Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку завдану йому матеріальну шкоду в сумі 5370,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 20.03.2013 року позивачу відмовлено в задоволенні адміністративного позову до Управління праці і соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахувати та виплатити в повному обсязі недоплачену йому компенсацію за шкоду, заподіяну здоров"ю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2012 рік. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013 року постанова Корольовського районного суду м. Житомира була залишена без змін. Вважає, що вказаними рішеннями судів йому заподіяно матеріальну шкоди у вигляді недоплаченої соціальної допомоги за мінусом сплачених коштів: 1094,00 грн. (мінімальна заробітна плата за квітень 2012 року)х5 - 100,00 грн. = 5370,00 грн. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ньому та з урахуванням письмових пояснень, приєднаних до матеріалів справи. Представник відповідача - Житомирського апеляційного адміністративного суду в судове засідання не з"явився, направив клопотання про розгляд справи без участі представника та письмові заперечення проти позову, відповідно до змісту яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю (а.с. 29-30). Представник відповідача - Корольовського районного суду м.Житомира в судове засідання не з"явився, направив клопотання про розгляд справи без участі представника та письмові заперечення проти позову, відповідно до змісту яких просив відмовити в задоволенні позову (а.с.28). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 20.03.2013 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Управління праці і соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахувати та виплатити в повному обсязі недоплачену йому компенсацію за шкоду, заподіяну здоров"ю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2012 рік. Згідно ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013 року постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 20.03.2013 року була залишена без змін. Рішення суду набрали законної сили. В силу приписів ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.06.2013 року позивачу відмовлено у відкритті касаційного провадження, а ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.07.2013 року позивачу повернуто заяву про перегляд постанови Корольовського районного суду м. Житомира та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно зі ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Зі змісту ч. 5 ст. 1176 ЦК України вбачається, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом - ч.7 ст.1176 ЦК України. Таким чином, законодавець чітко та конкретно встановив підстави відшкодування шкоди, завданої громадянинові, зазначив обставини, при яких виникає право на відшкодування такої шкоди та порядок її відшкодування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте, в порушення наведених норм позивач не надав належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження встановлення того, що постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 20.03.2013 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013 року є незаконними, оскільки вони набрали законної сили та не скасовані у встановленому законом порядку. Крім того, позивач заявив вимогу про відшкодування матеріальної шкоди до неналежних відповідачів по справі, оскільки шкода, завдана посадовими особами органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується за рахунок держави, а відповідно до ст. 33 ЦПК України, суд не має права з власної ініціативи змінювати первісного відповідача належним чи залучати до участі у справі іншу особу в якості співвідповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача. Оскільки позивач відповідно до закону звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі суд відносить за рахунок держави.

Outcome: dismissed