Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 лютого 2021 року він, придбав у [PERSON] автомобіль ВАЗ 2101 1979 року випуску двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] за 10 000 грн. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору купівлі-продажу, при передачі грошей [PERSON] власноручно написав розписку в якій зобов`язався переоформити даний автомобіль у термін до 01.03.2021. Після сплати грошей він отримав від [PERSON] автомобіль і документи на нього. На протязі всього часу він безперешкодно володіє і користується автомобілем, здійснює його поточний ремонт. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання в повному обсязі, оскільки не здійснив зняття з реєстрації у відповідних органах транспортного засобу. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився надав про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 03 лютого 2021 року [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль ВАЗ 2101 1979 року випуску двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] за 10 000 грн. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору купівлі-продажу, [PERSON] власноручно написав розписку в якій зобов`язався переоформити даний автомобіль у термін до 01.03.2021 (а.с.4). Відповідно до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Таким чином Позивачем, як покупцем, виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу сплачено вартість та прийнято предмет договору. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання свої майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Відповідно до п. 8 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 - державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух" . Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку у тому числі - копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Таким чином, враховуючи, що відповідач ухиляється від дій щодо оформлення договору купівлі-продажу транспортного засобу та зняття його з обліку, за відсутності можливості у інший спосіб захистити своє порушене право, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved