Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення, зобов,язання вчинити певні дії та встановлення опіки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є рідним дідом малолітньої [PERSON], [INFO]. Мати дитини - його донька [PERSON] є його рідною донькою, яка померла внаслідок нещасного випадку, що стався в м. Українську [INFO] року. Після смерті його доньки - [PERSON], [PERSON] залишилась сиротою, відомості про батька у свідоцтві народження дитини записано згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Він став опікуватись долею своєї онуки та 17.03.2016 року надав заяву та документи до Органу опіки та піклування Селидівської міської ради Донецької області з приводу призначення його опікуном над онукою. Його заява та документи було розглянуто Органом опіки та його повідомлено, що він може бути опікуном над своєю онукою, але йому відмовлено у призначенні опіки, оскільки висновком Органу опіки встановлено недоцільність встановлення опіки та невідповідність її інтересам дитини. Вважає, що Орган опіки необґрунтовано чинить йому перешкоди у встановленні опіки над онукою. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення № 02-20/4 вих 209/1 від 25.05.2016 року щодо відмови [PERSON] у встановленні опіки над малолітньою [PERSON], [INFO]; встановити опіку над малолітньою [PERSON], [INFO]; зобов,язати Орган опіки та піклування Селидівської міської ради Донецької області направити на адресу суду подання про призначення опікуна для малолітньої [PERSON], [INFO]; встановити опікуном малолітньої [PERSON], [INFO] [PERSON] та покласти на відповідача судові витрати. Позивач [PERSON], допитаний у відповідності вимог ст. 62 ЦПК України, в судовому засіданні пояснив, що після нещасного випадку, що стався в м. Українську, загинула його донька [PERSON], а її донька, його онука [PERSON] залишилась сиротою. Він відвідував дитину у лікарні, де вона проходила лікування. Він звернувся до Органу опіки з метою встановити опіку над дитиною, де йому роз,яснили, що необхідно звернутися з відповідною заявою? що він і зробив 17.03.2016 року. Про його право звернення з заявою про тимчасове влаштування в його родину до розгляду вказаної заяви, ніхто його не повідомив. [PERSON] до чотирьох років виховувалась у його родині, а після смерті його дружини мати дитини, його донька забрала її до себе. На теперішній час у нього гарні стосунки з [PERSON], він перебуває у новому шлюбі, його дружина позитивно відноситься щодо встановлення опіки ним над [PERSON]. Він має трикімнатну квартиру, в якій для [PERSON] створено належні умови, їй виділена окрема кімната. Він працює на шахті, орган опіки не погоджував з ним дні, коли хотів провести обстеження його житлових умов. Після трагедії у своїй сім,ї вони вирішили, що спочатку опіку він оформить на [PERSON], а потім опіку оформить на себе його донька, рідна тітка [PERSON] - [PERSON], [PERSON] також знала про це. Коли він хотів забрати [PERSON] з лікарні, лікар повідомив його, що [PERSON] йому не віддадуть. 15.04.2016 року йому було відмовлено у встановленні опіки над онукою і того ж дня [PERSON] зателефонувала йому та повідомила, щоб він скоріше забрав її до себе, оскільки її вивозять до Маріуполя до невідомих осіб. Він одразу звернувся до журналістів з цього приводу, а потім - до суду. Потім він знову звернувся до Органу опіки щодо встановлення опіки над [PERSON], але йому було виконавчим комітетом Української ради 25.05.2016 року знову відмовлено у встановленні опіки над онукою. Просив задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги [PERSON], з урахуванням уточнених позовних вимог та просив позов задовольнити. Представники відповідача Органу опіки та піклування Селидівської міської ради Донецької області Сузіна Л. О. та виконавчого комітету Української міської ради Донецької області Верченко О. О., Алексєєва В. Я. у судовому засіданні позов не визнали, підтримали надані заперечення та просили відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що позивач є її чоловіком. Вона працює завідуючою дитячого садку в м. Українську. Разом з чоловіком та двома малолітніми дітьми вони проживають у трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], в якій створено всі необхідні умови, зокрема - для [PERSON]. Їй відомо про намір свого чоловіка [PERSON] щодо встановлення опіки над його онукою [PERSON], яка залишилась сиротою після трагедії в м. Українську. У неї відносини з [PERSON] добрі. Вона підтримує повністю свого чоловіка, та хоче щоб [PERSON] виховувалась в їх родині. Вважає необґрунтованими та надуманими рішення, якими [PERSON] було відмовлено у встановленні опіки. Ніяких умов своєму чоловікові вона ніколи не ставила щодо встановлення опіки над [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона працює учителем у школі? де навчалась [PERSON]. Відразу після трагедії, що сталась в м. Українську, вона перебувала у лікарні разом з [PERSON]. Разом з іншою вчителькою вони доглядали [PERSON], родичі в цей час [PERSON] не відвідували. Вона також була присутньою 24.05.2016 року у складі комісії, при відвідуванні родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час обстеження [PERSON] поводила себе агресивно, вона зрозуміла, що [PERSON] не бажає, щоб в її родині виховувалась [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, судом встановлено, що позивач є рідним дідом [PERSON], [INFO], якій відповідно до Рішення виконавчого комітету Української міської ради № 30 від 25.02.2016 року надано статус дитини-сироти. (а. с. 52) Згідно висновку № 1 від 30.03.2016 року, складеного начальником служби у справах дітей міської ради [PERSON], визнано недоцільним призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO] дитиною-сиротою та зазначено, що встановлення опіки [PERSON] такою, що не відповідає інтересам малолітньої [PERSON], [INFO] дитини-сироти. (а.с. 39) Виконавчим комітетом Української міської ради 15.04.2016 року, враховуючи висновок служби у справах дітей Селидівської міської ради, відмовлено [PERSON] у встановленні опіки над малолітньою [PERSON], [INFO] дитиною-сиротою. (а.с. 36) Згідно висновку № 2 від 23.05.2016 року, складеного начальником служби у справах дітей міської ради [PERSON], вбачається, що розглянувши заяву та документи [PERSON], встановлено, що позивач характеризується позитивно за місцем роботи та в побуті, перебуває у шлюбі з [PERSON], виховує двох малолітніх дітей, до кримінальної відповідальності не притягувався, за станом здоров,я може бути опікуном над малолітньою дитиною. Акт обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою, вказаною в заявах від 17.03.2016 року та від 25.04.2016 року, службою у справах дітей не складено у зв,язку з ненаданням можливості обстежити житлове приміщення. Обстежено умови проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Для виховання та розвитку малолітньої дівчинки умови не створено. Відсутні одяг, взуття, речі повсякденного вжитку, окремий куточок для приготування домашніх завдань. Визнано недоцільним призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO] дитиною-сиротою та зазначено, що встановлення опіки [PERSON] такою, що не відповідає інтересам малолітньої [PERSON], [INFO] дитини-сироти. (а.с. 40-41) Згідно акту від 26.04.2016 року обстежено умови проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання у житловому приміщенні створено належні, санітарно-гігієнічні умови відповідають встановленим нормам. У квартирі чисто, затишно, тепло. У наявності зручності, меблі, придатні для користування, килимові покриття, речі повсякденного вжитку тощо. Для виховання та розвитку малолітньої дівчинки умови не створено. Стосунки в сім,ї доброзичливі. Зі слів [PERSON] та його дружини [PERSON] з,ясовано, що онуку родина приймає на виховання в свою сім,ю на правах підопічної дитини на короткотривалий час, тобто доки [PERSON] надасть відповідний пакет документів на призначення її опікуном над малолітньою племінницею. (а.с. 45 зв) Згідно акту від 24.05.2016 року обстежено умови проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання у житловому приміщенні створено належні, санітарно-гігієнічні умови відповідають встановленим нормам. У квартирі чисто, затишно, тепло. У наявності зручності, меблі, придатні для користування, килимові покриття, речі повсякденного вжитку тощо. Для виховання та розвитку малолітньої дівчинки умови не створено. Стосунки в сім,ї недоброзичливі, напружені. [PERSON] негативно ставиться до прийняття дівчинки на виховання в свою родину, відмовляючись від участі у її вихованні, мотивуючи це матеріальною зацікавленістю (нерухоме та рухоме майно) свого чоловіка [PERSON] (а.с. 124) Відповідно довідки від 26.04.2016 року, складеної у присутності посадових осіб служби у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, [PERSON], [INFO] висловила свою згоду щоб її опікуном був [PERSON], який є її дідусем. (а.с. 47) Виконавчий комітет Української міської ради рішенням № 02-20/4вих209/1 від 25.05.2016 року, враховуючи у тому числі акт від 26.04.2016 року щодо умов проживання та висновок служби у справах дітей Селидівської міської ради, відмовлено [PERSON] у встановленні опіки над малолітньою [PERSON], [INFO] дитиною-сиротою. (а.с. 37) Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], на час розгляду справи, перебуває відповідно до клопотання начальника служби у справах дітей Селидівської міської ради № 311 від 30.03.2016 року в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Краматорської міської ради до вирішення питання щодо влаштування до сімейних форм виховання. (а.с. 108) Згідно інформації Служби у справах дітей Краматорської міської ради від 24.06.2016 року за час перебування в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей [PERSON] відвідувала родина на чолі з дідусем [PERSON] чотири рази (а.с. 83) Згідно акту від 08.07.2016 року обстежено умови проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Для виховання та розвитку малолітньої дівчинки умови створено частково. Стосунки в сім,ї доброзичливі. Зі слів [PERSON] з,ясовано, що онуку родина бажає прийняти на виховання в свою сім,ю на правах підопічної дитини. (а.с. 123) При вирішенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення № 02-20/4 вих 209/1 від 25.05.2016 року, суд враховує наступне. На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008р. у справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Виходячи з наведеного, суд вважає, що відмовляючи [PERSON], який позитивно характеризується за місцем роботи та в побуті, є рідним дідом [PERSON], [INFO], у встановленні опіки над малолітньою [PERSON], [INFO], виконавчим комітетом Української міської ради Донецької області не надано достатньо переконливих та зважених аргументів у рішенні, що оскаржується. Суд вважає неспроможними доводи відповідачів з приводу того, що однією з підстав відмови у встановленні опіки є те, що позивач не цікавився станом здоров,я онуки під час лікування, оскільки зазначене ствердження не знайшло підтвердження у судовому засіданні, а лікування дитини у медичному закладі за рахунок благодійного фонду та не перебування з дитиною у лікарні, не може бути підставою для відмови у встановленні опіки рідному діду. Суд вважає неспроможними доводи відповідачів з приводу того, що позивачем не створено умови для виховання та розвитку [PERSON], оскільки дане ствердження спростовується, доказами зібраними по справі, а саме - актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 08.07.2016 року з світлинами, доданими до акту. Суд не бере до уваги висновки, викладені в актах обстеження від 26.04.2016 та 24.05.2016 року щодо не створення умов для виховання та розвитку малолітньої дівчинки, оскільки вони суперечать обставинам, що встановлено, а саме - того, що умови проживання у житловому приміщенні створено належні, а також висновки про стосунки в сім,ї суперечать одне одному. Суд розцінює як сумнівні ствердження, викладені в рішенні, що оскаржується, щодо негативного досвіду виховання доньок позивача та не цільове використання матеріальної допомоги [PERSON] на лікування онуки та ремонт житла, оскільки відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначених обставин. Суд вважає безпідставними мотиви, викладені в рішенні, що оскаржується, що стосується вирішення питання щодо влаштування дитини без урахування її бажання, з тих причин, що малолітня дитина кілька разів змінювала своє бажання щодо виховання в родинах потенційних опікунів та усиновлювачів, оскільки судом не встановлено виняткових обставин, за якими можна виправдати розірвання сімейних зв'язків малолітньої дитини. Суд вважає неспроможними ствердження відповідача з приводу того, що дружина позивача [PERSON] не бажає виховувати у своїй родині, оскільки дані ствердження повністю спростовуються показами свідка [PERSON] На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання незаконним та скасування рішення № 02-20/4 вих 209/1 від 25.05.2016 року щодо відмови у встановленні опіки над [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні позовної вимоги [PERSON] про зобов,язання Органу опіки та піклування Селидівської міської ради Донецької області направити на адресу суду подання про призначення опікуна для малолітньої [PERSON], [INFO], суд зазначає наступне. Визнання незаконним та скасування рішення № 02-20/4 вих 209/1 від 25.05.2016 року, яким позивачеві відмовлено у встановленні опіки над малолітньою [PERSON], [INFO], зобов,язує виконавчий комітет Української міської ради Донецької області повторно розглянути заяву [PERSON] від 25.04.2016 року та вирішити питання щодо призначення опіки над [PERSON] з урахуванням обставин, встановлених судом при розгляді справи. Тому суд приходить до висновку, що спосіб захисту порушеного права [PERSON] у даному випадку є - визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, і тому суд вважає, що позовна вимога про зобов,язання Органу опіки та піклування направити на адресу суду подання щодо призначення опікуна для малолітньої [PERSON] є передчасною та задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог про встановлення опіки над малолітньою [PERSON], [INFO], та встановлення опікуном малолітньої [PERSON], [INFO] [PERSON], суд враховує наступне. За змістом ст.. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З аналізу наведених норм слідує, що призначення опікуна судом відбувається за поданням органу опіки та піклування, тому суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги є передчасними і тому [PERSON] необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог щодо встановлення опіки, роз,уяснивши позивачеві, що у разі внесення подання органу опіки та піклування, він не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати покласти на виконавчій комітет Української міської ради Донецької області.

Outcome: partial