Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . До 05.12.2002 року померлий мав прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією довідки про зміну прізвища [PERSON] № 3-29/186 від 05.12.2002 р.\~ Після смерті батька відкрилася спадщина на частину двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 12153827 від 04.11.2013 р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12154695 від 04.11.2013 р., вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] (Позивач), [PERSON] (Відповідач-1), та померлому [PERSON] . З метою прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав, позивач звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини. Оглянувши оригінали правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, нотаріусом було встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON] (Позивач), [PERSON] (Відповідач-1) та [PERSON] (померлим) без визначення часток кожного з власників. Вказана обставина унеможливлює визначити конкретну частку спадкодавця. Як наслідок, нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та\~ винесено постанову № 1871/02-31 від 04.10.2019 року. За життя померлого [PERSON] , виділ у натурі часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] не проводився. Жодних домовленостей з цього приводу між померлим та іншими співвласниками квартири не було. З огляду на це частки померлого, Позивача та Відповідача-1 є рівними, тобто, кожному співвласників квартири [ADDRESS] належить по 1/3 частини вказаного нерухомого майна. Враховуючи наведене просить: визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 67,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становила 1/3 (одну третю) її частини; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, до складу якого входить 1/3 (одна третя) частина квартири загальною площею 67,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] ; судові витрати залишити за Позивачем. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, надали суду нотаріально засвідчену заяву, в якій позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.4). Згідно копії довідки № 3-29/186 від 05.12.2002 року, в книзі реєстрації актів переміну прізвища, імені, по батькові у відділі рагсу Городенківського районного управління юстиції громадянин [PERSON] , який народився [INFO] в селі Клевецьк Турійського району Волинської області, перемінив прізвище на [PERSON] , про що 05.12.2002 року зроблено актовий запис за № 189 (а.с.5). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) З копії свідоцтва про права власності на нерухоме майно та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що квартира, двокімнатна з коморою CLXXXVIII, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,7 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м. на праві приватної спільної сумісної власності з розміром частки 1/1 належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8,9). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1871-02-31 від 04.10.2019 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спільні сумісній власності, а саме квартири, що знаходиться у [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який [INFO] (а.с.13). Згідно висновку про вартість об`єкту оцінки від 07.10.2019 року оціночна (ринкова) вартість квартири загальною площею 67,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] становить 662300 гривень. Як зазначалося вище, відповідачі по справі позовні вимоги визнали повністю, а отже визнали і доводи позивача та не оспорювали обставини, якими позивач мотивував свої вимоги. Нормами ч. 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що доводи позивача належним чином обґрунтовані доказами, які досліджені судом, ніким не оспорюються та не заперечуються, а також визнаються самими відповідачами по справі, а тому сумніви щодо достовірності цих обставин відсутні. Відповідно до ст. 1220 ЦК\~ України\~ спадщина\~ відкривається після\~ смерті фізичної особи, або оголошення\~ її померлою. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач у встановлений законом\~ шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 04.10.2019 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1871-02-31 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через те, що частка кожного із власників квартири у праві спільної власності не визначена. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно частини 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту ч.2 ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Також суд бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову\~ не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем заявлено клопотання про залишення судового збору за нею. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачами при розгляді даної справи суду надано не було. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved