Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідачів з позовом про зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що він є власником житлового будинку № 43 по вул. Тургенєва в м. Новоукраїнка Кіровоградської області згідно договору купівлі-продажу від 26.03.1993 року. Як власник нерухомого майна, позивач мав намір розпорядитися своїм будинком, здійснивши його продаж. Однак після звернення до нотаріальної контори для вчинення вказаного правочину, з»ясувалося, що на вказаний будинок існує обтяження у вигляді заборони відчуження об»єктів нерухомого майна, яке накладено [PERSON] міською державною нотаріальною конторою № 1, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 03.02.2003 року, яка винесена на підставі рішення Новоукраїнського районного суду від 14.10.1999 року про стягнення з [PERSON] коштів в розмірі 672,87 грн., які були сплачені відразу після рішення суду. Позивач просить суд захистити його права власника та зняти заборону відчуження належного йому майна на житловий будинок, що розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Тургенєва, 43. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з викладених в позові підстав. Одночасно просила залишити судові витрати за позивачем по фактично понесеним. Представник відповідача [PERSON] філії РЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго»в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти зняття арешту з нерухомого майна позивача, оскільки борг позивачем погашено в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції в Кіровоградській областідо суду не з»явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 1 в судове засідання не з"явився. Подав суду письмові заперечення, відповідно до яких в частині позовних вимог до нотконтори заперечували. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м.Новоукраїнка, вул. Тургенєва, № 43, відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.1993 року. Позивач мав намір розпорядитися своїм майном, вчинити правочин купівлі-продажу даного будинку, однак, йому стало відомо про наявність обтяження на належний йому житловий будинок. Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 21.10.2015 року (а.с.5), встановлено, що на все майно, що за адресою: Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Тургенєва, № 43, власником якого є [PERSON], зареєстровано обтяження - заборону на нерухоме майно: - 10.05.2008 року за № 7158575 реєстратором [PERSON] міською державною нотаріальною конторою №1 на підставі постанови АА957426, 03.02.2003 року ВДВС [PERSON] РУЮ у Кіровоградській області Судом встановлено, що на підставі постанови державного виконавця Серії АА №957426 від 03.02.2003 року накладено арешт на все майно та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить [PERSON] в м. Новоукраїнка по вул. Тургенєва, № 43 (а.с.7). Дана постанова винесена на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.10.1999 року, відповідно до якого з [PERSON] на користь Новоукраїнського району електромереж стягнуто збитки в розмірі 672 грн. 87 коп. та судові витрати в розмірі 33 грн. (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до ВДВС [PERSON] РУЮ з заявою про зняття арешту з нерухомого майна та відповідно до листа-відповіді від 27.11.2015 року за № 8318 в.о.начальника відділу [PERSON] повідомив позивача, що згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню, тому відсутня можливість надати уточнені відомості щодо накладення арешту на майно [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Зважаючи на викладене, державним виконавцем, виконавче провадження було завершене, але накладений 10.05.2008 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного закону. Згідно із ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. В.о. начальника відділу ДВС [PERSON] РУЮ відмовлено заявнику у знятті арешту, оскільки виконавче провадження знищено відповідно до п. 9.9. Інструкції про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Крім того, відповідно до матеріалів справи встановлено, що збитки за рішеням суду від 14.10.1999 року сплачені на користь [PERSON] РЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго» [PERSON] в розмірі 672, 87 грн. 04.11.2015 року, що підтверджується копією рахунка №0411 (а.с.9). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на житловий будинок, суд не вбачає, оскільки заборгованість сплачена повністю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтований та законний, в зв"язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved