Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, та встановлення порядку прийняття його участі у вихованні дитини, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Позивач з відповідачкою [PERSON] тривалий час проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька\~ [PERSON] , яка проживає разом з відповідачем, позивач сплачує аліменти на утримання доньки. Позивач зазначає, що відповідач чинить йому, як батьку, перешкоди у спілкуванні із донькою, усі намагання мирно врегулювати спір призводять лише до конфліктів. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 20.06.2018 №409 «Про визначення способу участі [PERSON] у вихованні з малолітньою дочкою [PERSON] »\~батькові визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою через зустрічі: щосуботи та щонеділі з 10-00 до 11-00 год. в громадському місці, за попередньою домовленістю з матір`ю та в її присутності, однак відповідачем ви виконувалось розпорядження, у зв`язку з чим, позивач був вимушений повторно звернутися до Районної адміністрації. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 07.09.2018 №564 «Про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] » батькові визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою через зустрічі: щосуботи та щонеділі з 17-00 до 19-00 год. з урахуванням стану здоров`я дитини, в присутності законного представника. Позивач бажає більше часу проводити з донькою, а тому звернувся до суду та просить усунути перешкоди у спілкування та виховання доньки, встановивши спосіб участі батька у спілкуванні, шляхом надання систематичних побачень з дитиною щовівторка з 16-00 до 20-00, щочетверга з 09-00 до 13-00, в літній період спільний відпочинок з дитиною на протязі 5-12 днів за погодженням з матір`ю. Ухвалою судді від 28.09.2018 позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення в казаних в ухвалі суду недоліків (т. 1 а.с 6). 16.10.2018 на адресу суду від представника позивача адвоката Яковлевої Т.В. надійшла заява про усунення вказаних в ухвалі суду недоліків, шляхом подання уточненого позову (т. 1 а.с. 10-14). Ухвалою судді від 31.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов (т. 1 а.с. 29). 16.11.2018, 22.03.2019, 23.05.2019 та 12.06.2019 позивачем направлялись на адресу суду апеляційні скарги на ухвалу суду від 31.10.2018 про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 32-35, 56-57, 79-80, 100-103). Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 20.02.2019, 25.04.2019 та 29.05.2019, позивачу відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі (т. 1 а.с.51-52, 69-70, 84-85). Ухвалою суду від 18.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено вказану цивільну справу до судового розгляду (т. 1 а.с. 123). 31.07.2019 на адресу суду від представника відповідача адвоката Черкашина І.І. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем неодноразово вчинялись спроби викрадення дитини, та наголошувалося на тому, що він забере дитину до себе на батьківщину. Крім того, вищевказана поведінка позивача призвела до того, що дитини проходила лікування у невропатолога, і оскільки на думку відповідачки така поведінка позивача негативно впливає на психічний та емоційний стан дитини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т. 1 а.с.130-132). 31.10.2019 від представника позивача адвоката Борисенкова В.С. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що доводи відповідачки щодо протиправної поведінки позивача не відповідають дійсності, оскільки жодного обвинувального вироку відносно позивача судом не винесено. Крім того, зазначив, що відповідачка вчиняє протиправні дії відносно позивача, від яких також постраждала його мати. Також просив звернути увагу суду на не виконання відповідачкою розпорядження голови районної адміністрації, яким встановлено порядок участі позивача у вихованні доньки, оскільки відповідач змінила місце проживання дитини, виїхавши за межі України, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі ( т. 1 а.с.117-178). 19.12.2019 на адресу суд від позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу змінювати місце мешкання малолітньої дитини (т. 2 а.с. 2-3), яку ухвалою суду від 20.01.2020 - залишено без задоволення (т. 2 а.с. 11). У судових засіданнях позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надавши відповідні пояснення. У подальшому представником позивача адвокатом Борисенковим В.С. подано заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка та її представник в судових засіданнях заперечували проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві. У подальшому представником відповідача адвокатом Черкашиним І.І. подано заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача, в якій зазначено, що підтримують позицію викладену у відзиві. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району у судове засідання не з`явився. Матеріали справи містять заяву представника про розгляд справи без його участі, в якій просить суд прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів малолітньої [PERSON] (т. 1 а.с.14). Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, та сторонами не оспорювалось, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народилася донька\~ [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №560 (т. 1 а.с. 19). Малолітня\~ [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що не оспорювалось сторонами по справі. Між сторонами [PERSON] та [PERSON] не досягнуто згоди з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, внаслідок чого між сторонами виникають непорозуміння, що призвело до звернення позивача до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з заявою про встановлення графіку побачень з донькою. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №409 р від 20.06.2018 «Про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] », визначено наступний порядок: з 10-00 до 11-00 год. в громадському місці, за попередньою домовленістю з матір`ю та у її присутності (а.с. 20). Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 07.09.2018 №564 «Про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] » батькові визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою через зустрічі: щосуботи та щонеділі з 17-00 до 19-00 год. з урахуванням стану здоров`я дитини у присутності законного представника (а.с. 21). При цьому, судом встановлено наявність конфліктних ситуацій між позивачем та відповідачем, виходячи з наступного. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснила, що є сусідкою відповідачки та перебуває з нею у дружніх стосунках. Суду повідомила, що 01.09.2018 вона з зі своєю дитиною, дитиною відповідачки, яка була з бабусею, гуляла на вулиці. Під`їхав позивач почав лаятись та забирати дитину з візочка, а через тиждень позивач з якимись особами намагався попасти до квартири відповідачки. Приблизно 29-30 жовтня 2018 року позивач знов чинив спробу забрати дитину у бабусі на вулиці, однак йому перешкодили і забрали дитину. Кожен раз викликалися працівники поліції. Також, пояснила, що позивач [PERSON] до своєї дитини відносився добре, раніше гуляв з нею. Свідок [PERSON] , повідомила, що є сусідкою відповідачки. Приблизно у 2018 році, вони з чоловіком були вдома та почули крики з вулиці, коли вибігли, побачили, що біля під`їзду було багато людей, а також побачила як відповідачку [PERSON] хтось тримає за волосся. В цей же час [PERSON] , тримаючи на руках дитину, намагався сісти до автомобілю, але чоловік свідка зупинив [PERSON] та забрав у нього дитину, пізніше прибули працівники поліції. Також зазначила, що їй відомо про те, що [PERSON] не вперше намагався забрати дитину без згоди матері [PERSON] . Свідок [PERSON] , повідомив, що є сусідом відповідачки. Суду надав аналогічні покази показам свідка [PERSON] , та пояснив, що з цього приводу давав показання у відділенні поліції. При цьому, зазначив, що він неодноразово супроводжував відповідачку та її мати (бабусю дитини) коли останні гуляли з дитиною, оскільки після спроб [PERSON] забрати дитину, вони боялися гуляти самі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю відповідачки та бабусею [PERSON] . Батько дитини [PERSON] раніше нормально спілкувався з дитиною, однак десь з вересня 2018 року останній неодноразово намагався забрати дитину насильно без згоди її матері, влаштовуючи скандали та бійки, які закінчувалися викликами працівників поліції. Після таких випадків, дитина стала дуже налякана, стала боятися гучних звуків. У зв`язку з чим, [PERSON] разом із своєю донькою виїжджала за кордон на тривалий час. Наявність вищевказаних подій підтверджується матеріалами, які свідчать про звернення по поліції, проведення відповідних перевірок працівниками поліції, результати проведення перевірок цих обставин, документами, які свідчать про наявність тілесних ушкоджень у відповідача та її матері. (т.1 а.с.157-167). Також, досліджено документи, які свідчать про звернення до поліції та тілесні ушкодження позивачу [PERSON] та його матері, при вищевказаних обставинах. (т.1 а.с.203-225). Відповідно до норм Закону України\~"Про\~охорону дитинства" батьки та особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Відповідно до ст. ст. 141,157 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~15\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені в суді у порядку, встановленому законом. Згідно з статей 158, 159\~СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. У випадку чинення перешкод тим із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. При встановленні судом перешкод з боку того з батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. За змістом частини другої статті 159\~СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Суд констатує факт, що між сторонами у справі (батьками дитини) склались відносини, які позбавляють позивача (батька) можливості регулярно спілкуватися з дитиною, а відповідачка (мати) чинить перешкоди у спілкуванні батька з дочкою, яка проживає з нею. Отже, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги ставлення сторін до своїх батьківських обов`язків, вік дитини, стан її здоров`я, суд приходить до висновку про доцільність встановлення порядку спілкування батька з дитиною. Встановлюючи порядок побачень батька з дочкою, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою, суд вважає можливим визначити наступний порядок, а саме: визначити [PERSON] спосіб у вихованні доньки [PERSON] та встановити час спілкування з донькою:\~щовівторка з 16:00 год. по 20:00 год., щочетверга з 09:00 год. по 13:00 год., в літній період спільний відпочинок з дитиною на протязі 5-12 днів, у присутності матері [PERSON] . Суд вважає, що право батька\~ [PERSON] на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини [PERSON] з батьком відповідає її інтересам. Суд звертає увагу, що вказаний порядок спілкування батька із донькою може бути зміненим за домовленістю батьків або за рішенням органу опіки та піклування чи суду. У разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Outcome: approved