Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приватбанк поштою направив до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, який отриманий судом 11.05.2017 року. З позову вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18 квітня 2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої зобовязання перед Банком, відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 18 квітня 2012 року, внаслідок чого станом на 28 лютого 2017 року має заборгованість в сумі 61356 грн.77 коп., з яких: заборгованість по кредиту 3899 грн.08 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 50104 грн.75 коп., заборгованість по пені та комісії 3955 грн. 00 коп., штраф (фіксова частина) -500 грн.00 коп., штраф (процентна складова) 2897 грн. 94 коп. Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача ПАТ КБ Приватбанк [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 квітня 2012 року в сумі 61356 грн. 77 коп., з яких: заборгованість по кредиту 3899 грн. 08 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 50104 грн. 75 коп., заборгованість по пені та комісії 3955 грн. 00 коп., штраф (фіксова частина) - 500 грн.00 коп., штраф (процентна складова) 2897 грн. 94 коп. та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 23 травня 2017 року відкрито провадження по справі. Попереднє судове засідання по справі проведено 9 червня 2017 року. В судові засідання представник позивача ПАТ КБ Приватбанк не зявлявся, в матеріалах справи є клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ Приватбанк, позовні вимоги представники позивача підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, згодні на винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 15 січня 2018 року не зявився. Ухвалою суду від 15 січня 2018 року дану цивільну справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. 2 лютого 2018 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON] про заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 2 лютого 2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за клопотанням представника відповідача адвоката [PERSON] за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті, яке призначено на 5 лютого 2018 року, підготовчим засіданням. В підготовчому засіданні 5 лютого 2018 року представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заявила клопотання про витребування у ПАТ КБ Приватбанк інформації, що стосується спору по даній справі та просила продовжити їй термін подачі відзиву на позовну заяву ПАТ КБ Приватбанк. Ухвалою суду від 5 лютого 2018 року підготовче засідання по даній справі відкладено на 6 березня 2018 року та зобовязано позивача ПАТ КБ Приватбанк надати суду до 25.02.2018 року відповідну інформацію. 16 лютого 2018 року до суду надійшла неповна відповідь позивача ПАТ КБ Приватбанк на запит суду. Підготовче засідання 6 березня 2018 року було відкладено на 20 березня 2018 року за клопотанням представника відповідача, в зв'язку з неповною відповіддю позивача на запит суду, що перешкоджає розгляду справи у розумні строки. Зроблено повторний запит щодо надання інформації з таких питань: 1) вказати, куди зарахований платіж в сумі 95 грн. (на погашення тілу кредиту, пені, чи відсотків ), з документів, які були надані на запит суду, вбачається, що останній платіж був здійснений 23 травня 2014 року і це було автоматичне погашення з карткового рахунку; 2) надати інформацію про те яким чином нараховувалися відсотки після закінчення строку дії картки (а саме після 1 січня 2016 року). На запит суду від 06.03.2018 року відповідь не надійшла. В підготовче засідання 20 березня 2018 року представник позивача ПАТ КБ Приватбанк не зявився, але в матеріалах справи є клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ Приватбанк, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, згодні на винесення заочного рішення по справі. 20 березня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому відповідач [PERSON] просить суд розмір пені зменшити у відповідності до вимог ст. 551 ЦК України та не застосовувати штрафні санкції. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в підготовчому засіданні 20 березня 2018 року не заперечувала щодо призначення даної справи для розгляду по суті. Ухвалою суду від 20 березня 2018 року зроблений повторний запит до ПАТ КБ Приватбанк щодо надання відповідної інформації та закрито підготовче провадження у справі та призначено дану цивільну справу для розгляду по суті на 18 квітня 2018 року. 17 квітня та 26 квітня 2018 року до суду надійшли відповіді ПАТ КБ Приватбанк на відзив на позовну заяву, в яких представник позивача [PERSON] просить суд позов задовольнити в повному обсязі. 19 квітня 2018 року до суду надійшли заперечення представника відповідача адвоката [PERSON] на відповідь на відзив та клопотання про застосування строку позовної давності щодо пені. В судові засідання 5 травня та 16 травня 2018 року представник позивача ПАТ КБ Приватбанк не зявився, в матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ Приватбанк, позовні вимоги представники позивача підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, згодні на винесення заочного рішення по справі. У відповіді на відзив, отриманої судом 26 квітня 2018 року представник позивача ПАТ КБ Приватбанк [PERSON] вказала, що відповідач [PERSON] здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості, яка свідчить про наміри відповідача про злісне ухилення від виконання зобовязань за кредитним договором, підтверджень свого скрутного матеріального стану до суду не надав. Вказала, що одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки пеня і штраф є формами неустойки, і тому у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Представник позивача [PERSON] просила суд даний позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні 5 травня 2018 року позов ПАТ КБ Приватбанк визнала частково, вказала, що дійсно 18 квітня 2012 року між позивачем ПАТ КБ Приватбанк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н на суму 300 грн. 00 коп. зі ставкою 30 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказала, що строк дії кредитної картки, яка була надана відповідачу [PERSON] закінчився 31 грудня 2015 року, тобто вона діяла до 1 січня 2016 року, позов до суду банком був поданий 11 травня 2017 року. Просила застосувати спеціальний строк позовної давності до пені і проценти після закінчення строку дії картки рахувати по обліковій ставці НБУ. 16 травня 2018 року подала письмове клопотання, зазначила, що 3955 грн. вказана як заборгованість за пенею та комісією як вказано є пенею ( а.с. 101), тому просила суд застосувати "скорочений" строк позовної давності щодо пені, та не застосовувати штрафні санкції до відповідача, враховуючи правову позицію Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003 цс15 стосовно неможливості подвійного притягнення позичальника до цивільної відповідальності за порушення грошового зобовязання, та з часу4 закінчення дії договору проценти трахувати по обліковій ставці НБУ, вказала, що відсотки, які нараховані після 1 січня 2016 року позивачем не співпадають з правовою позицією висловленою Верховним Судом України у справі № 6 -2322 цс16, тому відповідач не згодний із заборгованістю по процентам в сумі 50104 грн. 75 коп. В судове засідання 16 травня 20'18 року сторони не з'явилися. Враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вирішує процесуальні питання у справі, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України (в редакції 2017 року) та Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ПАТ КБ Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3 ст. 89 ЦПК України). У відповідності до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання. Судом встановлено, що 18 квітня 2012 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ Приватбанк із анкетою - заявою, про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.6). Відповідно до змісту вказаної заяви відповідач [PERSON] ознайомився і погодився з Умовами кредитування, які були йому надані для ознайомлення в письмовій формі, своїм підписом він підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку та висловив згоду з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір про надання банківських послуг. З довідки, наданої на запит суду представником позивача ПАТ КБ Приватбанк вбачається, що між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н від 18 квітня 2012 року, за яким було надано відповідачу картку № 5211537304416279, відкриту 18 квітня 2012 року з терміном дії - 12/15 (a.c.109). Судом оглянутий Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, зокрема з тарифу обслуговування кредитної карти Універсальна, 55 днів пільгового періоду вбачається, що пільговий період становить до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) становить 2,5 % (за тратами здійсненими з 1 вересня 2014 року 2,9 %, за тратами здійсненими з 1 квітня 2015 року 3,6 % ), обовязковий щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 1 квітня 2014 року 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня =0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.7). Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право Банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, а також змінювати розмір наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) в однобічному порядку за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. За змістом п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь -якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно, Банк при зміні розміру кредитного ліміту діяв в порядку, визначеному Умовами та Правилами надання банківських послуг. В п. 2.1.1.3.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених Клієнтом або його довіреними особами операцій, а також вартість послуг, визначених Тарифами Банку при настанні термінів платежу. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобовязань за Договором позичальник зобовязаний на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченного кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Штраф підлягає оплаті в першу чергу (а.с.8-31). В розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 28 лютого 2017 року відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 61356 грн. 77 коп., з яких: заборгованість по кредиту 3899 грн. 08 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 50104 грн. 75 коп. (з яких заборгованість за несплаченими процентами на поточну заборгованість 140 грн. 79 коп., заборгованість за несплаченими процентами на прострочену заборгованість 49963 грн. 96 коп.), заборгованість по комісії 3955 грн.00 коп., заборгованість по судовим штрафам 3397 грн. 94 коп. (а.с.а.