Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про усунення перешкод в користуванні квартирою, посилаючись на наступне. 21 квітня 2017 року між нею та [PERSON],\~[PERSON],\~ [PERSON],\~[PERSON]\~(від\~імені яких\~діяла [PERSON]В.)\~було укладено\~договір купівлі-продажу квартири № 77 в житловому будинку № 3 по вул.Першотравнева в м.Нікополі, який був посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] На час укладання договору купівлі-продажу, відповідачі по справі у вищевказаній квартирі були зареєстровані та під час оформлення договору купівлі-продажу квартири сторони домовились про те, що відповідачі в добровільному порядку знімуться з реєстраційного обліку впродовж двох місяців з дня продажу квартири. Однак, будь-які дії щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачами не вчинялись. Вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою № 77 в будинку № 3 по вул.Першотравнева в м.Нікополі з моменту її продажу, оскільки право користування квартирою є похідним від права власності. Відповідачі не є членами її родини, в квартирі відсутнє будь-яке їхнє майно та участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг не приймають. Крім того, через реєстрацію відповідачів у квартирі вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг. Вона є людиною похилого віку, перебуває на пенсії і має невеликі статки, а тому не має можливості оплачувати комунальні послуги за чужих осіб. Крім того, через реєстрацію відповідачів у квартирі вона не може реалізувати своє право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки вказану допомогу складно отримати через реєстрацію відповідачів у її квартирі. За таких обставин звернулась до суду. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення справи не заперечувала. Суду пояснила, що на момент нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири відповідачі слізливо просили її не знімати пару місяців їх з реєстрації, бо тоді [PERSON] могли забрати в АТО. Вона й пожаліла їх. Але відповідачі не знялись з реєстрації ні через пару місяці, ні через півроку. А потім взагалі перестали виходити з нею на зв»язок. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, однак конверти до суду повертались з відмітками "за строками зберігання" (а.с.24-29). Тому відповідачі викликались до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що, відповідно до положень ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідачі відзив не подали, наявні всі умови, встановлені ст.280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 квітня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1787, належить квартира № 77 в житловому буд.№ 3 по вул.Першотравнева в м.Нікополі Дніпропетровської області (а.с.7-8). Даний факт підтверджується витягом\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності\~ \~ №\~85567823\~від 21\~квітня 2017\~року (а.с.9).\~Відповідно до\~довідки,\~виданої ОСББ\~"МЖК-Н"\~від 12\~лютого 2018\~року,\~в квартирі\~№ 77\~в житловому\~буд.№\~3\~по вул.Першотравнева\~в м.Нікополі\~Дніпропетровської області\~зареєстровані колишні\~власники вищевказаної\~квартири [PERSON]\~та [PERSON]\~Однак,\~за адресою\~реєстрації останні\~не проживають, що\~підтверджено актом\~від 12\~лютого 2018\~року (а.с.11,\~12). Факт не проживання відповідачів в квартирі позивачки підтверджено також й показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона подруга позивачки. Часто буває в неї вдома. Але відповідачів не бачила жодного разу. Хто вони такі не знає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він сусід позивачки з того часу, як позивачка купила квартиру у колишніх власників відповідачів по справі та проживає там. [PERSON] в квартирі не живуть вже давно. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідачі створюють позивачу перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою, оскільки примушують нести додаткові матеріальні витрати, а також перешкоджають вільному розпорядженню належним їй майном. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визнання особи такою, що втратила право проживання в квартирі, є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На \~підставі \~\~ст. 391 ЦК України,\~

Outcome: approved