Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 111493,50 грн. та судові витрати, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.08.2014 року між позивачем та «ТОВ ТРАНС-ЛОГІСТИК» укладено комплексний договір № 06/02-40К-049097 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, за яким був застрахований автомобіль MAN TGA 19.430, д.р. №АА3813ІА зі строком дії договору 15.08.2014 р. 14.08.2015 р. Згідно змісту позову, 10.04.2015 року на 80 км.+100 м.а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля та автомобіля Renault Magnum д.р. № [NUMBER] під керуванням відповідача. Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху України, що підтверджується довідкою ДАІ та постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 14.05.2015р. Позивач зазначає, що 22.04.2015р. ПрАТ УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» на виконання умов договору страхування здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 161493,50 грн., у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача вказану вище суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В судове засідання позивач не зявився, однак від його уповноваженого представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, а також враховуючи не заперечення позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.04.2015 року на 80 км.+100 м.а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки MAN TGA, д.н.з. [NUMBER] та автомобілем [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , у результаті цієї пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира Скрипки О.В. від 14.05.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративні стягнення у виді штрафу (а.с. 20). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що 01.08.2014 року між ПрАТ УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» та «ТОВ ТРАНС-ЛОГІСТИК» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, підтвердженням чого є Комплексний договір № 049097, строк дії якого з 15.08.2014 до 14.08.2015 року. Згідно договору забезпеченим транспортним засобом, відповідно до Додатку №3, є автомобіль марки MAN TGA 19.430, д.р. №АА3813ІА. (а.с. 5-9) Згідно страхового акту №150000029756 від 25.06.2015 та розрахунку суми страхового відшкодування від 25.06.2015, складеного ПрАТ УСК «Княжа Вієнна [PERSON]», сума страхового відшкодування (збитку) склала 161493,50 грн. (а.с. 39-40). На підставі зазначених вище документів, заяви про виплату страхового відшкодування ПрАТ УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої сторони «ТОВ ТРАНС-ЛОГІСТИК», що підтверджується платіжним дорученням № ЗР038762 від 24.07.2015 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» та згідно повідомлення про виплату № 17-05/14885 від 09.12.2015 року, страхова виплата по події від 10.04.2015 року в якій пошкоджений автомобіль MAN TGA 19.430, д.р. №АА3813ІА за Договором страхування № АІ/25360074/0602/15 від 06.01.2015 року у сумі 50000,00 грн. буде здійснена на рахунок ПрАТ УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» (а.с. 44). Відповідно п.п. г) 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 вказано, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. [PERSON] зворотної вимоги (регресу) це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому. Регресна вимога носить похідний характер. Вона виникає тільки на основі виконання якогось іншого зобов'язання, що стосовно регресного може бути названо основним. Регресне зобов'язання завжди є похідним від основного, оскільки коли припиняє дію основне, то виникає регресне зобов'язання. В регресному зобов'язанні беруть участь дві сторони кредитор (регредієнт) і боржник (регресант). Особливість кредитора полягає в тому, що він, перш ніж стати кредитором у регресному зобов'язанні, був боржником в іншому зобов'язанні, виконання якого і породило регресне зобов'язання. Регресна вимога завжди спрямована на відшкодування втрат, понесених за рахунок або з вини іншої особи, а тому вона, по суті, є зобов'язанням по відшкодуванню шкоди й, отже, в більшості випадків є формою цивільно-правової відповідальності. Таким чином з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування суми страхового відшкодування в порядку регресу, атому позовні вимоги ПрАТ УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» підлягають задоволенню. \~З урахуванням задоволення позову та у відповідності до статті 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved