Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що в будинку [ADDRESS] , який належить йому на праві приватної власності, також зареєстрована його колишня дружина [PERSON] , відповідач по справі. Відповідач з 2018 року не проживає у вказаному будинку, не приймає ніякої участі в утриманні будинку, на неодноразові прохання позивача про зняття з реєстрації в добровільному порядку, відповідач не реагує, чим перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися будинком, тому позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 11.09.2004 року(а.с.5-6), серії ВВМ №153738, посвідченого приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко О.Є. На даний час в будинку зареєстрована відповідач, колишня дружина позивача, шлюб між сторонами розірвано 21.03.2018 року(а.с.11), про що мається довідка Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №751 від 01.10.2019 року(а.с.13), однак відповідач не проживає у вказаному будинку з 2018 року, що підтверджується довідкою Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №737 від 19.09.2019 року(а.с.12). Таким чином, всі обов`язки по утриманню та обслуговуванню будинку виконує лише позивач, який позбавлений права в повній мірі вільно користуватися та розпоряджатися майном, в зв`язку з тим, що в будинку зареєстрована відповідач, яка там не проживає. Позивач неодноразово звертався з проханням до відповідача про зняття з реєстрації, однак безрезультатно. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок(частину будинку), квартиру, користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , а відповідач тривалий час не проживає в даному будинку, чим створює перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг та не має можливості отримати житлові соціальні пільги, то необхідно зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні будинком шляхом позбавлення її права користування ним. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати громадянку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються ст.391 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу України, ст.7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Outcome: approved