Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачем з посиланням на ст.117 КЗпП України заявлені вимоги про стягнення 7173 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, з посиланням на те, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах, звільнена 01 липня 2013 року, при звільненні належні суми заробітної плати не виплачені, остаточний розрахунок проведено 19 листопада 2013 року, середньоденна заробітна плата у розмірі 71 грн. 73 коп, кількість днів затримки за період з 02 липня 2013 року по 19 листопада 2013 року -100. Позивач в судове засідання не з"явилась, відповідно до заяви від 30 січня 2014 року підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача повторно в судове засідання не з"явився, відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся, про що свідчить повідомлення від 31 січня 2014 року про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач згідно письмової заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. За змістом ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 даного Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 даного Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, позивача звільнено 01 липня 2013 року, належні суми при звільненні позивачу не виплачені, фактичний розрахунок по виплаті 7539 грн. 02 коп проведено відповідачем 19 листопада 2013 року, тобто при звільненні позивачу належні суми не виплачені, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до ст.117 КЗпП України. Згідно довідки відповідача від 22 серпня 2013 року, на яку посилається позивач, середньоденна заробітна плата (із врахуванням заробітної плати за квітень місяць 2013 року-1324,49 грн., за травень 2013 року-325,30 грн.) становить 71 грн. 73 коп. Докази на спростування даного розрахунку відсутні. Кількість днів затримки (без врахування вихідних та св"яткових днів) розрахунку при звільненні з 02 липня 2013 року по 19 листопада 2013 року (включно) складає 100 днів (липень-22, серпень-21, вересень-21, жовтень-23, листопад-13), при цьому судом враховуються положення ст.253 ЦК України, відповідно до якої перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, тобто перебіг строку днів затримки виплати починається з наступного дня після звільнення позивача-з 02 липня 2013 року. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 7173 грн. (71,73 грн.*100 днів=7173 грн.). Докази на підтвердження спору сторін про розмір належних до виплати сум позивача при звільненні відсутні, у зв"язку з чим правові підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку в судовому засіданні не встановлені. Із врахуванням викладеного на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 7173 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved