Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказала, що з 25.06.2004 року по 17.08.2010 року вони з відповідачем перебували у шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що до розірвання шлюбу, у 2009 році, вони з дитиною переїхали на постійне місце проживання у м. Бердянськ Запорізької області, де і проживають до теперішнього часу у квартирі [ADDRESS], власниками якої є позивач та її батьки - [PERSON] та [PERSON] Позивач вказала, що у 2009 році у м. Бердянськ приїхав і відповідач, прожив з ними майже рік, а після розірвання шлюбу пішов з сім»ї. Місце реєстрації, проживання та перебування відповідача позивачу не відоме. Квартира складається із чотирьох кімнат житловою площею 49,9 м2. Донька має окрему кімнату, з 01 вересня 2013 року вона навчається у Бердянській загальноосвітній школі №11. Позивач вказала, що окрім неї участь у вихованні і навчанні дитини приймають її батьки. Позивач вказав, що хоча її малолітня дитина і проживає з нею та її батьками, але зареєструвати її за вказаним місцем проживання вона не може, так як на це потрібна згода батька дитини, який з ними не проживає і де знаходиться, їй не відомо. Відповідач не спілкується з позивачем, з донькою та з батьками позивача, вихованням доньки не займається, коштів на утримання доньки також не надає. Позивач вказав, що у зв»язку з тим, що її донька офіційно не зареєстрована за місцем проживання у [ADDRESS] вони, як власники цієї квартири, не можуть одержати субсидії на оплату комунальних послуг. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений шляхом публікації оголошення у пресі. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи- органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Аліпова І.А. в судове засідання не з'явилася, надала судові заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2004 року по 17.08.2010 року. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає. Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні та на утриманні її батьків. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час у позивача виникла необхідність зареєструвати дитину за адресою її мешкання, а саме [ADDRESS], але це зробити неможливо оскільки для цього необхідний дозвіл від батька дитини- відповідача по справі, який він в добровільному порядку не надає. Згідно зі ст.11,12 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батька. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. За вимогами ст.ст. 6,7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»визначено обов'язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 р., визначено порядок реєстрації місця проживання і порядок зняття з реєстрації місяця проживання дітей, які не досягли 14 років. Так, п .3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою, при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років, другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Згідно з п.2.3 цього Порядку, при проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків, надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адерсно-довідкового підрозділу органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Яким чином має бути здійснено в такому випадку реєстрація місця проживання малолітньої дитини ні Цивільним кодексом України, ні ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України, ні Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України № 1077від 22.11.2012р., не визначено. Згідно з ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Зважаючи на те, що вказаними вище нормативно-правовими актами не врегульовано питання реєстрації/знаття з реєстрації осіб, які не досягли 14 років, без згоди іншого законного представника дитини (батька/матері), то суд вважає за можливе застосувати у даному випадку аналогію Закону. Так, відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»від 21 січня 1994 року, Правилу перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року, встановлено, що виїзд неповнолітньої особи за кордон, оформлення паспорта/ проїзного документа дитини, яка не досягла 16 років, провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання обох батьків або законних представників батьків чи дітей. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином, до правовідносин сторін, які виникли з приводу оформлення реєстрації місця проживання дитини, суд застосовує вказані вище норми Закону. Оскільки батько дитини не надає згоди на реєстрацію місця проживання дитини, то у даному випадку це може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином, суд оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законним та обґрунтованими і такими, що підлягають задовленню. На підставі ст.ст.11,12 Закону України "Про охорону дитинства", ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та

Outcome: approved