Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.03.2014, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала заву б/н від 28.03.2014. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 28.10.2020 становить 13953,64 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13953,64 грн та сплачену суму судового збору у розмірі 2102,00 грн. На підтвердження позовних вимог, до позову долучено виписку по картковому рахунку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг, в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору, наказ про затвердження цих умов, довідку про зміну умов кредитування, довідку про видані картки клієнту та докази направлення вказаних документів іншій стороні. Разом з позовом позивачем було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та надано згоду на прийняття заочного рішення, а також, клопотання про огляд веб-сайту. Ухвалою Святошинського районного суду від 07.12.2020 у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно з ухвалою від 23.11.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Позивач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Разом з позовом позивачем було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та надано згоду на прийняття заочного рішення. Відповідач, її представник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому він наголошував на тому, що укладений між позивачем та відповідачем договір містить ознаки недійсності, при зміні ліміту були порушені вимоги законодавства, відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Окрім того, представником відповідача було подано заяву про застосування строків позовної давності. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Згідно з протокольною ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 16.12.2021 клопотання представника позивача про огляд веб-сайту залишено без задоволення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, заслухавши пояснення позивача та його представника, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що 28.03.2014 відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2014 у формулярі Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» заповнена інформація про персональні та контактні дані відповідача. Окрім того, при пред`явленні позову банком наданий витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», у яких містяться умови щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, строків сплати заборгованості, неустойки для наступних видів кредитних карт: Універсальна, 30 днів пільгового періоду; Універсальна, 55 днів пільгового періоду; Універсальна Contract; Універсальна GOLD. При цьому, для карток Універсальна, 30 днів пільгового періоду; Універсальна, 55 днів пільгового періоду; Універсальна Contract; Універсальна GOLD, вказана процентна ставка. При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач надав свою згоду на те, що підписана заява, разом Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив ознайомлення її з договором про надання банківських послуг до його підписання та погодилась з його умовами. Крім того, відповідач зобов`язалась виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті позивача. До позовної заяви банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт. Так, відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк», відповідачу були видані наступні кредитні картки: 28.03.2014 - № [NUMBER] терміном дії до 07/17; 20.09.2017 - № [NUMBER] терміном дії до 07/21. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, старт карткового рахунку відбувся 28.03.2014, кредитний ліміт станом за період з 28.03.2014 збільшувався до 15 000,00 грн, 03.03.2020 був зменшений до 0 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем, яка станом на 28.10.2020 року становить 13953,64 грн яка складається із наступного: 11823,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2130,64 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував її тим, що 12.09.2016 ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач уклали кредитний договір № б/н. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. На підтвердження умов договору банк надав суду копію анкети-заяви, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості. Однак, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування. Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування та про тип кредитної карти. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову у справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, з урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду позивач має право лише на повернення сум фактично отриманих коштів. При цьому, твердження представника щодо наявності ознак недійсності правочину не є предметом даного судового розгляду. Інші аргументи представника відповідача не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду. Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, слід зазначити, що Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", наведених у ст.261 ЦПК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого положеннями ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. З розрахунку заборгованості вбачається, що останнє погашення за кредитом здійснено у вересні 2019, до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості позивач звернувся у грудні 2020 року, при цьому, термін дії кредитної картки сплив лише в липні 2021. З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування у даному випадку строків позовної давності та наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11823, 00грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн., позовні вимоги задоволено частково 11823, 00 грн (85% від 13953,64 грн.) Відповідно до задоволених позовних вимог, судовий збір за розгляд справи складає - 1786,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial