Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість у розмірі 39477,65 грн., за кредитним договором № б/н від 15.02.2011 року, яка складається з наступного: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 30821,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3299,59 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф: 500 грн. -фіксована складова; 1856,08 грн. - процентна складова; стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1600 грн. Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому цим договором. Натомість відповідач [PERSON] своєчасно не надала банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншим витратам відповідно до умов договору. Таким чином відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до умов договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку з порушенням зобов'язання за кредитним договором, відповідач станом на 31.08.2017 року має заборгованість -39477,65 грн., за кредитним договором № б/н від 15.02.2011 року, яка складається з наступного: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 30821,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3299,59 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф: 500 грн. -фіксована складова; 1856,08 грн. - процентна складова Крім того, представником позивача надіслано лист з якого вбачається, що з 21.05.2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" змінило назву на АТ КБ "ПриватБанк". Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнала та пояснила, що не заперечує факт отимання банківської картки у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», однак в анкеті-заяві відсутня інформація про розмір встановленого кредитного ліміту, також відповідач не згодна з розрахунком ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки штраф і пеня це є один вид цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення не відповідає нормам Конституції України. Не зрозуміло яким чином банк здійснив нарахування процентів за використання 3000 грн. в сумі 30821,98 грн. Крім того вказує, що позов поданий за межами строку позовної давності, оскільки починається перебіг строку з 13.03.2014 року, а позивач звернувся до суду з позовом 19.10.2017 року. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. 15.02.2011 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач одержала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. З наданого позивачем розрахунку, розмір заборгованості [PERSON], за вказаним кредитним договором станом на 31.08.2017 року становив 39477,65 грн., яка складається з наступного: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 30821,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3299,59 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф: 500 грн. -фіксована складова; 1856,08 грн. - процентна складова. Власного розрахунку відповідач до суду не надала Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно поданного відзиву відповідач [PERSON] заявила про застосування строків позовної давності. Відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки. Саме до такої правової позиції дійшов Верховний Суд України 19 березня 2014 року при розгляді справи № 6-14 цс14 Із наданої банком довідки про термін дії картки вбачається, що строк дії картки - лютий 2015 року. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що строк дії картки закінчився в лютому 2015 року, а позов заявлений 26.10.2017 року, то строк позовної давності стосовно повернення кредиту в повному обсязі не сплив. Таким чином позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 3000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. В той же час проценти за користування кредитом підлягають стягненню за за період з 30.12.2014 року по 31.08.2017 року в сумі 3132 грн. (3000 грн. х 36% х 2,9 роки) Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, позичальник зобов'язаний сплатити штрафи в розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості з урахуванням прострочених процентів та комісії (в розмірі 471,55). Також стягненню підлягає комісія в розмірі 3299,59 грн. Виходячи з наведенного суд вважає, що сума яка підлагає стягненню з відповідача на користь позивача складає 10403,14 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 420,8 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial