Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення по кредитному договорі. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № E/V від 27.06.2007 року [PERSON] 27.06.2007 року отримав кредит у розмірі 10500,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.06.2017 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання І- договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язання за кредитним договором Відповідач станом на 11.07.2014 року має заборгованість 254 591,02 грн., яка складається з наступного: 9346.26 [Долар США] - заборгованість за кредитом: 7402.13 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3972.70 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 21.39 [Долар США] - штраф (фіксована частина). 1036.05 [Долар США] - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача надіслав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце слухання справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим з повідомленням листом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 27.06.2007 року уклали договір іпотеки № E/V 3042. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: торгове приміщення № 19 тортової будівлі VI блоку "А", що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, пул. Самбірська, буд. 128/1. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 60 600 грн. 00 коп. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцєм на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодсржателем не є вичерпним. Законодавцем не встановлено для іпотекодержателя обов'язку направлення будь-яких претензій іпотекодавцю перед зверненням до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки при подачі позову згідно зі ст. 80 ЦК України та Закону України "Про судовий збір" позивач сплатив судовий збір у розмірі 2545,91 грн., отже дану суму судових витрат слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved