Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилалася на те, що вона прожила у цивільному шлюбі з [PERSON] з червня 1983 року до його смерті [INFO], вони вели спільне господарство та у них був спільний бюджет. На праві власності [PERSON] належало 5/6 часток домоволодіння по [ADDRESS], 1/6 частина вказаного домоволодіння належала його сестрі [PERSON] Цей будинок мала намір продати мати [PERSON] - [PERSON], яка уклала договір про купівлю-продаж будинку з [PERSON] за 14000,00 руб. Покупець передала [PERSON] 6600 руб., як завдаток, а іншу частину обіцяла передати при укладенні договору нотаріально. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті її спадкоємцями були [PERSON] та [PERSON] З їх дозволу [PERSON] вселилася до будинку, проте решту суми за будинок 4700,00 руб. вона відмовилася виплачувати. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.1984 року угода купівлі-продажу будинку між [PERSON] та [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку була визнана такою, що не відбулася, суд зобов»язав [PERSON] та [PERSON] повернути отримані по угоді, що не відбулася, гроші в сумі 6600 руб., а [PERSON] підлягала виселенню з будинку без надання житла. Оскільки [PERSON] незаконно користувалася домоволодінням, то з неї було стягнуто разом з держмитом 2600,00 руб., судом був здійснений перерахунок і [PERSON] з [PERSON] повинні були повернути відповідачці 4000,00 руб. Оскільки [PERSON] разом зі своїми родичами забрала гроші - завдаток за будинок та витратила їх, а [PERSON] після смерті матері нічого не дала та припинила з ним родинні відносини, у нього були відсутні кошти в сумі 4000,00 руб. для повернення [PERSON] Вказані грошові кошти надали в борг [PERSON] та [PERSON] подружжя [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], ці кошти вона з [PERSON] зобов»язалася повернути їм до грудня 1987 року, отримані гроші нею були внесені на депозитний рахунок суду. Позивач посилається на те, що [PERSON] вселили у вказаний будинок в примусовому порядку в вересні 1986 року, в 1987 році вона разом з ним поїхала в Казахстан і, працюючи в будівельній бригаді, вони заробили грошові кошти, які 21.11.1987 року повернули подружжю [PERSON] разом з відсотками в сумі 4400 руб. В 1989 році вона з [PERSON] відкрили сімейний будівельний кооператив, в 1990 році уклали договір з будівельною бригадою [PERSON] про капітальний ремонт будинку [PERSON] по [ADDRESS] з матеріалів підрядника, гарантом оплати ремонтно-будівельних робіт будівельної бригади виступав кооператив «Метеор». Під час ремонту ними була добудована веранда в будинку, поміняні лаги та обрешітка існуючої веранди та частини будинку, дах був накритий шифером, виготовлені металеві решітки на вікна будинку, металевий паркан та металеві ворота, змінена сантехніка в будинку, поштукатурена, поміняна підлога в будинку, пофарбовані двері та вікна в будинку, поклеяні шпалери. Ремонтно-будівельні роботи вона оплатила особисто із своїх заощаджень в розмірі 2000,00 руб., оскільки [PERSON] в 1990 році тяжко хворів і не працював. Всього при сумісному житті з [PERSON] вона витратила 4200 руб. за ремонт будинку та повернення завдатку за будинок. Посилаючись на набрання сили ЦК України 2004 року, з урахуванням ринкової вартості, позивач просить стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті завдатку за будинок та в рахунок відшкодування витрат на ремонт будинку в сумі 50 000,00 грн., просила поновити їй процесуальний строк для звернення до суду з даними позовними вимогами. В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в уточненому позові, заявлені вимоги підтримала. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необгрунтованість, відсутність доказів на виникнення між позивачем та відповідачем правовідносин, вважали. що позивач пропустила строк для звернення до суду із вказаними вимогами. Вислухавши осіб, які з"явилися, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 440 ЦК України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, шкода, заподіяна особі чи майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, в повному обсязі, за виключенням випадків, передбачених законодавством. Той, хто заподіяв шкоду звільняється від його відшкодування, коли докаже, що шкода заподіяна не по його вині. Згідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] проживала однією сім"єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1983 року до його смерті [INFO], вони вели спільне господарство та у них був спільний бюджет. Вказані обставини встановлені рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.05.2013 року, яке вступило в законну силу, і відповідно до ст.61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. За життя на праві власності [PERSON] належало 5/6 часток домоволодіння по [ADDRESS], 1/6 частина вказаного домоволодіння належала [PERSON] Мати [PERSON] - [PERSON] мала наміри продати будинок, в зв»язку з чим вона уклала договір про купівлю-продаж будинку з [PERSON], вартістю 14000,00 руб. На виконання домовленості [PERSON] передала [PERSON] 6600 руб. як завдаток, а іншу частину грошових коштів обіцяла передати при укладенні договору нотаріально. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті її спадкоємцями були [PERSON] та його сестра [PERSON], з їх дозволу [PERSON] вселилася до вказаного будинку, проте решту суми за будинок 4700,00 руб. вона виплачувати відмовилася. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.1984 року угода купівлі-продажу будинку [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку від січня 1981 року була визнана такою, що не відбулася. Цим рішенням суд повернув сторони в первісний стан, зобов»язав [PERSON] повернути [PERSON] та [PERSON] належний на праві власності будинок по [ADDRESS]; зобов»язано [PERSON] та [PERSON] повернути отримані по угоді, що не відбулася, гроші в сумі 6600 руб. [PERSON] Також, рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] повернення держмита 444 руб. та витрати на допомогу адвоката в сумі 50 руб.; в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку відмовлено. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.1986 року було роз»яснено, що згідно із вказаним рішенням суду від 16.02.1984 року [PERSON] підлягає виселенню з будинку по [ADDRESS]. Встановлено, що отриманий за будинок завдаток у вказаній сумі знаходився у [PERSON], яка його [PERSON] не віддавала і у нього були відсутні кошти в сумі 4000,00 руб. для повернення [PERSON] Вказані грошові кошти у зазначеній сумі були надані в борг [PERSON] та позивачці подружжям [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], яким ці кошти [PERSON] з [PERSON] зобов»язалися повернути до грудня 1987 року, після чого гроші були внесені позивачкою на депозитний рахунок суду. Встановлено, що [PERSON] вселився в будинок за адресою [ADDRESS] в вересні 1986 року, в 1987 році позивачка разом з ним поїхали в Казахстан, де вони працювали в будівельній бригаді, заробили грошові кошти та 21.11.1987 року повернули подружжю [PERSON] борг з відсотками в сумі 4400 руб., що підтверджується розпискою від 21.11.1987 року та поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON] За твердженням позивачки, оскільки зазначені грошові кошти у розмірі 4400,00 руб. нею з [PERSON] були зароблені разом, відшкодуванню за рахунок відповідачки на її користь підлягає половина цієї суми, яка на час уточнення нею позовних вимог складає 29 212 грн. 79 коп. Розмір даної суми не був спростований відповідачем. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], вона є мачухою [PERSON] і їй відомо, що позивачка разом з [PERSON] їздили на заробітки до Казахстану, де заробили гроші в розмірі 4400,00 грн. для повернення подружжю [PERSON], які вони позичали для повернення завдатку [PERSON] За кошти позивачки з [PERSON], які проживали однією сім"єю, бригада [PERSON] робила ремонт будинку, а зокрема решетки на вікна, була встановлена сантехніка, дах був накритий шифером. Зважаючи, що відповідачем у відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано будь-яких доказів зазначених вимог позивача, а зокрема заперечень щодо наданого нею розрахунку зазначеної суми, суд вважає, що вказані вимоги позивачки підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 29 212 грн. 79 коп. В судовому засіданні також встановлено, що 17.04.1990 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про здійснення капітального ремонту будівельною бригадою всього будинку по [ADDRESS] з матеріалів підрядника, за яким [PERSON] зобов»язалася сплатити 2000,00 руб. Відповідно до договору гарантом оплати ремонтно-будівельних робіт будівельної бригади виступав кооператив «Метеор». На виконання умов вказаного договору, під час здійснення ремонту будинку за вказаною адресою була добудована веранда в будинку, поміняні лаги та обрешітка існуючої веранди та частини будинку, покритий дах шифером, виготовлені та встановлені металеві решітки на вікна будинку, виготовлені та встановлені металевий паркан і металеві ворота, замінена сантехніка в будинку, поштукатурені стіни, змінена підлога в будинку, пофарбовані двері та вікна в будинку, поклеєні в будинку шпалери. Вартість ремонтно-будівельних робіт були оплачені позивачкою із своїх заощаджень в розмірі 2000,00 руб., що підтверджується розпискою, в цей час, в 1990 році [PERSON] тяжко хворів і не працював. Вказане було підтверджено в судовому засіданні свідком [PERSON], яка пояснила, що за кошти позивачки з [PERSON], які проживали однією сім"єю, бригада [PERSON] робила ремонт будинку, а зокрема решетки на вікна, була встановлена сантехніка, дах був накритий шифером. Після здійснення ремонту в будинку позивачка з [PERSON] проживали в ньому до часу смерті [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON], яка успадкувала після смерті [PERSON] належну йому частину домоволодіння за вказаною адресою, не зважаючи на вимоги позивачки, понесені нею витрати на ремонт будинку їй не компенсувала. Будь-яких доказів в спростування зазначених позовних вимог позивача стосовно здійсненого ремонту за її кошти у вказаному будинку та розміру понесених позивачем витрат відповідачем суду не надано. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем у відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано будь-яких доказів підтвердження заперечень проти зазначених вимог позивача, а зокрема щодо наданого розрахунку понесених нею витрат на ремонт домоволодіння, виду здійснення ремонтних робіт та поліпшень, а також щодо розрахунку зазначеної нею суми станом на час уточнення цього позову, яка склала 29 000,69 грн., суд вважає що зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Всього пред»явлена позивачем до стягнення з відповідача сума складає 58 213 грн. 48 коп., проте з урахуванням меж позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 50 000,00 грн. Суд вважає, що позивач звернулася до суду зі вказаними позовними вимогами у строки відповідно до ст.ст.71, 80 ЦК України в редакції, що діяв з 01.01.1964р. Про порушення своїх прав позивачу стало відомо після смерті [PERSON], тобто після [INFO] і відповідно до матеріалів справи вона в 2000 році зверталася до суду з позовом про поновлення своїх прав (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судовий збір у розмірі 500 грн. 00 коп.

Outcome: approved