Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до Джурівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON] , батькові позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , та бабусі позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] належало по 1/3 житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в [ADDRESS] . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Внаслідок смерті батька позивачки - [PERSON] , відкрилася спадщина, спадкоємцем якої стала позивачка по справі, так як проживала разом із ним на час смерті та фактично вступила в управління спадковим майном. [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої, згідно заповіту стала позивачка. Будь яких інших спадкоємців, окрім позивачки не має. Однак в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Представник відповідача Джурівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , слідує, що 26.01.1997 р. розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно сівдоцтва про зміну імені Серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я на [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження слідує, що батьками [PERSON] , записано [PERSON] та [PERSON] Згідно заповіту від 10.06.2005 р., посвідченого секретарем Джурівської сільської ради, [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] , [INFO] , жительці с.Джурів , Снятинського району , Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] на житловимй будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . З довідки від 30.11.2018 р. №2829/01-09, виданої державним нотаріусом першої Снятинської районної державної нотаріальної контори, слідує, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] про те, що згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 54307437 від 30.11.2018 р. спадкова справа не заведена. З довідки від 26.12.2018 р. № 1901, виданої Джурівською сільською радою, вбачається, що станом на 15.04.1991 р. в колгоспному дворі с. Джурів, Снятиснького району, були зареєстровані: Голова двору - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] З довідки від 23.10.2018 р. №1573, виданої Джурівською сільською радою, слідує, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] , крім померлої буи зареєстровані: Онука [PERSON] , 1965 р.н. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила: онука- [PERSON] , 1965 р.н. у виконкомі Джурівської сільської ради посвідчено заповіт, який не відмінявся і не скасовувався. З довідки від 06.05.2019 р. №1109/01-09, виданої державним нотаріусом першої Снятинської державної нотаріальної контори, слідує, що псіля смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 56051752 від 06.05.2019 р. спадкова справа не заведена. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , вбачається, що останній помер [INFO] . З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що остання померла [INFO] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved