Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з дати звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рідним батьком їх повнолітньої дитини є відповідач. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Їх повнолітній син навчається на денному відділенні у навчальному закладі, тому на має можливості працювати, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцять трьох років. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву у просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що позивач та відповідач є рідними батьками [PERSON], [INFO], який навчається за денною формою навчання Новомосковського кооперативного коледжу економіки та права ім.С.В.Литвиненка Дніпропетровської облспоживспілки, що підтверджується свідоцтвом про народження, довідкою №147 від 06.05.2015 року. Згідно довідки ОСББ "Гагаріна,2" від 07.05.2015 р., [PERSON] проживає разом з позивачем /а.с.3/. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач є батьком повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, син не досяг віку двадцяти трьох років, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін, той факт, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved