Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.07.1999 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно померлої, а саме на житловий будинок № 25 по вул. Надрічна в с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області. Чоловік померлої [PERSON] [PERSON] фактично прийняв спадкове майно після смерті [PERSON] За життя [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] та не зареєстрував свої права на вищевказаний спадковий будинок. Але у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини спадкодавця, для прийняття спадщини достатньо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вступити в оперативне управління спадковим майном. [PERSON] вступив в оперативне управління спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини спадкодавця проживав разом з спадкодавцем та вів спільне підсобне господарство. Відповідно до законодавства чинного на момент відкриття спадщини вважається, що [PERSON] прийняв усе спадкове майно, оскільки ст.ст. 548, 549 ЦК УPCP 1963 р. вказують, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 18.04.2007 року у віці 78 років помер [PERSON] [PERSON] його смерті відкрилася спадщина за законом, до якої увійшло: житловий будинок № 25 по вул. Надрічна в с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області; земельна ділянка розміром 2,8721 га, яка розташована на території Чупирянської сільської ради, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 463858. Спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] - рідна сестра померлого. [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність документів, що підтверджували б родинні відносини з померлим була вимушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2010 р. по справі № 2-3864/2010 рік позов [PERSON] задоволено, встановлено факт, що померлий [PERSON] являється рідним братом [PERSON], а також визнано право власності на спадкову земельну ділянку. За життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на спадковий житловий будинок та не зареєструвала свої права на спадковий будинок. 19.07.2010 р. [PERSON] померла. [PERSON] її смерті відкрилася спадщина, до якої увійшло: житловий будинок № 25 по вул. Надрічна в с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області; інше нерухоме майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким призначила спадкоємцем всього майна [PERSON]. З врахуванням того, що до складу спадщини входить нерухоме майно [PERSON], у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Володарського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] Однак, оформити спадщину належним чином, шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок не представляється можливим, оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок не внесено до Єдиного державного електронного реєстру, що в свою чергу унеможливлює надання нотаріусу для вчинення нотаріальної дії витягу з Реєстру права власності. З врахуванням вищевикладених обставин, приватний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину та розяснила процедуру судового врегулювання даного питання. Позивачка просила в судовому порядку визнати за позивачкою [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2010 p., а саме на житловий будинок № 25 по вул. Надрічна в с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області. Позивачка до суду не зявилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник позивачки [PERSON] надав до суду заяву в якій збільшив позовні вимоги позивачки та просив в судовому порядку встановити факт прийняття спадщини [PERSON], який помер 18.04.2007 року, після померлої 07.07.1999 року [PERSON]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після спадкодавця [PERSON], яка померла 19.07.2010 року, право власності на житловий будинок №25 по вул. Надрічна в с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області. Представник Чупирянської сільської ради Білоцерківського району Київської області до суду не зявився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду листи в яких представник Чупирянської сільської ради Білоцерківського району Київської області просив справу розглядати без представника сільської ради, а також у листах представник вказав на те, що Чупирянська сільська рада не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2010 року. Заслухавши учасника процесу, оглянувши матеріали цивільної справи №2-3864 за 2010 рік, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що 07.07.1999 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК УРСР в редакції 1963 року, з дня смерті [PERSON] по місцю її постійного проживання в [INFO] було відкрито спадщину. В судовому засіданні було встановлено, що на імя [PERSON] вико навчим комітетом Чупирянської сільської Ради народних депутатів 03.01.1990 року було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Надрічній, 25 в с.Чупира, Білоцерківського району, Київської області. За [PERSON] [PERSON] міжміським бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності на вищевказаний будинок 03.01.1990 року реєстрова книга за №2, реєстр №330. Наведене підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 03.01.1990 року. Як встановлено в суді, на день смерті [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], дітей від шлюбу не мала. Наведене підтверджується копією свідоцтва про одруження, показами свідка [PERSON] Згідно до відомостей Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Київській області від 12.05.2015 року № 02.2.04-31/1984, відсутня відмітка про розірвання шлюбу в актовому записі про шлюб №25 від 29.07.1952 року, що складений на [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Чупирянської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Судом встановлено, що вказаний житловий будинок був набутий подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у ви гляді 1/2 частки житлового будинку №25 по вул. Надрічній в с.Чупира, [PERSON] ра йону, Київської області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 03.01.1990 року. Відповідно до копії заповіту від 12.11.1998 року посвідченого 12.11.1998 року секретарем виконавчого комітету Чупирянської сільської Ради народних депутатів Білоцерківського району Київської області та зареєстрованого в реєстрі №16, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в с.Чупира по вул. Надрічній, 25 вона заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Вказаний заповіт на день смерті [PERSON] був чинним. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з мо менту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що ніхто не звертався до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 07.07.1999 року і спадкова справа щодо майна, яке залишилося після померлої [PERSON] [PERSON] районною дер жавною нотаріальною конторою Київської області не відкривалася. Наведене підтверд жується відповіддю завідувача [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області від 20.03.2015 року №764/01-09 на запит суду та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданою 20.03.2015 року. Відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року, кожний громадянин може за лишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Як вже було вказано вище в рішенні, [PERSON] за життя залишила заповіт від 12.11.1998 року посвідчений 12.11.1998 року секретарем виконавчого комітету Чупирянської сільської Ради народних депутатів Білоцерківського району Київської області та зареєстрований в реєстрі №16, в якому [PERSON] на випадок її смерті зробила розпорядження, що 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в с.Чупира по вул. Надрічній, 25 вона заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Вказаний заповіт на день смерті [PERSON] був чинним. В судовому засіданні було встановлено, що спадкоємці [PERSON] за заповітом [PERSON] та [PERSON] не зверталися до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 07.07.1999 року. Судом встановлено, що померла [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована в [INFO] до дня смерті 07.07.1999 року. Наведене підтверджується довідкою, яка видана виконкомом Чупирянської сільської ради від 06.08.2014 року за №659. Згідно до довідки, яка видана виконкомом Чупирянської сільської ради від 06.08.2014 року за №659, [PERSON] прийняв спадщину на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON], а саме: був зареєстрований на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця за однією і тією ж адресою, що була зареєстрована померла [PERSON] Відповідно до довідки виданої виконкомом Чупирянської сільської ради від 07.05.2015 року за №02-33-398, померла [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована в [INFO] до дня смерті. За вищевказаною адресою на день смерті спадкодавця був зареєстрований і проживав чоловік [PERSON]. Згідно до ст.ст. 527, 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON]. Суд вважає, що чоловік [PERSON] [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком №25 по вул. Надрічній в с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] Так в судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] був зареєстрований та проживав на протязі 6 місяців з дня смерті [PERSON] за однією і тією ж адресою, де була зареєстрована померла [PERSON] Наведені обставини підтверджуються вищевказаними довідками виданими виконкомом Чупирянської сільської ради, показами свідка [PERSON] На підставі вищевикладеного, суд робить висновок про те, що [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим будинком №25 по вул. Надрічній в с. Чупира, Біло церківського району, Київської області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно встановити факт прийняття спадщини [PERSON], який помер 18.04.2007 року після померлої 07.07.1999 року [PERSON]; Судом встановлено, що спадкоємці [PERSON] за заповітом [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину після померлої [PERSON], оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вони не подали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, та фактично не вступили в управління або володіння спадковим майном. Наведене підтверджується матеріалами справи та показами свідка [PERSON] А тому суд вважає, що спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом являвся її чоловік [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 18.04.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок №25 по вул. Надрічній в с.Чупира, Білоцерківського району, Київської області, право власності на який було зареєстровано за [PERSON]. Суд вважає, що право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку належало [PERSON] на підставі ст. 22 КпШС України, оскільки вказаний житловий будинок був набутий подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, а також суд вважає, що [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував 1/2 частку вказаного житлового будинку, яка належала на праві власності [PERSON], але [PERSON] не оформив своїх спадкових прав на 1/2 частку житлового будинку №25 по вул. Надрічній в с.Чупира, Білоцерківського району, Київської області, яка належала [PERSON] Як встановлено в суді, на день смерті [PERSON] не перебував у шлюбі, дітей від шлюбу не мав. Наведене підтверджується матеріалами справи, показами свідка [PERSON] Відповідно до копії заповіту від 20.11.1998 року посвідченого 20.11.1998 року секретарем виконавчого комітету Чупирянської сільської Ради народних депутатів Білоцерківського району Київської області та зареєстрованого в реєстрі №15, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в с.Чупира по вул. Надрічній, 25 заповідає [PERSON]. Вказаний заповіт на день смерті [PERSON] був чинним. Наведене підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та матеріалами цивільної справи №2-3864/2010 рік. Судом встановлено, що померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований в [INFO] до дня смерті 18.04.2007 року. Наведене підтверджується довідкою, яка видана виконкомом Чупирянської сільської ради від 06.08.2014 року за №659. Відповідно до довідки виданої виконкомом Чупирянської сільської ради від 07.05.2015 року за №02-33-397, померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований в [INFO] до дня смерті. За вищевказаною адресою на день смерті спадкодавця [PERSON] ніхто не був зареєстрований та не проживав. За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1261 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно до копії спадкової справи [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області за №229/2009 щодо майна, яке залишилося після померлого 18.04.2007 року [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області звернулася 10.06.2009 року [PERSON] і до своєї заяви остання надала копію рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 10.03.2009 року по справі № 2-626/2009 р. за позовом [PERSON] до Чупирянської сільської ради Білоцерківського району про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, вказаним рішенням позов було задоволено та визначено [PERSON] додатковий строк у три місяці з дня вступу рішення суду в силу для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті 18.04.2007 року [PERSON]. Вказане рішення суду набрало законної сили 23.03.2009 року. Згідно до копії вищевказаної спадкової справи, свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області не видавалися. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19.03.2015 року у Спадковому реєстрі є інформація про заведення 10.06.2009 року спадкової справи до майна померлого 18.04.2007 року [PERSON]. Також в судовому засіданні встановлено, що рішенням [PERSON] міськрайон ного суду від 07.06.2010 року по справі №2-3864/2010 рік за позовом [PERSON] до Чупирянської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно було задоволено позов [PERSON] та встановлено факт, що померлий 18.04.2007 року [PERSON] являвся рідним братом [PERSON], а також було визнано за [PERSON], [INFO] право власності на спадкову земельну ділянку розміром 2,8721 га на території Чупирянської сільської ради Білоцерківського району посвідчену державним актом на право власності Серії ЯА №463858 виданого на імя [PERSON], померлого 18.04.2007 року. Наведене підтверджується матеріалами цивільної справи №2-3864/2010 рік. 19.07.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Таким чином за життя [PERSON] не оформила своїх спадкових прав на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку №25 по вул. Надрічній в с.Чупира, Білоцерківського району, Київської області, яка належала [PERSON] на підставі ст. 22 КпШС України, оскільки вказаний житловий будинок був набутий подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, а також [PERSON] не оформила своїх спадкових прав на спадщину за законом після померлого [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку №25 по вул. Надрічній в с.Чупира, Білоцерківського району, Київської області, яку [PERSON] успадкував за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] залишила заповіт від 14.05.2008 року посвідчений 14.05.2008 року секретарем Березнянської сільської ради, Володарського району Київської області та зареєстрований в реєстрі №100, в якому [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що житловий будинок, що знаходиться в с. Березна, Володарського району, Київської області, по вул. Леніна, 18 вона заповідає [PERSON]. Наведене підтверджується копією заповіту. Також судом встановлено, що за життя [PERSON] залишила заповіт від 14.05.2008 року посвідчений 14.05.2008 року секретарем Березнянської сільської ради, Володарського району Київської області та зареєстрований в реєстрі №101, в якому [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що житловий будинок, який знаходиться по вул. Надрічній, 4 в с. Березна, Володарського району, Київської області, земельну ділянку, що належить їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-КВ №009061 виданого Березнянською сільською радою 08.08.2001 року площею 3,969 га, що розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області, право на майновий пай №496 у пайовому фонді майна ПОП Вперед села Березна Володарського району Київської області і взагалі, що їй буде належати на день смерті заповідає [PERSON]. Вказаний заповіт на день смерті [PERSON] був чинним. Наведене підтверджується копією заповіту. За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно до копії спадкової справи померлої [PERSON], яка померла 19.07.2010 року, приватного нотаріуса Володарського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Володарського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] звернулися 08.12.2010 року [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії довідки виданої виконкомом Березнянської сільської ради Володарського району Київської області від листопада 2010 року № 502, [PERSON], [INFO] була постійно зареєстрована та постійно проживала [INFO] до дня її смерті 19.07.2010 року, разом з нею проживала [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копією вищевказаної спадкової справи. Вищевказані обставини також підтверджуються і довідкою виданою виконкомом Березнянської сільської ради Володарського району Київської області від 11.09.2014 року № 360. Згідно до копії вищевказаної спадкової справи, приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 06.05.2011 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2010 року, на її сина [PERSON], який являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що складається із: житлового будинку №18 по вулиці Леніна в с.Березна, Володарського району, Київської області. Крім вказаного, приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального окру гу Київської області [PERSON] 06.07.2011 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2010 року, на її дочку [PERSON], [INFO], яка являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що складається з: земельної ділянки площею 3,969 га, розташованої на території Березнянської сільської ради Володарського району, для веден ня товарного селянськогосподарського виробництва. А також приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 06.07.2011 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2010 року, на її дочку [PERSON], [INFO], яка являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке складається з: житлового будинку №4 по вулиці Надрічній в с. Березна Володарського району Київської області. В судовому засіданні було встановлено, що листом від 15.01.2015 року за №07 01-16 приватний нотаріус Володарського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] повідомила [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2010 року в частині оформлення прав на житловий будинок №25 по вул. Надрічна в с.Чупира, Білоцерківського району, Київської області. У своєму листі нотаріус вказала на те, що відповідно до п. 4.18 [PERSON] 10 Розділу 2 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено, що у випадку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, нотаріус вимагає крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру права власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Право власності [PERSON] на житловий будинок №25 по вул. Надрічна в с.Чупира Білоцерківського району Київської області не підтверджено належними документами та допустими документами, а тому за вищевказаних обставин нотаріус повідомила [PERSON] про неможливість вчинення відповідної нотаріальної дії та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом і розяснила про можливість вирішення даного питання в судовому порядку. Наведене підтверджується листом від 15.01.2015 року за №07 01-16. Як вже вказано в рішенні суду, на імя [PERSON] виконавчим комітетом Чупирянської сільської Ради народних депутатів 03.01.1990 року було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Надрічній, 25 в с.Чупира, Білоцерківського району, Київської області. За [PERSON] [PERSON] міжміським бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності на вищевказаний будинок 03.01.1990 року реєстрова книга за №2, реєстр №330. Наведене підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 03.01.1990 року. Як встановлено у суді, вказаний житловий будинок був набутий подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу. Відповідно до довідки виданої КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» 02.09.2014 року за № 953, до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок №25, що знаходиться за адресою: вул. Надрічна, с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 03.01.1990 року, виданого Чупирянською сільською радою (кн. №2 реєстр №330). Самочинне будівництво та перепланування відсутні. Згідно до витягу з погосподарської книги №3 на 2011-2015 роки Чупирянської сільської ради Білоцерківського району Київської області, головою домогосподарства по вул. Надрічна, 25 в с.Чупира являється [PERSON]. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як роз"яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провад ження. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, при зверненні позивачки до приватного нотаріуса Володарського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2010 року, в частині оформлення прав на житловий будинок №25 по вул. Надрічна в с.Чупира, Білоцерківського району, Київської області, позивачка не надала нотаріусу витяг з Реєстру права власності. За ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих /п. 1/. А відповідно до п. 23 вказаної Інструкції, на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою (додаток №4). Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на не рухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. А згідно ст.4 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обо в"язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином, виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». А відповідно до п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: в т.ч. і рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, з врахуванням всього вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що дійсно позивачка позбавлена на даний час можливості оформити своє право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, який вона успадкувала після смерті [PERSON], яка в свою чергу успадкувала зазначений житловий будинок після померлого [PERSON], який в свою чергу успадкував 1/2 частку вказаного будинку після померлої [PERSON], за якою було зареєстровано право власності на вищевказаний житловий будинок згідно до вимог діючого на той час законодавства. Спадкоємець [PERSON] на даний час може здійснити державну реєстрацію даного житлового будинку на своє ім'я тільки на підставі рішення суду, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цей житловий будинок з причин, на які вказано вище в рішенні. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосову ватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, в силу приписів вищенаведених правових норм та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкодавець [PERSON] набула права на вказаний вище в рішенні суду житловий будинок, а позивачка набула права на спадкування майна після смерті своєї матері [PERSON], а також права власності на вказаний житловий будинок. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після спадкодавця [PERSON], яка померла 19.07.2010 року, право власності на житловий будинок №25 по вул. Надрічна в с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області. Оскільки інший порядок для набуття позивачем права власності на вказане нерухоме майно законодавством не визначений. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 524-527, 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 182,328,1216-1218,1223,1225,1261-1265,1268-1270 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМ України від 17.10.2013 року №868,

Outcome: approved