Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання його дитини, а саме: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на [PERSON], посилаючись на те, що з серпня 2011 р. по серпня 2015 роки вона та [PERSON] мали подружні відносини та періодично проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у неї та відповідача народилась дитина, а саме: [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя з відповідачем у неї не склалися та подружні відносини фактично не підтримуються, тому на даний час вона та відповідач не проживають разом, при цьому їх спільна дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Отже, спільна дитина на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час відповідач не виконує встановленого ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку, оскільки не приймає ніякої участі в утриманні спільної малолітньої дитини. Відповідач не надає фінансову, матеріальну або будь-яку допомогу їй для утримання дитини. Вона на даний час ніде не працює, отримує соціально допомогу до досягнення дитиною 3-річного віку. Проте доходу, який вона отримує не вистачає на забезпечення дитини всім необхідним. Тому вона самостійно не має змоги матеріально утримувати дитину. Їй не відомо чи працює відповідач та чи отримує він дохід, з якого може сплачувати аліменти. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідно до вказаних норм Сімейного кодексу України судом може бути прийнято рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Оскільки на утриманні відповідача інших дітей немає, виходячи з потреб дитини, вона вважає, що з відповідача може бути стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 81 від 29.04.2017 року, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Суд, вислухавши позивача, яка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, вивчивши надані документи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 2 Сімейного кодексу України\~під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. \~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 6\~\~ст. 6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. З серпня 2011 р. по серпень 2015 р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом як сімя без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів належить брати до уваги матеріальне становище дитини. В даному випадку дитина не має власних доходів, не здатна сама себе утримувати. На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоровя та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Однак, такими даними суд не володіє. Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Однак, такими даними суд не володіє. Конкретного розміру аліментів на дітей законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дітей і можливостей батьків. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, відносно якої він батьківських прав не позбавлений. Згідно з положеннями "Конвенції про права дитини" та "Декларації прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню частково, тому суд стягує з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. на місяць на дитину, оскільки було враховано ч. 1 ст. 182 СК України та відповідач може надавати матеріальну допомогу лише у визначеному судом розмірі. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а у даному випадку з \~03.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, тому суд не може застосувати до розміру аліментів у твердій грошовій сумі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому в цій частині суд позивачу відмовляє. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати у виді судового збору відповідно до ставок, передбачених Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial