Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належний спадкодавцю житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлому на підставі запису погосподарської книги №8 за 2011-2015 роки (особовий рахунок № [NUMBER] , рік забудови будинку 1978). Він прийняв спадщину в силу вимог ст.1268 ЦК України спільним проживанням та реєстрацією зі своїм спадкодавцем. На даний час доглядає за спадковим майном, проживає в ньому, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні платежі. Інтересу до будинку ніколи не втрачав. Вказаний будинок\~було побудовано\~спадкодавцем,\~але не\~було належним\~чином оформлено\~право власності\~на будинок\~та не\~отримано відповідних\~документів,\~які б\~посвідчували це\~право.\~Оскільки первинна\~реєстрація права\~власності на\~житловий будинок\~у встановленому\~порядку проведена\~не була,\~враховуючи,\~що реєстрація\~будинків органами\~БТІ на\~той час\~проводилася лише\~у містах\~і селищах\~міського типу,\~що було\~передбачено інструкцією\~від 31.01.1966\~року Міністерства\~комунального господарства\~РСР «Про\~порядок реєстрації\~домоволодінь у\~містах і\~селищах міського\~типу УРСР»,\~що на\~даний час\~позбавляє його\~можливості реалізувати\~свої спадкові\~права.\~Звернувшись до\~нотаріуса з\~метою реалізації\~спадкових прав\~отримав відмову,\~яка мотивована\~відсутністю \~правовстановлюючого документа\~на житловий\~будинок. На\~даний час\~він позбавлений\~можливості зареєструвати\~право власності\~на спадкове\~майно за\~своїм спадкодавцем\~оскільки таким\~правом наділений\~лише власник\~майна.\~ Рішенням\~суду \~просить визнати\~за [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ право\~власності на\~спадкове майно\~в порядку\~спадкування за\~законом у\~вигляді житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~за адресою: [ADDRESS] ,\~що залишився\~після смерті\~батька [PERSON] , який помер [INFO] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 76 років в м.Коростень, Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 20.01.2016 року виконкомом Новаківської сільської ради Коростенського району, Житомирської області. З довідки Новаківської сільської ради Коростенського району №170/02-20 від 03.03.2016 року слідує, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі №8 виконкому Новаківської сільської ради за 2011-2015 роки, особовий рахунок № [NUMBER] (рік забудови будинку 1978). У вказаному будинку на день смерті [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований син [PERSON] . Дані про наявність інших осіб, які на час відкриття спадщини проживали разом з [PERSON] , в справі відсутні. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори №1065/16/01-16 від 30.10.2020 року та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заводилась, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) не звертались. Позивач, як син [PERSON] , є спадкоємцем останнього по закону першої черги. Ступінь родинного зв`язку між позивачем та його спадкодавцем стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.04.1967 року. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] на підставі вищевказаної норми Закону. Звернувшись до нотаріуса з метою реалізації спадкових прав позивач отримав відмову, що стверджується змістом листа за підписом приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Зіневича С.О. № 61/01-16 від 11.09.2020 року. Дана відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок. Державна реєстрація права власності на будинок не проводилась. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. \~ \~ \~ \~З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). \~ \~ \~ \~Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК\~ та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. \~ \~ \~ \~Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. \~ \~ \~ \~Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. \~ \~ \~ \~До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. \~ \~ \~ \~Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). \~ \~ \~ \~Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. \~ \~ \~ \~Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). \~ \~ \~ \~Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved