Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до [PERSON], 3-тя особа: Департамент праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради в особі служби у справах дітей Комінтернівського району м. Харкова, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визначити місце проживання дитини та стягнути аліменти. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позовних вимог\~ позивачка \~зазначила, що з 12.03.2010 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO]. Після народження дитини відносини між ними погіршились, в результаті чого вона з лютого 2015 року була змушена переїхати жити до своєї матері. Крім того, відповідач намагається обмежувати її спілкування з дитиною, не погоджується на її прохання залишити сина проживати з нею та її матірю. На даний час дитина проживає з відповідачем, вона бере дитину до себе лише у погоджені з [PERSON] часи. Вона має стабільну роботу з місячним доходом 7000-8000 гривень, також вона має час відводити дитину до садка, а в подальшому до школи, займатися з сином вечорами, на вихідних гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Також вона проживає з матірю, яка може приділяти увагу своєму онуку. За місцем її проживання створені всі умови для проживання дитини. Вона немає поганих звичок, позитивно характеризується за місцем роботи. Просить суд встановити місце мешкання дитини з нею. Також просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 гривень, оскільки дитина відвідує приватний дитячий садок, який коштує 36000 гривень на рік, а також потребує додаткових витрат для повного та всебічного розвитку дитини. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили позов задовольнити. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову та відповідач [PERSON] надав пояснення, що позивачка сама залишила їх спільне місце мешкання та переїхала до своєї матері. На даний час дитина проживає певний час з ним, а певний час з позивачкою, а саме: три, чотири рази на тиждень. Вони разом приділяють дитині увагу, тому відсутня необхідність встановлювати місце проживання дитини. Також пояснив, що він забезпечує дитину всім необхідним на рівні з позивачкою, так як він є приватним підприємцем дохід його мінливий і в середньому складає 5000 гривень, тому просив суд в задоволені позову відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи Служби у справах дітей управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення з урахуванням наданого висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини з матірю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 12.03.2010 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 80. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно наданої характеристики ТОВ «Фінекс-Капітал» [PERSON] з 01.06.2008 року працює на посаді начальника відділу супроводу та координації. За місцем роботи характеризується позитивно. Та згідно довідки про доходи загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.08.2014 року по 31.01.2015 року складає 7865,00 грн., а щомісячно 1260 грн. Згідно інформації наданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 12» зазначено, що [PERSON] [INFO] знаходиться під наглядом фахівців поліклініки з народження по теперішній час, саме: з народження до 11 місяців життя за адресою: [ADDRESS]; з 11 місяців по теперішній час за адресою: [ADDRESS]. В квітні 2013 року хлопчик оглянутий фахівцями поліклініки та видана форма для відвідування дитячого закладу «Сонечко», в присутності матері та батька. Згідно інформації Харківського приватного дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Солнишко» Харківської області зазначено, що [PERSON] 27.04.2011 року відвідує приватний дошкільний навчальний заклад. До дитячого садка [PERSON] батьки приводять та забирають по черзі, домовляючись між собою. На дитячих святах та відкритих заходах завжди присутні обидва батьки. Плата за навчально-виховний процес дитини вноситься обома батьками своєчасно. Плата за навчально-виховний та оздоровчій період складає 36000,00 грн. Згідно довідки головного лікаря амбулаторії «Педіатр плюс» [PERSON] [INFO], знаходиться на обліку та обстежується в амбулаторії. За консультаціями та розясненнями завжди зверталась мати [PERSON], на огляд та обстеження дитину приводили обидва батьки. Згідно висновку від 20.02.2015 року, затвердженого начальником Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області зазначено, що [PERSON] звернулась до Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з заявою, в якій просить вплинути на чоловіка [PERSON], який вигнав її зі спільного житла, за результатами перевірки встановлено, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини та [PERSON] рекомендовано звернутись для вирішення даного питання до суду з цивільним позовом. Згідно висновку Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей № 198 від 16.04.2015 року, в інтересах дитини Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначення місяця проживання малолітнього [PERSON] [INFO], разом з матірю [PERSON] Відповідно до ст. 141 СК України, і мати, і батько дитини мають рівні права та обовязки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно\~ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~ Крім того, Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері. Тим більш, що\~\~поняття "розлучення" не\~\~співпадає з\~\~поняттям "визначення місця проживання", оскільки\~\~батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні\~\~дитини\~\~і може реалізувати свої права\~\~шляхом домовленості\~\~з матір'ю дитини щодо\~\~встановлення\~\~часу спілкування\~\~або\~\~за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки\~\~місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.\~\~\~\~ Крім того, сімейне законодавство не виключає\~\~визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від\~\~віку дитини, якщо маються\~\~обставини, з яких\~\~дитині\~\~краще проживати з батьком ніж з матір'ю. Допитані в судовому засіданні в якості свідків з боку позивача [PERSON], [PERSON] пояснили, що сторони проживали разом, наприкінці січня 2015 року [PERSON] вигнав [PERSON] з їх спільної квартири, в звязку з чим вона була вимушена переїхати до своєї матері. З цього приводу [PERSON] зверталась до міліції. З лютого 2015 року позивачка постійно проживає з матірю. Син [PERSON] проживає як з батьком так із матірю. Незважаючи на агресивну поведінку відповідача щодо позивачки, [PERSON] дуже любить свого сина та піклується про нього. [PERSON] також хороша матір, робить все для дитини. Допитані в судовому засіданні в якості свідків з боку відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили, що [PERSON] та [PERSON] були гарною сімєю, потім між ними стався конфлікт. Обидва батьки дуже люблять свого сина [PERSON], дитина завжди охайна та доглянута. Агресії з боку [PERSON] до дитини немає. Мати та батько рівноцінно піклуються про дитину. Суд приймає до уваги пояснення свідків з обох сторін, оскільки вони не протирічать фактичним обставинам справи та підтверджують, що між сторонами були конфлікти, однак кожен з них любить свою дитину, піклується про неї та приймає участь у вихованні і утриманні. Відповідач заперечуючи проти позову не надав суду\~\~достатніх\~\~доказів того, що\~\~за умовами його проживання з урахуванням саме його доходів, його особистих якостей,\~\~обставин його життя, особливостями його відносин з дитиною саме\~\~він має\~\~перевагу\~\~перед матір'ю дитини при визначенні\~\~місця її проживання. Зокрема відповідачем не надано суду жодних доказів того, що позивачка самовільно змінила місце проживання дитини, шляхом її викрадення. З дитиною рівноцінно проводять час обидва батьки. Суд звертає увагу і на ту обставину, що відповідач [PERSON] заперечував проти позову, але зустрічного позову про встановлення місця проживання дитини із ним не предявив. Таким чином суд, виходячи із встановлених обставин по справі, інтересів дитини, висновку органу опіки та піклування, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, вважає правильним задовольнити вимоги позивачки щодо встановлення місця проживання малолітньої дитини разом з нею, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.\~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов′язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя неповнолітнього та матеріальне становище дитини, платника аліментів, інші обставини справи, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою одержувача суд може визначити розмірі аліментів в твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, доходи кожної із сторін, вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця. Оскільки, як пояснила позивачка вона має щомісячний дохід в розмірі 7000-8000 гривень, відповідач пояснив, що має щомісячний дохід в розмірі 5000 гривень. Довідку про доходи надану позивачкою, де зазначено, що її місячний дохід складає 1250 грн., суд приймає до уваги, а також приймає до уваги пояснення позивачки щодо доходів у розмірі 7000-8000 гривень на місяць. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача суми судового збору за подачу позовної заяви, суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми судового збору за подання позовної заяви також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial