Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступне. Позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Дочка [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, займається проституцією, жебрацтвом, бродяжництвом, не працює. [INFO] дочка позивача [PERSON] народила сина [PERSON]. [PERSON] являється матір'ю одиначкою, батько в свідоцтві про народження дитини вказаний зі слів матері згідно ст. 35 СК України. 15.02.2014 року [PERSON] пішла з дому та залишила дитину. В зв'язку з відсутністю матері дитини дружина позивача [PERSON] разом з чоловіком займаються вихованням та утриманням малолітнього онука. Відповідач не приймає участі в вихованні та утриманні дитини, вона не відвідує сина, не цікавиться його життям, здоров'ям та розвитком. Відповідач була не проти віддати дитину в дитячий будинок. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2015 року [PERSON] була притягнена до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки у відношенні свого сина у же більше півтора року. Вихованням та утриманням малолітнього [PERSON] займаються позивач та його дружина. Позивач володіє на праві приватної власності житловим будинком [ADDRESS], де мешкають позивач його дружина, син та онук. Позивач працює та має достатній дохід для утримання сім'ї. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків як матері по вихованню та утриманню дитини. В зв'язку з даними обставинами позивач був змушений звернутися до суду та просить суд: Позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Призначити [PERSON], [INFO] опікуном [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь опікуна [PERSON], на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 15.09.2015р. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач до суду не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Зважаючи на те, що суд не має відомостей про причини неявки відповідача, суд відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала висновки про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та призначення опікуна. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральніші розвиток. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8). У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у громадянки [PERSON] народився син [PERSON]. Батько в свідоцтві про народження дитини вказаний зі слів матері згідно ст. 35 СК України. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, не виявляє щодо сина батьківського піклування, на даний час залишила дитину та місце перебування її невідоме. В зв'язку з чим позивач та його дружина [PERSON] займаються вихованням та утриманням малолітнього онука [PERSON]. У своєму висновку від 05.11.2015 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Мати неодноразово залишала дитину на батьків на тривалий час, а з липня 2015 року і по теперішній час разом з ним не проживає, дитину за місцем мешкання не відвідує, ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його розвитком та станом здоров'я, не має постійного місця проживання, зловживає алкогольними напоями, має стосунки з особами сумнівної репутації. Теперішнє місце її перебування невідоме. На даний час долею малолітнього опікується бабуся і дідусь з якими дитина мешкає з народження за адресою: [ADDRESS]. Також у своєму висновку від 04.11.2015 року служба (управління) у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини, вказує, що на даний час [PERSON], [INFO] мешкає в родині рідного дідуся гр. [PERSON] і перебуває на повному його утриманні та вихованні. [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] 1977 р.н з 1994 року. Заявник проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною, малолітнім сином та малолітнім онуком. Житло на праві власності належить позивачеві. Згідно акту обстеження в помешканні створені задовільні умови для проживання та виховання дітей. Між дідусем та онуком склалися добрі, довірливі стосунки. Дитина мешкає в родині діда з народження. Хлопчик вважає дідуся та бабусю своїми батьками. Гр. [PERSON] має можливість утримувати малолітнього онука, має постійний дохід, працює в ТОВ ВКФ «ЕЛІТА» на посаді вантажника. До кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. За станом здоров'я виконувати обов'язки опікуна може ( висновок від 28.08.2015 року КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8»). Таким чином служба ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради прийшла до висновку, що гр. [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над малолітнім онуком [PERSON], [INFO]. Мати дитини гр. [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, передбачених чинним законодавством, не приділяє належної уваги дитині, не цікавиться його здоров'ям, розвитком та подальшою долею. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2015 року [PERSON] була притягнена до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно договору купівлі-продажу від 18.05.2006 року посвідченого державним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Кузьміною Н.О. позивачеві на праві власності належить житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки наданою головою квартального комітету № 114 м. Запоріжжя за адресою [ADDRESS] мешкають [PERSON], 1972 р.н. [PERSON], 1977 р.н., [PERSON], 2006 р.н., [PERSON], 2013 р.н. Згідно характеристики наданої головою квартального комітету № 114 м. Запоріжжя [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], має сина [PERSON], 2013 р.н.. З травня 2014 року вихованням сина не займається, зловживає спиртними напоями. [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, за характером спокійний, спиртними напоями не зловживає. Також позитивно характеризується позивач згідно характеристики з місяця роботи. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON], не спілкується з дитиною, не цікавиться його здоров'ям, життям, розвитком природних здібностей. За таких обставин, з метою захисту інтересів малолітньої дитини, суд вважає доцільним позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] та призначити [PERSON], [INFO] опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]. Стаття 180 СК України вказує на те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, аліменти на утримання дитини відповідач не сплачує, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в у розмірі 600 гривень щомісячно до повноліття [PERSON], починаючи з 15.09.2015р.

Outcome: approved