Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що з 05.02.2005 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 17.01.2010 року та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. В добровільних витратах повязаних з утриманням та вихованням дітей участі не приймає. Позивачка [PERSON] просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей, аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей, а також просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати за надання правової допомоги. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Подав до суду заперечення проти позову, в якому просить справу розглянути без його участі та задовольнити позов частково, а саме стягнути з нього аліменти в розмірі 200 грн. щомісяця на кожну дитину. Своє заперечення мотивує тим, що він не має можливості сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку в звязку з тим, що він отримав травму, а саме забій головного мозку, на даний час потребує проведення операції. Крім того відповідач втратив працездатність та отримав 2-гу групу інвалідності із протипоказанням важкої фізичної праці, інсоляції, праці на висоті. Суд вважає, що справу можна розглянути у їх відсутності за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає\~до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 05 лютого 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 17.01.2010 року та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Згідно довідки виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області № 8682 від 23.11.2015 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей. На даний час діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не заперечує проти часткового задоволення позову. Відповідно до частини другої\~ст. 182 СК України\~встановлено: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України». Згідно зі ст.ст.1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно дост. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що обґрунтованим розміром стягнення аліментів на утримання дітей буде їх стягнення у частці від заробітку (доходу) відповідача та становитиме 1/3 частину від усіх видів його заробітку чи доходу. При цьому, суд виходить із принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), а також потреби дітей, майновий стан відповідача і позивача, який суд також враховує при визначенні розміру аліментів. До доводів відповідача суд ставиться критично, оскільки обовязок батька - утримувати своїх дітей. За таких обставин з відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] і на якого покладено обов'язок по їх утриманню, слід стягувати аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, починаючи з дня подачі заяви до суду 19 жовтня 2015 року і до повноліття дітей, щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати за надання правової допомоги в сумі 200 грн. Звільнити [PERSON] від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. ст.180,181,182,183 СК України та

Outcome: approved