Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 03 червня 2000 року [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. З позовної заяви виходить, що 03 червня 2000 року помер [PERSON], останнім місцем проживання якого було [ADDRESS]. 25 серпня 1998 року він склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] 25 серпня 1998 рокуза реєстровим № 289, яким він заповів позивачці всю свою спадщину. До складу спадщини [PERSON] входить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вищезазначна частина квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Городнянською міською радою Чернігівської області 9 листопада 1993 року. 12 червня 2015 року позивачка звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про оформлення спадщини за заповітом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, так як свідоцтво про право власності на житло, видане на ім`я [PERSON] та [PERSON] не було зареєстровано в органах БТІ. Зазначені обставини є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачки на вищезазначену частину квартири. У судове засідання позивачка не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідмлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги, заявлені нею підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 18 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, позов [PERSON] визнає ( а.с. 31 ). Представник третьої особи, Городнянського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи - Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, про причини неявки представника суд не повідомила. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Представник третьої особи Реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позивачкою позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 червня 2000 року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть від 05.06.2000 року зроблено запис за № 121 (свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ № 080112, видане 05.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області (а.с.5)). З дослідженого в судовому засіданні заповіту, посвідченого 25 серпня 1998 року державним нотаріусом Городнянської держнотконтори [PERSON], встановлено, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.6). З дослідженої в судовому засіданні довідки виконкому Городнянської міської ради від 12 червня 2015 року за № 3335, встановлено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 11.12.1993 року по день смерті 03.06.2000 року. На день його смерті були зареєстровані: [PERSON] з 28.09.1998 року по теперішній час, [PERSON] з 28.09.1998 року по теперішній час. Інших зареєстрованих осіб не зазначено (а.с.7). З наданої Городнянським районним госпророзрахунковим бюро технічної інвентаризації інформаційної довідки встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано (а.с.12). 12 червня 2015 року [PERSON] звернулась до Городнянського районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину. За її заявою в нотаріальній була відкрита спадкова справа № 99/2015 (а.с.44-50). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину [PERSON], не встановлено. Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 10 серпня 2015 року позивачка звернулась до нотаріальної контори за консультацією з приводу одержання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену частину квартири. При огляді представлених документів нотаріусом було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на належну [PERSON] 1/2 частину квартири не є можливим з тих підстав, що свідоцтво про право власності на житло, видане [PERSON] та [PERSON] в порушення частини 2 статті 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду без зазначення правової форми власності членів сім`ї на квартиру, крім того свідоцтво про право власності на житло видане раніше прийнятого рішення, також право власності на 1/2 частину вказаної квартири за [PERSON] Васильовичем в Городнянському бюро технічної інвентаризації Чернігівської області не зареєстровано, оскільки на вищезазначеному свідоцтві відсутній реєстраційний напис. Зазначені обставини є перешкодою позивачці в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з положень ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до п.26-31 діючого на момент приватизації спірної квартири Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.92 N 56 "Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян" на підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує паспорт на квартиру, свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі. Відомості про реєстрацію права власності на житло, копії свідоцтв про право власності на житло та паспорт на квартиру (домоволодіння) передаються один раз на квартал органом приватизації до бюро технічної інвентаризації.Свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) підлягає обов'язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації. Строк оформлення документів від дати реєстрації заяви громадянина до видачі йому зареєстрованого свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) не повинен перевищувати одного місяця. З дослідженої в судовому засіданні приватизаційної справи на спірну квартиру, в тому числі технічного паспорту та оригіналів свідоцтва про право власності на житло від 9 листопада 1993 року встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно передана у власність [PERSON] та [PERSON] в порядку приватизації (а.с.62-68). Суд також приймає до уваги, що за правилами діючого на момент приватизації спірної квартири Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.92 N 56 "Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян" саме відповідач у даній справі законом був зобов'язаний передати матеріали приватизаційної справи в органи БТІ для здійснення реєстрації права власності спадкодавця [PERSON] на спірну частину квартири. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув за життя в порядку приватизації право власності на ? частину спірної квартири, а зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Враховуючи наведене,

Outcome: approved