Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом. Представник позивача - Павлюк Іван Михайлович, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просить задоволити. Із змісту позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", вбачається, що відповідно до укладеного договору № SAMDN20000006508013 від 30.03.2006 року [PERSON] 30.03.2006 року, отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.11.2013 року має заборгованість - 12814,66 грн. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до копії договору SAMDN20000006508013 про відкриття карткового рахунку, укладеного у селищі Кути 30.03.2006 р., вбачається, що відповідачу відкрито рахунок, який полягає у тому, що на карту надається кредитний ліміт «Фінансовий фіксований» в сумі 2500,00 грн. Базова процентна ставка по кредиту на момент підписання вказаного договору становила 4 % в місяць із розрахунку 360 днів на рік (а.с. 8-10). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитних договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з розрахунком заборгованості за договором SAMDN20000006508013 від 30.03.2006, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 28.11.2013, вбачається, що заборгованість відповідача становить 12814,66 грн. З яких: заборгованість за кредитом 1753,25; заборгованість за процентами (несплачені проценти на прострочену заборгованість) - 11061,41 (а.с. 6-7). Як вбачається із квитанції (а.с. 1) позивач сплатив судовий збір у розмірі 229,40 грн., який відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Однак, на момент подання позову до суду, в Україні діяла ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто враховуючи ціну позову у розмірі 12814,66 грн., позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 243,60 грн. Отож, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача недоплачену позивачем суму судового збору у розмірі 14,20 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає підставними та доведеними в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк". На підставі ст.ст. 525, 526, 549-554, 1054-1057 ЦК України та

Outcome: approved