Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б.н. від 21.10.2010 року відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою", Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість у розмірі 5306.40 грн., яка складається з наступного: 1794.83 грн. заборгованість за кредитом; 2782.69 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; а також штрафи відповідно до понкту 2.1.1.7.6 умов та првил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 228,88 грн. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 5306.40грн. за кредитним договором та судовий збір у сумі 243,60 грн.. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час й місце розгляду справи булв належним чином повідомлен, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до ст. 224 ч. 1 в даному випадку суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заперечень проти позову від позивача не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б.н. від 21.10.2010 року, що підтверджується матеріалами справи, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України зазначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Станом на 30.06.2015 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 5306.40 грн., яка складається з наступного: 1794.83 грн. заборгованість за кредитом; 2782.69 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; а також штрафи відповідно до понкту 2.1.1.7.6 умов та првил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 228,88 грн. штраф (процентна складова). При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позовні вимоги підлягаєть задоволенню, тому з відповідача згідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 243.60 грн.

Outcome: approved