Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 змінено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по 1500,00 грн. на кожного, щомісячно. На підставі вказаного рішення суду 22.11.2018 видано виконавчий лист, який направлено для виконання в Березівська МР ДВС ГТУЮ в Одеській області для примусового виконання даного виконавчого листа. Однак, станом на 01.07.2020 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 41728,00грн., що підтверджується розрахунком зі сплати аліментів, виданим Березівським МР ДВС ГТУЮ в Одеській області. Таким чином [PERSON] ухиляється від обов`язку зі сплати аліментів на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.10.2018, а позивач, в силу діючого законодавства, має право на стягнення з відповідача неустойки (пені), яка за період з 01.07.2018 року по 01.06.2020 року включно становить 16047,00 грн. У зв`язку з викладеним [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь пеню в розмірі 16047,00 грн., нараховану на заборгованість зі сплати аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також судові витрати в розмірі 1500,00 грн. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.07.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідач належним чином був повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, копію ухвали та позовну заяву з додатками направлено 28.07.2020 року (а.с.28) . Також у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 року у справі №345/3653/18 змінено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] із 200,00 гривень на кожну дитину до 1500,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набуття рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5-6). На підставі вказаного рішення суду 22.11.2018 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист (а.с.7), який направлено для виконання в Березівська МР ДВС ГТУЮ в Одеській області для примусового виконання даного виконавчого листа та знаходиться там на виконанні (а.с. 12). Станом на 01.07.2020 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів зі сплати аліментів на синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за рішенням суду від 16.10.2018 у справі №345/3653/18 становить 41728,00грн грн., що підтверджується розрахунком зі сплати аліментів, виданим Березівська МР ДВС ГТУЮ в Одеській області (а.с.14). До матеріалів справи також долучено розрахунки суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2018 по 01.06.2020, яка становить 16047,00 грн. Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч. 1 ст. 196 СК України. Згідно із ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". У п.22 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу на те, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Положеннями ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на це слід зазначити, що відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд даної справи, не надано доказів на підтвердження неможливості своєчасної сплати аліментів у стягнутому судом розмірі на утримання неповнолітніх дітей та виникнення заборгованості зі сплати аліментів з незалежних від причин відповідача. Тому, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з вини відповідача, який, маючи працездатний вік не вживав заходів щодо утримання своїх дітей у визначеному судовим рішенням розмірі. Аналіз ч. 1 ст. 196 СК України дає підстави стверджувати, що платник аліментів несе відповідальність, встановлену законом у вигляді пені, за несплату (неповну сплату) аліментів за встановлений рішенням суду період (місяць) у розмірі 1% від суми несплачених (недоплачених) аліментів за кожен день прострочення у вказаному періоді. Це пов`язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому суд вважає, що позивачем у позові вірно обрано спосіб розрахунок пені, а саме, що пеня нараховуються на заборгованість по сплаті аліментів за кожен місяць окремо і множиться на кількість днів того місяця, у якому виникла така заборгованість. Така ж позиція щодо розрахунку пені міститься і в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 6-94цс15, що відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має бути врахована іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Наведений позивачем розрахунок відповідає вказаним вимогам. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1500, 00 грн. витрат за надання правової допомоги (а.с.13) та на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн. за позовну вимогу про стягнення пені за несплату аліментів. На підставі викладеного, ст.ст. 184, 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved