Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Лисівської сільської ради 20.12.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Покровської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що відповідач [PERSON], [INFO], має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Малолітня [PERSON], [INFO], фактично залишилась без батьківського піклування, оскільки її мати, [PERSON], [INFO], згідно висновку лікарсько-консультативної комісії КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м.Слов»янськ» від 14.06.2018 року має високого ступеня втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків. [PERSON] з моменту народження дівчинки по теперішній час жодного разу долею малолітньої дитини не цікавився, матеріальної допомоги на її утримання не надавав. З 26.06.2018 року [PERSON] перебуває у Великоновоселківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. За час перебування дівчинки у Центрі, [PERSON] жодного разу доньку не відвідував, не цікавився її станом зоров»я та розвитку, чим фактично само ухилився від виконання батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування Покровської райдержадміністрації надав висновок від 14.11.2018 року № 01-0643-33 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]. 20 грудня 2018 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 21 грудня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 18 січня 2019 року. У підготовчому судовому засіданні представник позивач та представник третьої особи підтримали позовні вимоги. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 14 лютого 2019 року. Представник позивача Органу опіки та піклування Лисівської сільської ради у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.23,34), в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи Служби у справах дітей Покровської райдержадміністрації у судовому засіданні позовні вимоги підтримула в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Малолітня [PERSON], [INFO], фактично залишилась без батьківського піклування, оскільки її мати, [PERSON], [INFO], згідно висновку лікарсько-консультативної комісії КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м.Слов»янськ» від 14.06.2018 року має високого ступеня втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків (а.с.7). [PERSON] з моменту народження дівчинки по теперішній час жодного разу долею малолітньої дитини не цікавився, матеріальної допомоги на її утримання не надавав. З 26.06.2018 року [PERSON] перебуває у Великоновоселківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. За час перебування дівчинки у Центрі, [PERSON] жодного разу доньку не відвідував, не цікавився її станом зоров»я та розвитку, чим фактично само ухилився від виконання батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування Покровської райдержадміністрації надав висновок від 14.11.2018 року № 01-0643-33 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] (а.с.15-16). Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 157 СК визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз»яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст. З Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO], і це буде відповідати інтересам дитини. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved