Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач в особі ТОВ «Будсервісматеріали» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги по обслуговуванню й участі у витратах по утриманню автостоянки та прилягаючої території, з урахуванням фінансових санкцій за неналежне виконання зобов»язань. Мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами існують зобов»язання за двома договорами «Про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території» за № 1-04-6В/СР14 від 01 квітня 2007 року та № 1-11-31,31А/СР14 від 01 листопада 2007 року, які за своїм змістом є ідентичними. Відповідно до умов Договору від 01 квітня 2007 року розмір щомісячної плати за надання послуг за обслуговування одного машиномісця становить 195 грн. 00 коп., а відповідно до умов Договору від 01 листопада 2007 року щомісячна плата за обслуговування двох машиномісь - 390 грн. 00 коп. Уклавши вказані договори відповідачка, як власник машономісць за [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] паркінгу, прийняла умови обслуговування та зобов»язалась щомісячно оплачувати вартість послуг, наданих позивачем. Проте, вона не виконує покладені на неї вказаними договорами зобов»язання, у зв»язку з чим станом на 01 червня 2014 року заборгованість по Договору № 1-04-6В/СР14 від 01 квітня 2007 року становить 6 622 грн. 18 коп., а по Договору№ 1-11-31,31А/СР14 від 01 листопада 2007 року 19 445 грн. 27 коп., а всього - 26 067 грн. 45 коп., яка складається із наступних складових: 15 600 грн. - заборгованість по договору від 01 листопада 2007 року; 3% річних від вказаної суми - 799 грн. 57 коп.; пеня - 1 828 грн. 90 коп.; інфляційна складова - 1 216 грн. 80 коп.; 5 070 грн. 00 коп. - заборгованість по договору від 01 квітня 2007 року; 3% річних від вказаної суми - 348 грн. 64 коп.; пеня - 760 грн. 50 коп.; інфляційна складова - 443 грн. 04 коп. У добровільному порядку відповідачка не погоджується сплатити вказану суму, що й стало підставою для зверення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Руденко В.П., діючий на підставі довіреності від 10 квітня 2014 року (а.с.25), позові вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за договором про надання послуг та його умов. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 26 травня 2014 року (а.с.34), позовні вимоги не визнав уцілому, просив відовити у їх задоволенні з підстав порушення позивачем норм закону про захист прав споживачів й припинення між сторонами договірних зобов»язань з підстав розірвання по договору від 01 квітня 2007 року з 01 квітня 2013 року, а по договору від 01 листопада 2007 року - з 01 листопада 2010 року. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у договірних/зобов»язальних правовідносинах у сфері надання послуг: позиач є виконавцем, відповідачка - споживачем, наданих позивачем послуг. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановленого договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов»язання (ч.1 ст. 901 ЦК України Гл. 63). Так, між сторонами існували зобов»язання за двома договорами «Про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території» за № 1-04-6В/СР14 від 01 квітня 2007 року та № 1-11-31,31А/СР14 від 01 листопада 2007 року, які за своїм змістом є ідентичними (а.с.6-7, 8, 9-10, 11, 12). Уклавши вказані договори відповідачка, як власник машономісць за [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] паркінгу, прийняла умови обслуговування та зобов»язалась щомісячно оплачувати вартість послуг, наданих позивачем. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, відповідно до ст. 638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підтвердження чого, відповідно, посвідчують своїми підписами, що відповідає даним правовідносинам. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до умов Договору № 1-04-6В/СР14 від 01 квітня 2007 року розмір щомісячної плати за надання послуг за обслуговування одного машиномісця становить 195 грн. 00 коп., а відповідно до умов Договору № 1-11-31,31А/СР14 від 01 листопада 2007 року щомісячна плата за обслуговування двох машиномісь - 390 грн. 00 коп. Договір № 1-04-6В/СР14 від 01 квітня 2007 року діє 3 роки з 01 ківтня 2007 року по 31 березня 2010 року (п.7.1 Договору). Договір № 1-11-31,31А/СР14 від 01 листопада 2007 року діє 3 роки з 01 листопада 2007 року по 31 жовтня 2010 року (п. 7.1 Договору). Відповідно до п.п. 7.2 вказаних Договорів у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору, за один місяць до закінчення строку його чинності, його дія буде щоразу продовжуватися на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Договір № 1-04-6В/СР14 від 01 квітня 2007 року за заявою [PERSON], й погодженою ТОВ «Будсервісматеріали», розірваний з 01 квітня 2013 року (а.с.45, 46, 47). Договір № 1-11-31,31А/СР14 від 01 листопада 2007 року за заявою [PERSON] й погодженою ТОВ «Будсервісматеріали», розірваний з 01 листопада 2010 року (а.с.44). Оскільки Договір № 1-11-31,31А/СР14 від 01 листопада 2007 року між сторонами розірваний з 01 листопада 2010 року, тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості по вказаному договору за період з лютого 2011 року по травень 2014 року є безпідставними й задоволенню не підлягають, оскільки сторони за нараховуваний період у договірних відносинах не перебували. У разі розірвання договору зобов»язання сторін припиняються (ч.2 ст. 653 ЦК України). Вимоги про стягнення заборгованості по договору № 1-04-6В/СР14 від 01 квітня 2007 року підлягають частковому задоволенню й лише за період з лютого 2011 року по березень 2013 року, оскільки з 01 квітня 2013 року він є розірваним, й стягненню підлягає 5 070 грн. 00 коп. - заборгованість по договору; 3% річних від вказаної суми - 178 грн. 33 коп.; пеня - 760 грн. 50 коп.; інфляційна складова - 77 грн. 21 коп., а всього - 6 086 грн. 04 коп. (а.с.33). Позивач згідно даних зобов"язальних правовідносин належним чином виконав умови договору - надав відповідачу зазначені послуги, а відповідач зобов"язання не виконав, за отримані послуги кошти у визначений термін не сплатив. З урахуванням вказаних фактів, як кожен окремо, так і в сукупності, суд вважає доведеним факт перебування сторін у договірних зобов»язаннях по Договору № 1-04-6В/СР14 від 01 квітня 2007 року в період з 01 квітня 2007 року по 31 березня 2013 року, й неналежного виконня відповідачкою покладеного на неї вказаним Договором зобов»язання про оплату наданих їй послуг за період з лютого 2011 року по березень 2013 року в загальній сумі 5 070 грн. 00 коп. (26 місяців х 195 грн. = 5 070 грн. 00 коп.) (а.с.33). Згідно п.5.3 вказаних Договорів, при затримці оплати послуг виконавця та своєї частки у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки на строк більше 10 днів власник виплачує виконавчкві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення за кожен день прострочення. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3% річних від вказаної суми - 178 грн. 33 коп.; пеня за період з червня 2013 року по травень 2014 року - 760 грн. 50 коп.; інфляційна складова - 77 грн. 21 коп. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та доведеними, обставини, що спростовують їх вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати (судовий збір) у співвідношенні до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного ст.ст. 526, 629, 638, 653, 901, 903 ЦК України, та,

Outcome: partial