Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтувавши його підставність наступним чином. З відповідачем [PERSON] шлюб розірвано. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає біля матері та перебуває на її повному утриманні. На даний час дочка досягла 18-ти років та навчається у Вінницькому медичному коледжі ім. акад. Д.К. Заболотного на на денній формі навчання на 4-му курсі за спеціальністю «лікувальна справа 1-й рівень акредитації», строк навчання до 01.07.2015 року. Самотужки вона, [PERSON], не має можливості забезпечити дитину самим необхідним, а тому неодноразово зверталась до відповідача, однак він категорично відмовлявся нести додатково які - не будь витрати, хоча й має реальну можливість, оскільки постійно отримує пенсію. Ураховуючи те, що відповідач є фінансово спроможним допомагати матеріально їх спільній дитині, яка продовжує навчатись, проте у добровільному порядку не вживає жодних дій, тому вона просила суд присудити на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, що наведені у позовній заяві, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] є: батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було припинено шляхом його розірвання, на що вказує свідоцтво про розірвання шлюбу видане 04.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області. [PERSON] навчається у Вінницькому медичному коледжі ім. акад Д.К. Заболотного на 4 курсі на денному відділенні по спеціальності "Лікувальна справа" І рівень акредитації, договірна форма навчання, строк навчання з 01.09.2011 року по 01.07.2015 року, на що вказує Довідка видана вищим навчальним закладом. [PERSON] навчання дитини також доведено Договором про надання освітніх послуг від 22.08.2011 року, відповідно до якого термін навчання [PERSON] визначено 4 роки, вартість освітніх послуг - 23 600 грн.. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Новоприлуцької сільської ради Липовецького району вінницької області від 13.10.2014 року за №662, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Отже судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами є сімейними, а відтак регулюються відповідними положеннями Сімейного кодексу України. Так, відповідно до положень, передбачених ст.198, 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, які потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що [PERSON] є студенткою ВНЗ і проживає з матір'ю, яка є позивачем у справі, відтак позивачка має право на звернення до суду із даним позовом. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Верховний Суд України висловив наступну правову позицію, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Здобуті у справі докази свідчать про те, що [PERSON], [INFO] продовжує навчатися після досягнення повноліття у ВНЗ на денній договірній формі навчання, відтак слід дійти висновку, що вона є непрацездатною особою, вік якої перевищує 18 років, відтак потребує матеріальної допомоги, в зв'язку із цим. Що ж стосується наявності у батька - відповідача по справі можливості надавати таку допомогу, то слід вказати, що обставини наведені у позовній заяві ним було визнано, а відтак у відповідності до правил ст.61 ЦПК України вони доказуванню не підлягають. Крім цього, відповідно до положень ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, якщо це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, що судом встановлено, суд виносить рішення про задоволення позову та присудження із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) без урахування часу канікул, оскільки дитина навчається на денній формі навчання. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст.88 ЦПК України, а тому присуджує до стягнення із відповідача в дохід держави судовий збір, оскільки при пред'явленні позову позивачка була звільнена від його сплати, а інваліди ІІІ групи, яким є відповідач від його сплати не звільняються. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved