Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач у грудня 2017 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №5484 від 23.05.2014 року, укладеним між кредитною спілкою «Херсонській кредит» та [PERSON] в сумі 71 134,88 грн., яка утворилась станом на 21.12.2017 року, посилаючись на порушення боржником своїх зобовязань за цим договором. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав з підстав викладених у заяві. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що дійсно, 23.05.2014 року вона отримала кредит в КС «Херсонській кредит» на суму 18 300 грн., згідно графіка мала сплачувати 960 грн. щомісяця, але не маючи такої можливості, написала заяву до кредитної спілки і за погодженням з її головою, яким на той час був [PERSON], цю суму їй зменшили до 200 грн. яку вона і сплачувала вчасно та регулярно, тому вважає, що умови договору нею не порушені, а позовна заява задоволенню не підлягає. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Згідно ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а, відповідно до частини 2 зазначеної статті, спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. Судом встановлено, що 23 травня 2014 року, між кредитною спілкою "Херсонський кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5484, згідно з яким позивач надав відповідачці кредит в сумі 18300 грн. на строк до 23 травня 2017 року, а відповідачка прийняла на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, передбачених кредитним договором. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку кредиту. Відповідно до умов договору п. 2.2. кредитного договору, кредит надається на 30 місяців, тобто відповідачка мала повернути надані їй кошти до 23 травня 2017 року та сплатити проценти за користування ними. За п. 9.2. кредитного договору у випадку прострочення позичальником виконання кредитного зобов'язання за цим договором на нього покладається обов'язок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки зазначеної у п. 1.1. за весь період прострочення, тобто, 96% річних за кожен день користування кредитом. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав [PERSON] кредит в розмірі 18 300 грн.. [PERSON], відповідно до графіку погашення кредиту щомісячними платежами мала сплачувати відсотки та здійснювати повернення суми боргу, в розмірі 969,24 грн., але за період з 23.06.2014 року по 29.11.2017 року нею щомісячно сплачувалось лише по 200 грн., у зв'язку із чим та відповідно до умов кредитного договору (п 9.2), їй нараховувався подвійний відсоток у розмірі 96% річних на залишок кредиту, з дня запланованої сплати до дня погашення заборгованості, що підтверджено довідкою - розрахунком кредиту, з якої вбачається, що станом на 21.11.2017 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 5484 становить 71 134,88 грн., в тому числі: заборгованість по сплаті кредиту в сумі 18 100 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 53034,88 грн. Після укладення договору між позивачем і [PERSON], відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання, згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобов'язання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Оскільки відповідачка порушила умови кредитного договору, за яким повинні бути повернуті грошові кошти в строк до 23 травня 2017 року, відповідно до графіку погашення кредиту платежі не здійснювала, хоча з умови кредитування, нарахуванням подвійних відсотків у разі прострочення платежу була ознайомлена, станом на 21.11.2017 року її заборгованість за кредитним договором від 23.05.204 року становить 71 134,88 грн., доказів протилежного не надала, у суду є підстави для стягнення грошових коштів, наданих в кредит та процентів за користування кредитом, в примусовому порядку, відповідно до умов кредитного договору від 23.05.2014 року. Також, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved