Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку відповідача на утримання сина [PERSON],[INFO] , посилаючись на те, що 13.04.2017 року шлюб між ними розірвано , відповідач не надає коштів на утримання дитини,яка проживає з нею. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила,що відповідач не надає коштів на утримання сина, просить стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 3-4 рази в тиждень він забирає сина ,водить його на заняття англійської мови та плавання.Він купляє для сина одяг,взуття ,які зберігаються в нього.Не згідний сплачувати кошти в користь позивачки,так як має сумніви чи буде вона використовувати їх за призначенням. У липні 2017р та в серпні 2017р.він витрачав кошти на потреби сина,які просить зарахувати в рахунок сплати аліментів за вказані місяці. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком сина [PERSON],[INFO]., який проживає з матір»ю-позивачкою по справі. Відповдно ст.180 Сімейного кодексу України,батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків;наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів; доведені стягувачем витрати платника аліментів ,у т.ч.на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело надходження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.8,12 Закону України»Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається одинакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.а також ст.141 СК України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.191 СК України,аліменти на дитину присуджуються від дня пред»явлення позову до суду. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] витратив кошти на утримання сина в липні 2017р.в сумі 90грн .,в серпні 2017р.-в сумі 225грн..на оплату за заняття з англійської мови,що бачається з наданих квитанцій, які слід зарахувати в рахунок сплати аліментів за вказані місяці. Крім того,відповідачем надано ряд інших квитанцій та чеків на придбання продуктів харчування,іграшок,косметики,однак в судовому засіданні самим відповідачем визнано,що вказані квитанції та чеки не мають відношення до даної справи, частково не зміг пояснити які саме товари оплачено та частину товарів,як вказав відповідач, придбано для маминої похресниці. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те,що у нього на утриманні знаходиться мама-інвалід 3 групи, оскільки, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів,які б свідчили про те,що [PERSON],1957р.н.є його матір"ю. Безпідставними та голослівними є посилання відповідача на можливе використання позивачкою аліментів не за призначенням. Окрім цього, відповідно до ст.186 СК України передбачено контроль органу опіки та піклування за цільовим витрачанням аліментів. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, те, що він не має на утриманні інших непрацездатних дружини, батьків чи дітей, виходячи з положень ст.182 СК України,суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підставний , грунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача , але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного з відповідача слід стягнути 640,00 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved