Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі Банк) 17 жовтня 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією в сумі 21 872 гривень 58 копійок, судових витрат в сумі 243 гривень 60 копійок, пов'язаних з оплатою судового збору. В обгрунтування позову вказував, що 19 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON], шляхом акцептування Банком Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-16591-190613. Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 договору Банк надав кредит відповідачу [PERSON] шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.2.3 частини 3 договору Банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 гривень. Згідно п.1 частини 3 договору, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п.2.1 частини 3 договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п.2.4 частини 3 договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п.2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 гривень. Відповідач [PERSON] скористався кредитною лінією, але станом на 21 липня 2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 21 872,58 гривень, яка складається: з тіла кредиту - 11 901,08 гривень; простроченого тіла кредиту - 2 664,42 гривень; заборгованості за відсотками - 1927,29 гривень, заборгованості за комісіями - 5 379,79 гривень. Тому позивач з підстав умов кредитного договору, статей 3,11,15,16,22,207, 526,530,631,638,642,1046-1056 Цивільного кодексу України просив суд його вимоги до відповідача задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без його участі, наполягав на позовних вимогах та просив їх задовольнити (а.с.2). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що не мав можливості обслуговувати кредит, погашати його у зв'язку зі звільненням його з роботи. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що 19 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON], шляхом акцептування Банком Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-16591-190613. Відповідно до укладеної угоди Банк надав позичальнику [PERSON] кредит шляхом відкриття карткового рахунку в національній валюті України - гривні та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 15 000 гривень (а.с.3-4,6-8). З боку кредитора зобов'язання виконані своєчасно та в повному обсязі. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 21 липня 2014 року відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 22 097,58 гривень (а.с.5). На даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена. Зважаючи на те, що позивач не просив стягнути з відповідача пеню в сумі 225 гривень та беручи до уваги, що суд в силу ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, пеня стягненню не підлягає. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимоги позивача підлягають захисту також з підстав умов кредитного договору, статей 3,11,15,16,22,207,526,530,631, 1046-1056 Цивільного кодексу України, статей 79,88 ЦПК України. За таких обставин суд постановляє рішення про повне задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 21 872 гривень 58 копійок та судових витрат, пов'язаних з оплатою позивачем судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок (а.с.1), На підставі викладеного,

Outcome: approved