Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача щодо стягнення з відповідача на користь позивача 472620 грн. 43 коп., обрахованої різниці курсу гривні до доларів США станом на 02.04.2013 року та станом на 20.10.2014 року за невиконане зобов"язання по кредитному договору №ML-001/034/2007 від 07 травня 2007 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зв'язку з невиконанням позичальником - відповідачем зобов'язань за кредитними договорами, рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто суму заборгованості у розмірі 1183300 грн. 75 коп., в тому числі, заборгованість за кредитним договором №ML-001/034/2007 від 07 травня 2007 року станом на 02 квітня 2013 року в сумі 777601 грн. 73 коп., яка складається з сум пені, боргу по відсоткам, а також боргу за кредитом в сумі 761900 грн. 51 коп., яка за курсом НБУ станом на 02 квітня 2013 року (7,993 грн. за 1 долар США) становила 95320,97 доларів США, при цьому ця сума за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року (1 долар США - 12,9512 грн.) становить 1234520,94 грн. Посилаючись на те, що вказаний кредитний договір було укладено щодо надання кредиту в іноземній валюті - доларах США, а також враховуючи вищевказану зміну курсу долара США до гривні, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану курсову різницю - 472620 грн. 43 коп. (між вищевказаними сумами 1234520,94 грн. та 761900 грн. 51 коп., посилаючись на положення ч.3 ст.61 ЦПК України та ч.2 ст.533 ЦК України. Крім того, позивач вказував, що згідно з Наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 №193 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", валютний курс - це встановлений Національним банком України курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни. Пунктом 4 цього Наказу встановлено, що курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах. Також позивач вказував, що неналежне виконання відповідачем зобов'язання щодо повернення кредитних коштів виникло з рішення суду, яким встановлено зобов'язання відповідача погасити суму заборгованості перед позивачем і яке набрало законної сили, але відповідач добровільно суму заборгованості не відшкодував Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі, копії: вказаного кредитного договору (з додатками); паспорту відповідача, а також розрахунки заборгованості, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. У зв'язку з невиконанням позичальником - відповідачем зобов'язань за кредитними договорами, рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто суму у розмірі 1183300 грн. 75 коп., в тому числі, заборгованість (станом на 02 квітня 2013 року) за кредитним договором №ML-001/034/2007 (за яким відповідачу було надано кредит в іноземній валюті) від 07 травня 2007 року в сумі 777601 грн. 73 коп., яка складається з сум пені, боргу по відсоткам, а також боргу за кредитом (в сумі в гривнях, яка станом на 02 квітня 2013 року за офіційним курсом становить 95320,97 доларів США) (а.с.49-52). Так, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Судом також встановлено, що з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором стягнуто в гривні, в той час, як кредит надавався в іноземній валюті - доларах США. Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.533 ЦК України: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Проте, день фактичного платежу (в контексті вищенаведених положень ст.533 ЦК України) позивачем не встановлений, що свідчить про явне протиріччя обгрунтування позову положенням саме цієї норми (в частині посилання позивача на вимоги ч.2 ст.533 ЦК України). При цьому, позивачем не врахований факт систематичних та очевидних коливань, встановлених НБУ курсів долара США до гривні, як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, в тому числі, протягом періоду на який посилається позивач, зазначаючи при цьому, що вказаний день платежу так і не настав (всупереч тим же положенням ст.533 ЦК України). Отже позивачем не наведено правового обгрунтування щодо визначення ним дати розрахунку різниці курсу гривні до долару США саме станом на 20.10.2014 року, оскільки цей день за твердженням самого позивача не є днем платежу - днем сплати вищевказаної заборгованості. Враховуючи викладене суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставним, і доводи сторони позивача не спростовують такого висновку суду. Крім того, факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання щодо повернення кредитних коштів встановлено вищевказаним рішенням суду, яким зокрема встановлено вищевказаний розмір заборгованості за тілом кредиту саме в гривнях, та визначено зобов'язання відповідача сплатити на користь позивача саме вищевказану суму заборгованості та саме в гривнях (що також не враховано позивачем в контексті вищенаведених положень ст.61 ЦПК України). При цьому, сам позивач посилається на те, що неналежне виконання відповідачем зобов'язання щодо повернення кредитних коштів виникло з рішення суду, яким (за твердженням також самого позивача) встановлено зобов'язання відповідача погасити суму заборгованості перед позивачем і яке набрало законної сили, але відповідач добровільно суму заборгованості не відшкодував (саме в гривнях, а не в доларах США). Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 3654 грн. належить зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed