Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вона вказала, що [INFO] року помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, у склад якої входить: земельна ділянка площею 0,5022 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER]. За час життя чоловік позивачки виготовив державні акти на право власності на вказані вище земельні ділянки, проте не встиг їх зареєструвати у встановленому законом порядку. Після смерті чоловіка позивачка, як єдина спадкоємиця першої черги за законом, зверталася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, однак, отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем. В зв'язку з чим, просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO] року. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, представника відповідача Покровської селищної ради та представника третьої особи державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Кривошей О.Г., які надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позов підтримала та просить його задовольнити. Представник відповідача та представник третьої особи позов визнають, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] одружились 15.11.1969 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.5). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на підставі рішення 10 сесії 24 скликання Олександрівської сільської ради №105 від 24.10.2003 року є власником земельної ділянки площею 0,5022 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на підставі рішення 10 сесії 24 скликання Олександрівської сільської ради №105 від 24.10.2003 року є власником земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS] Судом було оглянуто в судовому засіданні оригінали вказаних державних актів та встановлено, що дійсно за життя [PERSON] виготовив державні акти на належні йому земельні ділянки, дані акти містять підписи голови Олександрівської сільської ради та начальника Покровського районного відділу зем. ресурсів, однак, не зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. В зв'язку з чим, відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.09.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається із земельних ділянок площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,5022 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказані земельні ділянки за спадкодавцем (а.с.7). Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що позивачка є спадкоємцем за законом, тому має право спадкування земельних ділянок, а тому у суду є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та ст.ст. 25, 1216-1223, 1258, 1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України,

Outcome: approved