Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач у січні 2014 року звернувся до суду з позовом, вимоги якого підтримав у судовому засіданні представник, просить стягнути з відповідача у відшкодування шкоди 12087 грн. в дохід держави, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] 20.03.2013 року о 13.00 год. на Північнокримському каналі біля насосної станції СОТ «Весна» (с. Завіт-Леніна) Джанкойського району АРК незаконно виловив рибу цінних видів - плітку у кількості 118 екземплярів, краснопірка - 27 екземплярів, карась - 11 екземплярів, верховодка (уклія) - 2 екземпляра, забороненим знаряддям лову, чим завдав шкоди рибним запасам України на суму 12087 гривень, про відшкодування якої не вирішувалося питання при розгляді адміністративного матеріалу судом відповідно відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснивши, що риба, яку він виловив, була тухла, Постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності він не оскаржував, обставини, встановлені в постанові, визнає, також визнає кількість та вартість виловленої риби. Заявляє, що сума шкоди є для нього значною, тому просив її зменшити Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 10, 63 ЗУ «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов'язані: використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об'єктів тваринного світу. Відповідно до статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Статтею 68 цього Закону передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: ж) перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (стаття 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"). Згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди (збитків), потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Судом встановлено, що [PERSON] 20.03.2013 року о 13.00 год. на Північнокримському каналі біля насосної станції СОТ «Весна» в Джанкойському районі АРК незаконно виловив рибу цінних видів - плітку у кількості 118 екземплярів, краснопірка - 27 екземплярів, карась - 11 екземплярів, верховодка (уклія) - 2 екземпляра забороненим знаряддям лову. Постановою судді від 25.11.2013 року встановлена вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення закрита за закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП. Вказана постанова не оскаржена і набрала законної сили (а.с. 4). Шкода, завдана рибним запасам, склала 12087 гривень (а.с. 5). Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також не підлягають доведенню обставини, визнані сторонами. З огляду на те, що відповідачем визнані обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, також визнані об'єми вилову риби, не оскаржується розрахунок збитків, враховуючи наявність повного складу цивільного правопорушення, вчиненого [PERSON], суд вважає, що є всі підстави для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності шляхом стягнення з нього 12087 грн. у відшкодування завданої шкоди. Разом з тим, суд враховує, що відповідачем заявлено про необхідність зменшення розміру відшкодування шкоди з огляду на його скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданою фізичною особою, залежно від її матеріального становища. Статтями 59,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалою судді про відкриття провадження у справі від 14.01.2014 року (а.с. 15), яка отримана відповідачем 24.01.2014 року, сторонам було роз'яснено обов'язок доведення тих обставин, на які вони посилаються, а також роз'яснені наслідки не виконання такого обов'язку. Відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову в частині скрутного матеріального становища та можливості зменшення розміру відшкодування не надав, клопотання про поновлення строків для надання доказів не заявив, тому підстав для застосування правил ч.4 ст. 1193 ЦК суд не вбачає. Виходячи із вищенаведеного суд вважає, що обставини завдання шкоди, її розмір та вина відповідача є доведеними, а тому пред'явлений позов є обґрунтованим, таким, що заснований на вимогах закону та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 10, 63 ЗУ «Про тваринний світ», ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища»,

Outcome: approved