Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 29.01.2016 року помер його батько [PERSON]. [PERSON] його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Приборівка, вул. Шевченка, 51 (далі житловий будинок, домоволодіння), який спадкодавець придбав за Договором купівлі-продажу від 15.02.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 160. Позивач спадщину прийняв, проте не в змозі її оформити, оскільки нотаріус відмовила йому у видачі нотаріального акту, мотивувавши своє рішення тим, що у спадкодавця не виникло право власності на зазначене домоволодіння. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким він просить визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Голова Приборівської сільської ради подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.01.2016 року в місті Житомир (Житомирська область), помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 6). [PERSON] його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. З матеріалів Спадкової справи № 171/16 слідує, що після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняв в строк, визначений частиною 1 статті 1270 ЦК України подавши нотаріусу відповідну заяву. Інших спадкоємців судом не встановлено. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] Для оформлення спадщини на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Приборівка, вул. Шевченка, 51, який спадкодавець придбав 15.02.2010 року за Договором купівлі-продажу (далі Договір), позивач звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, яка постановою від 23.08.2016 року (вих. №1349/02-14) відмовила йому у видачі нотаріального акту, мотивувавши своє рішення тим, що у спадкодавця не виникло право власності на зазначене домоволодіння, оскільки він не зареєстрував його у Державному реєстрі прав. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Судом встановлено, що 15.02.2010 року [PERSON] придбав у [PERSON] за Договором купівлі-продажу житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Приборівка, вул. Шевченка, 51. Вказаний договір посвідчено нотаріусом і зареєстровано в реєстрі за № 160. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності слід враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Момент набуття права власності за вищевказаним Договором визначений частиною 4 статті 334 ЦК України (в редакції від 01.01.2010 року), відповідно до якої, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Враховуючи те, що Договір був зареєстрований в реєстрі, суд дійшов висновку, що [PERSON] набув право власності на майно, яке є предметом договору. Отже, зазначене майно увійшло до складу спадщини. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання права власності на вищевказане майно за спадкоємцем в порядку спадкування за законом, на підставі статей 1268, 1296 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що позивач довів обставини викладені ним у позовній заяві, а обраний ним спосіб захисту своїх прав повністю узгоджується з приписами статті 16 ЦК України. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved