Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», [PERSON] , відповідно до якого просить усунути йому перешкоди у здійсненні права власності на транспортний засіб Volkswagen модель Passat, легковий седан - В, номер шасі [NUMBER] , 2008 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом припинення права застави Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на транспортний засіб згідно Договору застави № 027/701396-ZО від 08.08.2008 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] , та скасувати обтяження у вигляді застави та заборони на відчуження транспортного засобу - автомобіля марки Volkswagen модель Passat, легковий седан - В, номер шасі [NUMBER] , 2008 р. випуску, зареєстрованого в державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15.02.2017 р. за № 16151005, а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] Вказане право він набув на підставі Договору купівлі-продажу від 11.02.2017 року, укладеного з [PERSON] . Маючи намір його реалізувати 01.11.2017 р. він звернувся до Територіального сервісного центру, де йому повідомили про наявність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна заборони на відчуження автомобіля, яке було 15.02.2017 р. зареєстровано Хмельницькою філією державного підприємства «Національні інформаційні системи на підставі Договору застави № 027/701396-ZО від 08.08.2008 р., обтяжувачем за яким є ПАТ «Укрсоцбанк», а боржником [PERSON] . Дане обтяження було зареєстровано за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» від 15.02.2017 р. Позивач посилається на те, що оскільки на час придбання автомобіля будь-яке обтяження було відсутнє у відповідному реєстрі, то обтяження, яке в подальшому було внесено до Державного реєстру обтяжень на підставі Договору застави № 027/701396-ZО від 08.08.2008 р., не є чинним для нього. Оскільки наявність обтяження порушує право власності позивача останній звернувся до суду з позовом про визнання його припиненим та скасування державної реєстрації. Представником позивача подана заява, відповідно до якої вона підтримала заявлені вимоги та просила розглядати справу у її відсутність, надавши згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. За згодою представника позивача, на підставі положень ст.280 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТСЦ 8045 МВС у м.Києві 11.02.2017 р. Вказане право він набув на підставі Договору купівлі-продажу від 11.02.2017 року, укладеного з [PERSON] 15.02.2017 р. Хмельницькою філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано приватне обтяження 16151002 у вигляді заборони відчуження автомобіля VOLKSWAGEN, модель PASSAT, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2008 року випуску. Підставою для внесення відомостей про обтяження рухомого майна є Договір застави № 027/701396-ZО від 08.08.2008 р., укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , який 07.12.2016 р. продав транспортний засіб [PERSON] . Як встановлено судом дане обтяження було зареєстровано за заявою ПАТ «Укрсоцбанк», як заставодержателя, від 15.02.2017 р. Позивач, звертаючись до суду, просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого він є, шляхом припинення права застави ПАТ «Укрсоцбанк» на даний транспортний засіб, що виникло на підставі Договору застави, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] та скасувати державну реєстрацію такого обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про заставу" застава? це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до положень статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із положеннями частини першої статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За правилами частини першої, другої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. У відповідності до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Частиною першою статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Статтею 388 ЦК України визначено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Суд встановив, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави транспортного засобу № 027/701396-ZО від 08.08.2008 р., укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] внесено запис про обтяження 15.02.2017 р., тобто після його реалізації [PERSON] . На момент укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу між [PERSON] та [PERSON] таке обтяження не існувало, а тому позивач набув право власності на таке майно без обтяження. Підстави припинення застави визначенні у статті 28 Закону України "Про заставу" відповідно до якої застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом Відповідно до п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ №830 від 05.07.2004 року, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру, відповідно, дії щодо реєстрації припиненя обтяженням мав вчинити відповідач, але вказаних дій він не вчинив, чим порушив право позивача вільно володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач на час придбання автомобіля не був обізнаний про наявність обтяження майна і таке обтяження було відсутнє в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними, а його право підлягає захисту шляхом припинення права застави ПАТ «Укрсоцбанк» на транспортний засіб та скасування обтяження. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved