Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

позовні вимоги вмотивовані тим, що 17.09.2014 року між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8000 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяв на себе зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів. Однак відповідач [PERSON] умови договору не виконує, порушує договірні зобов'язання, в зв'язку з чим виникла заборгованість і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить позов задоволити, справу розглянути у відсутності представника та не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу надано кредитну карту та згідно договору № б/н, укладеного 17.09.2014 року між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON], останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 8000.00 грн. на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки(а.с.9, 10). У відповідності до умов укладеного договору [PERSON] зобов'язаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитом, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачуючи всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 12.10.2016 року [PERSON] порушив умови договору, в зв'язку з чим заборгованість відповідача по кредитному договору становила загалом 14296,51 грн.(а.с.7). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.514, 516, 526, 530, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved