Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав договір б/н від 13.05.2014 року згідно якого отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, та те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який в будь-який момент може змінити кредитний ліміт. Відповідно умов договору сторони визначили відповідальність за порушення строків сплати платежів. У зв`язку з порушеннями кредитних зобов`язань за відповідачем станом на 31.08.2019 року рахується заборгованість за кредитом в розмірі 60337,33 грн., тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 16.10.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 14.11.2019 року, 14.11.2019 року у зв`язку з подачею відзиву відповідачем розгляд справи відкладено на 26.11.2019 року, 26.11.2019 року для надання часу для подання заперечень на відзив, розгляд справи відкладено на 18.12.2019 року. 14.11.2019 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому остання заперечила позовні вимоги, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку із пропуском позовної давності, оскільки останній платіж нею було здійснено 01.03.2016 року, тому перебіг строку позовної давності спливає 01.03.2019 року, а позивач звернувся до суду лише 25.09.2019 року. Позивачем надано виписку, в якій зазначено що остання платіжна операція проведена 14.05.2019 року, що є не можливим, так як в цей період не сплачувала жодних коштів та не мала на це наміру. Крім того, просить в разі відмови в клопотанні про застосування строку позовної давності, при ухваленні рішення врахувати висновки правової позиції, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 та стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом у сумі 453,86 грн. 05.12.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача надає свої заперечення щодо застосування строків позовної давності, посилаючись на постанови Верховного Суду України ві 19.03.2014 року справа №6-14цс14 та від 18.06.2014 року справа № 6-61цс14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 зазначеного Кодексу), а не закінченням строку дії договору. Отже строк випущеної карки закінчується останнього дня 03.2018 року, тому позивач звернувся до спиву строку позовної давності. Крім того, представник позивача зазначив, що відповідач користувався платіжною карткою: отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, надавши виписку по картці [PERSON] , отже вона прийняла умови та правила надання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву та з усім погодилася. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи,

Outcome: partial