Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Представник позивача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дніпропетровську звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи», третя особа: [PERSON] про визнання дій неправомірними. Позивач у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 29.07.2010 року до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області з Українського науково-дослідного інституту промислової медицини м.Кривого Рогу надійшло повідомлення від 23.07.2010 року №699 про встановлення професійного захворювання [PERSON]. Рішенням ЛЕК УкрНДІ промислової медицини [PERSON] встановлений заключний діагноз. На виконання рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.05.2012 року про зобов'язання комісії провести розслідування професійного захворювання [PERSON], скласти акт за формою П-4, видати [PERSON] направлення на МСЕК, комісія з розслідування причин виникнення професійного захворювання у [PERSON], до складу якої був включений представник відділення Фонду, провела розслідування, за наслідками якого 28.12.2012 року було складено та затверджено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. [INFO] [PERSON] помер. Огляд МСЕК він за життя не проходив, тому ступінь втрати працездатності [PERSON] не встановлений. У зв'язку з цим страхові виплати йому не призначались та не виплачувались. 29 листопада 2013 року відділення Фонду отримало поштою Довідку Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 20.11.2013 року серія АА №0000058 про встановлення причинного зв'язку смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Згідно висновку Розширеної експертної комісії [PERSON], який помер [INFO], з 16.11.2013 року встановлено причинний зв'язок смерті з наявним у нього при житті професійним захворюванням. Відділення Фонду вважає висновок комісії про встановлення причинного зв'язку смерті [PERSON] з професійним захворюванням неправомірним, Довідку Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 20.11.2013 року серія АА №0000058 незаконною, тому позивач просив суд визнати висновок Розширеної експертної комісії КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про встановлення причинного зв'язку смерті [PERSON] з професійним захворюванням з 16.11.2013 року неправомірним, визнати незаконною та скасувати Довідку КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 20.11.2013 року серія АА №0000058 про встановлення причинного зв'язку смерті [PERSON] з професійним захворюванням. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, з підстав викладених у позові. Представник відповідача комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявcя належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи та третя особа у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів за його відсутності та постановляє заочне рішення; згідно зі ст. 224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Таким чином суд приходить до висновку про неповажність причин неявки відповідача до суду. В зв'язку з викладеним суд в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, третю особу та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України (ЦК). Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 29 грудня 2012 року було проведено розслідування факту професійного захворювання у чоловіка [PERSON] [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29 січня 2013 року. Згідно лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті від 25 січня 2013 року причиною смерті [PERSON] стало хронічне обструктивне захворювання легенів: хронічний бронхіт, емфізема легенів. Як вбачається з діагнозу, який вказано в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання смерть [PERSON] настала саме внаслідок професійного захворювання. Статтею 33 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. На день смерті [PERSON], його дружина, [PERSON] перебувала на утриманні померлого та мала на день його смерті право на одержання від нього утримання. Згідно з Інструкцію про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15 листопада 2005 року № 606, встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом проводять відповідні МСЕК на які покладаються такі функції. Розгляд питання про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом проводиться за заявою особи, що має право на отримання соціальних виплат відповідно до статті 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" на підставі таких документів: направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання (отруєння), або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України або лікарсько-консультаційної комісії лікувально-профілактичного закладу суду чи прокуратури;свідоцтва про смерть або його копії; посмертного епікризу, завіреного адміністрацією ЛПЗ, в якому перебував на лікуванні, диспансерному нагляді померлий; оригіналу медичної карти амбулаторного хворого, з описом її змісту, зробленим ЛПЗ; копії протоколу патолого-анатомічного розтину з гістологічним дослідженням, затвердженої завідувачем патолого-анатомічного бюро, головним лікарем чи заступником головного лікаря з медичної частини або з поліклінічного розділу роботи, чи акта судово-медичного та судового гістологічного дослідження, затвердженого начальником обласного бюро (міського, районного відділення) судово-медичної експертизи (якщо вони були проведені); акта про нещасний випадок на виробництві, якщо був нещасний випадок; медико-експертної справи померлого (подається на підставі даних останньої довідки МСЕК про визначення інвалідності та /або відсотків втрати професійної працездатності, яку надають родичі померлого) (пункт 2.4 Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15 листопада 2005 року №606). У разі відсутності окремих документів, перелічених у пункті 2.4, та неможливості їх поновлення рішення приймаються на підставі наявних документів, що дозволяють винести обґрунтоване експертне рішення щодо причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або наслідками трудового каліцтва.

Outcome: dismissed