Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач за адресою: [ADDRESS] та не виконує зобов'язання по оплаті послуг за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 14 квітня 2016 року у розмірі 3 708,45 грн.. Просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію станом на 14 квітня 2016 року у розмірі 3 708,45 грн., інфляційні втрат у розмірі 1 527,20 грн., 3% річних у розмірі 156,55 грн. та судові витрати.. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи сповіщена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд установив наступні фактичні обставини. Відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач за адресою: [ADDRESS]. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по сплаті за спожиту електричну енергію станом на 14 квітня 2016 року становить 3 708,45 грн. (а.с. 2-3.). Дослідивши добуті докази, суд дійшов такого висновку. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно п. 20 зазначених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Також згідно п. 48 Правил користування електричною енергією споживач несе відповідальність згідно із законодавством зокрема за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (код ЄДРПОУ 00131305, р/р 26038301201 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, місце знаходження: м. Київ, вул. Мельникова, 31) заборгованість за електроенергію станом на 14 квітня 2016 року у розмірі 3 708 грн. 45 коп. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Тому за прострочення виконання зобов'язання щодо оплати послуг за спожиту електричну енергію за період з жовтня 2013 року по квітень 2016 року з урахуванням суми заборгованості у розмірі 3 708,45 грн. та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 1 527,20 грн. Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке. За прострочення зобов'язання щодо оплати послуг за спожиту електричну енергію за період з жовтня 2013 року по квітень 2016 року з урахуванням суми заборгованості у розмірі 3 708,45 грн. три відсотки річних становить у розмірі 156,55 грн. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (код ЄДРПОУ 00131305, р/р 26000306201 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, місце знаходження: м. Київ, вул. Мельникова, 31) інфляційні втрати у розмірі 1 527 (одна тисяча пятсот двадцять сім) грн. 20 грн. та три відсотки річних у розмірі 156 (сто пятдесят шість) грн. 55 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру в розмірі 1378 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у сумі 1378 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Outcome: approved