Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, при цьому на обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27 лютого 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 11000.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до п.3.2,3.3 зазначених Умов та Правил відповідач також надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він надав право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту, а при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку, а відповідач свої зобовязання не виконав належним чином, в звязку з чим станом на 30 квітня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 24645 гривень 36 копійок, за кредитом в сумі 10995 гривень 05 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10850 гривень 53 копійки, заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 1150 гривень 00 копійок, а також нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 1149 гривень 78 копійок (процентна складова), в звязку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.31), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.36-37), відповідно до якої прохала розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не повідомив і про зміну свого фактичного місця проживання. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання в [INFO], про що свідчить направлена рекомендованою кореспонденцією на його адресу повістка-виклик до суду, яка повернулася без вручення (а.с.33-35,43,46), згідно довідки Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року №96 відповідач [PERSON], проживає без реєстрації в с.Військове вул.Хомутини Солонянського району Дніпропетровської області з 2000 року і по теперішній час (а.с.47), в звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10, 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.16-18), як позикодавцем, та відповідачем [PERSON] 27 лютого 2007 року був укладений кредитний договір без номеру про надання останній строкового кредиту на суму 7000 гривень 00 копійки, зі сплатою відсотків за користування кредитом, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами наданих банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві, а відповідно до умов п.п.3.2,3.3 Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт був збільшений за рішенням банку (а.с.9). Відповідно до умов зазначеного договору п.8.6 позивач передав відповідачу грошові кошти, а останній зобовязався погашати заборгованість з кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобовязань більше ніж 120 днів, сплати банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 3.1 Умов і правил надання банківських послуг датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі "Відмітки банку" заяви, тобто 27 липня 2007 року (а.с.8). Відповідно до п. 9.12 вищезазначених Правил, договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила кредит у встановлений строк в повному обсязі, в звязку з чим згідно розрахунку позивача станом на 30 квітня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 24645 гривень 36 копійок, за кредитом в сумі 10995 гривень 05 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10850 гривень 53 копійок, заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 1150 гривень 00 копійок, а також нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 1149 гривень 78 копійок (процентна складова), що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.4-6). Таким чином аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в звязку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved