overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, 18 вересня 2004 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 346. Від шлюбу в них нородилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем не склалися, сторони виявились людьми різних характерів із-за чого в них часто виникали суперечки, не було взаємоповаги та взаєморозуміння. Такі їхні відносини негативно впливали на виховання дітей. А тому в квітні 2014 року вони припинили спільне проживання. Їх шлюб більше року існує формально, примирення між ними неможливе. Позивач разом із сином [PERSON] переїхала проживати до батьків в м. Коломию, а відповідач із сином [PERSON] залишився проживати в м. Чернівці. Позивач і відповідач прийшли до згоди з приводу місця проживання дітей, а саме син [PERSON], який навчається в м. Чернівцях залишається проживати із відповідачем, а [PERSON] залишається проживати з позивачем. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому позивач просить суд шлюб розірвати, неповнолітнього сина - [PERSON] залишити проживати із батьком - [PERSON]. Неповнолітнього сина - [PERSON] - залишити проживати із позивачем. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "[PERSON]". Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримала, та суду пояснила, що з відповідачем тривалий час проживають окремо, разом із сином [PERSON] переїхала проживати до батьків в м. Коломию, тому неможливо зберегти їхню сім'ю та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та просив його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, зокрема те, що відповідач позов визнав повністю, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2004 року [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 346. Сторони сімейні відносини тривалий час не підтримують, на розірванні шлюбу наполягають. При таких обставинах, враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інтереси неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб потрібно розірвати, неповнолітнього сина - [PERSON] залишити проживати із батьком, неповнолітнього сина - [PERSON] - залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, 24 жовтня 2009 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 548. Від шлюбу в них народився син: [PERSON], [INFO]. З самого початку спільного життя між ними не склалося нормальних сімейних відносин, які повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, любові і взаєморозумінні. Між ними постійно виникали непорозуміння, суперечки через невідповідності їхніх характерів, смаків, поглядів на життя. Позивач зрозуміла, що відповідач не має наміру зберегти сім'ю так, як за час їхнього проживання він не зробив жодного кроку на примирення між ними. При таких обставинах позивач вважає, що примирення між ними неможливе і вжиття заходів щодо примирення є недоцільним. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, а тому позивач просить суд шлюб розірвати, неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] - залишити проживати із позивачем. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "[PERSON]". Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримала, та суду пояснила, що з відповідачем тривалий час проживають окремо. З самого початку спільного життя між ними не склалося нормальних сімейних відносин, тому неможливо зберегти їхню сім'ю та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та просив його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, зокрема те, що відповідач позов визнав повністю, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 548. Сторони сімейні відносини тривалий час не підтримують, на розірванні шлюбу наполягають. При таких обставинах, враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інтереси неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб потрібно розірвати, неповнолітнього сина - [PERSON] залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 04 квітня 1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі загс Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 133. Вказує, що з початку спільного проживання у них склались нормальні сімейні відносини, однак з часом погіршилися. Кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ». \~ \~\~\~ В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. \~\~\~\~ \~ Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 квітня 1992 року сторони зареєстрували шлюб у відділі загс Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 133 (а.с.5). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивачки, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, залишити позивачці прізвище " [PERSON] ", також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 18 грудня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Печеніжинській селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25. Від шлюбу дітей немає. Вказує, що подружнє життя у них не склалося, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Зазначає, що з відповідачем проживають окремо, сімейні відносини не підтримують. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати, залишити її прізвище " [PERSON] ". В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Тому суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Печеніжинській селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25 (а.с.4). Від шлюбу дітей немає. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивачки, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати та залишити позивачці прізвище " [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 19 вересня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 461. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з початку спільного проживання у них склались нормальні сімейні відносини, однак пізніше сімейне життя між ними поступово погіршилося. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, вони з відповідачем проживають окремо. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] », малолітніх дітей залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 461 (а.с.5). У сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивачки, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, залишити позивачці прізвище " [PERSON] ", малолітніх дітей залишити проживати з матір`ю. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 19 грудня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у селі Ворона Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14. Від шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з початку спільного проживання у них склались нормальні сімейні відносини, однак з часом погіршилися з вини відповідача. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у у селі Ворона Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14(а.с.4). У сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . (а.с.5). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивачки, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину слід залишити проживати з позивачкою, залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 21 травня 1994 року уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про шлюб у Матіївецькій сільській Раді народних депутатів Коломийського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 2. Зазначає, що від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], повнолітня, та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейні відносини між ними припинені. Позивач зазначає, що сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище"[PERSON]". Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, судові витрати залишити за нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 травня 1994 року сторони уклали шлюб у Матіївецькій сільській Раді народних депутатів Коломийського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2 (а.с. 4). Сторони сімейні відносини тривалий час не підтримують, на розірванні шлюбу наполягають. При таких обставинах, враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "[PERSON]", судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 23.01.2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Великокамянської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, оскільки не могли прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони втратили почуття взаємної любові і підтримки. Примирення та подальше спільне життя між ними неможливе, а продовження шлюбних відносин буде суперечати інтересам обох. Просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище "Андрієчко", стягнути судові витрати з відповідача. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи в її та представника відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечив щодо позовних вимог. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2016 року сторони уклали шлюб у виконкомі Великокамянської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с. 3). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, малолітніх дітей слід залишити проживати з позивачем, позивачу залишити прізвище "Андрієчко", судові витрати стягнути з відповідача. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved