Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду 26 травня 2017 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 09 жовтня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис№ 2260. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Враховуючи, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, спільне господарство не ведуть та подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними не можливе, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити заявлений позов, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений особисто, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення судового повідомлення про день та час розгляду справи у судове засідання, що повернулося на адресу суду після вручення ( а. с. 25) Враховуючи викладене, приймаючи до уваги чергове неприбуття у судове засідання належним чином повідомленого відповідача зі згоди позивача, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності відповідача і його представника та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2009 року, який зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис № 2260. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO].. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння. Сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю на протязі двох років. Суд вважає, що позивачка довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки ( стаття 1 СК України. Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Майнового спору у сторін не виникає. На підставі викладеного, ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя " та,

Outcome: approved