Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання такими, що втратили справо користування житловим приміщенням. Позивач посилається на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11 серпня 2015 року шлюб з відповідачем був розірваний. Згодом, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.11.2015 року [PERSON] була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 5 в будинку №48 по вул. І.Миколайчука, м.Чернівці. Відповідач разом із неповнолітньою дитиною. [PERSON], [INFO] понад 2 роки не проживають в даній квартирі і хоча відповідач знята з реєстраційного обліку, дитина залишається зареєстрованою за вказаною адресою. Залишаючись зареєстрованою в його квартирі, дитина створює перешкоди у користуванні його власністю, оскільки він змушений тривалий час вносити за дитину плату по комунальним платежам та не має змоги розпоряджатись власним майном на свій розсуд. Відповідач категорично відмовляються спілкуватись з ним на предмет добровільної виписки з його квартири дитини. Просив визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловою квартирою за №5 по вул. І.Миколайчука, 48 м.Чернівці та зняти з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи не з?явився, поважні причини неявки суду не надав, а тому суд вважає, що можливо розглянути справу у його відсутність. . Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з?явивлись, подали до суду письмові заперечення та заяву, в якій просили взяти до уваги письмові заперечення, розглянути справу у їх відсутність та відмовити у задоволення позову. Представник органу опіки та піклування подала до суду заяву, в якій просила прийняти рішення на розсуд суду із врахуванням прав дитини. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не обґрунтований та підлягає задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11 серпня 2015 року шлюб муж [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згодом, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.11.2015 року [PERSON] була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 5 в будинку №48 по вул. І.Миколайчука, м.Чернівці. Про те, що відповідач з дитиною не проживає у вищевказаній квартирі з підтверджується актом, складеним представниками КЖРЕП №4 від 07.09.2017 року. Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, відповідач осипчук ( [PERSON]) О.І. добровільно покинула квартиру [ADDRESS]. Однак, що стосується неповнолітнього [PERSON], то останній не добровільно покинула місце свого проживання, а тому до нього не можуть бути застосовані вимоги ст. 72 ЖК України. У відповідності до ст. 319 ЦК України, "Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону". Згідно зі ст. 391 ЦК України, "Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном". Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Статтею 29 ч.3 ЦК України передбачено, що місцем проживання особи у віці від 10 до 14 років та фізичної особи, яка не досягла 10 років є місце проживання її батьків. Законом України « Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, зокрема ст. 18, передбачено, що діти-члени сімї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватись займаним приміщенням нарівні з власником або наймачами. Відповідно до ст. 12 Закону України « Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» держава охороняє та захищає права та інтереси дітей. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні позову щодо визнання неповнолітнього [PERSON], [INFO] таким, що втратилва право користування житловою квартирою за адресою м.Чернівці, вул. І.Миколайчука, 5/48 в м. Чернівці, так як [PERSON] прописаний у вищевказаній квартирі, як член сімї зі згоди власників, сплачувати комунальні платежі не має змоги оскільки є неповнолітнім, залишилась проживати з мамою за згодою сторін, у матері іншого житла у власності немає, змоги зареєструвати місце проживання [PERSON] в іншому житловому приміщення немає, відповідно до чинного законодавства неповнолітні діти не можуть бути зняті з реєстрації без надання іншого житлового приміщення. Таким чином. суд приходить до висновку, що у позовних вимогах необхідно відмовити. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed