Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про скасування усиновлення. Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що 11 жовтня 1988 року позивачі по справі одружились. Власних дітей у шлюбі не мали, а тому вирішили усиновити дітей.На підставі рішення Виноградівського районного суду від 29 серпня 2000 року усиновили [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення суду внесено зміни в їхні актові записи про народження, видані їм свідоцтва про народження, де прізвища та батькові змінені та позивачі зазначені їхніми батьками. Усиновлення по відношенню до [PERSON] скасовано на підставі рішення суду 2008 року. Не кращими були стосунки між позивачами і відповідачкою [PERSON] У них не виникли нормальні відносини як у батьків з дочкою. За дванадцять років, що відповідачка проживала в позивачів, вони зрозуміли, що це дуже складна дитина, але позивачі пояснювали тим, що відповідачку [PERSON] покинули рідні батьки, а потім її баба, що вона виховувалась в інтернаті. Позивачі сподівалися на те, що любов, виховання, проживання в сім»ї змінить відповідачку, але як виявилось це не дало ніяких результатів. Спільне проживання і виконання обов'язків виявилось неможливим, коли вона підросла. Відповідачка [PERSON] в новій сім»ї поводилась зухвало, неодноразово втікала з дому, крала, вела аморальний спосіб життя, що суперечить релігійним переконанням позивачів. Відносилась до позивача, [PERSON], не як до свого батька, а як до мужчини, що привело до того, щопозивачка, [PERSON], більше місяця не проживала в будинку так як зрозуміла, що їхня сім»я на межі розпаду. В 16 років відповідачка [PERSON] втекла до м. Львова. Все це пояснюється тим, що відповідачка позивачів [PERSON] та [PERSON], ніколи не сприймали як своїх батьків.Влітку 2013 року чоловік відповідачки зрозумів, що відповідачка [PERSON] не створена для сім»ї і подав на розлучення, шлюб між ними розірвали. Відповідачка [PERSON], після розлучення до позивачів не повернулась . Після того як відповідачці стало відомо, що позивачі звернулись до Виноградівського районного суду з позовом про зняття її з реєстрації, так як вона втратила право на користування житлом, вона зрозуміла, що може позбутись житла, згадала за позивачів і почала поширювати відносно позивачів всякі нісенітниці, брехні, неправдиві чутки. Звернулась до телебачення, публікацій в пресі з такою метою, щоб нас знеславити , оговорити, зіпсувати нашу репутацію, про що свідчить публікація в газеті «Фест» «Удочерили, аби знущатися?» від 13-19 грудня 2013 року за № 43896 В цій статті відповідачка стверджує, що позивачі були поганими батьками, з неї знущались. Якщо позивачі були поганими батьками, то чому вона настоює на проживанні спільно з позивачами, при тому, що у неї є рідні біологічні батьки, тітки та бабця, яка проживає у Виноградові. Вона з ними спілкується, підтримує відносини. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 24 січня 2014 року відповідачку [PERSON], визнано як такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та знято її з реєстрації. Рішення суду виконано, вона більше не зареєстрована за адресою проживання проживання. Крім того, рішеннями судів першої інстанції від 27 листопада 2013 року та апеляційної інстанції від 24 січня 2014 року підтверджено, що між сторонами існують неприязні відносини. Таким чином, позивачі зрозуміли, що усиновлення відповідачки суперечить і їхнім інтересам і інтересам відповідачки, сімейні відносини між ними не склались. Усиновлення не забезпечує сторонами спокою, загрожує нашому життю та здоров'ю. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд такі задоволити з підстав наведених у позові. Представник відповідачки [PERSON], в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідачка поводить себе в сім'ї зухвало, неодноразово втікала з дому, вела аморальний спосіб життя, відноситься до позивача як до мужчини, а не батька, хоче заволодіти майном позивачів, має намір потравити позивачів, погрожує пошкодженню здоров'я. Вислухавши думку сторін, пояснення свідків по справі дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у зв»язку із наступним підстав. Нормами матеріального права що підлягає до даних правовідносин є норми СК України. В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 1988 року позивачі [PERSON] та [PERSON], одружились. Власних дітей у шлюбі не мали, а тому в подальшому вирішили усиновити дітей. На підставі рішення Виноградівського районного суду від 29 серпня 2000 року позивачі усиновили [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі рішення суду внесено зміни в їхні актові записи про народження, видані їм свідоцтва про народження, де прізвища та батькові змінені та позивачі зазначені їхніми батьками. Усиновлення по відношенню до [PERSON] скасовано на підставі рішення суду 2008 року. Як встановлено в судовому засіданні не кращими були стосунки між позивачами і відповідачкою [PERSON], у них не виникли нормальні відносини як у батьків з дочкою. За дванадцять років, що відповідачка проживала в позивачів, позивачі зрозуміли, що це дуже складна дитина, але позивачі пояснювали собі це тим, що відповідачку [PERSON] покинули рідні батьки, а потім і її баба, що відповідачка виховувалась в інтернаті. Позивачі сподівалися на те, що любов, виховання та проживання в сім»ї змінить відповідачку [PERSON], але як виявилось це не дало ніяких результатів. Спільне проживання і виконання обов'язків виявилось неможливим, навіть коли відповідачка підросла. Відповідачка [PERSON] в новій сім»ї позивачів поводилась зухвало, неодноразово втікала з дому, крала, вела аморальний спосіб життя, що суперечить релігійним переконанням позивачів. Відносилась до позивача [PERSON], не як до свого батька, а як до мужчини, що привело до того, що позивачка, [PERSON], більше місяця не проживала в будинку так як зрозуміла, що їхня сім»я на межі розпаду. В 16 років відповідачка [PERSON] втекла до м. Львова. В лютому 2012 року відповідачка [PERSON] залишила будинок і перейшла жити у с. Підвиноградів до майбутнього чоловіка [PERSON], де лише в серпні 2012 року з ним одружилась. Через чотири місяця після одруження відповідачка [PERSON], його залишила, почала блукати, до позивачів не прийшла як до батьків, а продовжувала проживати у інших людей. Відповідачка [PERSON] не сприйняла позивачів [PERSON] та [PERSON], як своїх батьків. Влітку 2013 року чоловік відповідачки зрозумів, що відповідачка [PERSON] не створена для сім»ї і подав на розлучення, шлюб між ними розірвали. Відповідачка [PERSON], після розлучення до позивачів не повернулась. Після того як відповідачці стало відомо, що позивачі звернулись до Виноградівського районного суду з позовом про зняття її з реєстрації, так як вона втратила право на користування житлом, вона зрозуміла, що може позбутись житла, згадала за позивачів і почала поширювати відносно позивачів всякі нісенітниці, брехні, неправдиві чутки. Звернулась до телебачення, публікацій в пресі з такою метою, щоб нас знеславити , оговорити, зіпсувати нашу репутацію, про що свідчить публікація в газеті «Фест» «Удочерили, аби знущатися?» від 13-19 грудня 2013 року за № 43896. В цій статті відповідачка стверджує, що позивачі були поганими батьками, з неї знущались. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 24 січня 2014 року відповідачку [PERSON], визнано як такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та знято її з реєстрації. Рішення суду виконано, вона більше не зареєстрована за адресою проживання проживання. Крім того, рішеннями судів першої інстанції від 27 листопада 2013 року та апеляційної інстанції від 24 січня 2014 року підтверджено, що між сторонами існують неприязні відносини. Таким чином, позивачі [PERSON], [PERSON] дійшли до висновку, що усиновлення відповідачки суперечить і їхнім інтересам і інтересам відповідачки, сімейні відносини між ними не склались. Усиновлення не забезпечує сторонами спокою, загрожує їхньому життю та здоров'ю. У відповідності до частин 2, 3, 4 статті 238 Сімейного Кодексу України -усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття, якщо протиправна поведінка усиновленого, уєиновлювача загрожує життю, здоров'ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім'ї. Усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або па вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися" Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007року усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновдювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків". Відповідно до ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням; дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. Ст. 241 СК України визначено, що державний орган реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На основі вищевикладеного, суд прийшов до переконання що заявлені позивачами позовні вимоги є підставними та такими, що підлягаєть до задоволення.

Outcome: approved