шести місяців до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався (а.с.12,13). Позивачі, з метою прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги, завернулися до приватного нотаріуса [PERSON] з заявами про прийняття спадщини, в результаті чого нотаріусом 28.01.2016 р. було відкрито спадкову справу. Однак, оскільки за час життя померлої ними не було проведено державну реєстрацію нерухомого майна в БТІ нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.17). Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині і рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. А отже, 1\\4 частка померлої ділиться між позивачами по рівну по 1/8 кожному. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до п.1 [PERSON] Міністерства Юстиції України №7 від 07.02.2002, установлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами: права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 N 1878-УІ "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. [PERSON] було затверджено Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (далі - Тимчасове положення), що було скасовано відповідно до [PERSON] Міністерства юстиції №1844/5 14.12.2012. Тимчасовим порядком було передбачено, що для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1 (п.2.1.) та повинна пред'явити паспорт або інший документ, який унеможливлює виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи (п.2.4.). Після внесення запису до відповідного розділу Реєстру прав реєстратор БТІ видає витяг про державну реєстрацію прав. який є невід'ємною частиною правовстановлювального документа, а у разі проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на правовстановлювальному документі також робить відмітку (штамп) про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 8.(п.3.11). Таким чином, за час життя померлої [PERSON] всі власники спірної квартири разом мали звернутись в БТІ з відповідними заявами, свідоцтвом, виданим департаментом ЖКГ та паспортами для проведення реєстрації права власності на квартиру. Однак вони цього не зробили. В подальшому функції по державній реєстрації нерухомого майна були передані відповідно до п.4 [PERSON] Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року за №1844/5 «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» державним реєстратором прав на нерухоме майно, нотаріусам як спеціальним субєктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, які здійснюють реєстрацію а підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно п. 52 Порядку №1127, для державної реєстрації прав власності на обєкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу подаються відповідні документи, а саме: документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його поділу, виділу частки чи обєднання, технічний паспорт на новостворений обєкт нерухомого майна, документ, що підтверджує присвоєння новоствореному обєкту нерухомого майна окремої адреси та письмова згода всіх співвласників. Таким чином, зареєструвати право спільної часткової власності за позивачами як співвласниками квартири неможливо оскільки частки у спільній власності не визначені, один із співвласників помер і відповідно заяву від імені померлого подати на реєстрацію не можливо та сам правовстановлюючий документ не пройшов реєстрацію в БТІ. Законодавством не передбачено, що державній реєстрації підлягає вже набуте право власності на нерухоме майно і не встановлено строки, в межах яких особа повинна здійснити державну реєстрацію, а тому відсутність такої реєстрації не скасовує вже набуте право власності. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а тому необхідно визнати право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] (колишня Червоноармійська) в м. Чернівці загальною площею 68 кв. м., житловою площею 43,50 кв. м. за [PERSON] [INFO], в розмірі 3/8 частки; за [PERSON],[INFO], в розмірі 3/8 частки; за [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки та припинити право спільної сумісної власності на квартиру №16. будинку №85 по вул. Героїв Майдану (колишня Червоноармійська) в м. Чернівці. На підставі викладеного та

Outcome: approved