Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач - Більмацька районна державна адміністрація Запорізької області, звернувся до суду із вказаним позовом, яким просить ухвалити рішення про позбавлення відповідача - [PERSON], батьківських прав у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] з 29 травня по теперішній час перебуває на обліку служби у справах дітей Більмацької РДА як дитина позбавлена батьківського піклування. Мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав на підставі рішення суду від 13.05.2015 року. Батько дитини відповідач неодноразово засуджений за вчинення злочинів до позбавлення волі. Розпорядженням голови Більмацької РДА від 05.06.2015 року дитині встановлено опіку та призначено опікуном бабу дитини [PERSON]. Після повернення [PERSON] з місць позбавлення волі 27.11.2017 року останній не звертався до служби у справах дітей із заявою про повернення йому дитини. Відповідач не займається вихованням та утриманням свого сина та подав заяву у якій зазначає про відсутність заперечень щодо позбавлення його батьківських прав стосовно дитини. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач подав заяву про визнання позову у якій також просить справу розглянути без його участі. Представник третьої особи також подав заяву про розгляд справи без його участі. У клопотанні поданому до суду 14.05.2018 року просить вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України. У зв'язку з визнанням позову відповідачем суд, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе за результатами підготовчого судового засідання ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження від 31.10.2006 року [PERSON] (відповідач) є батьком [PERSON], [INFO]. Матір'ю є [PERSON]. Як слідує з рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 13.05.2016 у справі №319/588/15-ц, що набрало законної сили 26.05.2015, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина - [PERSON] Розпорядженням голови Більмацької РДА від 29.05.2015 року №189 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження голови Більмацької РДА від 05.06.2015 року №197 над малолітнім [PERSON] встановлено опуку та призначено опікуном [PERSON]. Дитина є малолітньою, постійно проживає разом із бабою - [PERSON], що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 06.04.2018. З вказаного вище акту також слідує, що дитина забезпечена належними умовами для проживання та виховання. Згідно характеристики від 30.03.2018 №210/63, виданої Більмацькою спеціалізованою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів «Інтелект» Більмацької районної ради Запорізької області, дитина [PERSON], який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування навчається у школі з 1 вересня 2013-2014 навчального року. На даний час навчається у 5-Б класі. Зарекомендував себе з позитивної сторони. Опікуни приділяють належну увагу вихованню і навчанню онука. За період навчання у 5 класі батько відвідав хлопчика один раз. Згідно пояснень [PERSON] вона являється опікуном [PERSON] Батько дити [PERSON] повернувся з місць позбавлення волі 27.11.2017 року. Вихованням та утриманням сина не займається, офіційно не працює, матеріально дитині не допомагає, батьківські збори в школі не відвідує. З листа Більмацького відділення поліції Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області слідує, що відповідач 27.11.2017 року по відбуттю строку покарання звільнився з Софіївської виправної колонії №55. У відповідності до п/п 14 п. 27 дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об'єднаної територіальної громади, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові. Служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі заяви матері, батька, які повернулися з місць позбавлення волі, про повернення їм дитини обстежує їх житлово-побутові умови, перевіряє наявність або відсутність заробітку чи іншого доходу, про що складає відповідний акт та готує висновок районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об'єднаної територіальної громади про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері чи батькові. Якщо за результатами розгляду питання про можливість передачі дитини матері, батькові, які повернулися з місць позбавлення волі, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об'єднаної територіальної громади зробить висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини. Відповідач після повернення з місця позбавлення волі із заявою про повернення йому дитини до Більмацької РДА не звертався. Згідно Висновку Більмацької РДА від 27.04.2018 №01-16/0339 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], на підставі викладених вище обставин встановлена доцільність позбавлення батьківських права [PERSON] З наведених встановлених судом обставин справи слідує, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини [PERSON], його навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкується з дитиною для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти; не приймає участі у її утриманні, що свідчить про ухилення ним від обов'язку по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За наведених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON]. При цьому згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В свою чергу ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь опікуна, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved