Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що позивач є постачальником теплової енергії у багатоквартирні житлові будинки м.Дружківки. 2013 року позивач вже звертався до міського суду з заявою про видачу судового наказу на суму 12077,71 грн. 28.10.2013 року було видано судовий наказ № 2-н/229/1320/2013. 23.02.2015 року судом даний судовий наказ було скасовано. Відповідно до ст. 118 ЦПК України звертаються із позовом. Відповідач несвоєчасно сплачував за фактично отриману теплову енергію, у зв'язку з чим порушив умови сплати за спожиту теплову енергію. За період з 01.10.2007 року по 30.09.2013 року за відповідачем утворилась заборгованість перед позивачем за фактично отриману теплову енергію в сумі 12077,71 грн. Просять стягнути з відповідача на користь ОКП "Донецьктеплокомуненерго" заборгованість по оплаті за опалення в сумі 12077,71 грн. за період з 01.10.2007 року по 30.09.2013 року, а також судові витрати в сумі 243,60грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що зазначений позов має вихідний № 842 від 19.03.2015 року, тобто у будь-якому разі поданий до суду не раніше цієї дати. В позові вказано, що його сума у розмірі 12077,71 грн. складається з заборгованості за період з 01.10.2007 року по 30.09.2013 року. До закінчення строку позовної давності позивачем до суду було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення цієї ж заборгованості, однак виданий судовий наказ було скасовано судом. На їх думку, відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається лише у разі пред'явлення позову, а не заяви про видачу судового наказу. Тому на момент подання позову строк позовної давності щодо заборгованості, яка виникла до 19.03.2012 року минув. Просять застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості, що виникла до 19.03.2012 року. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем теплової енергії в квартирі [ADDRESS] (а.с.2-4) Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630. Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що відповідач отримував послуги з теплопостачання, але їх не оплачував, у зв'язку з чим станом на 01.10.2013 року за період з 01.10.2007 року по 30.09.2013 року виникла заборгованість у сумі 12077,71 грн. (а.с.2-4). Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов'язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Судом встановлено, що у жовтні 2013 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] суми боргу по оплаті за опалення в розмірі 12077,71 грн. 28.10.2013 року видано судовий наказ № 2-н/229/1320/2013 , яким стягнуто зазначену суму. Ухвалою Дружківського міського суду від 23.02.2015 року даний наказ скасовано, оскільки між сторонами виник спір про право (а.с.8). Відповідно до ст. 118 ЦПК України заявлені стягувачем ОКП "Донецьктеплокомуненерго" вимоги про стягнення з боржника [PERSON] боргу в сумі 12077,71 грн. можуть бути розглянуті в позовному провадженні. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Суд не може погодитись з доводами позивача про те, що позовна давність переривається лише у разі пред'явлення позову, а не заяви про видачу судового наказу, у зв'язку з чим строк позовної давності щодо заборгованості, яка виникла до 19.03.2012 року минув, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Зі змісту зазначених вимог ЦПК України та ЦК України вбачається, що заява про видачу судового наказу, як і позов, є однією з форм звернення особи до суду за захистом своїх прав, тому сфера дії ч.2 ст. 264 ЦК України, як норми, що регулює порядок переривання строку позовної давності, розповсюджується і на звернення особи до суду з заявою про видачу судового наказу. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про застосування позовної давності, тому у суда є підстави для застосування позовної давності за даним позовом. Згідно з ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особи дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Судом встановлено, що перед зверненням позивача до суду в жовтні 2013 року з заявою про видачу судового наказу, відповідач з 01.07.2004 року оплату спожитих послуг з теплопостачання та інших дій, які переривають перебіг позовної давності не здійснює (а.с. 2-4). З урахуванням трирічного строку позовної давності (з 01.10.2010 року по 30.09.2013 року) борг відповідача за спожиту теплову енергію складає 6703,26 грн. (16909,25- 10205,99 грн., де 16909,25 грн.- заборгованість станом на 30.09.2013 року, 10205,99 грн.- заборгованість станом на 01.10.2010 року). Оскільки відповідач добровільно заборгованість не сплачує, то заборгованість підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в примусовому порядку в сумі 6703,26 грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 5374,45 грн. необхідно відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, та

Outcome: partial