Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору без номеру від 10.11.2010 [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту: заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 38000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не виконав умов кредитного договору і не повертав отриманих кредитних коштів відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 13.09.2021 непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 44125,14 грн., в тому числі: 35460,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту, з яких: 35460,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8665,09 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору та на норми чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 526, 527, 530, 598, 629, 1054 ЦК України, позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номеру від 10.11.2010 в сумі 44125,14 грн., в тому числі: 35460,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту, з яких: 35460,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8665,09 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Великобагачанського районного суду від 23.10.2021 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і судовий розгляд справи призначений на 24.11.2021 (а.с.80). У подальшому розгляд справи відкладено на 20.12.2021. Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.71). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належним чином ( а.с. 90,91). Враховуючи подану заяву позивача про розгляд справи у його відсутність та неявку відповідача в судове засідання, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору без номеру від 10.11.2010 [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.20). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.20). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 38000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.18-19). Згідно довідки, виданої АТ КБ «ПриватБанк», між ним та відповідачем [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким відповідачу було надано кредитні картки (а.с.17). Відповідач ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду (а.с.21). Згідно Статуту АТ КБ „ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ „ПриватБанк" (а.с.53-54). Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Пунктами Умов і правил надання банківських послуг встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач взяв на себе зобов`язання на підставі п.п. 2.1.1.5.5. Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у тому числі з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунках відповідача ( а.с. 55-68). Судом встановлено, що відповідачем у період часу з 10.11.2010 по 01.09.2021 здійснювались витрати кредитних коштів та вносились платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту, вказані дії зокрема вказують на те, що відповідачем виконувалися умови кредитного договору (а.с.55-68). Умови договору відповідачем порушені, про що свідчать розрахунок заборгованості наданий позивачем (а.с.5-16). У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Статтями 526, 530 ЦК України зазначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умов кредитного договору б/н від 10.11.2010 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом і добровільно не погашає суму заборгованості по кредиту, тому у суду є підстави для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного та того, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 2270 грн. (а.с.1) належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved