Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з відповідним позовом мотивуючи позовні вимоги тим, що під час перебування з Відповідачем у шлюбі, ними було придбано автомобіль [NUMBER], 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER], який було поставлено на облік на ім'я Відповідача. На даний час шлюб між ними розірвано, однак ще під час шлюбу Відповідач без її згоди відчужив вказаний автомобіль. На даний час ними не досягнуто добровільної згоди щодо поділу вищевказаного майна, тому вона вважає необхідним здійснити поділ спільної сумісної вланості подружжя в судовому порядку та стягнути грошову компенсацію з Відповідача за частку в спільному сумісному майні подружжя. Просить стягнути з [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 85\~377,50 грн., що становить половину вартості спільного сумісного майна подружжя - автомобіля [NUMBER], 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER], а також понесені нею судові витрати по справі. Під час розгляду справи представник Позивача зменшив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за її частку у спільному сумісному майні подружжя у розмірі 58\~140,00 грн., що становить половину вартості спільного сумісного майна подружжя: автомобіля "Volkswagen Transporter", 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER], а також понесені нею судові витрати: сплачений судовий збір та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи. У судовому засіданні Позивач та представник Позивача змінені позовні вимоги підтримали повністю з мотивів, наведених у позовній заяві. Позов просили задовольнити повністю. Відповідач та представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнали повністю, заперечили проти його задоволення з тих мотивів, що відчуження автомобіля було спільним рішенням сторін, як подружжя. Відповідач стверджує, що відчуження майна відбулося за згодою подружжя під час шлюбу, позивач була інформована й обізнана та не заперечувала проти продажу автомобіля, окрім того, використовувала кошти, які вони отримали від продажу авто. Вважає вимоги Позивача необґрунтованими та не доведеними і підстав, які б давали їй право на звернення до суду з вимогами про поділ спільного майна подружжя немає. Просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог [PERSON] Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи й оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 086675 виданого 11.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] 11.02.2014 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1 (а.с.15). Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено показами свідків - батьків позивача [PERSON] та [PERSON], саме вони придбали автомобіль Volkswagen Transporter, 1998 року випуску за власні кошти, які отримували від ведення підсобного господарства, та подарували його сторонам з нагоди укладення шлюбу. Так, як у [PERSON] посвідчення водія не було, то реєструвати вищевказаний автомобіль вирішили на зятя - [PERSON] Згідно Інформаційної довідки територіального сервісного центру МВС України у Волинській області згідно комп'ютерної бази ТСЦ № 0744 Volkswagen Transporter дійсно був зареєстрований за [PERSON] 26.06.2014 року (а.с.5). 19.05.2017 року за рішенням Іваничівського районного суду Волинської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.67). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України). Згідно вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зважаючи на дану правову норму, слід прийти до висновку, що спірний автомобіль набутий сторонами, тобто подружжям, за час шлюбу, належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності і у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем відсутні домовленості про розмір часток в праві спільної власності на спірний автомобіль. Таким чином, зважаючи на викладені обставини та аналізуючи правові норми, що регулюють правовідносини, які склались в даному випадку між сторонами по справі, суд прийшов до переконливого висновку, що позивачу та відповідачу належать рівні частки в цьому майні, а тому частка позивача становить 1/2. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Однак, з Інформаційної довідки територіального сервісного центру 0744 МВС України у Волинській області № 31/3/4-803 від 24.02.2018 року вбачається, що 01.03.2017 року транспортний засіб "Volkswagen Transporter", д.н.з. [NUMBER], 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER] був перереєстрований на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ (інший власник). Станом на 01.03.2017 року не є власністю [PERSON] (а.с.60). Твердження відповідача про те, що відчуження автомобіля було їхнім з позивачем сумісним рішенням, як подружжя, відчуження автомобіля відбувалося за згодою подружжя є необґрунтованим та не підтверджено будь-якими належними і допустимими доказами так, як згідно ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово та має бути нотаріально засвідчена. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду України від 08.04.2015 року у справі № 6-7цс15. Як встановлено у судовому засіданні, після погіршення стосунків з позивачем відповідач за два місяці до розірвання шлюбу відчужив автомобіль своєму рідному брату [PERSON]; будь-яких доказів на підтвердження отримання коштів від продажу авто відповідач суду не надав, що дає суду підстави вважати, що відчуження транспортного засобу було здійснено з метою ухилення [PERSON] від обов'язку сплати позивачу грошової компенсації за частку у спільному сумісному майні подружжя. У постанові Верховного суду України від 08.04.2015 року у справі № 6-7цс15 зазначено, що законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди повинні виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна. Так, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 9064 складеного 25 жовтня 2017 року середня ринкова вартість автомобіля марки Volkswagen Transporter, 1998 року випуску, вантажний фургон з робочим обємом двигуна 1898 см3, дизель, 5-ти ступінчата МКПП, базової комплектації, ідентичного автомобілю Volkswagen Transporter, 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER], станом на 25.10.2017 року (на момент проведення експертизи) складає 116\~280 грн. 00 коп. (а.с.28-29). У зв'язку з тим, що виділити частки в натурі в автомобілі Volkswagen Transporter, 1998 року випуску неможливо, оскільки це призведе до втрати його цільового призначення та враховуючи, що відповідач без згоди позивача вже відчужив спільно придбаний автомобіль, суд приходить до висновку про необхідність стягнення в користь позивача грошової компенсації за частку у спільному сумісному майні подружжя - половину вартості автомобіля Volkswagen Transporter, 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи розподіляються згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У звязку із повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати: на оплату судового збору - 853,78 та за проведення судової автотоварознавчої експертизи - 990,00 грн., оскільки дані витрати підтверджуються відповідними квитанціями, що містяться в матеріалах справи (а.с. 1, а.с. 26).

Outcome: approved