Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20 листопада 2003 року між ним та СФГ Оріон в особі голови [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна, а саме будівлі санпропускника розміром 30,63х14,45х3,60 м. вартістю 42500,00 грн., яка розташована: Херсонська область Великолепетиський район смт. Велика Лепетиха, за межами населеного пункту на території МТФ №2 КСП ім. Петровського. Вказане майно СТФ Оріон отримало у власність на підставі акту приймання-передавання № 1 та №2 від 06.12.2002 року згідно якого власники майна та свідоцтв про право власності на майновий пай передали йому майно та свідоцтва про право власності на майновий пай. Власники майнових паїв відмовились оформляти та проводити реєстрацію права власності в державному бюро технічної інвентаризації та оформляти договір купівлі-продажу. За взаємної згоди за продане майно вони отримали сільськогосподарську продукцію рівну вартості майнового паю. Придбане майно було 20.11.2003 року передано йому згідно акту приймання - передачі від 20.11.2003 року. Продавцю було у повному обсязі виплачено грошові кошти. Позивач вважає, що таким чином, він як покупець виконав всі умови договору купівлі-продажу майна від 20.11.2003 року, а саме сплатив його вартість та прийнято предмет договору. Позивач також зазначив, що він неодноразово наполягав на нотаріальному посвідченню договору, але відповідач ухиляється від цього, заволікає, що призвело до неможливості нотаріального посвідчення договору та позбавляє його права стати повноправними власниками придбаного майна. Виходячи з вимог Заключних та перехідних положень ЦК України вступившого у законну силу з 1 січня 2004 року, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2003 року за № 435-1V, положення цього кодексу застосовуються до тих прав або обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його у законну силу. Відповідно до ст. 47 (ЦК України в редакції 1963р), якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови угоди, що потребує нотаріального посвідчення, суд може за вимогою сторони, що виконала умови угоди визнати її дійсною. Крім того, вищевказане приміщення було збудоване КСП ім. Петровського, яке як власник даного майна не здійснило первинну реєстрацію приміщень, і не отримало правовстановлюючі документи на нього. Також реєстрацію права власності не здійснено і відповідачем. Таким чином, маючи на руках відповідні свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) він не має змоги оформити право власності на придбане майно та не має можливості розпоряджатися ним як власник. Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі продажу майна, а саме будівлі санпропускника розміром 30,63х14,45х3,60 м. вартістю 42500,00 грн., яка розташована: Херсонська область Великолепетиський район смт. Велика Лепетиха, за межами населеного пункту на території МТФ №2 КСП ім. Петровського, який був укладений 20.11.2003 року між ним та СФГ Оріон в особі голови [PERSON], а також визнати за ним право власності на вказане майно. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просить суд його задовольнити, так як зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач у судовому засіданні обставини викладені у позовній заяві визнав, та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, даний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. З матеріалів справи видно, що дані правовідносини між сторонами виникли 20.11.2003 року, тобто до набрання чинності ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, а тому до них потрібно застосовувати норми матеріального права, які діяли до набрання чинності цим кодексом, а саме ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦК України (в ред. 1963 року) якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності порушене право підлягає захистові. У позові зазначено, що 20.11.2003 року Позивач придбав у відповідача майно і на протязі всього періоду по 2015 рік звертався до Відповідача з вимогою нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, але останній постійно відмовлявся, що призвело до спливу строків позовної давності. Суд визнає вказану причину пропуску строку поважною, а тому відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦК України порушене право підлягає захистові. Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Статтею 41 Конституцією України, ст.ст. 2, 4 Закону України Про власність, ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Матеріалами справи підтверджується, що 20.11.2003 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір купівлі-продажу майна, а саме: будівлі санпропускника розміром 30,63х14,45х3,60 м., яка розташована за межами населеного пункту смт. Велика Лепетиха на території МТФ №2 КСП ім. Петровського. Право власності Відповідача на вказане майно підтверджується відповідними свідоцтвами на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновими сертифікатами а.с.), актом №1 приймання передавання свідоцтв про право на майновий пай (а.с.), а також актом №2 приймання передавання основних засобів від 06.12.2002 року (а.с.) Ціна за яку здійснювався продаж нерухомого майна визначалась за домовленістю сторін і становить 42500 грн., які сплачені Покупцем Продавцю повністю, що підтверджується відповідною розпискою Відповідача, крім того Позивачем прийнято майно. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу, але якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Суд при винесенні рішення приймає до уваги, що Відповідач після отримання майнових сертифікатів не мав можливості укладати договори оренди на своє майно, так як відсутні правовстановлюючі документи на нього, механізм реалізації прав на майнові паї не визначений, що обмежує права власника передбачені ст. 41 Конституції України. Також суд при винесенні рішення приймає до уваги, що з моменту отримання майнових паїв і по теперішній час власник не може сплачувати орендну плату на землю, так як у нього не має правовстановлюючих документів і він не міг розпоряджатися своїм майном. Таким чином відповідні бюджети різних рівнів не отримували орендну плату за землю, яка знаходиться під будівлею. Крім того, ні Указом Президента України "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" від 29.01.2001 року за № 62/2001, яким запроваджено здійснення комплексу організаційних заходів щодо уточнення складу пайових фондів майна, розмірів паїв, забезпечення вільного здійснення права власності на паї, недопущення порушень майнових прав, ні постановою Кабінету Міністрів України "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" від 28.02.2001 року за № 177, не визначено порядку набуття права власності на майновий пай. Беручи до уваги, що Позивачем виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу майна, а саме: будівлі санпропускника розміром 30,63х14,45х3,60 м. вартістю 42500,00 грн., яка розташована: Херсонська область Великолепетиський район смт. Велика Лепетиха, за межами населеного пункту на території МТФ №2 КСП ім. Петровського, сплачена вартість майна та отримано предмет договору, а також те, що не відбулося нотаріального посвідчення договору купівліпродажу з вини Відповідача, що позбавляє Покупця права стати повноправним власником придбаного майна. Відповідач позов визнав, а тому відповідно до ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна та визнати за [PERSON] право власності на вище вказане майно, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 47, 80, 224, 227 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved