Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2001/0908/98-021 від 09.09.2008 року в розмірі 912457, 24 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ « ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією « Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Банк відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Крім того, 28.11.2012 року між ТОВ « ФК « Вектор Плюс» та ТОВ « Кредитні ініціативи укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ « ФК «Вектор Плюс» відступив ТОВ « Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах , укладених з боржниками. Отже , внаслідок укладених вказаних договорів відбулася заміна кредитора , а саме позивач набув статусу нового кредитора/ стягувача за договором від 09.09.2008 року № 2001/0908/98-021 позичальником згідно якого є відповідач по справі. Так, 09.09.2008 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ « Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001/0908/98-021, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 57000,00 доларів США . В свою чергу, відповідач відповідно до вказаного договору зобов»язався повернути наданий кредит і сплатити проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Однак, відповідач свої зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв»язку з чим станом на 01.06.2014 року має прострочену заборгованість, яка складає 912452,24 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з"явився. Одночасно з позовною заявою представником позивача подано письмове клопотання про розгляд справи без його участі, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2008 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ « Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001/0908/98-021, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 57000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом, з терміном його повернення по 08.09.2008 року. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач зобов»язався в порядку та на умовах договору , повертати кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі , в строки та на умовах , що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів. Відповідно до змісту ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ « ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією « Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Банк відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Крім того, 28.11.2012 року між ТОВ « ФК « Вектор Плюс» та ТОВ « Кредитні ініціативи укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ « ФК «Вектор Плюс» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах , укладених з боржниками. Отже , внаслідок укладених вказаних договорів відбулася заміна кредитора , а саме позивач набув статусу нового кредитора/ стягувача за договором від 09.09.2008 року № 2001/0908/98-021 позичальником згідно якого є відповідач по справі. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України , за договором факторингу ( фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона ( фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони ( клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб ), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст.. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав ( наявна вимога), а також право вимоги яке виникне в майбутньому. Майбутньою вимогою вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Згідно зі ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язання або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, первинний кредитор - ПАТ « Сведбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 57000,00 доларів США. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 01.06.2014 року має прострочену заборгованість: - за кредитом - 37969,87 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.06.2014 року складає 447095, 11 грн.; - за відсотками - 30213,06 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.06.2014 року складає 355758,69 грн.; - пеня за останні 12 місяців - 9308,15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.06.2014 року складає 109603,44 грн.; Відповідно до ст.. 549 ЦК України, у разі невиконання, чи несвоєчасне виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю неустойку( штраф, пеня). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно до умов кредитного договору та Договорів факторингу, позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконанням чи неналежного виконання позичальником умов кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином не виконує, суд знаходить позовні вимоги ТОВ "Кредитні Ініціативи" про стягнення з відповідача суми заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved