Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що його батько [PERSON] у 2009 році надав у борг відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 2 000 грн, а відповідачці [PERSON] - 3 000 грн, які вони мали повернути до 31 грудня 2009 року. В передбачений угодами строк позичені кошти позичальники позикодавцеві не повернули, [INFO] року [PERSON] помер. Позивач як спадкоємець померлого позикодавця [PERSON] просить стягнути з відповідачів борг за договорами позики 2 000 грн та 3 000 грн відповідно з [PERSON] та [PERSON] , а також моральну шкоду в сумі 5 000 грн з обох солідарно. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Відповідачки проти позову заперечували, посилаючись на те, що у 2010-2011 роках вони повернули борг [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. По справі було встановлено, що 28.08.2009 р. [PERSON] позичила у [PERSON] 2 000 грн на строк до 31.12.2009 р., про що позичальниця власноруч написала розписку, оригінал якої міститься в матеріалах справи\\ а.с.75\\ Встановлено, що 28.09.2009 р. [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 3 000 грн, які також мала повернути до 31.12.2009 р. Оригінал розписки долучено до матеріалів справи \\ а.с.74\\ [INFO] року [PERSON] помер \\ а.с.11\\ Судом встановлено, що спадкоємцем померлого [PERSON] є його син позивач [PERSON] Права спадкоємця на спадкове майно оформлено згідно вимог законодавства України\\ матеріали спадкової справи а.с. 31-68\\ В судовому засіданні позивач пояснив, що за декілька днів до смерті батько віддав йому дві розписки [PERSON] та [PERSON] і повідомив, що кошти йому так і не було повернуто. Після смерті батька позивач розшукував відповідачів за адресою їх реєстрації [ADDRESS], але останні були відсутні. У листопада 2014 року мати позивача [PERSON], що була допитана в суді як свідок, зустрілася з відповідачками за місцем їх проживання і попросила віддати спадкоємцеві позичені у його померлого батька кошти, на що ті погодилися, але попросили відстрочку. Сторони в суді визнали, що вони декілька разів зустрічалися з приводу повернення боргу, останній раз у квітні 2015 року, коли відповідачки визнали, що гроші у борг брали, але віддати їх позивачеві відмовилися, а тому позивач у травні 2015 року звернувся з відповідним позовом до суду. При вирішенні спору суд виходив з наступного. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона \\позикодавець\\ передає у власність другій стороні \\ позичальникові\\ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів \\суму позики\\ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших реченй, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. Якщо його сума не менш як у десять розів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику \\ грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем\\ у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов»язаннях. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення із відповідачів на користь спадкоємця [PERSON] коштів за договорами позики, укладеними із спадкодавцем [PERSON] Суд вважає, що відповідачі не довели в суді факт повернення цих коштів померлому [PERSON] Відносно вимог про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині позову слід позивачеві відмовити, оскільки за наслідками, які слідують з невиконання боржниками договорів позики, законодавством України не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди. Згідно ст..88 ЦПК України відшкодуванню підлягають судові витрати позивача. На підставі викладеного.

Outcome: partial