Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача обґрунтовуючи свої вимоги тим, що остання зареєстрована в [ADDRESS] і користуються комунальними послугами, проте не здійснюють оплату за отримані послуги, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 1371,51 грн., яку відповідач в добровільному порядку не сплачує. У судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав позов у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання також надала заяву, в якій погодилася з позовом і не заперечувала сплачувати борг частками. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню повністю. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з особовим рахунком [NUMBER] відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. Квартира приватизована. Договір про надання послуг по утриманню будинків, споруд та при будинкової території між сторонами не укладався. Як зазначено у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до вимог ст. 179 ЖК України, користування будниками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також, приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України в редакції від 24.01.2006 року № 45 встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом достовірно встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем не укладався, але у сторін виникли правовідносини, які регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Спірні правовідносини, також, врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 12 липня 2005 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та згідно з ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» рішенням 51 сесії 5 скликання від 26 червня 2009 року № 2261 затверджені тарифи на послуги по утриманню будинків, споруд і прибудинкових територій відповідно до рівня благоустрою; зокрема, для будинку по [ADDRESS] тариф встановлений в розмірі 1,10 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартир. Проживаючи в зазначеному будинку і користуючись комунальними послугами, наданими позивачем відповідно, до умов договору, відповідач не сплачує послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 1371,51 грн. Суду не надано належних та допустимих, а також беззаперечних доказів щодо невиконання позивачем обов,язку з надання комунальних послуг або неналежного надання послуг. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач, який є фактичним споживачем наданих позивачем послуг по утриманню будинків, споруд та при будинкової території, не виконує належним чином свої зобов'язання по сплаті комунальних послуг і повинен виплатити позивачеві виниклу заборгованість. Відповідач не надала суду доказів того, що нею були вжитті всі залежні від неї заходи щодо належного виконання зобов'язання. Погодилася з позовом. Підстав, передбачених статтею 617 Цивільного кодексу України, для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання судом не встановлено. Таким чином стягненню з відповідачів підлягає заборгованість на сумі 1371,51 грн. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved