Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилалася на те, що вона з 09.09.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який був розірваний 06.05.2009 року, актовий запис №239. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження від 19.06.2007 року, актовий запис №746, зазначені [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що після припинення шлюбно-сімейних відносин у 2007 році відповідач залишив дитину разом з матір`ю і до теперішнього часу не цікавиться долею дитини та її здоров`ям, ніколи не мав наміру надати допомогу на її утримання, розвиток, лікування, відпочинок, тощо. Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 20.05.2008 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його доходів. Заборгованість по аліментам згідно розрахунку складає 74643,48 грн. На даний час малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] , та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Позивачка зазначила, що висновком органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 24.11.2016 року №1/14-302 визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що з 2007 року відповідач [PERSON] не відвідує малолітню доньку, не цікавився її долею, матеріальної допомоги не надає та аліменти не сплачує, що свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, тому позивачка просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням від 20.03.2017 року по даній справі Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська позов був задоволений та позбавлено [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.08.2019 року вказане рішення скасоване та призначено справу до розгляду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, додатково зазначила, що на теперішній час доньці виповнилося 13 років та вона взагалі не пам`ятає батька. Відповідач не вітає дитину зі святами та не приймає участі у її житті, розвитку та навчанні, останній раз відповідач спілкувався з донькою коли їй було три роки. Ніколи не чинила перешкоди у спілкуванні відповідача з дитиною. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 2007 року припинив шлюбно-сімейні стосунки із позивачем [PERSON] , підтримував стосунки з донькою коли їй був 1 рік та 3 місяці, однак через сварки з позивачкою припинив спілкування з дитиною. У 2016 році намагався відновити батьківські стосунки з донькою, однак позивачка чинила перешкоди у спілкуванні та побаченнях з дитиною. До органу опіки та піклування із заявою про встановлення днів побачень з донькою [PERSON] не звертався. Також у судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, пояснила суду, що [PERSON] знає з дитинства, характеризує її як хорошу матір. Свідку не відомо ситуації стосовно того, що відповідач приїздив до місця мешкання позивачки з наміром побачити дитину, а [PERSON] чинила перешкоди. Свідок [PERSON] , яка також є сусідкою [PERSON] , пояснила суду, що бачила відповідача лише коли він з позивачем проживали разом, про сварки та перешкоди у спілкуванні з дитиною зі сторони позивача їй не відомо. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є хрещеною [PERSON] , відповідача знає з моменту одруження його із [PERSON] .. Свідок відвідує дитину раз у три місяці, постійно вітає дитину на свята. Відповідача [PERSON] єдиний раз бачила на дні народженні дитини, коли їй виповнився один рік. У судовому засіданні була вислухана думка малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина пояснила, що батька у своєму житті не пам`ятає та не має бажання з ним спілкуватися, оскільки він покинув її та не з`являвся, бачила його тільки на фото. З рідними із боку батька також не спілкується, мама ніколи не налаштовувала її проти батька. Її навчанням, вихованням та доглядом займається тільки мати, з якою у них дуже теплі стосунки. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків та вислухавши думку малолітньої [PERSON] , [INFO] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 09.09.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був розірваний 06.05.2009 року, актовий запис №239 (а.с.10.11). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження від 19.06.2007 року, актовий запис №746, зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11 зворот.). Після припинення шлюбно-сімейних відносин у 2007 році малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю у [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.03.2016 року, складеним комісією КЗ освіти середньої загальноосвітньої школи №1 (а.с.16). Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 20.05.2008 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його доходів. Заборгованість по аліментам, станом на 01.03.2020 рік, складає 33376,71 грн.(а.с.12,т.2 а.с.30-32). Висновком органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 24.11.2016 року №1/14-302 визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Також висновком органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 20.03.2017 року №4/4-234 визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.40-42). Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських», зазначено що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм та моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини знайшов своє підтвердження у суді, підтверджується матеріалами справи та висновками Органу опіки та піклування. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Таким чином, у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. Із цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Ухвалюючи рішення у справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява N 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява N 10383/09). Щодо небажання малолітньої [PERSON] , [INFO] , спілкуватись з батьком, суд вважає, що це заслуговує на увагу, оскільки вона протягом багатьох років не відчувала інтерес батька щодо її життя, долі та здоров`я, його турботи, підтримки та піклування, тому така позиція дитини є цілком виправданою поведінкою самого батька. У справі відсутні докази щодо наявності будь-яких утруднень або перешкод, які б заважали відповідачу відвідувати доньку, або хоча б поцікавитись станом її здоров`я, справами, навчанням, оскільки у відповідача є телефон позивача. Навіть під час перебування вказаної справи в суді, відповідач не намагався налагодити стосунки з дитиною, не привітав її з днем народження, не проявив спроби спілкування. Таким чином, спроб щодо можливості порозумітись з донькою, відповідачем не вчинялися, що дає підстави дійти висновку про те, що родинний зв`язок між батьком та донькою втрачений. Відповідач не реалізував своє право на звернення до органу опіки та піклування із заявою про встановлення днів побачень з донькою [PERSON] , [INFO] . Зазначене свідчить про те, що відповідач свідомо нехтував виконанням своїх безпосередніх батьківських обов`язків, що, на думку суду, є підставою для позбавлення його батьківських прав. Надаючи оцінку встановленим обставинам та враховуючи інтереси дитини, суд вважає позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Дніпропетровська, батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved