Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним уточненим позовом, в якому вказала, що 01.06.1996 року сторони уклали шлюб, актовий запис № 159. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], актовий запис №707 від 14.11.1997 року. Сімейне життя у сторін не склалося і відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.07.2001 р., актовий запис №389, вони фактично перестали вести спільне життя та вести господарство. Після розірвання шлюбу, Позивачка з сином мешкають окремо від Відповідача, самостійно утримує та забезпечує їх сина усім необхідним для його належного розвитку. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги ні їй, ні сину. Їх спільний син навчається в Автотранспортному коледжі з 01.09.2013 р. по 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою Автотранспортного коледжу від 07.09.2015 року. Позивачка працює в ДК "ЕПОП", на посаді оператор компнабору з заробітною платою в середньому розмірі 3500 грн. У зв'язку із тим, що їх син навчається на денній формі навчання її заробітної плати не достатньо для утримання сина і відповідно, щоб не опинитись у скрутному матеріальному становищі, вона вважає, що Відповідач повинен допомагати утримувати сина на момент продовження навчання. На сьогодні Відповідач будь-якої матеріальної допомоги сину не надає, через що вона змушена звернутися до суду за захистом прав сина. Таким чином, вона не в змозі самостійно утримувати їх сина, у зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручник тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач офіційно працює в ЧП "Інтер'єр", має офіційний дохід, а отже має можливість утримувати їх сина. У Відповідача не має інших утриманців крім їх сина, який потребує допомоги при продовженні навчання, та як їй відомо, що Відповідач не сплачує на користь третіх осіб аліменти. За таких обставин вона вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина і просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу/заробітку, щомісячно, на період навчання сина, тобто до 30.10.2015 року, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви. У судовому засіданні позивач, підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач, під час розгляду справи позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити Позивачці, суду пояснив, що не може сплачувати аліменти, оскільки він ніде не працює, перебуває на обліку, як безробітний в Криворізькому міському центрі зайнятості з 03.11.2015 року та не отримує допомогу по безробіттю, одружений вдруге, та має малолітню дитину, жінка від другого шлюбу не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною,до 3-х років. Крім того, у нього на утриманні мати - пенсіонерка. Третя особа по справі підтримувала позовні вимоги Позивача. Заслухавши показання учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як убачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є сторони по справі (а.с.5). [PERSON] навчається у Автотранспортному коледжі ДВНЗ КНУ, з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року за денною формою навчання в групі ОРДР 13 2/9 на ІІ курсі, стипендію не отримує, що підтверджується довідками Автотранспортного коледжу ДВНЗ КНУ №124 від 07.09.2015 р. та №2420 від 09.11.2015 р. (а.с.8, 24). У зв'язку з навчанням [PERSON] не працює, потребує матеріальної допомоги. Син проживає з Позивачкою та перебуває у неї на утриманні, що підтверджується довідкою Квартального комітету №46 (а.с.7). Позивач працює на Дніпропетровському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві (Криворізька протезно-ортопедична дільниця), на посаді оператора компнабору, що підтверджується довідкою Дніпропетровського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства за №1509/08 від 08.09.2015 р. (а.с. 11). Вона не в змозі в повному обсязі забезпечити потреби сина, у зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручник тощо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не працює, перебуває на обліку, як безробітний в Криворізькому міському центрі зайнятості з 03.11.2015 року та не отримує допомогу по безробіттю, одружений вдруге, та має малолітню дитину, однак аліменти на користь третіх осіб не сплачує, та є здоровою і працездатною особою. Відповідно до вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. А відтак, з урахуванням матеріального положення сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання сина, який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, на період навчання сина, тобто до 30.06.2017 року, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 25.09.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial