Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: визначити за нею частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у розмірі 1/3 частини зазначеної квартири; визначити за [PERSON] частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у розмірі 1/3 частини зазначеної квартири; визначити за [PERSON] частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у розмірі 1/3 частини зазначеної квартири; припинити право власності [PERSON] на його частку у спільному майні на квартиру за адресою: [ADDRESS], у розмірі 1/3 частини зазначеної квартири; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 30,8 кв. м., житловою площею 18,4 кв. м., що належала [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що квартира [ADDRESS] безоплатно приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Дана нерухомість є приватною спільною сумісною власністю трьох співвласників, а саме її та відповідачів. Квартира розташована на 1-му поверсі 3-х поверхового житлового будинку та складається з 1-ї кімнати, житловою площею 18,4 кв. м.; кухні, площею 6,0 кв. м.; ванної кімнати, вбиральні (поєднаної), площею 2,9 кв. м.; коридору, площею 3,1 кв. м.; вбудованої шафи, площею 0,4 кв. м. Загальна площа квартири складає 30,8 кв. м. Між нею та відповідачами було досягнуто усної згоди про поділ спільної сумісної власності - квартири рівними частками. Спільне володіння і користування спірною квартирою разом з відповідачем [PERSON] є неможливим. Розмір частки кожного із співвласників спірної квартири, у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок, не дає можливості виділити в натурі частину квартири для володіння та користування, тобто спірна квартира є неподільною. неподільною. Окрім того, припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача [PERSON], адже в нього є місце постійного проживання за адресою його рідної бабусі - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], в будинку Житлово-будівельного кооперативу, в двокімнатній квартирі, загальною площею 46,3 кв. м., житловою - 29,5 кв. м. Вона сплатила [PERSON] вартість 1/3 частки, що належача відповідачу [PERSON], в сумі 10266,67 грн., що підтверджується письмовою розпискою від 26 березня 2014 року. Згідно взаємної усної домовленості між нею та відповідачем [PERSON] від 25 березня 2014 року, вона додатково добровільно передала йому суму 5000 грн. в рахунок ринкової вартості зазначеної 1/3 частки квартири. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, та пояснила, що нею передана вартість 1/3 частки спірної квартири відповідачеві [PERSON] в сумі 15270 грн. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила Відповідач [PERSON] в судовомому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, та пояснив, що одержав від позивача грошову компенсацію в сумі 15270 грн. як попередню оплату за його відмову від 1/3 частки спірної квартири. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, підтвердила обставини, викладені в позові, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу по суті без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В ході судового розгляду встановлено, що сторонам по справі на праві приватної спільної сумісної власності належить спірна квартира [ADDRESS]. Дана квартира розташована на 1-му поверсі 3-х поверхового житлового будинку та складається з 1-ї кімнати, житловою площею 18,4 кв.м.; кухні, площею 6,0 кв. м.; ванної кімнати, вбиральні (поєднаної), площею 2,90 кв.м.; коридору, площею 3,1 кв.м.; вбудованої шафи, площею 0,4 кв.м. Загальна площа квартири складає 30,8 кв.м. Згідно звіту про оцінку вартості майна від 11.09.2013 року ТОВ "ВІКОНТ- КОНСАЛТИНГ", оціночна вартість вищевказаної нерухомості становить 30800 грн. Дані обставини підтверджуються ордером на жиле приміщення № 10538 від 04.03.1986 року, виданим Виконавчим комітетом Дніпровської ради народних депутатів, свідоцтвом про право власності на житло від 23 грудня 1997 року, виданим органом приватизації Дніпродзержинської ГЕС згідно з розпорядженням № 809-С, технічним паспортом на квартиру [ADDRESS], звітом про оцінку вартості майна від 11.09.2013 року, та визнані сторонами в судовому засіданні. Між сторонами було досягнуто домовленості про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності на рівні частки, визначивши кожному із співвласників по 1/3 частині спірної квартири. Однак на теперішній час в родині склались напружені відносини, позивач вважає неможливим спільне проживання разом з відповідачем [PERSON] Поділ спірної квартири в натурі між співвласниками є неможливим. Зважаючи на дані обставини позивач, за попередньою домовленістю з відповідачем [PERSON], в судовому засіданні передала останньому гроші в сумі 15250 грн., що складається з: грошової компенсації у розмірі 1/3 частки від дійсної вартості спірної квартири, встановленої звітом про оцінку вартості майна від 11.09.2013 року в сумі 10266,67 грн., та грошової компенсації в сумі 5000 грн. в рахунок ринкової вартості зазначеної 1/3 частки спірної квартири, що підтверджується письмовою розпискою наданою особисто відповідачем 26 березня 2014 року, та визнано сторонами в судовому засіданні. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчинити щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 319, 328, 355, 365, 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved