Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 23.07.2011 р. об 11.00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: а/м «Hyundai» р/ [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та а/м «Nissan» р/н [NUMBER], що належить [PERSON] (потерпілий) та під його керуванням та а/м м «Nissan» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Як зазначається позивачем при зверненні до суду між потерпілим та позивачем був укладений договір добровільного страхування (від 14.03.2011 р.), за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Nissan» р/н [NUMBER]; позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування в розмірі 9 139,49 грн. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 1 535,60 грн. (9 139,49 - 7 603,89): відповідача постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було визнано винним у вчиненні 23.07.2011 р. передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» за полісом №ВЕ/6136940, та позивач отримав від ПрАТ «СК «Провідна» виплату в розмірі 7 603,89 грн. Сума в розмірі 1 535,60 грн. й становить різницю суми між виплаченим страховим відшкодуванням на користь потерпілої особи та отриманим від страхової компанії, яка застрахувала цивільно - правову відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди. У судове засідання сторони не з'явилися; представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд позов задовольнити повністю, представник відповідача також надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд у задоволені позову відмовити у повному обсязі, врахував викладене в заяві відповідача про перегляд заочного рішення. Врахувавши заяви осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 23.07.2011 р. о 10.00 год. водій [PERSON] керуючи а/м «Хюндай» р/н [NUMBER] на вул. Донецьке шосе у м. Дніпропетровську, не обрав безпечну дистанцію, не впевнився у безпеці, в результаті чого допустив зіткнення з а/м, який зупинився попереду - «Nissan» р/н [NUMBER] під кресанням водія [PERSON], після чого а/м - «Nissan» р/н [NUMBER] продовжив рух та здійснив зіткнення з а/м «Nissan» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08. 2011 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зазначеної вище, через . Як встановлено судом, на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за полісом серії ВЕ № 6136340 з терміном дії до 27.11.2011 р. (а.с. 17). Суду не було надано самого полісу, через що суд не має змоги встановити умови здійснення страхової виплати, визначену сторонами за договором страхування страхову суму, умови здійснення страхової виплати, права та обов'язки сторін, відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору і т.ін., що надало би змогу суду дійти до висновку про слушність доводів позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1 535,60 грн., яка становить різницю між фактично виплаченим страховим відшкодуванням на користь потерпілої особи та фактично отриманим від страхової компанії, яка застрахувала цивільно - правову відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Закон «Про страхування» при укладенні договорів страхування зобов'язує дотримуватись не тільки вимог чинного законодавства, а й правил страхування, які розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо. Правила страхування містять перелік об'єктів страхування, порядок визначення розмірів страхових сум та (або) страхових виплат, страхові ризики, виключення із страхових випадків і обмеження страхування, строк та місце дії договору, порядок його укладення, права та обов'язки сторін, дії страхувальника у разі настання страхового випадку, перелік документів, що підтверджують таке настання та розмір збитків, порядок і умови здійснення страхових виплат, строк прийняття рішення про здійснення або відмову в їх здійсненні, причини відмови у страховій виплаті або виплаті страхового відшкодування, умови припинення договору страхування, порядок вирішення спорів, страхові тарифи за договорами страхування іншими, ніж договори страхування життя, страхові тарифи та методику їх розрахунку за договорами страхування життя, особливі умови. Разом з тим, за ч. 1 ст. 990 ЦК страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно частини 1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Тому обґрунтованими є доводи відподвіача-1 про те, що в разі настання страхового випадку відповідальність в межах лімітів відповідальності несе страховик. Згідно частини 1 статті 1194 Цивільного кодексу України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди особа, яка застрахувала свою відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.ст. 999, 1194 Цивільного кодексу України, статей 9, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок відшкодування майнової шкоди, заподіяної позивачу, в межах лімітів лежить на ПрАТ «СК «Провідна», та лише у разі, якщо шкода є більшою, то різниця між розміром фактично заподіяної шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням повинна сплачуватися відповідачем. За ст.ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утім, позивач не виконав обов'язок доказування, який вданій справі покладається саме на позивача: позивач не довів підстав для покладення на відповідача обов'язку здійснення на користь позивача виплати в розмірі 1 535,60 грн., тому підстави для задоволення позову відсутні. Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, віднести на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed