Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Представник позивача 04.05.2018 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який зазначив, що 25.05.2010 року між ПАТ КБ „Приватбанк та [PERSON], був укладений Кредитний договір №б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів з розрахунку 30% на рік. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає договір між ним та банком, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2018 року має заборгованість 12 279,12 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. У встановлений законодавством строк відзив на позовну заяву до суду не подано. Клопотання про слухання справи в загальному порядку від учасників процесу не надходило. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом поміщення оголошення на сайті «Судова влада». Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та вимоги позову підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається позивач в своїй заяві. Так, в судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 25.05.2010 року укладено кредитний договір №б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% (процентна ставка в подальшому змінилась на 34,80% та 43,20%) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Суд констатує, що правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані нормами ЦК України, чинного із 01.01.2004 року та умовами кредитної угоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.1.1.2.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2018 року має заборгованість 12 279,12 грн., яка складається з наступного: 142,24 грн. - заборгованість за кредитом; 7 975,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 560,91 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими, обставини, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1762,00 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved