Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив стягнути з нього в матеріальну шкоду в розмірі 36331,90 грн. та витрати повязані з розглядом справи. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27 вересня 2017 року приблизно о 16:40 на перехресті вулиць Симиренківської та Яхненківської в м. Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] та автомобіля «Фольцваген Кадді» державний номер АЕ 7992 Ні під управлінням відповідача. Відповідач грубо порушив правила дорожнього руху, не виконав вимоги п.п. 1.3, 1.5, 16.11, д.з. 2.1. «Уступи дорогу», не маючи жодних перешкод проїхав цей знак без зупинки і рухаючись по другорядній полосі не пропустив автомобіль позивача. Як наслідок автомобілю позивача спричинено матеріальну шкоду в розмірі 83366,73 грн. За ремонт автомобіля, згідно рахунку № 45 від 06.06.2018 року позивачем сплачено 64661,03 грн.: квитанція до прибуткового касового ордера № 6/18 від 06.02.2018 р. в сумі 19200,00 грн.; квитанція Приватбанку від 02.03.2018 р.№ 97857405.1 в сумі 15000,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру № 28/18 від 28.02.2018 р. в сумі 29714,88 грн. Комісія банку склала 604,5 грн. та 141,65 грн. Страховою компанією було відшкодовано позивачу суму в розмірі 28329,13 грн. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 36331,90 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнавали, оскільки ліміт відповідальності за страховим полісом покриває шкоду, спричинену позивачу, тому позивач мав би позиватись до страхової компанії. Крім того, автомобіль є фізично знищеним, а тому позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю автомобіля до ДТП і після, проте позивач не надав доказів вартості автомобіля після ДТП. Просили у позові відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи до суду не зявився, повідомлений належним чином про слухання справи. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши думку сторін та їх представників, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2017 року о 16:40 відповідач по справі керував автомобілем «Voikswagen Caddy», державний реєстраційний номер [NUMBER] у м. Дніпро по вул. Яхненківській та на перехресті з вул. Семиренківською, порушив вимоги п. 1.3, 1.5, 16.11, д.з. 2.1 ПДР України, не надав переваги в русі автомобілю «Chery Kimo», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача по справі, який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїв з ним зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Voikswagen Caddy», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована третьою особою по справі згідно поліса № АК/5062975. Позивач в установленому законом порядку звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП, після чого страхова компанія здійснила страхове відшкодування позивачу в розмірі 28329,31 грн. Згідно до ст. 38-1.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188\~ЦК України\~передбачено,\~що шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до\~ст.\~1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненого власнику колісного транспортного засобу № 21/10/17 від 23.10.2017 року вартість матеріальної шкоди, спричиненого власнику транспортного засобу «Chery Kimo», реєстраційний номер [NUMBER] складає 67039,13 грн. Згідно рахунку № 45 від 06.02.2018 року позивачем сплачено суму за ремонт автомобіля в розмірі 63914,88 грн., що підтверджено копіями квитанцій від 6.02.2018 року,28.02.2018 року та від 02.03.2018 року Оскільки позивачу сплачено страховою компанією відшкодовано суму в розмірі 28329,13 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає відшкодування суми матеріальної шкоди в розмірі 35585,75 грн. відповідно до розрахунку: сума фактично сплачених коштів за ремонт автомобіля (63914,88 грн.) сума страхового відшкодування (28329,13 грн.), а тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 35585,75 грн. є обґрунтованими та доведеними. В іншій частині вимоги задоволенню не підлягає, оскільки сплата позивачем комісії банку не є шкодою, спричиненою діями відповідача. Суд не\~приймає до\~уваги заперечення\~проти позову\~відповідача та\~його представника\~з наступних\~підстав. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, детально регламентовано ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" від 10.07.2004 N 1961-IV (із відповідними змінами). Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованимта власник транспортного засобу згоденз визнанням останнього фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим'якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВС "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 р. N 6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодувати вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Водночас,\~автомобіль може\~бути визнано\~фізично знищеним\~за одночасного\~існування всіх\~нижченаведених обставин,\~а саме,\~відновлення майна\~є технічно\~неможливим та/або\~витрати на\~ремонт транспортного\~засобу перевищують\~вартість транспортного\~засобу доДТП;\~автомобіль не\~може використовуватись\~за своїм\~цільовим призначенням;\~власник автомобіля\~погоджується з\~тим,\~що автомобіль\~є фізично\~знищеним. Відсутність однієї або декількох вищенаведених умов не дозволяють визнавати автомобіль фізично знищеним. Проте, як вбачається з матеріалів справи, ремонт пошкодженого автомобіля позивача є технічно можливим, та свідчать про те, що автомобіль був відремонтований за кошти позивача та продовжує використовуватись за його цільовим призначенням. Вартість відновлювального ремонту автомобіля не перевищувала його ринкову вартість до моменту ДТП, що підтверджено відповідними доказами, а відповідачем жодним чином не спростовано, оскільки позивач продовжує користуватись вказаним автомобілем. Щодо доводів відповідача та його представника про стягнення матеріальних збитків у повному обсязі зі страхової компанії, то на думку суду, вибір позивачем способу захисту своїх порушених прав відповідає вимогам ст. 1194 ЦК України. При цьому відповідач не позбавлений права звернутись з вимогами до третьої особи про відшкодування шкоди, заподіяної невиконання договору страхування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню на користь останнього з відповідача. Інші судові витрати належними та допустимими доказами суду не підтверджені.

Outcome: partial