с.4-5). Суду надані за клопотанням сторони відповідача виписки щодо руху коштів по рахунку відповідача [PERSON], але відповіді про розмежування пені і комісії суду не надано, а в листі від 22.11.2017 року зазначено, що це пеня. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3 ст.549 ЦК України). З досліджених судом доказів вбачається, що строк позовної давності було перервано 23.05.2014 року внаслідок здійснення відповідачем платежу в рахунок погашення заборгованості сумі 95 грн. по цьому кредитному договору ( а.с.4), платежі також здійснювалися 12 вересня 2013 року в сумі 320 грн.,31.07.2013 року в сумі 300 грн. Строк позовної даності відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг ( п. 1.1.7.31 ) встановлено - 50 років. Суд не приймає до уваги цей строк, враховуючи, що договір про збільшення строків позовної давності укладається в письмовій формі ( ст. 207 ЦК України). Такий договір з відповідачем [PERSON] не укладався, наявність заяви-анкети боржника не свідчить про укладення такого договору. Відповідно до вищевикладеного, до вимог позивача про стягнення пені може бути застосований спеціальний строк давності ( ст. 258 ЦК України), але суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3955 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Неустойка є видом забезпечення виконання зобов'язань (ч.1 ст. 546 ЦК України ) та правовим наслідком порушення зобов'язання (ст. 611 ЦК України). При цьому, з розрахунку заборгованості (а.с.а.с.4-5) вбачається, що позивачем, починаючи з 30.04.2015 року за колонкою «сума комісії та пені» нараховувалась щомісячно тверда грошова сума 100,00 грн, що суперечить визначенню пені, передбаченому ч.3 ст. 549 ЦК України, оскільки вона має нараховуватись у відсотковому співвідношенні до суми заборгованості. З урахуванням наведеного, нарахування позивачем пені в твердій грошовій сумі суперечить вимогам ч.3 ст. 549 ЦК України. Окрім того, таке нарахування суперечить п.1.1.5.25, п.2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, які передбачають нарахування пені у відсотковому значенні до заборгованості. Також, банківською комісією є грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем жодним чином не обгрунтовано стягнення пені в твердій сумі в розмірі 100,00 грн. відповідно до конкретного пункту Умов та правил надання банківських послуг, та враховуючи, що комісія та пеня є різними видами платежів: комісія - це плата за обслуговування рахунку, пеня - вид відповідальності за порушення зобов'язання, то їх спільне нарахування суперечить вимогам чинного законодавства України. Розмежувати пеню та комісію позивач відмовився, посилаючись на технічні причини, в подальшому зазначив, що це лише пеня (а.с.101), а в розрахунку ( а.с. 5) зазначено, що це лише комісія. Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3955 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст. 629 ЦК УКраїни). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановлено та знайшло підтвердження матеріалами справи, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору № б/н від 18.04.2012 року, а тому має заборгованість за кредитом станом на 28 лютого 2017 року в сумі 3899 грн. 08 коп. Суд застосовує правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року, про те, що картка діє в межах визначенного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Суд погоджується з позицією представника відповідача [PERSON] щодо нарахування відсотків після закінчення строку дії картки в розмірі облікової ставки НБУ. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК УКраїни правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, у разі якщо договором не встановлений розмір процентів після спливу строку дії договору, можна зробити висновок, що їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 09 серпня 2017 року при розгляді цивільної справи № 6-2322цс16. Станом на закінчення строку дії картки 31.12.2015 року заборгованість за відсотками складала 15620 грн. 08 коп. ( а.с.5). З 01.01.2016 року по 28.02.2017 року ( в межах позовних вимог) сума відсотків відповідно до обліковолї ставки НБУ складає 781грн. 83 коп. Суд погоджується з розрахунком представника позивача, який перевірено за формулою (сума боргу х розмір облікової ставки НБУ: 100 : 365 ( кількість днів в році) х кількість днів прострочення, як приклад з 27.01..2017 по 28.02..2017 року - 3899 грн.08 коп.х 14: 100 : 365 х 33 = 49 грн.35 коп.). Таким чином , стягненню підлягають проценти за користування кредитом в сумі 16401 грн. 91 коп. ( 15620 грн. 08 коп. + 781 грн. 83 коп.). Отже, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягає сума боргу - 3899 грн.08 коп., заборгованість по відсоткам - 16401 грн. 91 коп., штрафи : 500 грн. - фіксована частина, 1015 грн. 05 коп. - процентова складова ( 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням процентів - 20300 грн. 99 коп. ( 3899 грн.08 коп.+16401 грн.91 коп.), загальна сума, яка підлягає стягненню - 21816 грн. 04 коп. ( 3899 грн.08 коп.+16401 грн.91 коп. + 500 грн.+ 1015 грн. 05. коп). Позов предявлено на суму 61356 грн. 77 коп., підлягає задоволенню на суму 21816 грн. 04 коп., тобто на 35,56 % від заявлених позовних вимог, отже, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати ( судовий збір) в сумі 568 грн. 96 коп. ( 35,56 % від 1600 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial