Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] подала до суду позовну заяву у якій просить стягнути з комунального підприємства „Центральна районна аптека №27" на користь [PERSON] грошові кошти за договором позики №1 від 15 травня 2015 року в сумі 1500 гривень. Стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Голова комісії по ліквідації комунального підприємства „Центральна районна аптека №27" П. Яцемірський надіслав до суду лист у якому зазначив, що ліквідаційна комісія визнає заявлені позовні вимоги у сумі 1500 гривень. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву у якій підтримує позов та просить провести судове засідання без її участі. Судом досліджені наступні докази: копію договору позики №1 від 05 травня 2015 року укладеного між комунальним підприємством „Центральна районна аптека №27" та [PERSON], копію заяви [PERSON] від 11 серпня 2016 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера №37 від 05 травня 2015 року. Судом встановлено, що 05 травня 2015 року між комунальним підприємством „Центральна районна аптека №27" та [PERSON] був укладений договорі позики грошей на суму 6400 гривень. Згідно даного договору, повернення боргу відповідачем мало відбутись в термін до 05 травня 2016 року. 16 листопада 2015 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідач, в порушення умов договору та ст. 1049 Цивільного кодексу України, суму позики повернув частково. Заборгованість станом на 25 січня 2017 року складає 1500 гривень. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року (далі Цивільний кодекс України) зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору з позивачкою, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за договором позики, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі та кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором, а згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином відповідач порушив передбачене статтею 1046 Цивільного кодексу України право позивачки на повернення їй суми позики. Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики слід задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 192, 525,526, 610,612,625,629, 1049, 1050 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року,

Outcome: approved