Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, вказала, що 03 квітня 2010 року між нею та відповідачем у справі було зареєстровано шлюб. Шлюб зареєстровано вперше. Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. На сьогоднішній день їхні сімейні відносини припинились. Вважає, що їхню сім»ю зберегти неможливо. Примирення між ними неможливе. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, залишити їй прізвище «[PERSON]». Стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею при зверненні до суду. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, залишити прізвище «[PERSON]». Стягнути на її користь судові витрати з відповідача, про що в матеріалах справи присутня письмова заява від 26 серпня 2014 року (а.с.15). Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, про що в матеріалах справи присутня письмова заява від 06 серпня 2014 року (а.с.11). Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Згідно вимог ч.4 ст.130 ЦПК України - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнанні позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і ст..175 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін. Суд вважає, що існування цього шлюбу не відповідатиме його цілям та інтересам сторін. Одночасно суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає рішення сторін виваженим і перевіреним. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а в даному випадку сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]». В позовній заяві позивач просить після розірвання шлюбу їй залишити прізвище «[PERSON]». Тому суд вважає за необхідне залишити прізвище позивача «[PERSON]». Спору про майно сторони не мають. Сторони шлюб розривають вперше. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, що шлюб сторін існує лише формально, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пов'язані із оплатою судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved