Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом і просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з мамою, [PERSON] за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання за адресою: с.Сілець Сокальського району Львівської області без письмової згоди батька [PERSON] та стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Вона перебувала з відповідачем, [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2006р. по 14.04.2014р. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти фактично залишились проживати разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Однак, у зв`язку з тим, що діти зареєстровані в с.Сілець Сокальського району виникають незручності через відсутність належного обліку з боку медичних, освітніх і соціальних закладів, обов`язкового щеплення, тощо. Діти навчаються в Червоноградській загальноосвітній школі І- ІІІст . №7. Для загального розвитку, по місцю фактичного проживання, відвідують різноманітні гуртки та додаткові заняття з англійської мови. Враховуючи віддаленість місця проживання відповідача, реєстрація місця проживання дітей безпосередньо впливає на їх законні права та інтереси. Позивачка звернулась у Виконавчий комітет Соснівської міської ради з відповідною заявою про зняття малолітніх дітей з попереднього місця реєстрації та реєстрацію за їх фактичним місцем проживання. Однак, отримала відмову, у зв`язку з відсутністю письмової згоди іншого законного представника. На даний час вона не може отримати від відповідача такого дозволу . Вважає, що своїми діями відповідач порушує права дітей на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання. Ухвалою судового засідання до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено Орган опіки та піклування Сокальської районної державної адміністрації. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. В обгрунтування надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Левицька О.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Сокальської РДА, Шевчук М.М., в судовому засіданні у вирішенні даної справи покликалась на розсуд суду. Додатково повідомила, що виходячи із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей, законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дітей, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дітей, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Представник третьої особи ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Філія - Львівське обласне управління надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Також, вказав, що двохкімнатна квартира, за адресою: [ADDRESS] за договором іпотеки від 30.11.2011р., укладеного між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] є предметом іпотеки за зобов`язаннями, що випливають з договору про іпотечний кредит №52 від 30.11.2011р., укладеного між тими самими сторонами. Відповідно до п.3.3.10 договору іпотеки іпотекодавець у тридцяти денний строк зобов`язаний повідомити Банк про реєстрацію інших осіб за адресою знаходження предмета іпотеки. Зазначає, що згідно п.3.1.3. договору іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язання за договором про іпотечний кредит в цілому, або в будь-якій його частині іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник третьої особи Виконавчого комітету Соснівської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників та дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. З рішення Червоноградського міського суду Львівсьої області від 14.04.2014 року встановлено, що між сторонами було розірвано шлюб. З свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] встановлено, що сторони у справі є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по місцю проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою Сілецької сільської ради № 24 від 04.01.2017 року. Зареєстрованим місцем проживання позивача є [ADDRESS] , що стверджується відповідною відміткою про зареєстроване місце проживання у паспорті громадянина України серії [NUMBER] належного позивачу. Позивач зверталась із заявою від 09.08.2018р. до Соснівської міської ради Львівської області щодо зміни місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] . З відповіді Виконавчого комітету Соснівської міської ради від 15.08.2018р. на вказану заяву вбачається, що прохання позивачки не може бути задоволено, оскільки вона не може вчиняти відповідні дії одноосібно, в зв`язку з тим, що батько дітей не позбавлений батьківських прав. Крім того, позивач зверталась до відповідача з проханням надати згоду про зміну місця реєстрації дітей. Відповідач доказів надання відповіді на вказане звернення, а також доказів надання згоди не надав. Відповідно до «Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім`ї та жінок», схваленої Постановою Верховною Радою України №475-XFV від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім`ї та жінок. При цьому, як визначено ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо: при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь - якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків та в будь-якому випадку в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості (Принцип 6 Декларації прав дитини). Відповідно до Принципів 4, 7 Декларації прав дитини, дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Декларація прав дитини зобов`язує держав - учасниць забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1 і ч. 2 ст. 3). Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18). Отже, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Згідно зі ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з цим, відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Статтею 161 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Вимогами статей 6, 7 Закону України «Про свободу місця пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживання батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077 (із змінами та доповненнями), реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації з попереднього місця проживання, але якщо батьки дитини, яка не досягла 14 років, проживають за різними адресами, для реєстрації її місця проживання разом з одним із батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Суд,

Outcome: approved