Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача вказуючи, що з 24 січня 1993 року по 12 листопада 2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За рішенням Саратського районного суду Одеської області від 10 липня 2014 року з відповідача стягувались аліменти на утримання дітей до їх повноліття. Позивачка зазначила, що на цей час син [PERSON] навчається в ГНЗ "Одеське вище професійне училище морського туристичного сервісу", закінчує навчання 30 листопада 2016 року, а дочка [PERSON] є студенткою 5 курсу денної державної форми навчання Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова, закінчує навчання 31 січня 2017 року. На навчання сина позивачка понесла додаткові витрати, пов'язані з придбанням сину [PERSON] уніформи, вартість якої складає 1950 гривень. Крім того, придбала сину путівку для оздоровлення на морі, вартість якої складає 1400 гривень, всього витратила 3350 гривень, з яких 1675 гривень повинен відшкодувати відповідач. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на період навчання сина та дочки у розмірі 1/3 частки його заробітку до закінчення навчання [PERSON], до 30 листопада 2016 року, потім 1/4 частку його заробітку до закінчення навчання [PERSON], тобто до 31 січня 2017 року, стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 1675 гривень та витрати, пов'язані з наданням їй правової допомоги у розмірі 350 гривень. У дане судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позовні вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 1675 гривень залишити без розгляду, іншу частину своїх позовних вимог просила задовольнити повністю. Представник відповідача, який діє в інтересах відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та подав письмові заперечення проти позову, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково з підстав, зазначених у запереченнях. Зокрема представник зазначив, що відповідач окрім заробітної плати іншого доходу немає. Він має іншу сім'ю, на цей час на його утриманні малолітня дочка [PERSON], 2013 року народження та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Сплачувати аліменти на навчання старших дітей у розмірі 1/3 частки заробітку до закінчення навчання сином , та 1/4 частки заробітку до закінчення навчання дочкою не має можливості, тому просив стягнути аліменти на період навчання сина та дочки відповідача у розмірі 1/5 частки його доходу до закінчення навчання сином, потім 1/6 частки його доходу до закінчення навчання дочкою. Вивчивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Ухвалою суду від 23 березня 2016 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення зі [PERSON] додаткових витрат на дитину у розмірі 1675 гривень залишені без розгляду. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 11,13). Відповідно до довідки Державного навчального закладу Одеське вище професійне училище морського туристичного сервісу [PERSON] навчається в ДНЗ ""Одеське вище професійне училище морського туристичного сервісу з 01 вересня 2015 року на денній формі навчання за рахунок державного бюджету, закінчує училище 30 листопада 2016 року (а.с. 15). [PERSON] є студенткою 5 курсу Одеської Національної академії зв'язку ім. О.С. Попова, навчається на денній бюджетній формі навчання, строк закінчення навчання - 31 січня 2017 року (а.с. 16). Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які на цей час продовжують навчання у навчальних закладах та потребують матеріальної допомоги батька. Батько дітей має постійне місце роботи. На цей час відповідач має на утриманні малолітню дитину, 2013 року народження, також на його утриманні дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.49-51). Враховуючи можливість надання батьком часткової матеріальної допомоги на період навчання повнолітніх дітей, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на період навчання сина [PERSON], дочки [PERSON] у розмірі 1/5 частки його доходу щомісяця до закінчення сином навчання, потім 1/6 частку його доходу до закінчення навчання дочкою, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили. Вимога позивачки про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 350 гривень не підлагають задоволенню за відсутністю документально - підтверджених доказів таких витрат. Надана суду квитанція від 18.1.2015 року (а.с.17), суд вважає неналежним доказом, квитанція містить відмітку про те, що [PERSON] отримала консультацію адвоката і не зазначено у зв'язку з чим була надана консультація, по якій справі. У зв'язку з тим, що позивачка при подачі позову до суду про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.2 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: partial