Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд примусово виселити відповідачів з чотирьох-кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 01.04.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] , укладено іпотечний договір №105-24- 62-8, відповідно до якого остання передала банку в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У порушення умов договору іпотеки, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого банк прийняв рішення звернути стягнення на заставне майно, в рахунок погашення боргу. Відповідно до виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Кам`янське від 03.07.2019 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подальша реєстрація [PERSON] , [INFO] в квартирі, що є предметом іпотеки, унеможливлює її реалізацію, внаслідок чого порушуються їх законні права та інтереси, як іпотекодержателя. Ухвалою суду від 07.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 28.09.2020 року підготовче провадження у справі було закрито. Представник відповідача 26.08.2020 року подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву на позов зазначила, що 01.04.2008 року між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту № 105/6-92-8, згідно якого вона отримала кредитні кошти у розмірі 222000 грн. зі сплатою 15% річних на строк до 31.03.2018 року. В якості забезпечення позову був укладений іпотечний договір № 105/24-62-8, відповідно до якого вона передала у іпотеку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований у квартирі вже після укладання іпотечного договору, за місцем проживання його матері. Крім того, зазначає, що законодавство забороняє вчиняти правочини щодо житлових приміщень, у яких проживають діти, без дозволу органів опіки та піклування. [INFO] померла та була знята з реєстрації [PERSON] [PERSON] отримала кредитні кошти не на придбання квартири, а надала в іпотеку вже належну їй квартиру, тому вважає, що позовна заява про виселення відповідачів з предмету іпотеки без надання іншого житла є такою, що не підлягає задоволенн. Окрім того, зазначає, що відповідачі не отримували письмової вимоги щодо добровільного звільнення квартири, а тому позивач порушив порядок, передбачений ст. 40 Закону України «Про іпотеку», а саме подав позовну заяву, не дочекавшись спливу місячного строку з моменту отримання відповідачами письмової претензії. Представник позивача неодноразово подавав до суду клопотання про розгляд справи в цілому без його участі на підставі наявних доказів та матеріалів, у разі неявки відповідача не заперечував ухвалити заочне рішення (а.с. 99, 110, 157). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про місце і час слухання справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 01.04.2008 року між відповідачем [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту № 105/6-92-8 (а.с. 10-14), згідно якого вона отримала кредитні кошти у розмірі 222000 грн. зі сплатою 15% річних на строк до 31.03.2018 року. На виконання забезпечення зобов`язань за кредитним договором, 01.04.2008 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір № 105/24-62-8, відповідно до якого відповідач передала у іпотеку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2002 року, що підтверджується копією іпотечного договору (а.с. 7). Відповідно до виданого 07.08.2019 року виконавчого листа, Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було винесено рішення, за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 105/6-92-8 від 01.04.2008 року, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 214600 грн., за відсотками - 418535,24 грн., інфляційні витрати за кредитом - 32619,2 грн., інфляційні витрати за відсотками - 58889,96 грн. , на користь ПАТ "Укрсоцбанк", шляхом проведення прилюдних торгів, згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеного на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (а.с. 20). Позивач 22.11.2019 року на адресу відповідачів направляв вимогу про виселення та зняття з реєстраційного обліку, що підтверджується вимогою (а.с. 21), реєстром №354 цінних відправлень (а.с. 22) та списком № 10149 згрупованих поштових відправлень (а.с. 23). Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк», що підтверджується протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року (а.с. 25-29). Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, у наданому суді 08.08.2020 року висновку № 8вих-20/425 від 26.06.2020 року щодо недоцільності знаття з реєстрації та виселення малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 116-117), зазначала, що, враховуючи інтереси малолітнього, вважають його зняття з реєстрації та виселення не доцільним. [INFO] померла відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 135). Спірна квартира, належить відповідачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2002 року та в ній зареєстровані, окрім неї, ще 4 особи, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказані обставини підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 137), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 138) та довідкою № 1/9765 від 30.06.2020 року про реєстрацію та склад сім`ї (а.с. 139). Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Частинами 1, 2, 3 ст. 109 ЖК УРСР зазначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У Постанові Верховного Суду України від 25.03.2020 року у справі № 725/3449/19 зазначено, що «…особам, які виселяються із житлового будинку (житлового приміщення) - предмета іпотеки у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту (позики), забезпеченого іпотекою цього житла….» Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-2947цс15, яка в подальшому підтримана Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12729/15-ц, провадження № 14-317цс18). Судом встановлено, що банком надавався кредит відповідачці 01.04.2008 року не на купівлі нерухомості, спірна квартира була придбана нею ще 30.11.2002 року, відповідно до договору купівлі-продажу. [PERSON] , [INFO] , після народження було зареєстровано у спірній квартирі у відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України та ст. 160 СК України. Норми Закону України «Про охорону дитинства» кореспондуються з нормами Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховною Радою України від 27.02.1991 року, встановлено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей щодо недоцільності зняття з реєстрації та виселення малолітнього [PERSON] , вважає, що підлстав для виселення малолітнього [PERSON] , [INFO] , немає. Крім того, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Таким чином, повідомлення про виселення повинні бути не лише направлені, а й отримані відповідачем. Позивачем суду було надано копію вимоги про усунення порушень, яка адресована відповідачам по справі, реєстр цінних відправлень датований 22.11.2019 року та список групованих поштових відправлень. Однак, доказів того, що ця письмова вимога була отримана відповідачами, позивачем не надано, а до суду позовна заява була направлена 17.12.2019 року, тобто до спливу місячного терміну з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень та які були досліджені судом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Альфа-банк» у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР та ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» щодо терміну направлення письмової вимоги. З огляду на вимоги п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed