Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне. 8 липня 2013 року на перетині вул. І.Ткаченка і вул.Іонова в Ленінському районі м. Донецька, водій [PERSON] (працівник відповідача за трудовим договором), здійснюючи рейс та керуючи автобусом І-VAN державний № [NUMBER], власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], є [PERSON], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], 1938р.н., яка переходила проїжджу частину дороги по пішохідному переходу. Внаслідок отриманих від цієї дорожньо-транспортної пригоди травм, що полягали у вигляді лінійного перелому кісток склепіння та основи черепа з множинними крововиливами під м'які мозкові оболонки та в речовину головного мозку; закритих многооскольчатих переломів грудного відділу хребта з повним розривом спинного мозку; множинних закритих двосторонніх переломів ребер; закритого многооскольчатого перелому правої лопатки, [PERSON] - їх мама, того ж дня померла. 10 жовтня 2013 року [PERSON] у якості часткової компенсації завданої моральної шкоди відшкодував [PERSON] та [PERSON] десять тисяч гривень, тобто по п'ять тисяч гривень кожній, про що свідчить відповідна розписка. 14 жовтня 2013 року вироком Ленінського районного суду м.Донецька [PERSON], 1967р.н. було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України [PERSON] було звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном, якщо протягом іспитового строку тривалістю у 2 (два) роки він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов'язки. Даним злочином їм були заподіяні тяжкі моральні страждання, виражені в найжахливіших душевних переживаннях. Деякий час [PERSON] була замкнута в собі, постійно плакала, не могла ходити на роботу, боліло серце, постійні дзвінки з боку підсудного, його сім'ї тільки погіршували стан її здоров'я, доводилося постійно приймати заспокійливі препарати, а також ліки для підтримки працездатності серцево - судинної системи. [PERSON] довелось звернутись до лікаря - терапевта, яка оглянувши її, призначила пройти перелік обстежень, виписала деякі ліки та направила до лікаря - психіатра. Зараз вона ще проходжу обстеження та відвідує лікаря- психіатра. Паралельно вона займалася підготовкою до похорон, їздила до редакції газети «Вести», які спочатку дали не зовсім правдивий зміст у своїй статті про ДТП, брала участь у слідчих експериментах. Вони з сестрою у такому жахливому, пригніченому стані шукали свідків ДТП і з жахом слухали їх свідчення, переживаючи це все в собі і думаючи, що нічим не змогли допомогти мамі в той момент, коли ця пригода сталася і вона ще була жива. Вона залишалася єдиним старшим членом сім'ї. Батько помер, коли їй було 8 років, а сестрі 13 і мама була для них з сестрою і за батька, і за матір. Вона все своє життя присвятила нам, була дуже віруючою людиною, завжди давала цінні поради. Це був промінчик світла в їхньому житті, якого так нещадно забрали. Досі бувають моменти, коли вона хоче подзвонити їй, щось розповісти. Сестра все своє життя проживала разом з мамою, вони разом вели спільне господарство та цей біль, що вона відчуває кожного разу будучи дома, дивлячись на речі, що залишились після смерті мами, не можна навіть передати словами, це жахлива втрата. В якості хоч якоїсь компенсації, просить стягнути з відповідача моральну шкоду від цього злочину у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень з урахуванням часткової компенсації наданої [PERSON] у розмірі 10 (десяти) тисяч гривень. Тобто загалом 290 000 (двісті дев'яносто тисяч) гривень, а саме по 145 тисяч гривень їй та сестрі. Необхідні витрати на поховання, що відносяться до завданої матеріальної шкоди, склали 10399,51 грн.(десять тисяч триста дев'яносто дев'ять грн. 51коп.), а саме: підготовка у моргу до поховання - 1497грн.; організація та проведення поховання - 1740,61 грн.; безпосередньо саме поховання - 3335грн.; поминальний обід в їдальні на 9 дн. - 2046 грн.; поминальний обід в їдальні на 40дн. - 1780,90 грн. З урахуванням вимог ст.ст. 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України просили суд стягнути з віз [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 10 399,51 грн.; та моральну шкоду в розмірі 290 000 гривень, тобто по 145 000 гривень для кожної. Після залучення до справі співвідповідача ПрАТ СК «Дніпроінмед», позивачі уточнили позовні вимоги, просили суд стягнути з відповідача СК «Дніпроінмед» завдану матеріальну шкоду у розмірі 10 399,51 грн. та моральну шкоду в сумі 13764 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 276 236 грн., тобто по 138 118 грн. для кожної. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надала заяву про слухання справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], за довіреністю [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважає обґрунтованою суму моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., а також просив врахувати, що відповідач [PERSON] не був прямим винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, а третя особа водій [PERSON] компенсував позивачам моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. У судове засідання представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду письмові пояснення згідно яких позов не визнають з посиланням на те, що позивачі не зверталися до страховика із заявою про страхове відшкодування, а тому рішення суду може бути передчасним. Крім того, розмір моральної шкоди вважають завищеною, необґрунтованою, просили суд врахувати компенсування у 10 000 грн., яку позивачам сплатив третя особа водій [PERSON] Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи без його участі, згідно письмових пояснень позовні вимоги до [PERSON] вважає необґрунтованими, оскільки цивільно-право відповідальність відповідача була застрахованою, як наслідок шкоду повен компенсувати страховик. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні у ній докази, дійшов наступних висновків. 8 липня 2013 року на перетині вул. І.Ткаченка і вул.Іонова в Ленінському районі м. Донецька, водій [PERSON] (працівник відповідача за трудовим договором), здійснюючи рейс та керуючи автобусом І-VAN державний № [NUMBER], власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], є [PERSON], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], 1938р.н., яка переходила проїжджу частину дороги по пішохідному переходу. Внаслідок отриманих від цієї дорожньо-транспортної пригоди травм, що полягали у вигляді лінійного перелому кісток склепіння та основи черепа з множинними крововиливами під м'які мозкові оболонки та в речовину головного мозку; закритих многооскольчатих переломів грудного відділу хребта з повним розривом спинного мозку; множинних закритих двосторонніх переломів ребер; закритого многооскольчатого перелому правої лопатки, [PERSON] - їх мама, того ж дня померла (а.с.11) Вироком Ленінського районного суду м.Донецька від 14 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним за ст. 286 ч.2 КК України і притягнуто до кримінальної відповідальності (а.с. 8-10) Згідно ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована полісом №АЕ 2039847 ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед»(а.с.50) Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику, або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Так, як вбачається із письмових заперечень представника ПрАТ «СК «Дніпроінмед» (а.с. 73-75), відповідач порушив вимоги п.36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак суд з вказаним твердження не погоджується оскільки вони спростовуються наданими у судовому засіданні представником відповідача [PERSON] доказами - заявою повідомленням страхувальника про подію з транспортним засобом від імені [PERSON] Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди з ПрАТ Страхової компанії «Дніпроінмед» суд керується наступним. Статтею 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству; ритуальні послуги - послуги, пов'язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Із наданих суду письмових доказів витрат на поховання вбачається, що матеріальна шкода в розмірі 10399,51 грн., складається з витрат на поминальний обід в їдальні на 9 дн. - 2046 грн.; поминальний обід в їдальні на 40дн. - 1780,90 грн., які проводяться після поховання, і не відносяться до витрат на поховання, відшкодовувати які ПрАТ Страхової компанії «Дніпроінмед» не зобов'язаний згідно зі ст. 1201 ЦК України, а відтак частина ці витрати стягненню не підлягають (а.с. 14). З огляду на викладене, підлягає стягненню з відповідача ПрАТ Страхової компанії «Дніпроінмед» на користь позивачів матеріальна шкода у розмірі 6572,61 грн., яка складається з наступних витрат: підготовка у моргу до поховання - 1497грн.; організація та проведення поховання - 1740,61 грн.; безпосередньо саме поховання - 3335грн., розмір вказаної шкоди в межах ліміту страхової суми за полісом №АЕ /2039847. Крім того, згідно ч.22.3 ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більш ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодовування, визначеною судом та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням вказаних вимог закону суд вважає, що також з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, по 2 500 грн., підлягає стягненню моральна шкода, спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно роз'яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. У даному випадку суд приймає до уваги, що позивачі втратили рідну людину, турботу і підтримку у життєвих негараздах. Внаслідок цієї життєвої трагедії [PERSON] та [PERSON] зазнали сильних моральних страждань, душевного болю. Разом з тим, суд,

Outcome: partial