Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.1987 є власником 1/2 частки житлового будинку № 37 по вул. Красноярській в м. Путивль Сумської області. Отримавши в Сумському державному нотаріальному архіві дублікат вказаного договору, замість втраченого, позивач 17.11.2011 зареєстрував в БТІ за собою право власності на вказане нерухоме майно, отримавши при цьому Витяг про державну реєстрацію прав, в якому помилково вказано про володіння ним на праві приватної власності цілою часткою житлового будинку № 37 по вул. Красноярській в м. Путивль Сумської області. Після звернення у 2017 році до нотаріуса з питання оформлення продажу цього нерухомого майна, була виявлена помилка в державній реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Звернувшись до Реєстраційного відділу Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області за внесенням змін до реєстру права власності, позивач отримав відповідь про можливість внесення вказаних змін на підставі рішення суду. Посилаючись на ці обставини, просив суд скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно від 17.11.2011 щодо реєстрації за ним права власності на цілу частку нерухомого майна житлового будинку № 37 по вул. Красноярській в м. Путивль Сумської області. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав повністю та просив справу\~ розглядати в його відсутність. Витрати по справі просив покласти на нього. Представники відповідача в судовому засіданні позов визнали повністю. Про правові наслідки визнання позову їм розяснено судом. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.1987 позивач є власником 1/2 частки житлового будинку № 37 по вул. Красноярській в м. Путивль Сумської області. На підставі дублікату вказаного договору купівлі продажу від 10.11.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 51, за позивачем 17.11.2011 Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування зареєстровано право власності на цілу частку зазначеного житлового будинку, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 17.11.2011 (а.с. 7). В той же час, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 26-27) вбачається, що 28.03.2017 державним реєстратором виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON], позивачем у справі, на підставі дублікату договору № 51 від 10.11.2011, виданого Сумським обласним державним нотаріальним архівом, зареєстрована 1/2 частка житлового будинку № 37 по вул. Красноярській в м. Путивль Сумської області. При цьому, згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно ( в цій же інформаційній довідці), за [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 10.11.2011, виданого Сумським обласним державним нотаріальним архівом за р. № 51, 17.11.2011 зареєстрована ціла частка вказаного житлового будинку. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) визначено, що державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 1952-IV державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невідємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. З п. 4 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, вбачається, що інформація з Державного реєстру прав містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, наявні в ньому, а також відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Статтею 26 Закону № 1952-IV передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних субєкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни субєкта управління обєктами державної власності, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "в"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, оскільки чинним законодавством передбачена можливість внесення змін до Державного реєстру прав, а не до його архівної складової - Реєстру прав власності на нерухоме майно,в якому допущена очевидна технічна помилка при зазначені частки власності, тому таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved