Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобілю, марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605 укладений між [PERSON] та відповідачем [PERSON]; визнати за ним право власності на автомобіль марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605; виключити зазначений автомобіль з акту опису та арешту майна, складеному Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції; зняти будь-які обмеження з бази контрольного транспорту на автомобіль марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605 . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 10 вересня 2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605 Автомобіль, що є предметом укладеного договору, належав [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його реєстрацію в органах Державтоінспекції серії АЕС № 125739, виданого 2-МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Після підписання договору [PERSON] зобовязався зняти з реєстраційного обліку автомобіль та передати його позивачу у стані, що відповідатиме технічним нормам і звичайним вимогам, а також в документах на автомобіль повинно бути зазначено «знятий з реєстраційного обліку». 10.09.2014 року [PERSON] розрахувався за автомобіль з [PERSON] у повному обсязі. На підтвердження повних розрахунків продавець надав йому транспортний засіб у користування, також було складено акт прийому-передачі грошових коштів від 10.09.2014 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу автомобіля марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605 після отримання грошових коштів відповідач [PERSON] повинен був нотаріально засвідчити договір купівлі-продажу автомобіля, на протязі 10 діб здійснити зняття транспортного засобу з реєстраційного обліку. [PERSON] виконав усі договірні зобовязання у повному обсязі, однак [PERSON] у порушення умов договору не зняв з реєстраційного обліку автомобіль та не надав йому документ з відміткою «знятий з реєстраційного обліку», посилаючись на те що йому терміново треба виїхати до м. Одеса. Факт повного розрахунку позивачем з відповідачем та виконання умов договору купівлі-продажу було підтверджено наступним: підписанням сторонами договору купівлі-продажу автомобіля; підписанням акту прийому передачі грошових коштів; переданням Відповідачем Позивачу автомобіля у фактичне користування. Згідно умов зазначеного договору купівлі продажу автомобіля, сторони домовились, що продавець впродовж 2 діб з моменту підписання цього договору здійснить передачу автомобіля покупцю та в подальшому зніме його з реєстраційного обліку в реєстраційних органах Державтоінспекції. На момент розрахунку з продавцем автомобілю, йому, як покупцю, не було відомо про накладені обмеження державною виконавчою службою. В судове засідання позивач надав заяву, відповідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на те, що на момент покупки автомобілю, останній знаходився на реєстраційному обліку, та мав технічний паспорт державного зразку. Відповідач та представники третіх осіб в судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від відповідача надійшла заява, відповідно змісту якої просив суду розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин, приймаючи до уваги положення ст.ст. 77, 197 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 вересня 2014 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець) було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605. Вказаний договір підписано сторонами, а отже сторони знайомі з його умовами та прийняли на себе зобовязання, застережені в договорі. Відповідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. 10 вересня 2014 року, на підтвердження повного розрахунку за придбаний автомобіль, сторонами правочину складений акт прийому-передачі транспортного засобу, що є предметом спору, відповідно якого покупцю [PERSON] передано в користування продавцем [PERSON] транспортний засіб, два комплекти ключів. З викладеного, суд доходить висновку, що позивач став фактичним володільцем та користувачем транспортного засобу, не набувши лише права розпорядження ним. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такій договір дійсним. Право власності набуте за договором, вважається набутим за моменту передання майна, як це визначено ст.334 ЦК України. На загальних підставах усунення перешкод у здійсненні права власності передбачено ст. 391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач розрахувався за автомобіль марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605 з відповідачем, про що свідчить вибуття в його володіння автомобілю. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справі, існування між сторонами договірних відносин, врегульованих нормами ЦК України, наявними перепонами у здійсненні права власності позивачем, суд вважає його звернення до суду з позовом обґрунтованим та визнає позивача добросовісним набувачем автомобіля. Згідно з п.8 Постанови КМ України №1388 зі змінами від 07.07.2010 р. державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів що посвідчують їх особу документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи скріплений печаткою: Договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, встановлюють право власності на транспортні засоби , копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що захист цивільних прав Позивача можливий шляхом примусового виконання обовязку, тобто встановлення права власності на автомобіль та усунення перешкод в користуванні ним, шляхом визнання договору купівлі продажу автомобілю від 10 вересня 2014 р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] дійсним. Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» та п.7 Порядку передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Відповідно до п. 8 зазначеного Порядку, правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в ньому документами, зокрема, довідкою розрахунком, виданою за формою згідно з додатком № 1 Порядку, договорами та угодами, а також іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Судом встановлено, що Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції був складеній акт опису арешту майна, а саме: автомобілю марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605, на підставі яких Управлінням [PERSON] України в Дніпропетровській області в базі АІС "Автомобіль" на зазначений транспортний засіб було внесено санкцію "оголошено в розшук". Статтею 16 ЦК України передбачено, що формами судового захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права та припинення дії, яка порушує право. У відповідності до ст. 8 [PERSON] України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. [PERSON] України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі [PERSON] України і повинні відповідати їй. [PERSON] України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі [PERSON] України гарантується. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, аналізуючи зазначені норми права, суд приходить до висновку про задоволення вимог щодо виключення з акту опису арешту майна автомобіля марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605, накладеного Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та зняття будь - яких обмежень з бази контрольного транспорту на автомобіль марки «AUDI», модель Q7, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WA1BV74L47D066605 . Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved