Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання права власності на житлову будівлю з надвірними будівлями за набувальною давністю. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2003 року вона зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] постійно проживають без реєстрації у 3/5 частині житлового будинку [ADDRESS] . Протягом тривалого часу вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим майном та використовує його для власних потреб за функціональним призначенням більше 10 років, проводить поточні ремонтні роботи, здійснює прибирання прибудинкової території, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги. Власник 3/5 частини будинку - квартири [ADDRESS] [PERSON] померла [INFO] . Позивач вважає себе добросовісним володільцем 3/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , проте в позасудовому порядку не може оформити документально свої права на нерухоме майно, що і стало приводом для звернення до суду із позовом про визнання за нею права власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала, а розгляд справи просила проводити за її відсутності. Представник відповідача - територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позов не визнала з підстав того, що квартира [ADDRESS] не є комунальною власністю, а установа, інтереси якої вона представляє не є належним відповідачем, розгляд справи просила провести без участі представника. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] з 2003 року постійно проживають без реєстрації у 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується даними акту від 29 листопада 2018 року (а.с.6). З довідки Коростенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 105 від 3 грудня 2018 року вбачається, що донька позивача [PERSON] навчалася в Коростенській ЗОШ № 1 з 2003 року по 2009 рік та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З копій медичних карток дітей позивача [PERSON] та [PERSON] вбачається, що адресою місця проживання їх є: [ADDRESS] (а.с.11-12). Копіями квитанцій про оплату комунальних послуг, акту про зняття лічильника газу для держповірки, перевірки та ремонту, товарних чеків про купівлю вікон, фарби, труб, підтверджується факт утримання позивачем 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с.24-46). В судовому засіданні досліджено також інформаційну довідку №147348518 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про те, що власником 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321, ст.328 Цивільного кодексу України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. За нормами ст.344 ч.1 Цивільного кодексу України - "Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом". Положення ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 Цивільного кодексу України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Доводи представника відповідача про те, що територіальна громада в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області не є належним відповідачем відхиляються судом з підстав того, що спадкоємці спірного майна спадкодавця відсутні. Оскільки позивач [PERSON] з 2003 року (майже 16 років) добросовісно, безперервно, відкрито володіє чужим майном - 3/5 частиною житлового будинку [ADDRESS] , за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю відповідно до вимог ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказане нерухоме майно за набувальною давністю, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved