Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Представник КП «ЦОС Шевченківського району» (далі по тексту - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 8 423, 38 грн. та судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору в розмірі 243, 60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. Відповідач користується житлово-комунальними послугами та повинен в повному обсязі здійснювати оплату за надані йому житлово-комунальні послуги. Позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг для споживачів Шевченківського району. Разом з тим, Відповідач не сплачує квартирну плату та плату за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим у Відповідача перед Позивачем за період з 01.12.2010р. по 01.07.2014р. складає 8423, 38 грн., що складається з суми основного боргу - 7204, 94 грн., інфляційні втрати - 846, 10 грн., 3 % річних - 372, 34 грн. В судове засідання представник Позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника позивача, зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року. Дане підприємство за відповідну плату здійснює забезпечення власників та наймачів жилих та нежитлових приміщень (споживачів) житлово-комунальними послугами (п. 2.2. статуту). Судом встановлено, що відповідно до Довідки (Форма № 3), виданої ТОВ «КИЙГРАДСЕРВІС» Шевченківського району від 24.11.2014р. (вих. № 2336) зареєстрована [PERSON]. [PERSON] не зареєстрована у вказаній квартирі, разом з тим є власником особового рахунку цієї житлової площі (а.с. 5). Як було встановлено судом, починаючи з грудня 2010 року Відповідач не сплачує квартирну плату та плату за комунальні послуги. У зв'язку із цим у Відповідача перед Позивачем за період з 01.12.2010р. по 01.07.2014р. складає 8423, 38 грн., що складається з суми основного боргу - 7204, 94 грн., інфляційні втрати - 846, 10 грн., 3 % річних - 372, 34 грн., що підтверджується розрахунком наданим Позивачем. (а.с. 6). Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у визначені строки. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Позивачем було надано розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних та інфляційних витрат, які відповідають чинному законодавству, а тому приймаються судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка загалом становить 8423, 38 грн., що складається з суми основного боргу - 7204, 94 грн., інфляційні втрати - 846, 10 грн., 3 % річних - 372, 34 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243, 60 грн., які сплачено Позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Outcome: approved