Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивачка просила слухати справу без фіксації судового процесу. В судове засідання відповідачі не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись завчасно в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 лютого 1998 року між відповідачами, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] (шлюбне прізвище Харламова) [PERSON], на Одеській універсальній товарній біржі GIP був укладений договір купівлі-продажу № 98/0041 щодо квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 3 договору № 98/0041 від 17.02.1998 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № 7-12153, виданого УЖКГ Одеського міського виконкому 11.09.1997 року, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації м. Одеси 18.09.1997 року за № 225 стор. 90 кн. 223 пр. Вказаний договір відповідно до вимог, встановлених ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» було зареєстровано в «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» на Одеській універсальній товарній біржі GIP за № 98/0041 від 17.02.1998 року. Відповідно до статті 15 Закону України "Про товарну біржу", яка на момент укладення таких "біржових угод", дозволяла їх укладати без подальшої нотаріальної реєстрації, угода купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально оформлена не була. При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди зі всіх істотних умов договору, договір між сторонами було виконано у повному обсязі. Після укладання зазначеного договору позивачем було повністю виконано його умови. Факт передачі покупної ціни від покупця підтверджується п. 6 Договору № 98/0041, відповідного до якого продаж здійснений за 8000 гривень, які отримані продавцем до підписання договору. Оскільки зазначений договір зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під № 223 пр. стор. 90, р. № 225, що підтверджується відповідним штампом на договорі, то позивачка у встановленому законом порядку набула право власності на зазначену квартиру. У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Задовольняючи даний позов, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, а задоволення даного позову, крім відповідності вищенаведеним нормам діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується з його загальними засадами, зокрема неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). Крім того, суд вважає, що причини пропуску позивачкою трьохрічного строку на звернення з позовом до суду є поважними, тому пропущений строк підлягає поновленню. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved