Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що з 01.02.1996 року був прийнятий у члени колгоспу імені Чкалова, правонаступником якого є КСП імені Чкалова, де і працював до 07.02.1997 року, а потім його було виключено із членів даного господарства. Державний акт на право колективної власності на землю господарство отримало 06.08.1996 року, і позивач вважає, що має право на одержання земельної частки (паю) з земель колективної власності цього господарства, в зв'язку з тим, що являвся його членом до 07.02.1997 року. Проте на численні звернення з проханням виділити йому земельну частку (пай), отримував відмову в зв'язку з тим, що на момент фактичного розпаювання земель (1999 рік) не працював в господарстві, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду про поновлення строку звернення до суду, визнання права на земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не з'явився, однак письмовою заявою прохав справу розглядати без його участі, позов підтримав повністю. Представник відповідача Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, з позовом згоден. Представник відповідача Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії трудової книжки № [NUMBER] позивач з 01.02.1996 року був прийнятий в члени колгоспу імені Чкалова, правонаступником якого є КСП імені Чкалова, де і працював до 07.02.1997 року, а потім його було виключено із членів даного господарства (а.с.8-9). Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в них. Після виходу вказаного Указу Президента України Петрівським районним відділом земельних ресурсів Кіровоградської області 06.08.1996 року було зареєстровано Державний акт на право колективної власності на землю, отже позивач на той час був членом даного господарства і працював в ньому, а тому мав право на земельну частку (пай), однак при складанні списків на розпаювання землі позивача було пропущено і в додаткові списки не включено. Про порушення права на земельну частку (пай) позивач не знав, з моменту розпаювання земель, неодноразово звертався з проханням виділити йому земельну частку (пай) до керівництва господарства, але так і не отримав землю, а нещодавно дізналася про те, що його не включено до списку (додатку) до державного акту на право колективної власності на землю колишнього колгоспу імені Чкалова. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень»Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Враховуючи те, що на день видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю, позивач працював в ньому і являвся членом вказаного господарства, тому має право на земельну частку (пай), яку необхідно виділити із земель резервного фонду Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити, продовживши позивачу строк звернення до суду, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин. Вказані правовідносини регулюються Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року).

Outcome: approved