Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що від спільного проживання з відповідачем сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач довгий період і на даний час матеріальної допомоги на їхнього сина не надавав, незважаючи нанеодноразові звернення. Відповідач на даний час служить влавах армії України за що отримує стабільний дохід, який витрачає у своїх цілях. роживають. Відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не платить. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідно до віку, щомісячно і до його повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду телефонограму про розгляд справи без нього, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів, позов в частині стягнення витрат на правову допомогу на користь позивача не визнав, а також просить звільнити його від сплати судового збору, як учасника бойових дій. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Позивач [PERSON] сама не може утримувати сина та нести одноособово витрати пов'язані з його вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та з урахуванням ч.2 ст.182 СК України, зокрема, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що у відповідності до ст. 88 ЦПК на відповідача [PERSON] необхідно покласти понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 300 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 18.03.2016 року (а.с.11). Що стосується сплати судового збору, то суд вважає за необхідне звільнити відповідача [PERSON] від цих витрат оскільки від є учасником бойових дій, що підтверджується військомим квитком серії АВ №154182 (а.с.24) та відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від цих витрат. Позивач також звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому ці витрати необхідно віднести на рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved