Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON] про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням.\~В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2002 р. їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований її син [PERSON] відповідач по справі, який не мешкає в спірній квартирі без поважних причини з 2007 року, оскільки майже весь час перебуває в місцях позбавлення волі та у відповідності до ст.405\~ЦК України втратив право користування житловим приміщенням. Крім того, позивач зазначила, що вона тривалий час мешкає у м. Києві, має намір продати спірну квартиру та придбати у м. Києві, а реєстрація відповідача позбавляє її такої можливості, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 14.04.2021 року справа прийнята до провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки та копії позову за місцем його перебування та вручено відповідачу під розпис, про що свідчить розписка з його підписом. Крім того, в матеріалах справи міститься власноруч написана копія заяви відповідача [PERSON] в якій він просить зняти його з реєстрації без його присутності, оскільки наразі він відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Вказана заява відповідача засвідчена начальником ДУ «Ладижинська виправна колонія №39», в якій відбуває покарання відповідач. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз`яснено, що відповідно до ст.55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] позивачу по справі , що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.07.2002 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи. У вказаній квартирі зареєстрований син позивача [PERSON] відповідач по справі, який не мешкає в спірній квартирі без поважних причини з 2007 року, оскільки майже весь час перебуває в місцях позбавлення волі та у відповідності до ст.405\~ЦК України втратив право користування житловим приміщенням. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Ладижинська виправна колонія №39», що підтверджується відповідною довідкою вказаної установи, яка наявна в матеріалах справи, в якій зазначено початок строку відбування покарання 19.09.2018 р. , кінець строку 19.01.2022 р. В матеріалах справи міститься власноруч написана копія заяви відповідача [PERSON] в якій він просить зняти його з реєстрації без його присутності, оскільки наразі він відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Вказана заява відповідача засвідчена начальником ДУ «Ладижинська виправна колонія №39», в якій відбуває покарання відповідач. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Частинами 1 і 4\~статті 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений\~у його здійсненні. На підставі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод\~у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16,\~319,\~321,\~391 ЦК України\~має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи, що\~відповідач фактично визнав позовні вимоги, що підтверджується власноруч написаною ним заявою про зняття його з реєстрації, тому, відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~його необхідно визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved