Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальні збитки спричинені пошкодженням легкового автомобіля в сумі 25271,28 грн., нанесену йому моральну шкоду в сумі 20000,00 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 10.04.2015 року, біля 21.30 год. по вул. Церковній в с. Рясне, Ємільчинського району Житомирської області, сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи належним йому транспортним засобом марки «ВАЗ -2107» д/н [NUMBER], здійснив зіткнення по ходу руху із стоячим на правому узбіччі легковим автомобілем [NUMBER], який належить йому особисто. В результаті ДТП він отримав перелом 2-х ребер та перелом лівої лопатки. Дані тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості та знаходяться в прямому причинному звязку з протиправними діями відповідача. В ДТП його автомобіль було пошкоджено. Проведеною товарознавчою експертизою встановлено, що внаслідок пошкодження автомобіля заподіяно матеріальні збитки на суму 25271,28 грн. За наслідками ДТП, проти [PERSON] порушено кримінальне провадження за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Обставини винуватості [PERSON], в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та його наслідками, доводяться повністю обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно [PERSON] та вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.04.2016 року по справі № 277/810/15-к, згідно якого [PERSON] було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Крім того вчиненим кримінальним правопорушенням йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 20000,00 грн. В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначив, що він важко переживає фактично повне пошкодження автомобіля. Від отриманих тілесних ушкоджень не може спати вночі, оскільки його мучить фізичний біль, постійно підвищується тиск. Не має змоги фізично працювати, що завдає йому і його сімї матеріальних та моральних незручностей. Автомобіль, який було пошкоджено в ДТП, і досі є невідремонтованим, оскільки не має коштів на відновлювальний ремонт. Думка про те, що автомобіль після проведення відновлювального ремонту, не матиме товарного вигляду та належного механічного стану, призводить його до відчуття тривоги та безнадійності. Він фактично з вини відповідача, позбавлений засобу пересування. Відповідач по справі [PERSON] направив до суду заперечення в якому позовні вимоги позивача визнав частково, а саме матеріальну шкоду в розмірі 19248,29 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. На підтвердження своїх заперечень в частині стягнення матеріальної шкоди долучив висновок експерта № 015/096 від 04.08.2015 року, а в частині заперечення щодо розміру моральної шкоди не обгрунтував своєї позиції. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в частині стягнення матеріальної шкоди і просив суд задовольнити їх у повному обсязі зіславшись на обставини викладені в позовній заяві, а в частині стягнення моральної шкоди просив суд призначити стягнення згідно висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 182/17-61 від 18.09.2017 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зіславшись на обставини викладені в запереченні на позовну заяву. Представник відповідача в судовому підтримав думку свого довірителя, просив частково відмовити позивачу в задоволенні позову. Суд, вислухавши учасників цивільного провадження, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до наступного. Вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.04.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 13-14). [PERSON] час розгляду кримінального провадження судом встановлено, що 10 квітня 2015 року близько 21 години 30 хвилин по вул. Церковній в с. Рясне Ємільчинського району [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи власним автомобілем марки ВАЗ-2107, державний реєстраційний номер [NUMBER], не впорався з керуванням та здійснив зіткнення по ходу руху із стоявшим на правому узбіччі автодороги автомобілем марки АЗЛК 2141, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], після чого здійснив наїзд на стоявшого біля вказаного автомобіля [PERSON], в результаті чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження у виді синця з садном в проекції лівої лопатки, переломів 3-4 ребер зліва та лівої лопатки, садна в лівій скроневій ділянці, на спинці носа, синців по задній поверхні лівої гомілки в верхній третині, в лівій підколінній ямці, рани на нижній поверхні язика, подряпини на тильній поверхні правої кисті, які згідно висновку експерта № 70 від 22 квітня 2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України встановлена в повному обсязі та доведена належними доказами. Вирок суду за результатами розгляду кримінального правопорушення про встановлення вини [PERSON] має преюдиціальне значення, цей факт не підлягає повторному доведенню. Вказаний факт також не заперечувався учасниками цивільного провадження. Згідно з ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на законних підставах володіє транспортним засобом легковим автомобілем [NUMBER]. Згідно з висновком експерта № 358 про оцінку автомобіля [NUMBER] від 07.05.2015 року, вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON] в результаті пошкодження його автомобіля при ДТП складає 25271,48 грн. (а.с. 3-7). Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 82 ЦПК\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди спричиненої джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 25271,28 грн. Доводи відповідача про те, що розмір матеріальної шкоди, який підлягає до відшкодування становить 19248,29 грн. та підтверджується висновком експерта № 015/096 від 04.08.2015 року складеного приватним підприємством "ВЛАДАС" (юридична адреса: м. Олевськ, вул. Ступіна, 8, Житомирської області) (а.с. 26-32) спростовуються висновком експерта № 358 від 07.05.2015 року складеного ТОВ "Експерт Авто" (юридична адреса: м. Житомир, Богунський район, вул. Барашівська, 46) (а.с. 3-7), який складено на підставі постанови від 27.04.2015 року за клопотанням органу досудового розслідування. Вказане експертне дослідження було проведено з мінімальним проміжком часу після ДТП, оцінка була проведена 29.04.2015 року, експерт попереджався про кримінальну відповідальність передбачену ст. ст. 384, 385 КК України органом досудового слідства. Щодо висновку експерта № 015/096 від 04.08.2015 року слід зазначити, що дослідження проводилося через три місяці після ДТП з значним спливом часу після події. Вирішуючи вимоги про компенсацію моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 2\~ст. 23 ЦК\~моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3\~ст. 23 ЦК\~встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Суд приходить до висновку, що ДТП спричинило позивачу емоційний стрес, пошкодження автомобіля та відсутність коштів на його відновлення порушило його звичайний спосіб життя, позбавило можливості використовувати автомобіль як засіб пересування, вимагало нести додаткові витрати для організації свого життя. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 182/17-61 від 18.09.2017 року складеного Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз (юридична адреса: м. Київ, вул. Смоленська, 6), в індивідуально-психологічному профілі позивача є властивості, які можуть перешкоджати активному соціальному функціонуванню як особливості, зміни які виникли внаслідок ситуації, що досліджується судом (отримання ушкоджень внаслідок ДТП), такі як: низька фрустраційна толерантність, вразливість, низька толерантність до критики, на яку він реагує агресивно, вороже. Можливе пряме вираження агресії в конфліктах у вербальній, або навіть, у фізичній формі. Невпевненість у собі, підвищена недовірливість і тривожність, сензитивність, песимістичність, фіксовані нав'язливості. Прагнення до відмови від реалізації своїх потреб, витіснення реальних причин незадоволеності, стан спустошеності. Індивідуалістичність, що створює труднощі в спробах зав'язування, контактів. При зниженому настрою - схильність до депресії. Ситуація, що досліджується за справою, є психотравмуючою, і такою, що нанесла [PERSON] - моральні (моральну шкоду) і фізичні страждання (а.с. 93-99). Орієнтовний розмір грошової компенсації за завдані [PERSON] страждання може дорівнювати грошовому еквіваленту, рівному 216 мінімальних заробітних плат, установлених на момент розгляду справи судом. Відповідно до положень ст. ст. 1167,\~23 ЦК України, враховуючи принципи розумності, справедливості, доцільності, у відповідності до вимог закону і обставин справи суд приходить до часткового задоволення вимог і стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000,00 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору в частині майнової вимоги, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в цій частині відповідно до вимог п. 6 ч. 3 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі встановленому законом на дату звернення з відповідним позовом до суду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати повязані з розглядом справи, а саме: витрати понесені позивачем на сплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 1378,00 грн. (а.с. 20); витрати за проведення судової психологічної експертизи в розмірі 5952,00 грн. (а.с. 94); витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. (а.с. 36, 72-76).

Outcome: partial