Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому зазначила, що її мати [PERSON] померла [INFO]. Ще при житті вона склала заповіт, яким після своєї смерті заповіла позивачці все своє майно. Однак при житті, мати право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не оформила, тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спірний будинок. Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги визнає і просить суд задовольнити позов. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що мати позивача-[PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS]. Житловий будинок належав померлій, на підставі записів в погосподарськіх книгах №5-7, згідно яких вона була зареєстрована Головою двору з 1991 року та до дня смерті. Дана обставина підтверджується довідкою Іршанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №7 від 09.01.2014 року. Крім того судом встановлено, що мати позивачки на момент смерті була зареєстрована та проживала у вищевказаному будинку. Як видно з довідки житомирського БТІ за [PERSON] право власності на спірний будинок не зареєстровано. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті матері прийняла позивачка шляхом подачі заяви до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк, та шляхом доглядом за будинком та земельною ділянкою. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові« Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України(в редакції 1963 року) громадяни могли мати у власності житловий будинок,причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"зковою державною реєстрацією. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо,тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved