Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на частки у спільній власності , мотивуючи тим, що вони, а також відповідач [PERSON], постійно проживають у житловому будинку [ADDRESS] За час п.роживання у даному будинк.оволодінні вони постійно беруть участь працею і власними коштами у веденні господарства двору. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області 29.01.2013 року було визнано право власності на 1/2 частки вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за [PERSON]. Вказане судове рішення не змінено та не скасовано, воно набрало законної сили 08.02.2013 року. Так, Іваничівським районним судом Волинської області в процесі розгляду цивільної справи №156/28/ 1 3-ц було встановлено, що будинок [ADDRESS] був віднесений до суспільної грvпи колгоспний двір, де станом на 15 квітня 1991 рокv проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 р.) володіли рівними частками житлового 6удинкv (по 1/6 частці). Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є володільцем лише 1/2 частки вказаного житлового будинку (вид спільної власності -спільна сумісна). Вони, позивачі, правовстановлюючих документів на своє ім'я не виготовили. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою виконкомом Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області №376 від 17.11.2017 . Просять визнати за кожним з них право власності на 1/6 частини садибного (індивідуального) житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого по [ADDRESS] Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивачів надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутність, просять позов задовольнити. Від представника Павлівської сільської ради, відповідача [PERSON] також надійшли клопотання, в яких просять розгляд справи провести у їх відсутність , позовні вимоги визнають , не заперечую проти їх задоволення. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також відповідач [PERSON], постійно проживають у житловому будинку [ADDRESS] За час п.роживання у даному будинк.оволодінні вони постійно беруть участь працею і власними коштами у веденні господарства двору. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області 29.01.2013 року було визнано право власності на 1/2 частки вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за [PERSON] Вказане судове рішення не змінено та не скасовано, воно набрало законної сили 08.02.2013 року. Згідно з п.1 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Ст. 120 ЦК УРСР визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.1 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст.18 Закону України «Про власність» у власності осіб, що ведуть селянське (фермерське) господарство, може бути майно, зазначене в статті 13 цього Закону. Майно цих осіб належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не передбачено письмовою угодою між ними. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що положення статей 17, 18 Закону "Про власність", щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є володільцем лише 1/2 частки вказаного житлового будинку (вид спільної власності -спільна часткова). Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] правовстановлюючих документів на своє ім'я не виготовили. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою виконкомом Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області №376 від 17.11.2017 року. Відповідно до змісту статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою

Outcome: approved