Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 25.01.2011 року між АТ КБ "Приват банк" та відповідачем укладеного договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між нею та банком Договір, про що свідчить її підпис у заяві. Підписавши даний договір відповідач дала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до вимог Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору у неї виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2019 року становить - 133194,52 грн., та складається з наступного: заборгованість по кредиту - 4192,96 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 126400,53 грн.; заборгованість по пені та комісії за користування кредитом - 2601,03 грн. Разом з тим, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 121768,64 грн., яка складається з наступного: 4192,96 грн. - заборгованість за кредитом; 117575,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 25.01.2011року по 31.08.2019 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоч була належним чином повідомленою про день та час розгляду справи в суді. Про причини неявки [PERSON] суд не повідомила. Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшла. Оскільки позивач не заперечував проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд позов задовольняє виходячи зі наступного. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють правовідносини, що випливають з договору позики. Судом встановлено, що 25.01.2011 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, що складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.17-18). Даний договір є договором приєднання, умови якого відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних номерах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, [PERSON] зобов`язання за договором кредиту виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.09.2019 року становить 133194,52 грн. Сума боргу стверджується обґрунтованим розрахунком. (а.с.12-16). Разом з тим, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 121768,64 грн., яка складається з наступного: 4192,96 грн. - заборгованість за кредитом; 117575,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 25.01.2011року по 31.08.2019 року. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. З урахуванням вище зазначеного позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved