Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся 12 січня 2017 року до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою, з урахуванням уточнень, до [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання у розмірі 2/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позов обґрунтовано байдужістю [PERSON] до проживаючих з нею її малолітніх дітей [PERSON] й [PERSON] та невиконанням нею батьківських обов'язків. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснила, що не тільки вона припускається таких помилок. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що засвідчується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження вказаних дітей. Відповідачка вже тривалий час ні де не працює. Постановами від 30.03.2016 року, 25.11.2016 року, копії яких долучені до матеріалів справи за клопотанням представника позивача, [PERSON] притягалася до відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП - невиконання батьками обов'язків щодо виховання дітей, що виразилося в неналежному санітарному стані будинку де вона проживає з дітьми, не дбайливому ставленні до фізичного, духовного та морального розвитку своїх дітей. Згідно копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного 29.11.2016 року та доданого до позову, [PERSON] проживає разом із своїми малолітніми дітьми та співмешканцем [PERSON] в будинку [ADDRESS] В будинку антисанітарні умови, відсутнє місце для занять дітей. Відповідачка не приділяє належної уваги вихованню дітей. За даними копії характеристики від 24.11.2016 року, наявної в матеріалах справи, [PERSON], за місцем проживання, зарекомендувала себе, як людина, що неналежно відноситься до виховання своїх дітей, має схильність до зловживання спиртними напоями, на зауваження не реагує. Питання щодо невиконання батьківських обов'язків [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданні виконавчого комітету Великодивлинської сільської ради. Так, згідно копії рішення № 40 від 26.08.2016 року виконання батьківських обов'язків [PERSON] визнано незадовільним та надано їй строк для покращення умов проживання, розвитку й виховання дітей. 22.11.2016 року рішенням № 50 виконавчий комітет Великодивлинської сільської ради надав згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] через зловживання нею спиртними напоями, недбайливим виконанням батьківських обов'язків, відсутність піклування про здоров'я своїх дітей, фізичний, духовний і моральний їх розвиток. Копії вказаних рішень долучені до матеріалів справи. Як показала свідок [PERSON] відповідачка разом з своїми малолітніми дітьми починаючи з новорічних свят на протязі січня 2017 року проживала в домі у свого батька [PERSON], хворого на відкриту форму туберкульозу, де розпивала спиртні напої. Син відповідачки - [PERSON] у школі скаржився, що в дома не має їжі й він голодний. Дані факти відповідачка в судовому засіданні підтвердила. 06.12.2016 року Органом опіки та піклування Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області на підставі вищенаведених рішень виконавчого комітету Великодивлинської сільської ради, акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї надано висновок за № 5-17/1045. Згідно вказаного висновку Орган опіки та піклування вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також стягнути з неї аліменти на утримання останніх. Акти обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 04.11.2016 року, 23.02.2017 року, 09.03.2017 року, надані представником позивача в судовому засіданні і долучені до матеріалів справи, свідчать про антисанітарні умови в будинку відповідачки, зловживанню нею алкогольними напоями та недбайливе ставлення останньою до виконання батьківських обов'язків. Факти викладені в наведених актах відповідачка не заперечувала. Положення ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини покладають на батьків основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, передбачаючи, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Забезпеченням найкращих інтересів дитини, є відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров'я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності. Як встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, відповідно ст. 164 СК України, окрім іншого, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, як встановлено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Правом звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських наділені, відповідно ст. 165 СК України, в тому числі, органам опіки і піклування. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Питання неналежного виконання нею батьківських обов'язків двічі розглядалося виконавчим комітетом Великодивлинської сільської ради, в тому числі, із наданням їй строку для покращення відношення до дітей. Однак, відповідачка з наведеного висновків не зробила та належним чином виконувати свої батьківські обов'язки не стала. В домі, де відповідачка проживає разом із своїми малолітніми дітьми й наразі антисанітарні умови. Місця для занять у дітей не має. На роботу вона не влаштувалася, спиртними напоями зловживає. Окрім іншого, наражає дітей на небезпеку захворіти інфекційною хворобою проживаючи із дітьми в одному будинку з хворим на відкриту форму туберкульозу незважаючи на можливість жити окремо. Отже, [PERSON] не піклується про здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток своїх дітей, не створює належні умови для їх розвитку та, відповідно, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Наведене вимагає, в інтересах дітей, застосувати до [PERSON] такий крайній захід впливу як позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав, за ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2 ст 166 СК України, не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Положення ч 3 ст. 166 СК України визначають, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідачка працездатна, та зобов'язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Інші особи на утриманні відповідачки не знаходяться. Інформації про обставини, які б в пливали на визначення розміру аліментів, що мають враховуватися на виконання ч. 1 ст. 182 СК України, у суду відсутні. Заяв від відповідачки про визначення аліментів у твердій грошовій сумі до суду не надходило. В силу положень ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги викладене й матеріали справи, суд вважає необхідним визначити, аліменти на утримання кожної дитини в розмірі по 1/3 частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дітей. Загальний розмір аліментів - визначити у відповідності до заявлених позовних вимог щомісячно у розмірі 2/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер судовий збір, за ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Враховуючи наведене із [PERSON] на користь держави, згідно ст. 88 ЦПК України, має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1280,00 грн. (640,00 грн. - судовий збір за вимогу про стягнення аліментів та 640,00 грн. - судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав). На підставі викладеного ст. 150, ст. 155 ч.ч. 1,4, ст. 164, ст. 166 ч. 3, ст. 184 ч. 1 СК України,

Outcome: approved