Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача Державного підприємства «Артемвугілля», що тривалий час позивач працював на підприємстві відповідача на різних посадах , в умовах впливу шкідливих факторів з повний робочим днем більше 21 року. У наслідок шкідливих та небезпечних умов праці , під час роботи, позивач отримав професійне захворювання. 18 квітня 2013 був звільнений з шахти в зв'язку з невідповідностю займаній посаді внаслідок стану здоров`я , який перешкоджає продовження даної роботи. Приблизно трьох років назад у позивача з`явився кашель, а потім біль в грудях. З 2012 року і по теперішній час неодноразово проходив стаціонарне лікування в медичних закладах м. Горлівки. Під час перебування в комунальній лікувально-профілактичній установі « Обласна клінічна лікарня профзахворювань» позивачу 12 квітня 2013 року встановлено діагноз хронічний бронхіт, пилової етіології. Легенева недостатність першого ступеня. Захворювання професійне вперше. Після проходження лікування та обстеження в умовах медичного стаціонару, адміністрацією відповідача та Горлівської СЕС був складений акт розслідування професійного захворювання по формі П-4 від 13 травня 2013 року, яким встановлено що професійне захворювання виникло з вини шахти внаслідок недосконалості технології механізмів, неефективності засобів індивідуального захисту, низька ефективність засобів пило придушення, недосконалість ЗІЗ органів дихання. Причиною професійного захворювання став вплив пилу фібро генної дії в концентраціях, які перевищують ГДК. Після проходження стаціонарного лікування в медичній установі позивач був спрямований для огляду на МСЄК . Після огляду у МСЄК висновком від 12 червня 2013 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 25% з 22 травня 2013 року з датою переогляду безстроково. Цей відсоток втрати професійної працездатності зберігається дотепер. Позивач вважає, що йому було заподіяно і моральну шкоду тому що в наслідок втрати професійної працездатності він позбавлений можливості працювати, не може займатися фізичною працею, виконувати домашню роботу, яка вимагає фізичних зусиль, відчуває моральні страждання, часто повинен проходити лікування, зазнає при цьому фізичну біль. Все це порушило його уклад життя, приводить до того, що позивач вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Звернувся в суд із позовом в якому просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Бабаєв В.В. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в наданій заяві в задоволені позову просив відмовити, з оглядом на те що, позивач в період роботи у відповідача втратив професійну працездатність по професії але не втратив спосіб вести звичайний образ життя. Суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов до ДП "Артемвугілля" належить задоволенню частково із наступних підстав. Згідно ч.1 ст.237-1 КЗПП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як вбачається з трудової книжки позивач дійсно тривалий час працював на підземних роботах повний робочій день в шахті у відповідача (а.с. 19-23). Робота в шкідливих умовах в свою чергу привела до утворення у позивача професійного захворювання та втрати позивачем професійної працездатності, що підтверджується актом про розслідування хронічного професійного захворювання від 08 травня 2013 року (а.с.13). Повідомленням про професійне захворювання ( а.с. 17) . Медичном висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого лікувально профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання (а.с. 16 ). Випискою із медичної карти стаціонарного хворого ( а.с.7-12) Вказані факти свідчать про те що стан здоров'я позивача в наслідок отриманого професійного захворювання погіршився. Надані позивачем докази в повній мірі вказують що ушкодження його здоров'я сталося при виконанні ним трудових обов'язків, що в свою чергу привело як до фізичних так і до моральних страждань. Втрата працездатності привела до обмеження його можливостей вести активний образ життя в наслідок чого останній вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Пункти 3, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року „Про судову практику по справам про відшкодування моральної (не майнової) шкоди роз'яснюють, що моральна шкода може складатися з моральних переживань в зв'язку з порушенням життєвих зв'язків позбавлення можливостей продовження активного образу життя при настанні інших негативних наслідків. Відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ст. 268 ЦК України строк позовної давності не розповсюджується на вимоги пов'язані з відшкодуванням шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я. Позивачу встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 25% з 22 травня 2013 року з датою переогляду безстроково. Він має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, тому суд вважає можливим задовольнити частково вимоги позивача та стягнути на його користь з відповідача відшкодування моральної шкоди. Таким чином встановлено факт заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди, в наслідок отримання [PERSON] професійного захворювання і, як слідство втрати професійної працездатності, пов'язаних з виконанням трудових обов'язків. За таких умов, суд не може погодитись із запереченнями представника відповідача. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог позивача суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості при цьому враховує ступінь втрати професійної працездатності позивача встановлений висновком МСЕК і з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої на день розгляду справи в суді, приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог до відповідача ДП "Артемвугілля" в розмірі - 6 000 гривень. На підставі ст.ст. 23, 268, 1167,1168 ЦК України, 237-1 Кодексу Законів про працю України,

Outcome: partial