Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого вказали на те, що 01 липня 2011 року позивачі разом з відповідачем отримали право власності на квартиру [ADDRESS]. 20 травня 2014 року відповідач продав [PERSON] належну йому ? частину квартири [ADDRESS]. 09 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, який був зареєстрований 11 липня 2003 року, що підтверджується рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області. Фактично з відповідачем [PERSON] не проживає з травня 2012 року, оскільки він зібрав всі свої речі і виїхав на інше місце проживання. Оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає зніматися з реєстрації та такі його дії порушують права позивачів на володіння, користування та розпорядження належної їм власності, то вони були змушені звернутися до суду. В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги і просили їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилались на обставини, викладені у позові. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справу був повідомлений належним чином. Представники третіх осіб до судового засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 24, 38). Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивачів вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, та вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійснення ним права користування та розпорядженням своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2011 року позивачі разом з відповідачем [PERSON] отримали право приватної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видано відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, згідно з розпорядження керівника органу приватизації №13051 від 12.05.2011 року та зареєстроване в комунальному підприємстві «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації». 09.04.2014 року рішенням Орджонікідзевського міського суду шлюб між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] розірваний. 20.05.2014 року відповідач [PERSON] продав [PERSON] свою ? частину квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.10). На даний час в квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично з травня 2012 року в ній не проживає, що підтверджується актом від 24 квітня 2015 року (а.с. 13), а також поясненнями свідків допитаних у судовому засіданні - [PERSON] та [PERSON] Відповідач не здійснює оплату комунальних платежів, які нараховуються за місцем його реєстрації і добровільно знятись з реєстрації не бажає в наслідок чого позивачі позбавлені можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг і змушені протягом більш ніж 3 років сплачувати комунальні послуги за відповідача. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника жилого будинку (квартири), який не є його співвласником, на користування жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачів в частині усунення перешкод з боку відповідача [PERSON] шляхом визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вище вказаною адресою підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, щодо вимог позивачів про зняття [PERSON] з реєстрації у вище вказаній квартирі, суд вважає їх передчасними, так як при наявності рішення суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у позивачів є усі підстави для зняття його з реєстрації у Орджонікідзевському міському секторі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial