Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріс 2012», третя особа\~Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, про визнання договорів оренди землі недійсними, в позові посилається на те, що 05 травня 2008 року між Приватним підприємством «Світточ» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки № 191 сільськогосподарського призначення площею 5,27 га, кадастровий номер 2322187200:02:001:0135, розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Договір оренди земельної ділянки укладено на десять років та зареєстровані у ЗРФ «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.08.2010 року за № 041026000266. 18 листопада 2015 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо обох договорів оренди землі, натомість отримав відмову, оскільки заявлене право вже зареєстроване на підставі договору оренди землі від 30.06.2014 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграріс 2012», предметом якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення 5,27 га, кадастровий номер 2322187200:02:001:0135, яка передана у орендне користування позивачу, відповідно до договору оренді від 05 травня 2008 та який пройшов державну реєстрацію.Вказана земельна ділянка з моменту укладення договору між ПП "Світточ" та [PERSON] не вибувала з користування позивача, який на даний час продовжує фактичне користування зазначеною ділянкою. ТОВ "Аграріс 2012" не отримував вищезазначену земельну ділянку у фактичне користування від відповідача [PERSON], враховуючи вищевикладене, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представники відповідачів ТОВ «Аграріс 2012» та [PERSON], в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, від представника [PERSON] до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у звязку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні в Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді. Розглянувши вказану заяву, суд прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідачів ТОВ «Аграріс 2012» та [PERSON] також представляють [PERSON] (а.с. 23) та [PERSON] (а.с. 37), а крім того дату судового засідання було заздалегідь обумовлено з усіма учасниками процесу і жодних обставин, які б заважали представникам приймати участь зазначено не було. Третя особа\~Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції Запорізької області свого представника до суду не направила. Будь-яких заперечень проти позову або пояснень стосовно суті позовних вимог до суду на надала. Суд вислухавши пояснення сторін на попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, які повідомлені належним чином та згідно до письмових доказів у справі. В матеріалах справи міститься копія державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 033713 від 20.04.2006 року виданого відділом Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки № 191 загальною площею 5,27 га розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер 2322187200:02:001:0135, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно до договору оренди землі від 05 травня 2008 року між позивачем ПП «Світточ» та відповідачем [PERSON] був укладений договір оренди землі, предметом якого була земельна ділянка № 191 сільськогосподарського призначення площею 5,27 га, кадастровий номер 2322187200:02:001:0135, розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, вказаний договір укладено на десять років та відповідно до Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року, який діяв на момент укладення вищевказаного договору та зареєстрований та зареєстрований у ЗРФ «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.08.2010 року за № 041026000266. Згідно до акту прийому-передачі обєкта оренди (земельної ділянки) від 05.05.2008 року вбачається, що відповідач [PERSON] передала, а позивач ПП «Світточ» прийняв земельну ділянку № 191 площею 5,27 га розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Згідно рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області від 18 листопада 2015 року вбачається, що позивачу ПП «Світточ» було відмовлено в реєстрації речового права оренди земельної ділянку кадастровим номером 2322187200:02:001:0135 розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області в звязку з тим, що таке право вже зареєстровано. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 26353823 від 03.09.2014 року встановлено, що 30.06.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграріс 2012» було зареєстровано право оренди земельної ділянки яка належить відповідачу [PERSON] площею 5,27 га розташованих на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області з кадастровим номером 2322187200:02:001:0135. Вказане речове право виникло у ТОВ «Аграріс 2012» на підставі договору оренди землі від 30 червня 2014 року, який укладений між відповідачами, що підтверджується копіями наданими на адресу суду Запорізьким районним управлінням юстиції Запорізької області на виконання ухвали суду про витребування доказів. Відповідно до копії договору оренди землі від 30 червня 2014 року, який укладений між відповідачами його предметом є передача відповідачем [PERSON] на десять років в оренду відповідачу ТОВ «Аграріс 2012» земельної ділянки № 191 площею 5,27га, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області та має кадастровий номер 2322187200:02:001:0135. Пунктом 1 частини 2\~статті 11 ЦК України\~встановлено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. За змістом ч. 2\~ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спірні правовідносини регулюються\~Законом України «Про оренду землі»\~(в редакції, чинній на час укладення договору оренди). Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про оренду землі»\~відносини, повязані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 3\~ст. 640 ЦК України\~(в редакції, чинній на час укладення договору оренди), договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Статтями\~14,\~18,\~20 Закону України «Про оренду землі»\~(в редакції, чинній на час укладення договору оренди) визначено, що договір оренди укладається у письмовій формі і набуває чинності після його державної реєстрації, яка проводиться у порядку, встановленому законом. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права. Порядок державної реєстрації договорів оренди землі затверджений\~Постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року, а відповідно до\~Указу Президента України № 134/2003 від 17 лютого 2003 року «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», який в силу\~ст. 106 Конституції України\~є обовязковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельним ресурсам покладено обовязок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок. Не зареєстрований у встановленому законом порядку договір не є укладеним. Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. З матеріалів справи вбачається, що договір оренди земельної ділянки № 191 від 05 травня 2008 року, укладений у письмовій формі, пройшов відповідну державну реєстрацію, [PERSON] мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було спрямоване на укладання договору оренди з ПП «Світточ», оскільки договір оренди не визнано недійсним, не розірвано і не припинено, а термін дії якого закінчується у 2020 році, тому він вважається чинним. Згідно з ч. 1\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6\~ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до положень\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 6 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями\~4,\~10\~та\~203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити\~ЦК, іншим законам України. Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. Відсутність у договорі оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених ч. 1\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі»\~(в редакції, чинній на час укладення договору оренди), а також порушення вимог статей\~4-6,\~11,\~17,\~19\~цього\~Закону\~(в редакції, чинній на час укладення договору оренди) є підставою для визнання недійсними таких договорів оренди, відповідно до ч. 2\~ст. 15 цього Закону. Відповідна правова позиція щодо визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними вказана у постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2012 року по справі № 6-104ц11 та у постанові Верховного Суду України від 14 березня 2012 року по справі № 6-7цс12 за позовами власників земельних ділянок до ТОВ «Яромир-Агро», які мотивовані тим, що ч. 1\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі»\~визначені істотні умови договору оренди, відсутність хоча б однієї з цих істотних умов є, відповідно до ч. 2 цієї ж статті, підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору оренди недійсним. Вказані постанови Верховного Суду України, відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують в своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, які зобовязані привести свою судову практику у відповідність із цим рішенням Верховного Суду України. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Таким чином, судом встановлено, що договір оренди землі від 30.06.2014 року, був укладений відповідачем [PERSON] та ТОВ «Аграріс 2012» з порушенням вимог ст.ст.\~6,\~15,\~17,\~22 Закону України «Про оренду землі», оскільки фактично земельні ділянки ТОВ «Аграріс 2012» не передавалась, так як перебувала у користуванні ПП «Світточ» за попереднім договором оренди від що 05 травня 2008 року, зареєстрованим належним чином, який не визнаний недійсним, не розірваний ні одним із зазначених у договорі та\~ст. 31 Закону України «Про оренду землі»\~способів, дію якого не припинено. Тобто, укладаючи договір оренди [PERSON] та ТОВ «Аграріс 2012», орендодавець [PERSON] вчинила дії, які перешкоджають орендареві ПП «Світточ» користуватися орендованою земельною ділянкою, чим порушила права позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач на підставі\~ст. 60 ЦК України\~довели ті обставини, на які вони посилались, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved