Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача - [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2008 року між сторонами укладено договір № HAFSA755796494 в сумі 38607,520 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.06.2013 року. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за договором відповідач, станом на 12.12.2013 року має прострочену заборгованість у розмірі 52828,17 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 18511,80 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 3122,00 грн., заборгованість за комісіями в розмірі 7644,34 грн., пеня у розмірі 20796,31 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 2503,72 грн. В забезпечення виконання зобов'язань між сторонами 25.08.2008 року був укладений договір застави рухомого майна, згідно умов якого [PERSON] надав в заставу автомобіль марки «DAEWOO» модель «Lanos», рік випуску: 200, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності. В порушення умов договору, відповідач зобов'язання не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Враховуючи викладене, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості вилучити у відповідача та передати в заклад банку предмет застави. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності в судовому засіданні підтримав заявлені позовні та просив суд задовольнити позов та ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 25.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (правонаступником якого з 30.04.2009 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК") та [PERSON] укладений договір №HAFSA755796494. Відповідно до п. 7.1 Договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти на строк з 25.06.2008 року по 24.06.2013 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 38607,50 грн. на наступні цілі: 37450,00 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також 34,00 грн. для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2; а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1123,50 грн. зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячно винагороди у розмірі 0,90% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля , відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 Договору. Відповідач порушив свої договірні зобов'язання та станом на 12.12.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 52828,17 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 18511,80 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 3122,00 грн., заборгованість за комісіями в розмірі 7644,34 грн., пеня у розмірі 20796,31 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 2503,72 грн. Відповідно до п. 34.4 Договору, в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач надав в заставу автомобіль марки «DAEWOO» модель «Lanos», рік випуску: 200, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності. Відповідно до п. 34.8 Договору у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань за кредитним договором або даним договором заставодавець зобов'язаний доставити предмет застави за адресою у строк 7 днів з моменту пред'явлення заставодержателем письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строку сплати якої настав. Судом встановлено, що відповідачем порушений порядок та строк сплати заборгованості за кредитом та погашення відсотків. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» №2654-XII від 02 жовтня 1992 року, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» №2654-XII від 02 жовтня 1992 року, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» №2654-XII від 02 жовтня 1992 року, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-IV від 18 листопада 2003 року, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-IV від 18 листопада 2003 року, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-IV від 18 листопада 2003 року, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 1662,42 грн. з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved