Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що навчається у державному вищому навчальному закладі Івано- Франківський національний медичний університет на 1 курсі за спеціальністю " Лікувальна справа" на контрактній формі навчання. Згідно довідки ректору університету за № 02.5156 від 08.09.2014 року вартість навчання на рік згідно наказу № 435/д від 29.05.2014 року складає 16800,00гривень. Відповідно довідки №02.5155 від 08.09.2014 року вартість проживання в гуртожитку №4 згідно наказу №277 від 19.06.2014 року становить 1650,00 грн. за рік. Проїзд з м. Оріхів до м. Івано-Франківськ складає 241 грн. 86 коп. Допомогу в навчанні їй до цього часу надає її мати [PERSON], яка має на утриманні неповнолітню доньку, сестру [PERSON], а також з нею проживає її мати [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] є її батьком, але їй допомоги на теперішній час не надає, тому вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, утримання матеріальній допомоги на навчання в університеті, витрат пов'язаних за проживання у гуртожитку, а також за проїзд з м. Оріхів до м. Івано-Франківськ. При стягненні аліментів вказаних витрат прохає суд взяти до уваги, те що за період вступу до університету та початку навчання батько не надавав їй допомоги взагалі, допомогу надавала її мати, та надає допомогу до теперішнього часу. Прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти , а також ? частину сплати за навчання на платній основі в університеті у 8400,00 гривень, ? частину сплати за проживання в гуртожитку у розмірі 825 гривень та сплату за проїзд від м.Оріхова до м.Івано-Франківська у сумі 241,86 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позовних вимогах наполягав, прохав їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував/а.с.23/, прохав відмовити у задоволенні. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами та заперечення , вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі свідоцтвом про народження дитини [PERSON].([PERSON] - зміна прізвища при розлученні) відповідач є батьком [PERSON]./а.с.4/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу №042028 від 24 січня 1996 року - шлюб між [PERSON]та [PERSON] розірвано/а.с.14/. За довідкою № 02.5156 від 08.09. 2014 року позивач є студентом першого курсу Івано-Франківського національного медичного університету за спеціальністю «Лікувальна справа» на контрактній формі навчання , вартість навчання за рік складає 16.800,00 гривень./а.с.9/. Згідно довідки №03/09 від 5.09.2014 року - [PERSON] з 1.09.2014 року та по даний час проживає в гуртожитку Івано-Франківського національного медичного університету./а.с.10/. Представник відповідача суду пояснив, що відповідач не має можливості виплачувати аліменти , так як пенсіонер за вислугою років і розмір пенсії складає 1017,39 гривень/а.с.25, 67/. Він одружений і його дружина також є пенсіонером за віком, він проживає у її будинку, на їх утриманні знаходиться малолітній внук [PERSON], також на його утриманні знаходиться його мати , яка є також пенсіонеркою , хворіє на гіпертонічну хворобу, церебресклероз, у зв'язку з чим потребує лікування/а.с.27-33/.. Крім того сам відповідач хворіє на правосторонній кокс артроз 1 ст., у зв'язку з чим потребує не тільки медикаментозного лікування, але і санаторно-курортного лікування./а.с.33/. Що стосується стягнення ? частини сплати за навчання в університеті у розмірі 8400,00 гривень та ? частини за проживання в гуртожитку у розмірі 825,00 гривень та стягнення витрат на проїзд у сумі 241 ,86 гривень не є аліментами та нормами Сімейного кодексу не передбачено стягнення разових платежів. Відповідно до довідки №8949/03 від 29.12.2014 року - [PERSON] перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 01.06.2013 року отримує пенсію за вислугою років у сумі 1017.39 гривень. Судом встановлено, що розмір пенсії відповідача незначний, навіть менший від розміру прожиткового мінімуму у державі. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних та культурних потреб особи. Крім того , відповідно до довідки від 21.04.2014 року відповідач хворіє на правосторонній кокс артроз 1 ст., у зв'язку з чим потребує не тільки медикаментозного лікування, але і санаторно-курортного лікування./а.с.33/. Суд при вивченні матеріалів справи не бере до уваги як доказ того, що дружина відповідача також є пенсіонером за віком, він проживає у її будинку, на їх утриманні знаходиться малолітній внук [PERSON], також на його утриманні знаходиться його мати , яка є також пенсіонеркою , хворіє на гіпертонічну хворобу, церебресклероз, у зв'язку з чим потребує лікування так як дані факти не звільняють особу від сплати аліментів у відповідності до ст.182 СК України. Нормами Сімейного кодексу також не передбачено стягнення разових платежів, так як позивач прохав стягнути ? частини сплати за навчання в університеті у розмірі 8400,00 гривень та ? частину за проживання в гуртожитку у розмірі 825,00 гривень та стягнення витрат на проїзд у сумі 241 ,86 гривень. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем не доведено, що відповідач має інші доходи ( як вказано в позовній заяві), які дозволяли б йому сплачувати аліменти на повнолітню дитину. Також в позові прохали витребувати інформацію про наявність нерухомого майна відповідача, але ця обставина, що відповідач має нерухоме майно не свідчить про його здатність сплачувати аліменти на повнолітню дитину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed