Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідачки суми боргу по договору кредиту №941/7-23 у розмірі 110575,50 доларів США. Договір кредиту було укладено 07.03.2008 року між сторонами в розмірі 81755,37 доларів США зі сплатою 14% річних з кінцевим терміном повернення 01.03.2023 року (з врахуванням додаткової угоди № 1 від 23.07.2009 року). Вимогою позивача є також стягнення з відповідачки суми боргу по договору кредиту №961/3-30 у розмірі 46251,85 доларів США. Договір кредиту було укладено 18.06.2007 року між сторонами в розмірі 31833,24 долари США зі сплатою 14 % річних, з кінцевим терміном повернення 13.06.2027 року (з врахуванням додаткової угоди № 961/3-30/1 від 20.10.2008 року та додаткової угоди № 961/3-30/2 від 15.07.2009 року). Відповідач попереджалась про можливість звернення до суду з позовом, однак вимогу про повернення боргу проігнорувала. Позивач просить вимоги задовольнити та стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості по двом договорам кредиту по № 941/7-23 у розмірі 110575,50 доларів США, по договору кредиту № 961/3-30 у розмірі 46251,85 доларів США та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився надавши заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Подлуцький М.О. в судове засідання не з'явились від представника позивача надійшли заява про розгляд справи в його та позивача відсутність, а також заява про застосування строку позовної давності при вирішенні вказаного спору, який пропущений позивачем та є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. По договору кредиту №941/7-23 07.03.2008 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 941/7-23 (а.с. 6-8) з урахуванням додаткової угоди № 1 від 23.07.2009 року про внесення змін до договору кредиту № 941/7-23 від 07.03.2008 року (а.с.9-10) з [PERSON], згідно якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 81755,37 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості до 01 березня 2023 року включно. Позичальник за користування кредитом зобов'язаний за умовами договору сплачувати банку відсотки у розмірі 14 % річних. По договору кредиту №961/3-30 18.06.2007 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 961/3-30 (а.с. 14-16) з урахуванням додаткову угоду № 961/3-30/1 від 20.10.2008 року (а.с.17) та додаткової угоди від 15.07.2009 року № 961/3-30/2 (а.с.19-20) з [PERSON], згідно якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 31833,24 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості до 13 червня 2027 року. Позичальник за користування кредитом зобов'язаний за умовами договору сплачувати банку відсотки у розмірі 14 % річних. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з пунктом 4.5 обох кредитних договорів в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, щодо сплати процентів та своєчасної та в належному розмірі сплати кредиту й процентів за договором (п. 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9) протягом більше ніж 60 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Як вбачається з наданих позивачем розрахунку на а.с. 11-13 по договору №941/7-23 та розрахунку на а.с. 21-24 по договору № 961/3-30 [PERSON] останній раз внесла платежі по кредитах в 2011, 2013 роках, тобто з вказаного часу в односторонньому порядку відмовилась від виконання зобов'язання, так як перестала вносити платежі у повернення сум кредиту, у зв'язку з чим утворилися суми заборгованості, розміри яких визначені в розрахунках позивача. Відповідно до розрахунку на а.с. 11-13 за договором кредиту №941/7-23, останній платіж відповідачем здійснено 08.11.2011 року, а тому за визначенням пункту 4.5 кредитного договору строк користування кредитом за договором 1 вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто з 08.01.2012 року. Що стосується договору кредиту № 961/3-30, то відповідно до розрахунку, що на а.с. 21-24 останній платіж відповідачем здійснено 23.10.2013 року, тобто строк користування кредитом за договором 2 вважається таким, що сплив 23.12.2013 року. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.11.2016 року у справі № 6-1174цс16, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати. Тобто по 08.01.2015 року за договором кредиту № 961/3-30 і по 23.12.2016 року за договором кредиту № 961/3-30. Враховуючи вимоги ст.ст. 256, 257 ЦК України, видно, що з даним позовом позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності за договором кредиту № 941/7-23, оскільки направив його до суду 19.11.2016 року (що убачається зі штемпеля на поштовому конверті (а.с. 36). Позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором кредиту № 961/3-30 в розмірі 46251,85 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 28997,98 доларів США, заборгованості за відсотками в розмірі 17253,87 доларів США, підлягають задоволенню. Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial