Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Шпиківської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка постійно проживала у м. Єнакієво Донецької області. Після її смерті відкрилася спадщина і позивач мала на протязі шести місяців з дня смерті матері подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, позивач не мала можливості цього зробити оскільки спадкове майно знаходиться на території Тульчинського району Вінницької області. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори, їй було відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з відсутністю документів про смерть матері, виданих на території України. В зв`язку з цим, позивач була змушена в судовому порядку встановлювати факт смерті матері. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.11.2019 встановлено даний факт. Окрім того, після отримання свідоцтва про смерть матері, яке видано на підставі рішення суду, позивач не могла приїхати до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини, оскільки проживає на тимчасово окупованій території України, а також через карантин. Просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявний лист Шпиківської селищної ради про визнання позову та розгляд справи без участі представника. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.11.2019 (а.с. 21-22) встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території, а саме в м. Єнакієво Донецької області, яка настала [INFO] . На підставі даного рішення суду Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 17.12.2019 позивачу видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.10.1963 (а.с. 11) підтверджується, що [PERSON] є матір`ю позивача. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.10.1986 (а.с. 12) підтверджується зміна прізвища позивача після укладення шлюбу з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно довідки Юрківської сільської ради № 760 від 18.12.2019 (а.с. 20) після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельних ділянок та житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] залишилась дочка [PERSON] . Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач причинами пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вказує те, що спадкове майно знаходиться на території Тульчинського району Вінницької області, в той час як вона проживала на тимчасово окупованій території України і не могла отримати документів про смерть матері, що вимагало звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті. Суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та характер спору, суд не знаходить підстав для відшкодування відповідачем позивачу судового збору, і залишає судовий збір за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved