Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, вказав, що 10 листопада 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склались і фактично припинені у зв'язку з різними поглядами на подальше спільне сумісне життя, наміру миритись не має. Вважає, що в подальшому їх сім'я існувати не буде, примирення між ними неможливе. Підставою для розпаду сім'ї стало те, що відповідач не бажає підтримувати сімейні стосунки. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву у якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву у якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала повністю та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних міркувань. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін. Суд вважає, що існування цього шлюбу не відповідатиме його цілям та інтересам сторін. Одночасно суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає рішення сторін виваженим і перевіреним. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а в даному випадку сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У своїй заяві відповідач [PERSON] не заявила вимогу про зміну прізвища на дівоче. Тому суд вважає за необхідне залишити прізвище відповідача «[PERSON]». Спору про майно сторони не мають. Сторони шлюб розривають вперше. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, що шлюб сторін існує лише формально, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась повністю та остаточно, і зберегти її неможливо, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved