Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: КП «Добропільська служба єдиного замовника», Філія ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля «Соцсервіс» про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначили, що на підставі рішення Добропільської міської ради від 23.09.2016 року №7/15-18 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Добропілля об`єктів соціальної інфраструктури-гуртожитків», було прийнято у власність територіальної громади м. Добропілля Донецької області будівлю гуртожитку з майном, призначеним для її обслуговування, за адресою: [ADDRESS] , та передано на баланс КП «ДСЄЗ». На час передачі гуртожитку у власність територіальної громади у кімнаті № [NUMBER] вищезазначеного гуртожитку був зареєстрований з 21 грудня 2007 року відповідач. За інформацією філії ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля «Соцсервіс» від 21 липня 2020 року № 117, ордер [PERSON] за період перебування гуртожитків на його балансі не видавався. Порядок вселення є однією із ключових умов для визначення права користування. Тобто відповідач вселився у спірну кімнату з порушенням встановленого порядку. Відповідач правом приватизації не скористався. Даний факт свідчить про незацікавленість відповідача у збереженні за ним права користування спірним житловим приміщенням. Після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади м. Добропілля Донецької області і по теперішній час [PERSON] у гуртожитку не проживає, що підтверджується актом обстеження від 03.06.2019 року №5 ФОП [PERSON] , актами обстеження №12 від 14.09.2016 року та від 06.03.2016 року «Філії ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» «Соцсервіс». Відповідач у кімнаті [ADDRESS] , без поважних причин не проживає більше шести місяців, у гуртожитку не з`являється, плату за проживання не здійснює, особисті речі у кімнаті відсутні, кореспонденція на ім`я [PERSON] на адресу гуртожитку не надходить, його місце знаходження невідомо. Персоналом гуртожитку перешкоди в користуванні кімнатою № [NUMBER] не створюються. Відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. У зв`язку з чим, представник позивача просив визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] . Представник позивача надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Треті особи звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідно до ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок суд обґрунтовує наступним: Судом встановлено, що рішенням Добропільської міської ради №7/15-18 від 23.09.2016 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Добропілля об`єктів соціальної інфраструктури-гуртожитків, прийнято у власність територіальної громади будівлю гуртожитку з майном, призначеним для її обслуговування, що розташована за адресою: [ADDRESS] , будівлю гуртожитку з майном, призначеним для її обслуговування, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та передане прийняте у власність територіальної громади м. Добропілля майно на баланс КП «ДСЄЗ» та закріплено за цим підприємством на праві господарського відання. Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії домової книги гуртожитку [ADDRESS] , [PERSON] з 21.12.2007 року зареєстрований за вищезазначеною адресою. Відповідно до акту від 16.03.2016 року, [PERSON] , який з 21.12.2007 року зареєстрований в гуртожитку ш. "Алмазна", з 01.11.2011 року в гуртожитку не проживає, місце знаходження його невідоме. Згідно акту\~обстеження від\~14.09.2016\~року №12,\~згідно домової\~книги гр.\~ [PERSON] \~зареєстрований в\~кімнаті [ADDRESS] з\~21.12.2007року.\~Під час\~огляду кімнати\~№21\~гр.\~ [PERSON] \~відсутній.\~В кімнаті\~знаходяться меблі\~та інвентар,\~який знаходиться\~на балансі\~філії «Соцсервіс».\~Особисті речі\~відповідача в\~кімнаті відсутні.\~Зі слів\~завідуючого гуртожитку\~ [PERSON] ,\~з грудня\~2015\~року \~(період\~роботи \~завідуючого)\~гр.\~ [PERSON] \~відсутній в\~гуртожитку без\~поважних причин,\~в гуртожитку\~не з`являється,\~має заборгованість\~по оплаті,\~особисті речі\~відсутні,\~кореспонденція на\~ім`я [PERSON] \~на адресу\~гуртожитку не\~надходить.\~Персоналом гуртожитку\~перешкоди в\~користуванні кімнатою\~№ [NUMBER] \~не створюються, що також підтверджується актом обстеження від 03.06.2019 року №5 та актом обстеження від 03.02.2020 року №2. Як вбачається з довідки від 03.10.2019 року, у зв`язку з непроживанням [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , плата за проживання у гуртожитку не нараховувалась і станом на 01.10.2019 року заборгованість за проживання у гуртожитку відсутня. З листа філії ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» «Соцсервіс» від 21.07.2020 року №117 вбачається, що [PERSON] був прописаний в гуртожитку ш."Алмазна." За період, коли гуртожиток перебував на балансі ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ордер на житлову площу в гуртожитку [PERSON] не видавався. (а.с. 15). Згідно частини першої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Враховуючи факт, що будівля гуртожитку не належить позивачу на праві приватної власності, а він є лише його балансоутримувачем, правовідносини щодо оренди кімнати між позивачем та відповідачем врегульовані нормами ЖК України. Відповідно до частини другої статті 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням\~адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Відповідно до статті 129 ЖК України, на підставі\~рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який\~є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно зі статтею 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За вимогами ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] більше 6 місяців не проживає у кімнаті [ADDRESS] , оплату за користування житлом не здійснює, що перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., тому суд вважає необхідним стягнути на користь позивача вказану суму судового збору з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved