Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтуванні позову посилається на те, що сімейне життя не склалося через різні характери, різні життєві погляди та несумісність характерів призвело до відсутності взаємного порозуміння, постійних сварок і суперечок та втрати любові та поваги до свого чоловіка. Шлюбні відносини фактично припинилися. Від даного шлюбу подружжя має двох дітей: доньку [PERSON], 2007 року народження та сина [PERSON], 2013 року народження. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами укладений 12 серпня 2006 року та зареєстрований Власівською селищною радою міста Світловодська Кіровоградської області, актовий запис № 40 (а.с. 7). Встановлено, що причиною подачі заяви послужив той факт, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. На примирення сторони не погоджуються. Спору про поділ майна немає. За таких обставин, суд вважає за неможливе збереження сім'ї, на підставі чого шлюб підлягає розірванню. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.02.2007 року та свідоцтва про народження [NUMBER] від 05.11.2013 року, відповідач є батьком дітей, а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей (а.с. 5, 8). В даний час батьки проживають окремо. Діти проживають зі своєю матір'ю [PERSON] Враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, позивача та відповідача по справі, суд вважає, що належить стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 24 березня 2016 року і до повноліття доньки [PERSON], тобто до [INFO] включно, а потім в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] включно. Судом встановлено, що згідно консультативного висновку ЧП ЛДЦ "АРНИКА ПЛЮС", [PERSON] поставлено діагноз косоокість правого ока та далекозорість слабкого ступеня обох очей. Рекомендовано: дотримання зорового режиму, постійне носіння окуляр, контроль гостроти зору (а.с. 11). Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Участь в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. За віком та станом здоров'я відповідач є працездатним чоловіком, який не має перешкод у працевлаштуванні та покращенні свого матеріального становища й забезпечення належного рівня життя своєї дитини. Відповідач є батьком дитини, а тому згідно ст. 180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Враховуючи характер захворювання дитини та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що батько зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 551 гривень 20 копійок (а.с.1). Приймаючи до уваги, що позивач сплатила судові витрати, заява задоволена, а тому суд присуджує відповідачеві сплатити понесені витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved