Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на гаражний бокс за [ADDRESS] у Дарницькому районі м. Києва. В судове засідання позивач не з'явився, в наданій до суду заяві просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в наданій до суду заяві позов визнав та просив розглядати справу у відсутність представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності громадян є непорушним. Як наголошує ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 27 листопада 2000 року сторони уклали угоду № 161/2000 на будівництво індивідуального боксу за адресою: [ADDRESS] за якою відповідач взяв на себе обов'язки своїми силами та засобами за рахунок залучених коштів від позивача побудувати та передати позивачу бокс [NUMBER] у двотижневий термін після закінчення будівництва, а позивач зобов'язувався проінвестувати вартість будівництва свого боксу /а. с.4-6/. У відповідності до п. 1.2 цієї угоди позивач отримує зазначений бокс в гаражі при умові повного ним інвестування його вартості. Пункт 2.2 обумовив договірну ціну будівництва боксу за адресою: [ADDRESS] боксу на першому поверсі [NUMBER] в загальному розмірі 29 359,80 грн. Із наданої ТОВ «СВМП «Путна» довідки № 157 від 18.09.2002 року /а.с.8/, вбачається, що позивач повністю сплатив в рахунок інвестування будівництва гаражу 100 % договірної суми, яка обумовлена угодою № 161/2000 від 27.11.2000 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як свідчить п. 12.9 Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1820 від 31.08.2001 року „Про затвердження Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна", зареєстрованого в Київському міському управлінні юстиції 31.08.2001 року за № 62/364, для оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності заявниками до Головного управління житлового забезпечення надаються: на гаражі (в т.ч. одно-, двоповерхові, багатоповерхові гаражі, наземні та підземні гаражі), гаражі - автостоянки, автопаркінги та машиномісця в них (в т.ч. розташовані у вбудованих та прибудованих нежитлових приміщеннях в житлових будинках), гаражні бокси на підставі документів, встановлених законодавством України, які підтверджують їх (в т.ч. суб'єктів інвестиційної діяльності) право власності на ці об'єкти нерухомого майна: акт приймальної комісії про прийняття об'єкта в експлуатацію, оформлений в установленому порядку. У відповідності до п. 7 Рішення II сесії XXIV скликання Київської міської ради № 74/74 від 20.06.2002 року „Про затвердження Тимчасового положення про державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна та прав власності на них в місті Києві" державній реєстрації права власності підлягають об'єкти нерухомого майна, що розташовані в місті Києві, будівництво або реконструкція яких закінчені, незалежно від форм власності та які прийняті в експлуатацію в установленому порядку при наявності актів прийняття об'єктів в експлуатацію та матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених Бюро. Як зазначає п. 1.6 „Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 7.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Як вбачається з тексту акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, гаражний комплекс з вбудованими приміщеннями по [ADDRESS] у Дарницькому районі м. Києва був прийнятий в експлуатацію 22.12.2008 року /а.с. 14-15/. Державним актом на право постійного користування землею [NUMBER] було закріплено зазначене право «СВМП „Путна" та межі земельної ділянки на розі [ADDRESS] та [ADDRESS], загальною площею 8556 кв.м. /а.с.19-24/. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як наголошує ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також вразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач повністю сплатив грошові кошти за угодою на будівництво індивідуального боксу за вище вказаною адресою, тобто виконав зі свого боку умови договору, а відповідач не виконав покладені на нього обов'язки за цим договором і не надав позивачу необхідних документів для оформлення останньою права власності на гаражний бокс, при цьому весь гаражний комплекс в цілому, тривалий час як прийнятий в експлуатацію і державним актом закріплено право постійного користування земельною ділянкою у встановлених межах, тому суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 79 та ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved