Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача\~ про збільшення\~ розміру аліментів\~ та згідно вимог позовної заяви, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини сина [PERSON] у розмірі 1500 грн. 00 коп. з відповідною індексацією щомісячно, починаючи зіз предявлення позову і до досягнення ним повноліття. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони мають неповнолітнього сина, який проживають з матір'ю, на утримання якого з відповідача стягуються аліменти в розмірі по 620 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час син потребує більших матеріальних коштів, у звязку із тим, що він часто хваріє і відвідує садок. Позивачка вказує, що вона не має можливості в повній мірі забезпечувати сина, тому просить збільшити розмір аліментів. \~ \~ \~ \~ Сторін відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, проте в судове засідання відповідач не зявився, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач\~ подав заперечення на позовну заяву про зміну розміру аліментів та зазначив, що не заперечує щодо аліментів у мінімальному розмірі, а саме 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зважаючи, що явку сторін не було визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши справу в межах заявленого позову на підставі наданих позивачем доказів, прийшов до таких висновків. Як встановлено судом, сторони мають сина - [PERSON] [INFO], відповідач є його батьком, дитина проживає з матірю. Згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2017 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на його утримання у розмірі по 620 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст.150 цього Кодексу визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений, зокрема, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Аналогічна вимога міститься і у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд виходить з того, що у сторін після ухвалення попереднього рішення змінився матеріальний стан, що в силу ст.192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України. Ця стаття носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. За змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи, тому має змогу виплачувати кошти на утримання своєї неповнолітньої дитини. Таку обставину відповідач не заперечує і суд визнає її такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року враховує думку сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яке є задовільним, дитинв часто хворіє, матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, але на даний час офіційно не працевлаштованим, зазначає, що перебуває на утриманні своє матері, не заперечує щодо аліментів у мінімальному розмірі, а саме 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини» незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років з 01 травня 2017 року визначено у 1426 грн. Виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч.1 ст.141 СК України), а також з того, що суб»єктивні права дитини на утримання її батьком є порушеними, позивач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину та разом із відповідачем забезпечити їй рівень життя, необхідний та достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; а також з урахуванням інших обставин справи, які мають значення для вирішення спору сторін, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача у подальшому щомісячних аліментів на дітей у визначеному судом розмірі, який при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину є обґрунтованим, не є заниженим в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку неповнолітньої дитини та її потреб, відповідає засадам розумності і справедливості та є таким, що не створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 640 грн. 00 коп. З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110 СК України,

Outcome: approved