Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №601/23-011 від 25.03.2018, яка станом на 31.05.2018 становить 6 320,08 доларів США (3 948,85 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 2 373,23 доларів США - заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом) та понесених судових витрат у розмірі 2 475,64 грн. Позов мотивує тим, що 25.03.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (в подальшому найменування змінено на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк") та [PERSON] укладено договір кредиту №601/23-011, згідно якого Банк надав кредит в сумі 5 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,0% та комісій визначених договором з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів до 24.03.2010. Додатком № 3 до кредитного договору (графік погашення кредиту), погашення заборгованості здійснюється рівними частинами у валюті кредиту щомісячно. Позивач зазначає, що добровільно виконувати взяті на себе зобов'язання відповідач відмовляється, через що він змушений звернутись до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 12.07.2018 цивільну справу передано за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 23.08.2018 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження з викликом відповідача. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов та роз'яснено наслідки ненадання такого відзиву. Позивач надав суду заяву від 07.09.2018 про розгляд справи без його участі, одночасно зазначивши про згоду розглядати справу за правилами ст. 280 ЦПК України (а.с.44). Відповідач відзиву з приводу позовних вимог не надав, з невідомих суду причин, в судове засідання повторно не з'явився, хоча повідомлявся належним чином. За згодою позивача, обумовленої у письмовому клопотанні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Михайлюком Любомиром Євгеновичем укладено договір кредиту №601/23-011 (а.с.5-11). Пунктом 1.1 договору кредиту передбачено, що кредитор зобов'язується надати на умовах забезпеченості, повернення, строковості та цільового характеру використання кредит у сумі 5 000, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,0% річних та комісій визначених договором з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів до 24.03.2010. Кредит надається на поточні потреби. В 2.4. визначено, що сплата відсотків здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця. На дату укладення договору, кредитор свій обов'язок по договору виконав, кошти позичальнику надав, що підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с. 18-19). З розрахунку заборгованості та довідки погашення заборгованості вбачається, що позичальник припинив виконання взятих на себе договірних зобов'язань з 14.08.2008, заборгованість становить у розмірі 6 320,08 доларів США, в тому числі заборгованість по тілу кредиту - 3 948,85 доларів США, заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом -2 373,23 доларів США (а.с.17-19). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що кредит відповідачу наданий в іноземній валюті правомірно, позивач просить стягнути кошти в іноземній валюті, тому у резолютивній частині слід зазначити про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 15.03.2018 в справі № 638/184/14-ц. З огляду на встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом та відсотками, яка на 31.05.2018 становить 6 320,08 доларів США. Задовольняючи позовні вимоги у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача і стягнути на користь позивача розмір сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 533, 610, 617, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved