Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до Київського районного суду м. Одеси із вказаним позовом про відшкодування їй моральної та майнової шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок залиття приналежної позивачу квартири за адресою: м. Одеса, вул. Адміральський, проспект[ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала на факти залиття її квартири, що мали місце у травні-червні 2013 року та за її переконанням - відбувалися з вини відповідача. Також позивач пояснила, що такими залиттями їй було спричинено збитків що полягали у погіршенні благоустрою приналежної позивачу квартири та вимушених видатках [PERSON] на відновлювальний ремонт такої квартири. Разом з тим позивач наголошувала на тому, що внаслідок залиття квартири, у якій вона проживала їй було спричинено і моральну шкоду, яка проявилася у моральних стражданнях через псування її майна, через істотне погіршення умов проживання, через необхідність нести незаплановані видатки на ліквідацію наслідків залиття та через зухвалу поведінку жильців квартири №5 за адресою: м. Одеса, вул. Адміральський, проспект, буд. 35, де за її переконанням було джерело заливу. Так, позивач просила суд стягнути на її користь компенсацію майнової шкоди в розмірі 25000,00 грн., та компенсацію моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. В судовому засіданні сторонам були розяснені передбачені законом права, та наголошено на праві сторін подавати до суду заяви та клопотання, зокрема, про забезпечення та витребування доказів, наголошено на тому, що для зясування деяких питань що мають істотне значення для правильного вирішення справи необхідні спеціальні знання будівельно-технічного, інженерного та товарознавчого характеру, що за наявності на таке клопотання заінтересованої сторони є підставою для призначення судом відповідної судової експертизи Позивач в судовому засіданні повідомила суд про те, що вважає свої вимоги належним чином обґрунтованими та а надані суду докази такими, що обґрунтовують наявність передбачених законом підстав для задоволення її позову у повному обсязі, та наполягала на розгляді справи за наявними у матеріалах справи доказами, на неодноразові розяснення зі сторони суду щодо доцільності зясування обставин справи шляхом призначення у ній судової експертизи, відповіла категоричними запереченнями, та вказала що за її переконанням у проведенні судової експертизи з будь-яких питань та у дослідженні висновку експерта щодо суті спору не бачить жодної необхідності, просила розглянути справу в судовому засіданні за наявними матеріалами. Наполягала на задоволенні позову з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та обставин, на які позивач посилається як на підстави своїх вимог, поставила під сумнів належність та допустимість доказів, на які позивач посилається, як на підстави вимог, зокрема наголошувала на неналежності оформлення актів про залиття, неналежності оформлення фототаблиці та платіжних документів. Висловилась критично щодо обґрунтування та розрахунку позивачем ніби то спричиненої їй внаслідок залиття моральної шкоди. Заперечувала проти наявності у відповідача вини у незадовільному стані квартири позивача. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила суд про те, що перебуває з позивачем у дружніх відносинах, оскільки близько чотирьох років проживала з її сином однією родиною, бувала у гостях у квартирі позивача з часу її придбання. В останнє була в квартирі за адресою: м. Одеса, вул. Адміральський, проспект[ADDRESS] близько двох років тому, коли позивач запросила її у гості, показати квартиру. Разом з нею засвідчувала факт заливу особа, яку було представмо як сантехніка, однак відомостей про кваліфікаційний рівень такої особи свідок не має. Також повідомила суд про те, що при огляді квартири №1 було виявлено замокання у ванній кімнаті та на кухні, а у квартирі №5 під раковиною та на підлозі на кухні були мокрі плями, однак за її словами акт про залив не складався. [PERSON], допитаний у судовому засіданні в якості свідка повідомив суду відомі йому обставини справи та вказав, що він є пенсіонером та іноді отримує додатковий заробіток від проведення будівельних робіт, звідки і знає позивача. На весні 2013 року він виконував роботи по заміні труб та електро-проводки на кухні та у ванній кімнаті квартири №1, та при їх виконанні помітив сліди заливу. Сантехнік запросив свідка оглянути квартиру на поверх вище (квартиру №5), де ними було встановлено що у вказаній квартирі підтікала раковина або душова кабінка. При цьому Сантехнік наголошував на тому, що однозначно джерело заливу він визначити не може. Вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Таким чином суд зазначає про те, що у розрізі конкретної справи предметом доказування є: -факт неправомірного діяння зі сторони відповідача; -наявність та обсяг збитків; -причинно-наслідковий звязок між діянням відповідача та збитками у заявленому обсязі; -наявність вини відповідача. Так, позивач на обґрунтування своїх вимог надала [PERSON] обстеження від 10.05.2013р.; [PERSON] обстеження від 04.06.2013р; Технічний паспорт квартири; Виписка з медичної книги; Копія фото таблиці та фото таблиця; Копії накладних і товарних чеків на будівельні матеріали. Надаючи оцінку таким доказам суд зазначає про те, що [PERSON] обстеження від 10.05.2013р. та [PERSON] обстеження від 04.06.2013р, якими ніби то зафіксовано факти залиття квартири за адресою: м. Одеса, вул. Адміральський, проспект[ADDRESS], є не допустимими відповідно до положень ч.2 ст. 59 ЦПК України. Так, відповідно до Наказу Державного комітету з питань житлово-комунального господарства "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" від 17.05.2005 року, а також листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 12/20-11-1975 від 29.12.2009 року - факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Акт складається по формі, Додаток 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій: в акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії;прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності;прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності;характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість);висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підтісувати складений акт відмовилися з певних причин). [PERSON] обстеження від 10.05.2013 р., та акт обстеження від 04.06.2013 р., не відповідають формі, встановленій законом. Разом з тим наведені акти комісійного обстеження не відображають належного складу комісії, не містять відомостей про участь у огляді представника винної сторони, відсутнє точне зазначення про характер залиття та його причини, відсутня орієнтована вартість відновлення ушкоджень, відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Одночасно з тим суд зауважує і про неналежність, як доказів, долучених до матеріалів справи фото таблиць та їх копій такі таблиці не містять належних відомостей про те де, коли, ким та за яких умов було зроблено відповідні фотознімки, що на них зафіксовано. Встановити належність таких фотознімків вбачається неможливим, оскільки їх належність з однієї сторони обґрунтовується лише поясненнями позивача, з іншої заперечуються поясненнями відповідача. Разом з тим позивач стверджує, що ремонтні роботи з відновлення завданих в наслідок залиття пошкоджень були проведені без оформлення договорів по середньо-розрахунковим розцінкам, та додатково в обґрунтування понесених нею збитків позивач надала до суду ряд фінансових документів про придбання будівельних матеріалів, однак суд зазначає про те, що однозначно встановити чи були використані такі матеріали для відновлювального ремонту, чи відповідає заявлена позивачем вартість відновлювальних робіт дійсності та взагалі встановити розмір спричиненого позивачу збитку. Належними доказами у такому випадку є оформлені відповідно до вимог законодавства [PERSON] про залиття квартири (які відповідають наведеним положенням), із зазначенням винної особи, висновки судової експертизи з питань щодо встановлення джерела заливу, щодо визначення розміру завданих заливом збитків та вартості відновлювального ремонту. Як вбачається з матеріалів справи, зазначені належні докази сторонами до суду не надані, хоча судом у судовому засіданні сторонам розяснювалось їх право, передбачене ч.1 ст. 143 ЦПК України, на подання до суду клопотання про призначення у справі експертизи, та наголошувалось на необхідності дослідження наведених обставин щодо фактів залиття квартири за адресою: м. Одеса, вул. Адміральський, проспект[ADDRESS], їх обставин та наслідків, однак клопотань про призначення судової експертизи від сторін не надійшло. [PERSON] позивач наполягала на розгляді справи на підставі наявних у ній доказів, про що свідчить звукозапис судового засідання 02.09.2015 року. Відповідно до положень ст. 10-11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо надання доказів їх дослідження та доведення їх переконливості перед судом, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями осіб, поданими відповідно до положень ЦПК України та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положень ст.ст. 57-60, 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення, при цьому обовязок доведення обставин покладається на ту сторону, яка на такі обставини посилається у своїх вимогах чи запереченнях. [PERSON] позивачем не доведено перед судом усіх істотних обставин що включає у себе предмет доказування у даній цивільній справі, зокрема з наданих суду доказів та пояснень не можливо однозначно встановити джерело заливів та розмір спричинених ними збитків, так само як неможливо встановити і будь-яку вину відповідача. Разом з тим суд критично оцінює коло учасників справи, зокрема не доведеним залишається питання про те, чи належним відповідачем є [PERSON], та чи має бути залучено до участі обслуговуюче підприємство, чи співвласників та мешканців квартири за адресою: [ADDRESS], якщо такі є, не можливо з`ясувати і ті обставини, чи є [PERSON] взагалі власником чи мешканцем такої квартири, оскільки по при надані сторонами пояснення, жодних належних відомостей про приналежність такої квартири, зокрема витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, суду надано не було, так само як не знайшло повного обґрунтування твердження позивача про приналежність їй квартири за адресою: [ADDRESS], та при цьому відповідні клопотання про витребування доказів сторонами не заявлялись. Виходячи з усіх наведених вище підстав, додатково зауважуючи про критичну оцінку наданим свідками пояснень, через їх неповноту та неконкретність, та про те, що вимоги позивача про відшкодування їй моральної шкоди є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, щодо необґрунтованості та безпідставності яких суд дійшов висновку, зважаючи на наявність серед матеріалів справи листа банасоутримуючого підприємства ЖБК «Будівельник 3» від 17.07.2014 року, за змістом якого балансоутримувач повідомив про проведення перевірок квартир №1 та №5 по вул. Адміральський проспект, 35 в м. Одесі за вимогою [PERSON] у травні та червні 2013 року (про те, що виходами на місце було встановлено, що в квартирі №1 на стелі кухні наявне незначне намокання, інших намокань чи ушкоджень у такій квартирі на час перевірок виявлено не було, в той самий час у квартирі №5 ніхто не проживав, а сантехнічне обладнання перебувало у справному стані та ремонту не потребувало, течій і намокань виявлено не було, та для встановлення точної причини затоплення кв.№1 потрібно було провести додаткове обстеження з розкриттям стелі та підлоги), суд доходить висновку про те, що позивачем не були належним чином обґрунтовані її вимоги, та незважаючи на розяснення суду, позивач розпорядилася своїми процесуальними правами та просила суд розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, без детального дослідження зазначених питань, що потребують спеціальних знань, та за такого позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed