Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Однак зі слів відповідача [PERSON], він не являється його біологічним батьком. Вказують на те, що мати дитини [PERSON] померла в грудня 2011 року і на утримані відповідача залишився неповнолітній [PERSON] та малолітня донька [PERSON] Відповідач одружився вдруге, однак стосунки дитини не склалися з другою дружино батька, туму він змушений був перейти на проживання до своєї тітки [PERSON]. [PERSON] часто їздить на заробітки за межі України і вихованням та утриманням дитини не займається, життям та здоров'ям не цікавляться, хоча є працездатним і має таку можливість, проте свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позивач просить задовольнити позовні вимоги. Представник служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Представник відповідача позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував, щодо позбавлення батьківських прав відносно нього, відповідача [PERSON] Зацікавлена особа: [PERSON] позов підтримала частково та просила відмовити в частині стягнення аліментів з відповідача. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач по справі являється батьком [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного виконавчим комітетом Оршовецької сільської ради від 19 червня 2014 року встановлено, що син мешкає у будинку тітки [PERSON], мешканка [ADDRESS]. Згідно характеристики Оршовецької сільської ради № 26 від 19 травня 2014 року вбачається, що [PERSON], 1986 року народження зарекомендував себе з посередньої сторони. На даний час ніде не працює, але періодично виїжджає на заробітки в межах України. Відповідно до заяви-згоди, від 04 червня 2014 року, [PERSON] надав свою згоду на позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON], так як він не являється його біологічним батьком і його дружина проти його батьківства. Згідно пояснювальних записок сусідів [PERSON] та [PERSON], - неповнолітній [PERSON] з лютого 2013 року проживає з [PERSON] Батько [PERSON] до дитини не навідується та не займається його вихованням, матеріально не підтримує. Вважаю, що [PERSON] працездатна, тому має реальну можливість займатися вихованням та матеріально утримувати свого неповнолітнього сина, проте, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Кіцманській райдержадміністрації № 8 від 25 червня 2014 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS]. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 2 ст. 182 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні і поновлення батьківських прав" ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено - батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Стаття 184 СК України вказує, що у випадку коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що позбавлення відповідача батьківських прав є способом захисту прав неповнолітнього та відповідає його інтересам, а відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини та не проявляє батьківської турботи до нього, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідачки аліменти. Дане право дитини порушується відповідачем, оскільки останній не утримує на належному рівні матеріально свою дитину. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність на його утриманні іншої дитини, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку /батьків/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладених обставин та досліджених письмових доказів у справі, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітнього [PERSON], зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 400 гривень, щомісячно до його повноліття, починаючи стягнення з 11 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір на загальну суму 243,60 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 18 Конвенції про права дитини, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні і поновлення батьківських прав" ст.ст. 150, 152, 164, 165, 180, 181, 182, 183, 184 СК України,

Outcome: approved