Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулася до суду із вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь 21171 грн. 66 коп. шкоди, заподіяної внаслідок виплати страхового відшкодування у вказаному в позові розмірі потерпілим в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, та судові витрати. Позовні вимоги страхова компанія обґрунтовує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22.07.2011 р. з вини відповідача, який керував автомобілем «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER], пошкоджено автомобілі «Chevrоlet» з державним номерним знаком [NUMBER], що належить [PERSON], та Тоvota RAV 4, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована позивачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». На підставі заяв потерпілих та сформованих страхових актів позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 19596,77 грн., а [PERSON] - 1547,89 грн. та набув права на стягнення вказаних сум збитків в порядку регресу, оскільки відповідач не повідомив його про настання страхового випадку. Представник позивача Лигін В.В. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, до суду повторно не з»явився, не повідомивши про причини неприбуття. Заперечень проти позову не надіслав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. З письмових доказів, які містяться в матеріалах справи встановлено такі обставини. 16.02.2011 р. між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та відповідачем [PERSON] укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією полісу № АА/0664324. Строк дії договору - з 16.02.2011 р. по 15.02.2012 р. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну (на одного потерпілого) за договором становить 50000 грн. 22.07.2011 року, приблизно о 18 год. 30 хв., відповідач [PERSON] по вул. С.Слобідській в м. Києві, керуючи автомобілем «Meрседес Бенц», д.н.з. [NUMBER], в порушення вимог п.13.1 ПДР, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER], який після удару відкинуло на автомобіль «Шевролет, д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження усіх трьох транспортних засобів. 12.08.2011 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] від 25.05.2011 р. та [NUMBER] від 27.09.2006 р., копією постанови суду у справі про адміністративне правопорушення від 12.08.2011 р. Згідно з довідкою, виданою [PERSON] Відділом ДАІ з обслуговування АТ Голосіївського району та АТІ підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, належний їй автомобіль Тоvota RAV 4, д.н.з. [NUMBER], отримав такі механічні пошкодження: пошкоджено задній бампер, кришка багажника, декоративна накладка заднього колеса, лівий задній ліхтар, передній бампер, декоративна накладка переднього бамперу. Вказані пошкодження зафіксовані та уточнені в протоколі огляду транспортного засобу від 27.07.2011 р. Власник пошкодженого автомобіля Тоvota RAV 4 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 25.07.2011 р. звернулася до позивача із заявою про виплату їй страхового відшкодування. На підставі її заяви було сформовано страховий акт № UA2011072500008/L01 від 27.09.2011 р., згідно з яким на підставі Звіту про вартість матеріального збитку від 02.08.2011 р. та калькуляції № 1888 від 02.08.2011 р. визначено розмір збитку по даній події (19846,77 грн.) та сума страхового відшкодування, яке за вирахуванням безумовної франшизи 250 грн. становить 19596,77 грн. 30.09.2011 р. позивач перерахував вказану суму страхового відшкодування на рахунок [PERSON] Згідно з довідкою, виданою водієві автомобіля [PERSON] Відділом ДАІ з обслуговування АТ Голосіївського району та АТІ підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, керований ним автомобіль «Chevrоlet», д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження заднього бампера. Вказані пошкодження зафіксовані та уточнені в акті огляду транспортного засобу від 22.07.2011 р. Власник пошкодженого автомобіля «Chevrоlet», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 08.08.2011 р. звернулася до позивача із заявою про виплату їй страхового відшкодування. На підставі її заяви було сформовано страховий акт № UA20110800800031/L02 від 27.09.2011 р., згідно з яким на підставі Звіту про вартість матеріального збитку від 17.08.2011 р. та калькуляції № 20/08/КВ5 від 17.08.2011 р. визначено розмір збитку по даній події (1797,89 грн.) та сума страхового відшкодування, яке за вирахуванням безумовної франшизи 250 грн. становить 1547,89 грн. 03.10.2011 р. позивач перерахував вказану суму страхового відшкодування на рахунок [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що відповідач не повідомляв позивача про дорожньо-транспортну пригоду з його участю. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.22,993,999 ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка була чинною на момент дорожньо-транспортної пригоди, Договором (полісом) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/0664324 (далі Договір). Згідно з положеннями ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в більшому або меншому розмірі. Згідно з положеннями ст.999 ЦК України до відносин, що випливають із обов»язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлене актами цивільного законодавства. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст. 27 закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до підпункту 33.1.2. ст.33 цього закону в редакції ЗУ №3045-1У від 17.02.2011 р. учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов»язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. У ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] у встановлений законом строк не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду та не надав доказів поважності причин невиконання цього обов»язку, як страховику так і суду. Відповідно до підпункту ґ п.38.1.1. ст.38 зазначеного закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Судом встановлено, що позивач відшкодував потерпілим [PERSON] та [PERSON] шкоду, заподіяну з вини відповідача [PERSON] у розмірі 21144,66 грн. Оскільки відповідач своєчасно не повідомив страховика про настання страхового випадку, позивач набув права вимоги до відповідача в порядку регресу в межах фактичних витрат. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково - у підтвердженому документально розмірі. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача. Їх перерозподіл судом не проводиться, оскільки частка позовних вимог, в яких позов судом не задовольняється, є незначною у порівняння з розміром задоволених позовних вимог (27 грн.). На підставі ст.ст.22,993,999 ЦК України, Закону України "Про страхування", Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Договору (полісу) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/0664324,

Outcome: partial