Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що 12 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 11.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11233940000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК». ЗГІДНО з положеннями ЦК України та ЗУ «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору, банк надав відповідачу [PERSON] кредит в іноземній валюті, в сумі 33 148,00 (тридцять три тисячі сто сорок вісім) дол. США, 00 центів, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.10.2014 року та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 11,7 % річних. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 149383 від 12 жовтня 2007 року. Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Таким чином, станом на 20.10.2014 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом складає 7 538,76 (сім тисяч п'ятсот тридцять вісім) дол. США, 76 центів, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 97 636,15 грн. 15 коп. Відповідачам було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості однак, станом на 05.11.2014 року відповідачі свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по заданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконують. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. 03.03.2015 року від представника АТ «УкрСибббанк» [PERSON] надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог, мотивована тим, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п.12 постанови від 30.03.2012 року №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи, що банк правомірно надав кредит відповідачу [PERSON], тому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору в сумі 7538 дол. США 76 цнт. В судове засідання представник АТ «УкрСиббанк» на підставі довіреності [PERSON] не зявився, однак згідно поданої заяви просить справу слухати без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує. Пеню за прострочення строків сплати по кредиту в сумі 5864,20 грн. та пеню за прострочення сплати процентів в сумі 851,54 грн. просить стягнути в національній валюті (гривнях). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме по тілу кредиту на суму 47959,04 грн., пеню та відсотки не визнає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не зявилася, хоча про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 11.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11233940000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК». Згідно з положеннями ЦК України та ЗУ «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору, банк надав відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті, в сумі 33 148,00 (тридцять три тисячі сто сорок вісім) дол. США, 00 центів, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.10.2014 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 11,7 % річних. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 149383 від 12 жовтня 2007 року. Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Згідно п.2.2. договору поруки, у випадку невиконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором, позивач має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, кодексів, законів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобовязання, передбачені кредитним договором, так як надав кошти відповідачу, однак відповідачі як солідарні боржники допустили заборгованість по кредитному договору перед позивачем , яка станом 20.10.2014 року становить 7 538,76 (сім тисяч п'ятсот тридцять вісім) дол. США, 76 центів, з яких: - 5 994,88 дол. США - кредитна заборгованість (що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 77641,01 грн.) ; - 1 025,34 дол. США - заборгованість по процентам (що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 13279,40 грн.); - 452,79 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 5 864,20 гривень - пеня за прострочення сплати по кредиту; - 65,75 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 851,54 гривень -пеня за прострочення сплати по процентам. Згідно пункту 8.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражені у іноземній валюті. Відповідачам було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості однак, станом на 05.11.2014 року відповідачі свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по заданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконують. Згідно ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. А у відповідності до вимог ч.2 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року за №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього Декрету. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному вираженні гривні до долара США на час вирішення спору. Відповідно до п.12 постанови від 30.03.2012 року №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Крім того, згідно п.14 постанови від 18.12.2009 року №14 Пленуму ВСУ "Про судове рішення" у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК ( 435-15 ), частина третя статті 533 ЦК ( 435-15 ); Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 ( 15-93 ) "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Так, кредитний договір між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений в іноземній валюті, та в ПАТ «УкрСиббанк» наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, тому заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному вираженні гривні до долара США на час вирішення спору. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в іноземній валюті, а саме: - 5 994,88 дол. США - кредитна заборгованість (що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 77641,01 грн.) ; - 1 025,34 дол. США - заборгованість по процентам (що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 13279,40 грн.) У випадку незгоди з певними умовами договору, відповідач не був позбавлений можливості при укладенні договору вимагати від банку роз'яснення, зміни, виключення умов договору, які він вважав несправедливими, як не був позбавлений права відмовитись від укладання вказаного кредитного договору та звернутися до іншої кредитної установи. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Тому, враховуючи, що відповідачами істотно порушено умови кредитного договору, а позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання, передбачені кредитним договором, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат, зокрема відносяться витрати по сплаті судового збору в розмірі 976,36 грн., які позивач сплатив відповідно до платіжного доручення №0010421185 від 28.10.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved