Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 03 квітня 2007 року між ВАТ "Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Райффайзен банк Аваль) та відповідачем був укладений кредитний договір №014/2563/81/53966 у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 34 077,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,25% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 03 квітня 2023 року. На думку позивача, позичальник умови кредитного договору порушив, і тому станом на 25 вересня 2015 року за кредитним договором наявна заборгованість в сумі 20 493,24 доларів США, в звязку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. 12 травня 2016 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої станом на 04 квітня 2016 року заборгованість становить 19 084,69 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 03 квітня 2007 року між ВАТ "Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Райффайзен банк Аваль) та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/2563/81/53966 у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 34 077,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,25% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 03 квітня 2023 року. 07 вересня 2015 року відповідачу [PERSON] надсилалася досудова вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №1140000/15-46586. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на\~ 04 квітня 2016 року за кредитним договором №014/2563/81/53966 від 03 квітня 2007 \~року наявна заборгованість в розмірі 19 084,69 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 498 272,15 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 17 625,60 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 460 177,54 гривень, заборгованість за відсотками - 1 459,09 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 38 094,61 гривень. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності \~таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Приймаючи до уваги, що відповідач не належним чином виконує свої обовязки перед кредитором, у звязку з чим наявна заборгованість, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, при цьому врахувати, що станом на\~ 22 серпня 2016 року за офіційним курсом НБУ гривні до іноземної валюти, встановлено, що 100 доларів США становить 2526,2440 гривень. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору підлягають до задоволення оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved