Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування право власності на будинковолодіння в [ADDRESS] з розрахунку 5/6 - [PERSON] і 1/6 - [PERSON]. Посилаються на те, що це будинковолодіння до смерті належало їх матері - [PERSON], яка померла [INFO] На дату смерті [PERSON] проживала однією сім'єю із дідом позивачів - [PERSON] 1920 р.н., якому, відповідно, належала обов'язкова частка у спадщині 1/6, а після смерті [PERSON] [INFO] ця частка була успадкована [PERSON], а решта 5/6 були успадковані [PERSON]. Позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна - земельну частку (пай), однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне будинковолодіння вони не змогли, оскільки спадкодавці за життя не зареєстрували свого права власності на нього. В судових засіданнях представник позивачів позов підтримав з аналогічних мотивів. Ствердив, що спірне будинковолодіння було збудоване задовго до набрання чинності ЦК України. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач у довідці №137 від 23.03.2015 р. позов визнав та просив розглядати справу за відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.04.1954 р., свідоцтвами про одруження [NUMBER] від 03.09.1968 р., [NUMBER] від 01.07.1999 р. Дітьми [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 05.01.1970 р., а також [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.10.1968 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 09.05.1987 р. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 17.01.2006 р. На дату смерті із нею був зареєстрований та проживав за однією адресою її батько - [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Москалівської сільської ради №135 від 23.03.2015 р. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, позивачі та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Однак, заповітом, посвідченим секретарем виконкому Москалівської сільської ради Ярмолинецького району 20.05.1996 р., зареєстрованим в реєстрі за №9, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Згідно із ч. 1 ст. 1241 ЦК України, непрацездатний батько [PERSON] - [PERSON] спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала йому у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно, обов'язкова частка [PERSON] становить 1/6. У зв'язку із цим, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.03.2015 р., зареєстроване в реєстрі за №374, на частину спадкового майна - 5/6 частки у праві на земельну частку (пай), чим підтверджується факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] помер [INFO] у віці 93 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO] На дату смерті разом із ним була зареєстрована та проживала онучка - [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Москалівської сільської ради №136 від 23.03.2015 р. Заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] не подавав, спадщину не прийняв, що визнано представником позивача у судових засіданнях. У зв'язку із цим, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.03.2015 р., зареєстроване в реєстрі за №372, на спадкове майно [PERSON] - 1/6 частку у праві на земельну частку (пай). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Позивачі посилаються на те, що [PERSON] до смерті належало будинковолодіння в [ADDRESS]. У відповідності до технічного паспорту, складеного на 16.09.2014 р., зазначене будинковолодіння складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 56,4 кв.м., сараю з літньою кухнею, гаражем літ. Б загальною площею 86,1 кв.м., підвалу літ. б загальною площею 4,9 кв.м., сараю літ. В загальною площею 13,6 кв.м., огорожі 1-2. Рік побудови в характеристиці будівлі вказаний 1956 р., зазначено про відсутність правовстановлюючих документів на нього. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя не отримала на вказане будинковолодіння правовстановлюючих документів. У зв'язку із цим листом приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу №170/01-16 від 13.03.2015 р. позивачам було відмовлено в оформленні спадкових прав. Докази належності спірного будинковолодіння будь-якій іншій особі суду не надані, відповідач позов визнав довідкою №137 від 23.03.2015 р.. Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Ця позиція відображена і в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». При цьому, враховуючи посилання позивача на завершення будівництва спірного майна до дати відкриття спадщини, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позов слід задовольнити, у зв'язку із чим, згідно із ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved