Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 05.06.2014 договору № б/н [PERSON] отримала кредит в розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач не виконала належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 30.04.2018 має заборгованість в сумі 29031,56 грн. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, який діє на підставі довіреності, не з'явився, однак надав на адресу суду клопотання, відповідно до якого просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує Відповідач за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Житомирській області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] викликалась судом 23.06.2018 шляхом направлення судової повістки на вищевказану адресу, однак судова повістка повернулась до суду 11.07.2018 з відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення". Також 12.07.2018 вона повторно повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи про, що свідчить зворотнє повідомлення, яке надійшло на адресу суду 21.08.2018. Відповідно до даного зворотнього повідомлення судову повістку було вручено особисто "сину [PERSON]". Крім того, вона викликалась до суду відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 24.07.2018 (https://lg.zt.court.gov.ua/sud0612/pres-centr/1/527455/) вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак в судове засідання яке призначене 11.09.2018 не з'явилась. Відзиву на позов не подала. Будь-яких заяв, клопотань зі сторони відповідача на адресу Лугинського районного суду Житомирської області не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст. ст. 280 - 282 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами 05.09.2014 кредитного договору № б/н [PERSON] отримала кредит в розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів банку. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, позивач виконав належним чином свої зобов'язання, надавши відповідачу кредит в сумі 700,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з п. 1.1.2.7. договору власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. На підставі п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В силу положень п. 2.1.1.7.6. договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень ( в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала свої зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.04.2018 заборгованість складає 29031,56 гривень, з яких: - 678,83 гривень - заборгованість за кредитом ; -22694,08 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3800,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1358, 65 гривень - штраф (процентна складова); Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 30.04.2014 наданий суду і відповідає вимогам закону. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку по сплаті заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, пенею та комісії за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved