Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дочкою повноліття. Також просила стягнути витрати за надання правової допомоги. На обґрунтування своїх позовних вимог повідомила, що вона з відповідачем 04.08.2013 року зареєструвала шлюб в Олександрівській сільські раді за актовим записом № 7. Від даного шлюбу 10.01.2014 року у них народилася дочка [PERSON]. 16.03.2016 року рішенням Тростянецького районного суду шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], розірвано. В даний час, вони проживають окремо. Дочка проживає з позивачем, відповідач коштів на утримання, виховання дочки не виділяє. [PERSON] фізично здоровий, виплат по виконавчих документах не має, працює в Христинівському ж/д депо Одеської залізниці. Позивачка та відповідач у судове засідання не зявились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, ознайомившись із заявами сторін, перевіривши матеріали справи, зясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно\~ст.182 СК України, при визначенні розміру частки аліментів, суд враховує метеріальне становище позивачки і відповідача, інші обставини, що мають істотне значення.\~\~\~\~ \~Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони 04.08.2013 року уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 7. В даний час, вони проживають окремо, рішенням Тростянецького районного суду від 16.03.2016 року, шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Батько дитини їх матеріально не підтримує та грошей на утримання неповнолітньої дочки не надає, хоча має таку можливість. Дані факти стверджуються сукупністю доказів. З копій свідоцтва про народження серії І-АМ №263737 видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно довідки № 513 від 19.02.2016 року, виданої виконкомом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON], [INFO]. перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] (а.с. 5). Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Таким чином, з приведених доказів видно, що [PERSON] взмозі сплачувати аліменти на користь позивачки, на дочку [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 300 (триста) грн. судових витрат за надання юридичної допомоги та на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі ст. ст. 10, 60, 174, 197, 212, 213-215, 367 ЦПК України,

Outcome: approved