Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач УПСЗН Глобинської РДА звернулися до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що 18 червня 2002 року Глобинським районним судом Полтавської області було видано виконавчий лист за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/2 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину починаючи з 24.05.2002 року і до досягнення повноліття дітей. Також вказав, що відповідач як батько неповнолітніх дітей, що має змогу сплачувати аліменти на їх утримання, являється боржником коштів державного бюджету, оскільки через його ухиляння від сплати аліментів протягом тривалого періоду часу УПСЗН Глобинської РДА виплачувалася допомога [PERSON] на утримання її неповнолітніх дітей. Зазначив, що УПСЗН Глобинської РДА відповідно до вимог чинного законодавства здійснювало виплату тимчасової допомоги [PERSON], і за період з 01 вересня 2010 року по 28 лютого 2014 року загальна сума виплаченої тимчасової допомоги склала 40047 грн. 60 коп., у зв'язку з чим виникла необхідність стягнення із [PERSON] сплаченої державної допомоги в розмірі 40047 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві адресованій суду позовні вимоги підтримав та прохав розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, в заяві адресованій суду прохав розглядати справу без його участі, позов визнав. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Глобинського РУЮ знаходиться виконавчий лист №2-383/2002, виданий Глобинським районним судом Полтавської області 18 червня 2002 року про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO]. Також судом встановлено, що за зверненням [PERSON] в порядку, передбаченому чинним законодавством України, рішенням УПСЗН Глобинської РДА від 03.10.2010 року [PERSON] призначено тимчасову допомогу на неповнолітніх дітей в сумі 828 грн.90 коп. щомісячно на період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року, в сумі 846 грн.90 коп. щомісячно на період з 01.10.2010 року по 30.11.2010 року та по 861 грн.30 коп. з 01.12.2010 року по 28.02.2011 року. Розпорядженням начальника Управління від 28.12.2010 року на період з 01.01.2011 року по 28.02.2011 року їй призначено новий розмір допомоги в суді 879 грн.30 коп. щомісячно. Згідно з довідками відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції від 18.03.2011 року № 1306; від 21.09.2011 року №10323; від 23.03.2012 року № 2460; від 28.09.2012 року № 8175; від 26.03.2013 року № 2296; від 20.09.2013 року № 8606, [PERSON] продовжував ухилятися від сплати аліментів. В 2011 -2014 роках громадянка [PERSON] повторно зверталася із заявами до Управляння за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Рішенням про призначення допомоги сім»ям з дітьми від 23.03.2011 року; від 05.10.2011 року, від 27.03.2012 року, від 03.10.2012 року, від 28.03.2013 року, 02.10.2013 року їй призначалася тимчасова державна допомога на неповнолітніх дітей. Розпорядженням начальника Управління від 27.12.2011 року, від 27.12.2012 року встановлювався щомісячний новий розмір вказаної допомоги. УПСЗН Глобинської РДА були надіслані на ім'я [PERSON] листи про необхідність добровільного повернення сплачених з державного бюджету коштів на утримання його неповнолітніх дітей, проте відповідач не відреагував на вказані листи та у добровільному порядку до цього часу не сплатив заборговані ним кошти. Згідно ст.181 ч.8 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Згідно ст.181 ч.10 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Крім того, відповідно до вимог п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006 року якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Виходячи з того, що відповідач протягом тривалого періоду часу ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим УПСЗН Глобинської РДА нараховувалася та виплачувалася тимчасова допомога у відповідності до вимог чинного законодавства на утримання неповнолітніх дітей, на даний час виявлено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] коштів до державного бюджету, які були сплачені на утримання його неповнолітніх дітей. Враховуючи те, що позивач згідно вимог п.20 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, то суд вирішує питання стосовно розподілу судових витрат у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Так як, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню в дохід держави із відповідача - [PERSON]

Outcome: approved