Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між нею, [PERSON] , і [PERSON] , який вони зареєстрували 15 квітня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Болехівського міськвиконкому, актовий запис, №22; після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » не змінювати; Стягнути з відповідача всі судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Болехівського міськвиконкому, Івано-Франківської області 15.04.1999 року, про що у К низі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис за № 22. Від цього шлюбу у них народився син, який на даний час є повнолітнім. Спочатку в них були хороші сімейні відносини, але згодом вони стали погіршуватися. Зараз у їх відносинах взагалі відсутнє взаєморозуміння та повага, різні погляди на сімейні відносини і відносини з ведення спільного господарства. В результаті таких дій шлюбні стосунки між ними припинені. Відповідач залишив її з сином та переїхав проживати в іншу місцевість. Отже, вони не проживають з відповідачем більше 7 років. За час їхнього окремого проживання, відповідач створив іншу сім`ю. Вона також має намір влаштувати своє особисте життя з іншим чоловіком, а тому не має наміру на подальше збереження сім`ї. Відповідач не хоче розірвати шлюб у позасудовому порядку. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Фактично їхній шлюб носить формальний характер, а проживати в формальному шлюбі вона не бажає, що і стало причиною для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19). В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої позивачка просить розгляд справи проводити у її відсутності та задоволити її позов. У разі неявки відповідача в судове засіданняі , не заперечує щодо прийняття заочного рішення (а.с.21). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13,20) . Відзиву на позов відповідачем не подано. Cуд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] , 15 квітня 1999 року був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадського стану Болехівського міськвиконкому, актовий запис, №22. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Син, який народився у строні під час шлюбу, на даний час досяг повноліття. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved