Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач ПАТ "Альфа-Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказав, що 14 липня 2008 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] був укладений договір №490080196, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 85797,07 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору [PERSON] мав виконувати зобов'язання належним чином і в установлений строк. Однак в порушення норм Закону та умов Договору, [PERSON] зобов'язання належним чином не виконує. Станом на 14.11.2014 року [PERSON] має заборгованість в сумі 50498,79 гривень, а саме: 37890,66 гривень заборгованість за кредитом; 3027,17 гривень заборгованість за відсотками; 1029,54 гривень заборгованість по комісії; 8551,42 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язання позичальника [PERSON], позивач та фізична особа [PERSON], яка є відповідачем у справі, 14.07.2008 року уклали договір поруки №490080196-П. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі Основного Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов Договору поруки, [PERSON] зобовязувалася відповідати перед позивачем як солідарний боржник, тому позивач має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників (Позивальника/Поручителів разом, так і будь-кого з них окремо). Відповідно до умов Договору поруки, поручитель [PERSON] має відповідати перед банком у тому ж обсязі що і боржник. Згідно чинного законодавства та Договору [PERSON] та [PERSON] мали виконувати зобов'язання належним чином і в установлений строк. Однак в порушення норм Закону та умов Договору, вони належним чином зобовязання не виконують і допустили заборгованість за кредитним договором, яку добровільно погашати не бажають. Тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявилася. Про день слухання справи була повідомлена належним чином. Заперечень суду не надала. Третя особа [PERSON] в судове засідання двічі не зявився. Про день слухання справи був повідомлений належним чином. Заперечень суду не надав. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів встановлено, що між позивачем та [PERSON] 14.07.2008 року було укладено кредитний договір №490080196, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 85797,07 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Тобто позивач виконав взяті на себе зобов'язання, в той час, як [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, а саме станом на 14.11.2014 року має заборгованість в сумі 50498,79 гривень, а саме: 37890,66 гривень заборгованість за кредитом; 3027,17 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом; 1029,54 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом; 8551,42 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, тому в позивача виникли підстави для звернення до суду щодо вирішення даного спору. Також встановлено, що 14.07.2008 року між позивачем ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір поруки №490080196-П. Згідно даного Договору відповідач [PERSON] зобовязувалася відповідати перед позивачем як солідарний боржник. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 37890,66 грн, заборгованості за відсотками в сумі 3027,17 грн та по комісії в сумі 1029,54 грн підлягають до задоволення в повному обємі. Відповідно до ст.549 ЦК України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Позичальник зобовязаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки пені в сумі 8551,42 грн також підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов Договору поруки №490080196-П від 14.07.2008 року поручитель [PERSON] відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник [PERSON] Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному об'ємі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем і документально підтверджених, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави стягнути їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved