Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування вимог в заяві зазначено, що 30.08.2018 року рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. Від цього шлюбу залишилася дитина - [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого, серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, позивач записаний батьком дитини. З 2017 року [PERSON] мешкає зі своїм батьком та знаходиться на його утриманні. У зв`язку з тим, що відповідач участі у вихованні дитини не приймала з 2017 року та не приймає до цих пір, його життям, розвитком, здоров`ям не цікавиться, перебувала та перебуває на даний час у Польщі, позивач звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на його утримання, оскільки дитина за відсутності матері знаходилась у третіх осіб. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2019 року позов [PERSON] було задоволено. Визначено місце проживання дитини разом з батьком за адресою : [ADDRESS] . Рішенням суду також стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 1500 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Таким чином, рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2019 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини набрало законної сили 15.03.2019 року. Рішення суду відповідач не виконує, аліменти на утримання дитини не сплачує, тобто ухиляється від сплати аліментів. На даний час має місце заборгованість зі сплати аліментів. Позивач офіційно працевлаштований. Працює на посаді тістороба в ТОВ «Фабрика Тіста». За місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно. Забезпечує сина всім необхідним: одягом, продуктами харчування, ліками, іграшками та іншим, займається його розвитком та вихованням, проводить з дитиною весь свій вільний час. Відповідач [PERSON] участі у вихованні сина не приймає взагалі, не зустрічається та не спілкується з ним. В судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача надійшла телефонограма про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника. Дослідивши письмові докази (копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження [PERSON] , копія рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 30.08.2018р., копію рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2019р., довідку КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №111 санаторного типу Криворізької міської ради, довідку про заробітну плату [PERSON] , характеристику з місця роботи [PERSON] , характеристику з місця проживання [PERSON] ), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" №-2402-111, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. При розгляді справи встановлено, що відповідач - [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні не встановлено поважності причин невиконання матір`ю обов`язків щодо виховання дитини. Зазначені фактори, враховуючи винну поведінку [PERSON] , суд розцінює як ухилення від виховання дитини. На думку суду, діями відповідача тривалий час порушуються права дитини на отримання належного виховання та матеріального забезпечення. Зокрема, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони навмисно ухиляються від виконання своїх обов`язків. Зазначений захід сімейно-правової відповідальності є надзвичайною мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей. Зазначені обставини є підставою для задоволення позову. Судові витрати покладаються на відповідачку на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved