Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду з позовом у якому вказав, що на первинному обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають малолітні діти, позбавлені батьківського піклування, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Мати дітей, [PERSON], померла. Батько дітей, [PERSON], відбував покарання в місцях позбавлення волі. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 31.07.2015 № 293/9 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON]» малолітньому [PERSON], [INFO] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 21.10.2015 № 479р «Про встановлення опіки над малолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], призначення [PERSON] опікуном над дітьми». На даний час малолітні [PERSON], [PERSON], проживають в сім'ї опікуна, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Батько дітей, [PERSON], 18.04.2018 року звільнився з місць, позбавлення волі. 25.04.2018 року [PERSON] з'явився до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та повідомив, що звільнився з місць позбавлення волі. У своїх поясненнях зазначив, що мешкає разом з дітьми, за адресою: [ADDRESS], та має намір повернути дітей на виховання у до себе в сім'ю. [PERSON] зобов'язався у строк до 11.05.2018 року надати інформацію про працевлаштування та написати заяву про повернення дітей на виховання в його сім'ю. У зазначений день до відділу по Хортицькому району служби (управління) не з'явився. На телефонний дзвінок, здійснений спеціалістом відділу, [PERSON] відповів та повідомив, що на даний час працевлаштовується, проживає разом з дітьми та з'явиться до відділу для написання заяви про повернення дітей протягом тижня. Впродовж травня 2018 року [PERSON] до відділу не з'являвся та не телефонував, на телефонні дзвінки за номером не відповідав. Малолітні [PERSON], [PERSON], проживаючи в сім'ї опікуна, мають всі необхідні умови для навчання та розвитку. Діти навчаються у Запорізькому загальноосвітньому багатопрофільному навчально-виховному комплексі № 106, [PERSON] у 2-В, а [PERSON] у 6-Г класі. Діти забезпечені шкільним приладдям, підручниками, спортивною та шкільною формами. За інформацією навчального закладу у дітей добрі стосунки з бабою, опікуном, [PERSON], яка відповідально ставиться до виконання своїх обов'язків. Одночасно з цим в характеристиці на [PERSON] зазначається, що батько. [PERSON] після повернення з місць позбавлення волі у квітні 2018 року жодного разу не відвідував школу і не приймає участі у навчально- виховному процесі дитини. Спеціалісту відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з бесіди з опікуном малолітніх, [PERSON] вдалося встановити що, [PERSON] після повернення з місця позбавлення волі впродовж нетривалого часу (приблизно два тижня) проживав в сім'ї опікуна, разом дітьми. Проте спільне проживання не вдалося. [PERSON] приходив додому пізно, не враховуючи інтересів дітей, поводив себе зухвало, гроші на утримання дітей не надавав. Після 12.05.2018 року в сім'ї [PERSON] не проживає, зрідка (один, два рази на місяць) з'являється на нетривалий час з проханням попрати речі та помитися. Під час таки відвідувань один раз дав [PERSON] 20 гривень. В житті дітей жодної участі не приймає. Батько малолітніх, [PERSON], звільнившись з місць позбавлення волі не спромігся відновити стосунки з синами, а почавши їх відновлювати на даний час їх припинив. [PERSON] не займається вихованням, розвитком га навчанням власних дітей не піклується про їх здоров'я. 06.06.2018 року [PERSON] за місцем реєстрації було направлено запрошення про необхідність терміново з'явитися до відділу для вирішення питання подальшої долі малолітніх дітей, дане поштове відправлення адресатом не отримано. 20.06.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району було розглянуто питання про доцільність повернення дітей на виховання батькові [PERSON] За результатами розгляду комісією прийнято рішення про недоцільність повернення дітей на виховання батькові, у зв'язку з тим, що ним не були надані документи, які можуть підтвердити спроможність утримувати та виховувати дітей. На даний час [PERSON], не подав заяву про повернення дітей на виховання в його сім'ю, та не заявив про такий намір. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2018 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2019 року, закрите підготовче провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду по суті. Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи. Рекомендовані листи відповідачкою не отримані, та вони повернуті до суду з відміткою поштового відділення зв'язку «За закінченням встановлено строку зберігання». Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 130 ч. 10 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з'явившись до органів пошти за її отриманням, хоча на офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Судом були використані можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа [PERSON], надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження(а.с.4,5). Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2014 року [PERSON] був засуджений до 5 років позбавлення волі(а.с.12-16). Мати неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], померла [INFO](а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 31.07.2015 року за № 293/9 малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування(а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 31.07.2015 року за № 293/10 малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування(а.с.8). Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 21.10.2015 року за № 479р, встановлено опіку над малолітніми [PERSON], [PERSON], і опікуном призначено [PERSON](а.с.17). 18.04.2018 року, [PERSON] було звільнено з ДУ «Кам'янської виправної колонії» по відбуттю строку покарання(а.с.18). 25.04.2018 року [PERSON] надав пояснення відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, у яких повідомив, що звільнився з місць позбавлення волі, мешкає разом з дітьми, має намір повернути дітей на виховання до себе в сім'ю, та для цього має намір працевлаштуватися і надати відповідне підтвердження до 11.05.2018 року(а.с.21). Відповідно до характеристики Запорізького загальноосвітнього багатопрофільного навчально-виховного комплекса № 106 на учня 2В класу [PERSON], батько хлопця [PERSON] після повернення з місць позбавлення волі у квітні 2018 року, жодного разу не відвідував школу і не приймає участі у навчально- виховному процесі дитини(а.с.23). Відповідно до довідки бесіди спеціаліста відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, малолітній [PERSON] повідомив, що батько не тривалий час жив разом з ними, але потім пішов з дому, він жодного разу не забирав його зі школи, не водив на дитячий майданчик, не грався з ним, не купував подарунки. На даний час він з батьком не спілкується(а.с.27). Відповідно до пояснень [PERSON], [PERSON] після повернення з місця позбавлення волі впродовж нетривалого часу (приблизно два тижня) проживав разом дітьми. Проте спільне проживання не вдалося. [PERSON] приходив додому пізно, не враховуючи інтересів дітей, поводив себе зухвало, гроші на утримання дітей не надавав. Після 12.05.2018 року не проживає, зрідка (один, два рази на місяць) з'являється час від часу щоб попрати речі, помитися(а.с.25). Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 20.06.2018 року було розглянуто питання про доцільність повернення дітей на виховання батькові,та прийнято рішення про недоцільність повернення дітей на виховання батькові [PERSON], у зв'язку з тим, що ним не були надані документи, які можуть підтвердити спроможність утримувати та виховувати дітей(а.с.29). Відповідно до висновку від 13.07.2018 року № 01/01-22/0725, Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO], відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO](а.с.31). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІв усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір'ю, батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до тексту висновку від 13.07.2018 року № 01/01-22/0725, Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району Батько малолітніх, [PERSON], звільнившись з місць позбавлення волі, не спромігся відновити стосунки і синами, а почавши їх відновлювати на даний час їх припинив. [PERSON] не займається вихованням, розвитком та навчанням власних дітей не піклуєтьзі про їх здоров'я. На даний час [PERSON], не подав заяви про повернення дітей на виховання в його сім'ю, та не заявив про такий намір. Відповідно до п. 27 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захист» прав дитини», якщо після повернення з місць позбавлення волі або звільнень з-під варти батьки не звернулися із заявою про повернення дитини, служба справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушенз питання про позбавлення їх батьківських прав. Ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини знайшло відображення в поведінці відповідача, який не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток дітей. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, які покладені на нього Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачу, будь-хто чи щось, перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Відповідач на протязі тривалого часу ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дітей, та не проявляє батьківської турботи до них, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав.

Outcome: approved