Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів та третьої особи про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, в якому просила стягнути з відповідача ТОВ «Булава Транс» на користь позивачки матеріальну шкоду, що полягає у втраті товарної вартості пошкодженого автомобіля у сумі 4877,80 грн., моральну шкоду у сумі 4000 грн., солідарно з відповідачів стягнути на користь позивачки різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та фактичною вартістю відновлювального ремонту в розмірі 4889,49 грн., солідарно стягнути з відповідачів на користь позивачки витрати понесені на проведення оцінки розміру завданої шкоди та судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що 12.09.2012 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] та перебуваючи в трудових відносинах з власником даного транспортного засобу ТОВ «Булава-Транс», сталася ДТП на вул. Замковецькій в м. Києві, де він здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON], що призвело до пошкодження автомобіля позивачки. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 09.10.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено штраф. 09.11.2012 року було проведено автотоварознавче дослідження про оцінку вартості майна №2327, відповідно до якого вартісне значення матеріального збитку, заподіяного позивачу як власнику пошкодженого автомобіля, складає 39344,44 грн., а втрата товарної вартості склала суму в розмірі 4877,80 грн.. Власником автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] є ТОВ «Булава Транс», цивільна відповідальність ТОВ «Булава Транс» застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» відповідно до Полісу № [NUMBER] від 30.03.2012 року. Згідно з даним Полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн., при цьому франшиза складає 0,00грн. Представник відповідача ТОВ «Булава Транс» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з будь-якими заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з будь-якими заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався . Третя особа в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. ТОВ «Булава Транс» є власником автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] (а.с.13,14). Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 09.10.2012 року (а.с.11), з вини третьої особи [PERSON], який керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП на вул. Замковецькій, де він не врахував дорожню обстановку , не обрав безпечного бокового інтервалу, чим порушив п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійнив зіткнення напівпричепом д.н. [NUMBER] з автомобілем «Ніссан», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження автомобіля позивача. Даною постановою [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., яка не оскаржувалась в апеляційному порядку і набрала законної сили. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль «Ніссан», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачці, був технічно пошкоджений, та відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості майна №2327 від 09.11.2012 року, вартість матеріального збитку складає 39344,44 грн., а втрата товарної вартості склала суму в розмірі 4877,80 грн.. (а.с.17-20). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Булава-Транс» на користь [PERSON] 4 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, позивачка посилалися на те, що у зв'язку з пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вона зазнала душевних страждань, не могла користуватися своїм автомобілем, у зв'язку з чим, змінився її нормальний спосіб життя. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 8 зазначеної постанови за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132 - 134 КЗпП), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого (наприклад, ст. 47 Закону України "Про телебачення і радіомовлення"). Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON], позивачка зазнала душевних страждань, була позбавлена можливості користуватися автомобілем, а тому, зазнала моральних страждань, суд, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивачки та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості дійшов висновку про стягнення з ТОВ «Булава Транс», на користь [PERSON] 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивачки у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 23, 610, 979, 1167, 1194 ЦК України та

Outcome: partial