Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою у якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) на території Попівської сільської ради Карлівського району із земель колишнього КПС імені Котляревського Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.1989 позивача було прийнято на роботу в колгосп імені Котляревського, в кафе поваром. 15.09.1989 її було прийнято на роботу в члени колгоспу імені Котляревського. 10.12.1992 колгосп імені Котляревського реорганізовано в КСП імені Котляревського. 27.05.1995 КСП імені Котляревського зареєструвало Державний акт на право колективної власності на землю. У додатку до нього відображались члени - працівники, яким в результаті розпаювання земель було надано право на отримання земельної частки (паю). Позивача було помилково не включено до списку членів - працівників, хоча вона була членом до 30.01.1996, що підтверджується записом у трудовій книжці. Позивач в судове засідання не з`явилася, але її представник надав письмову заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Просив, при винесенні рішення, врахувати описку, допущену у позовній заяві при зазначенні розміру земельної частки (паю), зазначивши вірний, згідно даних ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у листі від 05.05.2020. Представник відповідача до суду не з`явився, надано заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суду приходить до висновку про можливість задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, повязані з паюванням земель(зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. З копії трудової книжки [PERSON] (а.с.11) вбачається, що позивачка з 24.07.1989 по 30.01.1996 була членом колгоспу імені Котляревського, що 10.12.1992 було реорганізовано у КСП пайовиків імені Котляревського. Зміна прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджено доданою копією свідоцтва про шлюб. Факт перебування позивачки членом колгоспу імені Котляревського підтверджується також архівним витягом з протоколу №3 загальних зборів колгоспників к-пу ім.Котляревського від 15.09.1989 (а.с.9). З листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.12.2019 (а.с.7), вбачається, що КСП імені Котляревського зареєструвало Державний акт на право колективної власності на землю 27.12.1995. У додатку до нього відображались члени - працівники, яким в результаті розпаювання земель було надано право на отримання земельної частки (паю). У листі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 03.02.2020 (а.с.8) зазначено, що у додатку до Державного акту на право колективної власності відображались члени - працівники, яким в результаті розпаювання земель було надано право на отримання земельної частки (паю), та гр. [PERSON] відсутня. З листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 05.05.2020 вбачається, що розмір земельної частки (паю) власників сертифікатів КСП ім.Котляревського Попівської сільської ради становить 2,51 умовних кадастрових гектари. Врахувавши вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, оскільки позивач як член КСП має право на земельну частку (пай), тому даний позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 2,51 умовних кадастрових гектари, із земель колишнього КСП імені Котляревського, на території Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області.

Outcome: approved