Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галини Вікторівни, [PERSON] , в якій просить: 1)визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29540477 від 10.05.2016, про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер: 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з визнанням спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року недійсним в силу закону (нікчемним); 2)скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за 14497897 від 10 травня 2016 року щодо посвідчення права власності за [PERSON] на підставі спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, за кадастровим номерам: 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 3)припинити право власності за [PERSON] податковий номер [NUMBER] , паспорт [NUMBER] на земельну ділянку з реєстраційним номером 921141063206, кадастровий номер 6320681000:01:000:0123 площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 4)визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29540959 від 10.05.2016 року, про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з визнанням спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року недійсним в силу закону (нікчемним); 5)скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за 14498221 від 10 травня 2016 року щодо посвідчення права власності за [PERSON] на підставі спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, за кадастровим номерам: 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 6)припинити право власності за [PERSON] податковий номер [NUMBER] , паспорт [NUMBER] на земельну ділянку з реєстраційним номером 921158863206, кадастровий номер 6320681000:01:000:0111 площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позову зазначає, що згідно державного акту на право приватної власності на землю від 16 лютого 2001 року серія Р1 № 719721, [PERSON] була власником земельних ділянок: кадастровий номер 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га та кадастровий номер 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 27 січня 2009 року [PERSON] склала Заповіт, яким заповіла своїй дочці [PERSON] (далі за текстом - Позивач) все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що за законом матиме право. 26 жовтня 2010 року за реєстром № 985 приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною було посвідчено спадковий договір від імені [PERSON] на вказані земельні ділянки, на [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої, її донька [PERSON] , звернулася до Близнюківської державної нотаріальної контори Близнюківського району Харківської області із заявою про оформлення спадщини за Заповітом. 30 грудня 2016 року з листа повідомлення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за Заповітом на вище зазначені земельні ділянки, державним нотаріусом Щербиною В.В. було повідомлено про наявність спадкового договору. У 2018 році позивачка зверталася до Близнюківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] щодо визнання спадкового договору удаваним правочином. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року в задоволені позову було відмовлено. В подальщому у 2019 році позивачка, звернулася до Близнюківського районного суду Харківської області з позовом щодо визнання спадкового договору недійсним. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року по справі № 612/765/18 було задоволено позовні вимоги та визнано спадковий договір недійсним. 11 листопада 2020 року постановою Верховного суду Третьої судової палати Касаційного цивільного суду по цивільній справі № 612/765/18 вказані вище рішення Близнюківського районного суду Харківської області та постанову Харківського апеляційного суду було скасовано та було зроблено висновок про те, що спадковий договір, який укладений сторонами під час дії заборони на відчуження земельних часток (паїв), в частині передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсним в силу закону (нікчемними). Маючи статус іншого правонабувача - спадкоємця, який має оформлювати спадщину за заповітом, до складу якої входять речові права на нерухоме майно - земельні ділянки, що підлягають державній реєстрації, [PERSON] звернулася до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області, і при цьому надала вищезазначене рішення суду із висновком про нікчемність спадкового договору. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 грудня 2020 року № 986/02-31 наданого державним нотаріусом Щербиною В.В. було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки за Заповітом не можливо, оскільки вказані земельні ділянки було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за набувачем на підставі зазначеного спадкового договору. В подальшому позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно, Воронкіної О.В. Близнюківської селищної ради з заявою щодо припинення права власності за [PERSON] на земельні ділянки 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га та кадастровий номер 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, яке було зареєстровано на підставі спадкового договору, у зв`язку з його нікчемністю. Згідно рішень № 55994260 та №55997553 від 29 грудня 2020 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації припинення права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 6320681000:01:000:0111 та 6320681000:01:000:0123 за [PERSON] . В подальшому, позивачка звернулася до Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області приватного нотаріуса Яременко Г.В. із заявою про скасування нотаріальної дії в частині скасування державної реєстрації та припинення права власності на вказані земельні ділянки за [PERSON] , яке було зареєстровано за ним на підставі нікчемного спадкового договору. Однак, 16 лютого 2021 року приватним нотаріусом Яременко Г.В. було надано повідомлення, про те що відповідно до діючого законодавства процедура скасування нотаріальної дії нотаріусом не передбачена, та було роз`яснено, що для припинення права власності на земельні ділянки за [PERSON] згідно статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом Закон) заявник має надати рішення суду з зазначенням цієї вимоги. Відповідач, [PERSON] , надав письмовий відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позовні вимоги суперечать судовій практиці на яку посилається позивач та свідчать про відсутність предмету спору по даній справі. Також, [PERSON] подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності у даній цивільній справі, посилаючись на те, що зазначені позивачем правочини почались виконуватися з 10.05.2016, а з позовом вона звернулася у травні 2021 року, тобто, через два роки після того, як закінчилися процесуальні строки, які надають право на звернення з позовною заявою. Ухвалою судді Близнюківського районного суду Харківської області від 11.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.06.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову по даній цивільній справі. Ухвалою суду від 29.06.2021 було продовжено строк підготовчого провадження. Ухвалою суду від 29.06.2021 було відмовлено відповідачу приватному нотаріусу Близнюківського районного суду Харківської області Яременко Г.В. у задоволенні клопотання про зміну статусу сторони, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. З постанови Верховного Суду від 11.11.2020 по цивільній справі №612/765/18 вбачається, що 26 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено спадковий договір, згідно умов якого відповідач зобов`язався виконувати передбачені даним договором розпорядження [PERSON] та в разі смерті якої мав набути право власності на земельні ділянки кадастрові номери 6320681000:01:000:0111, 6320681000:01:000:0123, розташовані на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області загальною площею 10,2940 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір посвідчено приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Г. В., зареєстрований в реєстрі за № 985. [INFO] [PERSON] померла. Судом встановлено, що згідно рішення Близнюківського районного судом Харківської області від 31.07.2019, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного суду від 08.11.2019 по цивільній справі №612/765/18 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання спадкового договору недійсним було задоволено, визнано спадковий договір від 26.10.2010, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Близнюківського нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В., зареєстрований в реєстрі за №985, недійсним. 11.11.2020 постановою Верховного Суду касаційну скаргу [PERSON] по цивільній справі №612/765/18, рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 31.07.2019 та постанову Харківського апеляційного суду від 08.11.2019 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання спадкового договору недійсним. У наведеній постанові суд касаційної інстанції зробив правовий висновок про нікчемність спірного спадкового договору. Відповідно до постанови Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2020 №986/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, площею 9,2281 га, та 1,0659 га, що розташовані на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, що нажали [PERSON] , померлій [INFO] . Згідно з рішеннями №55994260 та №55997553 від 29.12.2020, державним реєстратором прав на нерухоме майно Воронкіною О.В. було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації припинення права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 6320681000:01:000:0111 та 6320681000:01:000:0123 за [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Яременко Г.В. Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків від 16.02.2021 №18-01-16, [PERSON] відмовлено в скасуванні нотаріальної дії щодо посвідчення 26.10.2010 спадкового договору між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №985. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №249697409 від 24.03.2021, на земельну ділянку загальною площею 9,2281 га, у тому числі ріллі 9,2280 га зареєстроване право власності за [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №249695470 від 24.03.2021, на земельну ділянку загальною площею 1,0659 га, у тому числі ріллі 1,0659 га зареєстроване право власності за [PERSON] . Щодо позовних вимог про: 1. визнання протиправним та скасування рішення приватного нотарусу Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29540477 від 10.05.2016, про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер: 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з визнанням спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року недійсним в силу закону (нікчемним); 2. визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29540959 від 10.05.2016 року, про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з визнанням спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року недійсним в силу закону (нікчемним); 3. скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за 14497897 від 10 травня 2016 року щодо посвідчення права власності за [PERSON] на підставі спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, за кадастровим номерам: 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 4. скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за 14498221 від 10 травня 2016 року щодо посвідчення права власності за [PERSON] на підставі спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, за кадастровим номерам: 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1302 ЦК України визначено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Статтею 228 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочинів, що порушують публічний порядок, вважаються серйозними порушеннями законодавства, мають антисоціальний характер і посягають на істотні громадські та державні (публічні) інтереси, та встановлено перелік правочинів, які є нікчемними та порушують публічний порядок. Відповідно до цієї статті, по-перше, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним; по-друге, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, ЦК України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину. При цьому категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку. З огляду на зазначене, можна зробити висновок, що публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави. Отже, положеннями статті 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними, як такі, що порушують публічний порядок. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності Українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не вважаються такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Такий висновок щодо застосування статті 228 ЦК України викладено у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-1528цс15. Наслідки вчинення правочину, що порушує публічний порядок, визначаються загальними правилами (стаття 216 ЦК України). Відповідно до положень пункту 15 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Купівля-продаж або іншим способом відчуження вказаних земельних ділянок запроваджується за умови набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, визначивши особливості обігу земель державної та комунальної власності і земель товарного сільськогосподарського виробництва. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження зазначених земельних ділянок в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). З огляду на наведене, спадковий договір, який укладений 26 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 985, під час дії заборони на відчуження земельних часток (паїв) щодо передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє, порушує публічний порядок держави та є недійсним в силу закону (нікчемним). Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 171/1447/18 (провадження № 61-16213св19) та від 20 травня 2020 року (провадження № 61-39405св18). Перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування. Вказаний висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Верховного Суду від 26 березня 2018 року у справі № 648/3671/16-ц (провадження № 61-451св18), а також у пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Отже, відчуження земельної ділянки за спадковим договором не можна вважати передачею ділянки у спадщину, а отже таке відчуження не є винятком із правила щодо застосування мораторію. Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини, якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо). Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Визнання нікчемного правочину недійсним законом не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону (стаття 215 ЦК України). Такий правовий висновок також викладено у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 612/765/18. Отже, суд дійшов висновку, що спадковий договір, який укладений 26 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 985, під час дії заборони на відчуження земельних часток (паїв) щодо передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє, порушує публічний порядок держави та є недійсним в силу закону (нікчемним). Матеріалами справи підтверджено, що приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В. здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29540477 від 10.05.2016 та 29540959 від 10.05.2016 року, про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельні ділянки кадастровий номер: 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га та кадастровий номер 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що в той же день внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції чинній на момент внесення записів у реєстр, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом з тим державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. При цьому навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11 лютого 2020 року по cправі № 915/572/17. Оскільки, суд дійшов висновку про нікчемність спадкового договору, укладеного 26 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 985, на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки кадастровий номер: 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га та кадастровий номер 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, то наявність таких записів порушує права [PERSON] , як спадкоємиці [PERSON] , яка померла [INFO] , не зважаючи на дотримання приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною законодавства при внесенні записів про проведені державні реєстрації прав за [PERSON] . Таким чином, є обгрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування рішень приватного нотаріусу Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29540477 від 10.05.2016 та 29540959 від 10.05.2016 року, про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельні ділянки кадастровий номер: 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га та кадастровий номер 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за 14497897 від 10 травня 2016 року та за 14498221 від 10 травня 2016 року щодо посвідчення права власності за [PERSON] на підставі спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки, за кадастровими номерами 6320681000:01:000:0123, площею 9,2281 га та 6320681000:01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Щодо позвоних вимог про припинення права власності за [PERSON] на земельні ділянки: з реєстраційним номером 921141063206, кадастровий номер 6320681000:01:000:0123 площею 9,2281 га, з реєстраційним номером 921158863206, кадастровий номер 6320681000:01:000:0111 площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Проте, суд зазначає, що чинне законодавство України не передбачає таку правову підставу для припинення права власності - як нікчемність правочину. Посилання позивача на положеня п. 3 ч.1 ст. 346 ЦК України, як на правову підставу припинення права власності на земельні ділянки за відповідачем, відхиляються судом, оскільки наведені положення закону застосовуються у випадках коли з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати. Проте, у справі, що розглядається спадковий договір визнаний судом нікчемним, оскільки за законом діяла заборона на відчуження земельних часток (паїв) щодо передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє, тобто існувала підстава, заборонена законом. Таким чином, в цій частині позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Щодо клопотання відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що про порушення свого права як спадкоємця, позивач [PERSON] дізналася з листа завідуючої Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області від 30.12.2016 року, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку. Беззаперечних доказів, що [PERSON] була ознайомлена зі змістом спадкового договору раніше 30.12.2016 відповідачем [PERSON] не надано. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Суд зазначає, що [PERSON] , пред`явивши позов до [PERSON] про визнання спадкового договору недійсним у справі №612/765/18, перервала перебіг позовної давності. Із ухваленням 11.11.2020 постанови Верховного Суду у справі № 612/765/18, перебіг позовної давності розпочався заново. Із позовом, що розглядається позивач звернулась 08.04.2021, отже позовна давність не сплила. Таким чином, заява відповідача про застосування позовної давності є необгрунтованою та такою, що задоволеню не підлягає. Позицію відповідача [PERSON] про заявлення позовних вимог до нього як до неналежного відповідача, суд відхиляє, оскільки однією із сторін спадкового договору від 26.10.2010 був саме [PERSON] . На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Проте суд зазначає, що а ні позивачем, а ні її представником не надано суду жодних доказів оплати вартості наданих послуг з правничої допомоги. Таким чином, підстави для стягнення витрат з правничої допомоги з відповідачів на користь позивача, відсутні.

Outcome: partial