Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до секретаря Кіровоградської міської ради Марковського Івана Івановича та Комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу зазначивши, що відповідно до розпорядження Кіровоградського міського голови від 31.01.2013 року № 18-к «Про призначення [PERSON]» позивача було призначено на посаду директора комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 з 01.02.2014 року на умовах контракту. Відповідно до п.1 Розпорядження Кіровоградського міського голови від 29 липня 2014 року № 171-к «Про звільнення [PERSON]» позивача було звільнено з посади директора комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3 30 липня 2014 року за невиконання умов, передбачених контрактом (п.8 ст. 36 КЗпП України). Позивач, вважаючи вказане Розпорядження незаконним та таким, що прийняте з політичних мотивів й порушує його трудові права та інтереси з даним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та посилаючись на викладені в позові обставини просив позов задовольнити. Представник відповідача -1 у судове засідання з`явився, позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача -2 у судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Розпорядженням № 18-к від 31 січня 2013 року «Про призначення [PERSON]», [PERSON] призначено на посаду директора комунального ремонтно - експлуатаційного підприємства №3 з 1 лютого 2013 року на умовах контракту. Відповідно до цього ж Розпорядження, заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Вєщєву М.А. передбачалося укласти контракт з директором комунального ремонтно - експлуатаційного підприємства №3 [PERSON] У відповідності до контракту від 15.01.2014 року на директора комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 зокрема покладалося: здійснення поточного керівництва підприємством, організація його виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, забезпечення виконання завдань підприємства, передбачених статутом підприємства, чинним законодавством України та цим контрактом; забезпечення виконання показників ефективності використання комунального майна і прибутку згідно з додатком до контракту; звіт перед Управлінням, з яким укладено цей контракт про результати виконання показників, передбачених контрактом. Крім того, відповідно до п. 2.8. Контракту, керівник підприємства зобов'язаний був щомісяця надавати Управлінню Звіт з праці, Звіт про заборгованість бюджетних установ, аналіз оплати за житлово-комунальні послуги, забезпечити повне та своєчасне сплачення обов'язкових платежів та податків до державного бюджету, позабюджетних та інших фондів. Згідно з Показниками ефективності використання комунального майна і прибутку, які є додатком до Контракту, [PERSON], як керівник КРЕП №3 зобов`язаний був вживати заходів щодо досягнення результатів, а саме щодо своєчасної виплати заробітної плати, сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів, сплати зборів (внесків) до державних цільових фондів, погашення податкового боргу, у тому числі розстроченого або відстроченого, недопущення скарг на якість послуг, що надаються, використання виробничих потужностей в повному обсязі, щоквартального зменшення кредиторської заборгованості та збільшення прибутку підприємства. Відповідно до листа Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції від 08.07.2014 року, № 2132/3/11-23-25, Секретаря міської ради Марковського І.І. було проінформовано про наявність за станом на 01.07.2014 року на обліку в Кіровоградській ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області підприємства боржника КРЕП-3, податковий борг якого перед бюджетами становив 2 127,9 тис. грн. З приводу накопичення у комунального ремонтно - експлуатаційного підприємства №3 податкового боргу перед бюджетами, 28.07.2014 року Секретаря міської ради Марковського І.І. було проінформовано начальником Головного управління житлово-комунального господарства Хачатуряном О., з внесенням пропозиції щодо звільнення позивача з посади начальника комунального ремонтно - експлуатаційного підприємства №3 на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України, підпунктів «г» та «і» пункту 5.3 контракту від 15.01.2014 року. Згідно з п.1 Розпорядження Кіровоградського міського голови № 171-к від 29 липня 2014 року № 171-к «Про звільнення [PERSON]» позивача, з 30 липня 2014 року звільнено з посади директора комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 за невиконання умов, визначених підпунктами «г» та «і» пункту 5.3 контракту та на підставі пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України. Крім того, цим же розпорядженням припинено 30 липня 2014 року контракт з директором комунального ремонтно - експлуатаційного підприємства № 3, укладений 15 січня 2014 року між заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та [PERSON] У відповідності до ч. 2 ст. 47 КЗпП України у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Згідно з актом від 30.07.2014 року, позивача в усній формі було ознайомлено з розпорядженням міського голови про його звільнення з посади, проте від підпису про ознайомлення з зазначеним розпорядженням та отримання трудової книжки позивач відмовився, у зв'язку з чим за адресою проживання позивача Головним управлінням житлово - комунального господарства Кіровоградської міської ради 30.07.2014 року було направлено копію розпорядження про звільнення та повідомлено щодо отримання трудової книжки у відділі кадрової роботи, діловодства та контролю Головного управлінням житлово - комунального господарства. За поясненнями позивача основним джерелом надходження коштів Комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3 є плата фізичними та юридичними особами за утримання будинків, споруд та прибудинкової території, яка здійснюється на підставі тарифу затвердженого рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. Затверджені рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в 2012 році тарифи на житлово-комунальні послуги не коригувалися останнім з урахуванням збільшенням цін на електроносії, будівельні матеріали та інше. Бездіяльність виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, на думку позивача, призвела до виникнення податкового боргу у Комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3. Крім того, позивачем зазначено про інформування ним Головного управління житлово-комунального господарства про причини обмеженості підприємства в обігових коштах, які пов'язані з ненадходженням платежів від мешканців житлового фонду за надані послуги, а також заборгованість минулих років, що змусило підприємство виконувати звужений комплекс робіт по утриманню житлового фонду, у зв'язку з чим позивач пропонував створити нове підприємство та передати його на баланс житлові будинки, які обслуговує КРЕП-3. З зазначеними мотивуваннями суд не погоджується, оскільки крім наданих позивачем Головному управлінню житлово-комунального господарства пояснень причин виникнення податкової заборгованості та звернення позивача з пропозицією щодо створення нового підприємства, на підтвердження своїх вимог позивачем не надано жодного доказу про його звернення до органу, уповноваженого здійснювати встановлення тарифів відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Також позивачем не доведено, яких саме заходів ним вживалося у вирішенні питань пов'язаних з виконанням обов'язків, передбачених контрактом від 15.01.2014 року, тобто, які конкретні заходи було вжито ним особисто щодо погашення податкової заборгованості, її зменшення та недопущення в подальшому, а також щодо перегляду тарифів за послуг, які надавало підприємство. Згідно з листом начальника Головного управління житлово - комунального господарства Кіровоградської міської ради Хачатурян О. встановлено, що з моменту призначення [PERSON] на посаду директора КРЕП-3 та весь час його перебування на посаді директора КРЕП-3, Креп-3 не зверталося до Головного управління житлово - комунального господарства Кіровоградської міської ради з приводу ініціювання питання щодо виділення коштів з місцевого бюджету на відшкодування різниці між затвердженими тарифами та економічно обґрунтованими витратами на виробництво послуг, які надає суб'єкт господарювання. Відповідно до листа в. о. директора КРЕП-3 від 22.09.2014 року № 554, за період 2012 - 2014 роки, тариф на послуги з утримання будинків та прибудинкової території в зв'язку з підвищенням мінімальної заробітної плати на погодження до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради КРЕП-3 не подавало та за відшкодуванням з місцевого бюджету різниці між затвердженим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво послуг до Кіровоградської міської ради КРЕП-3 не зверталося. За ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавці/виробники послуг здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Таким чином, прийняттю тарифів на житлово-комунальні послуги передує звернення виконавців (виробників) послуг та подача ними до органів місцевого самоврядування економічно обгрунтованих тарифів на ці послуги. В свою чергу з моменту призначення позивача директором КРЕПу № 3, позивач не звертався до органів місцевого самоврядування з питання перегляду або затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються КРЕПом № 3. Згідно з п 5.3 вказаного контракту, керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний: а) у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом; б) у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо); в) у випадку порушення вимог антимонопольного законодавства; г) у разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним Фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати; д) у разі несплати реструктурованої податкової заборгованості протягом трьох місяців при наявності вини керівника та в інших випадках, передбачених цим контрактом; і) у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості. Також, згідно з п. 4.2 контракту за невиконання вищевказаних умов контракту з керівником може бути достроково розірваний контракт в односторонньому порядку. Згідно з п. 96.4. Податкового кодексу України, виникнення у державного або комунального підприємства податкового боргу є підставою для розірвання трудового договору (контракту) з керівником такого підприємства. Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 36 КЗпП України, однією з підстав припинення трудового договору, є підстави, передбачені контрактом. Суд не погоджується також з твердженнями позивача щодо порушення відповідачем -1 вимог трудового законодавства при його звільненні у період перебування на лікарняному, оскільки звільнення позивача та припинення з ним контракту здійснено з підстав встановлених п. 8 ст. 36 КЗпП України, а саме з підстав встановлених самим контрактом та з причини невиконання позивачем його умов передбачених п. 2.8, 2.10 щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів до державного бюджету. Тобто, розірвання контракту відбулося не з підстав передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України, а з підстав встановлених самим контрактом та причин невиконання позивачем його умов внаслідок недостатніх ділових і професійних якостей як керівника підприємства. При цьому у роз'ясненні, викладеному в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), також мова йде про неприпустимість звільнення працівника у період його тимчасової непрацездатності з підстав порушення працівником трудової дисципліни. Тобто, суд вважає, що зазначене положення не стосується звільнення позивача у період його перебування на лікарняному з підстав зазначених у Розпорядженні Кіровоградського міського голови № 171-к від 29 липня 2014 року № 171-к «Про звільнення [PERSON]». Згідно зі ст. 147 КзпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Частина друга ст. 149 КЗпП надає право власникові вибирати вид стягнення (догану або звільнення з роботи) та зобов'язує його враховувати при цьому цілу низку факторів: 1) ступінь тяжкості вчиненого проступку (включає форму вини); 2) заподіяну порушенням шкоду; 3) обставини, за яких вчинено проступок; 4) попередню роботу працівника. В даному випадку вимоги частини другої ст. 149 КзпП України не застосовуються, а причини через які позивач не зміг виконати вказані умови контракту правового значення в його розірванні не мають. Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навиків, при укладанні контракту закон надав право сторонам самим встановлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Згідно з п. 4 ст. 65 Господарського кодексу України, ст. 24 Кодексу законів про працю України у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Згідно з підпунктом 10 п. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова призначає на посади керівників відділів і управлінь, інших виконавчих органів ради, підприємств, установ і організацій, що належать до комунальної власності територіальних громад. Таке призначення здійснюється шляхом видачі розпорядження про призначення на посаду (п. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Дана норма права кореспондується з ч. 2 ст. 19 Конституції України. Статтею 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Секретар сільської, селищної, міської ради, з поміж іншого, у випадку, передбаченому частиною першою статті 42 цього Закону, здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови. Перелік повноважень міського голови визначений ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", в тому числі п.6 ч.4 ст. 42 (Сільський, селищний, міський голова вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури і штатів виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету). Відповідно до ст. 10, п.5 ч.1 ст. 26, п.6 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції від 01.10.2007 року, порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання. Сільський, селищний, міський голова вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури і штатів виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету. Відповідно до ст. 12, 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади, що обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права, який очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях та несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. Сільський, селищний, міський голова видає акти у формі розпоряджень. Згідно з п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; Так, відповідно до п.2 розподілу функціональних повноважень та посадових обов'язків між міським головою, секретарем міської ради, першим заступником міського голови, заступниками міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючим справами виконавчого комітету міської ради, затвердженого розпорядженням Кіровоградського міського голови від 07.04.2011 року № 63 «Про затвердження функціональних повноважень та посадових обов'язків», з подальшими змінами, секретар міської ради здійснює повноваження міського голови у разі дострокового припинення повноважень міського голови чи неможливості виконання ним своїх повноважень. Частиною 1 ст. 42, ч.1 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону. Повноваження сільського, селищного, міського голови, вважаються достроково припиненими у разі, з поміж іншого, його звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови. 29 травня 2014 року Кіровоградська міська рада прийняла рішення № 3139 «Про дострокове припинення повноважень Кіровоградського міського голови [PERSON]». Зазначеним рішенням здійснення повноважень Кіровоградського міського голови покладено на секретаря Кіровоградської міського ради шостого скликання Марковського Івана Івановича з 30 травня 2014 року до початку повноважень міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії міської ради, обраної на чергових виборах. Таким чином, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та рішення Кіровоградської міської ради від 29 травня 2014 року № 3139 «Про дострокове припинення повноважень Кіровоградського міського голови [PERSON]», Секретар Кіровоградської міської ради Марковський І.І. з 30 травня 2014 року здійснює повноваження Кіровоградського міського голови в тому числі, визначені ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та в інших Законах України та нормативно-правових актах. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. У відповідності до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed