Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 19.01.2018 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON], уклали оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500806857, відповідно до умов якого, позивач зобовязується надати відповідачу кредит на умовах Продукту «Рефінансування беззаставних кредитів» у сумі 49544,54 грн. на термін 84 місяці, а саме: з 22.01.2018 року до 22.01.2025 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 49544,54 грн. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.07.2018 року має заборгованість за кредитом 49302,73 грн., за відсотками 4\~721,00 грн., а всього на суму 54823,73 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку, розмір якої станом на 22.07.2018 року становить 800,00 грн. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. На підставі вищевикладеного, позивач просив винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6 МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р № 37396000000004) заборгованість у сумі 54823,73 грн., а саме: за кредитом - 49302,73 грн., за відсотками - 4\~721,00 грн.; штраф - 800,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн. Ухвалою від 18.10.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, так як згідно з вимогами ч.6\~ст.19 ЦПК України\~поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4\~ст.19 ЦПК України\~спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 18.10.2018 року останній 01.11.2018 року на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості в якому зазначає, що не заперечує той факт, що він отримав в АТ «Альфа Банк» банківську картку. Картку він отримав виключно для відкриття рахунку. Ніяких договорів при відкритті рахунку банком видане не було, тому він не має боргових зобовязань перед банком. Наполягає на тому, що банк не надав суду жодних доказів того, що він заборгував грошові кошти зазначені в позовній заяві. Крім того зазначає, що надані банком на підтвердження начебто боргу докази, а саме: Акцепт пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту № 500806857; публічна пропозиція АТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб; правила користування банківською платіжною карткою; розрахунок заборгованості, копія анкети-заяви, копія паспорту [PERSON], статут АТ «Альфа Банк» та довіреність № 007410/18 не можуть підтверджувати факт існування боргу перед банком, оскільки на підтвердження факту укладання кредитного договору має бути наданий виключно кредитний договір, однак матеріали справи не містять жодного документу який має назву кредитний договір. Також, відповідач наголошує на тому, що розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки він неє первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» станом на 2018 рік та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій, не погоджується з сумами зазначеними в розрахунку та вважає їх надуманими. Окрім того, копія анкети позичальника не може підтверджувати існування боргу, оскільки вона є лише пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні Цивільного кодексу України і для укладення договору обовязковим елементом процедури такого укладання є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якого підтверджується матеріалами справи, що свідчить про не існування договору між сторонами. Додатково зазначає, що в анкеті відсутні будь-які умови, які є істотними для кредитного зобовязання: в анкеті відрізняється сума грошових коштів, яку зазначає позивач в позові, відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, відсутній строк надання грошових коштів позивачем та строк повернення цих коштів відповідачем, відсутні будь-які посилання на те, що він міг отримувати грошові кошти, відсутня умова про отримання грошових коштів відповідачем. Отже, позивачем не підтверджений факт отримання відповідачем кредитних коштів. Також, відповідач зазначає, що виписка не може підтверджувати факт існування боргу оскільки в ній не зазначено інформацію про те по якому самому рахунку ця виписка. Також в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що відповідач отримував якусь картку або був відкритий рахунок на які б були перераховані кредитні кошти. Враховуючи викладене вище просить відмовить в задоволенні позову АТ «Альфа Банк» про стягнення заборгованості. 20.11.2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на позовну заяву в якому відповідач надає пояснення аналогічні у відзиві, але додає до раніше викладених фактів, той факт, що до пояснення відповідача не було додано довіреності з якої можливо стверджувати, що так названий представник позивача [PERSON] має право представляти АТ «Альфа Банк» в місцевих судах, оскільки в позовній заяві назначений інший представник позивача, а саме: [PERSON]. Просить суд скептично віднестись до цих пояснень та відмовити в задоволенні позову АТ «Альфа Банк» про стягнення заборгованості. 23.11.2018 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшло пояснення на відзив відповідача [PERSON], який обґрунтував тим, що відповідач у своєму запереченні просить відмовити у задоволенні позову з підстав: - кредитну угоду між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено не було; - недосягнення між сторонами договору згоди щодо істотних умов; - недотримання належної форми договору; - справа не містить доказів отримання грошових коштів позичальником. Так, 19.01.2018 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON]І уклали Угоду про надання особистого кредиту № 500806857, надалі за текстом - договір. Відповідно до умов вищевказаного договору позивач (за договором - кредитор) зобовязується надати відповідачеві (за договором - позичальникові) кредит у сумі 59544,54 грн. Факт укладання кредитного договору саме в такому вигляді було погоджено сторонами, а відтак доводи в цій частині є безпідставними. Крім того, з твердженням відповідача, що поданий розрахунок заборгованості не може слугувати належним та допустимим доказом по справі та не є підтвердженням розміру заборгованості представник позивача не погоджується та зазначає, що дана обставина не може бути прийнята судом виходячи з наступного. Наявність невиконаних зобовязань відповідача щодо повернення кредиту підтверджується розрахунком заборгованості. Банком було подано достовірний розрахунок заборгованості, що випливає зі щомісячних платежів по кредиту. Всі платежі, на які звертає увагу відповідач враховані в даному розрахунку заборгованості. Банком надано належний та допустимий розрахунок заборгованості за кредитом, а відповідачем не спростовано наявність чи відсутність заборгованості в іншому розмірі, ніж в тому, яка зазначена в даному розрахунку, при цьому представник позивача посилається на те що, вищевказана позиція знайшла своє відображення в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року за № 61-3260 св 18. Також, як зазначає представник позивача, в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року за № 61-4548 св 18 «Посилання у касаційній скарзі на те, що при стягненні кредитної заборгованості суди взяли за основу лише розрахунок Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та не були враховані та взяті до уваги документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки саме такі підтверджують наявність чи відсутність заборгованості позичальника, колегія суддів відхиляє, оскільки банком надано розрахунок заборгованості із зазначенням його складових, який відповідачем не спростовано та не надано іншого розрахунку, який би підтверджував відсутність заборгованості». Окрім того, відповідач здійснював погашення заборгованості за договором, яка наведена в таблиці: 19.01.201822.02.201822.02.201822.01.2018585,631191,41241,81241,81 22.02.2018608,84 22.02.201822.03.201822.03.2018 3,06246,44 22.03.201822.04.201822.04.2018 251,16 22.04.201822.05.201822.05.2018 255,98 22.05.201822.06.201822.06.2018 260,88 22.06.201822.07.201822.07.2018 265,88 Підписуючи договір сторони погодили його укладання саме в такій формі. Відповідач прийняв публічну пропозицію ПАТ «Альфа Банк», про що свідчить відповідна заява. Як зазначає позивач, підписуючи зазначену заяву позивач погодився з тим, що ознайомлений належним чином з умовами кредитування. Твердження відповідача щодо ненадання позивачем належних доказів отримання відповідачем кредитних коштів не відповідає фактичним обставинам справи. Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір був підписаний позивачем і тому слід вважати, що позивачем були зрозумілі і узгоджені всі умови кредитного договору. Доказів відносно підписання кредитного договору іншою особою до суду не надано. З названого кредитного договору вбачається, що відповідачем особисто було підписано кожний аркуш договору та інші документи, матеріали справи не містять доказів іншого, а відтак доводи відповідача є безпідставними. На підставі вищевикладеного просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не зявився, надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження за відсутності представника позивача, позов підтримує та просить задовольнити, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності ухвалити заочне рішення. В судове засідання відповідач не зявився, будь-яких заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні не надав, будь-яких клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.01.2018 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON], уклали оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту, відповідно до умов якого, позивач зобов'язується надати відповідачу кредит в сумі 49544,54 грн. Твердження відповідача про те, що 19.01.2018 року між [PERSON] та позивачем було підписано Акцепт (згода) її пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту № 500806857 де були прописані всі основні умови угоди, але самої угоди про надання особистого кредиту № 500806857 між ним та позивачем укладено не було, та те, що ні 500806857року ні пізніше, [PERSON] жодного договору, жодної угоди про надання кредиту не підписував і грошових коштів від банку не отримував - спростовується наступним обставинами справи: Відповідно до ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2\~ст.638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції однієї\~сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до\~ст.639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до\~ст.640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до\~ст.641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Згідно змісту\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно змісту\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно змісту\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Тобто, згідно [PERSON] на укладення угоди про надання особистого кредиту № 500806857 від 19.01.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», [PERSON] запропонував Банку укласти Угоду про надання особистого кредиту та надати йому особистий кредит на умовах Продукту «Рефінансування кредитних карт», а саме: - (п.1) сума кредиту, валюта Кредиту - 49544 (сорок девять тисяч пятсот сорок чотири) грн. 54 коп.; - (п.2) процентна ставка за користування Кредитом 23,00% річних. Тип процентної ставки - фіксована; - (п.4) дата остаточного повернення Кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 22.01.2025 року; - (п.5) кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором № 500575975 від 19.12.2016 року шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника № 29093500575975, що відкритий позичальнику у ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, суми грошових коштів в розмірі 31364,13 грн; - повернення заборгованості за кредитним договором № 591023680 від 15.06.2017 року шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника № 29098591023680, що відкритий позичальнику у ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, суми грошових коштів в розмірі 18180,41 грн; - (п.5.1) днем надання Кредиту пропоную вважати день списання кредитних коштів з позичкового рахунку Банку з метою їх подальшого зарахування на рахунки, що вказані в пункті 5 цієї [PERSON]; - (п.12) підписанням цієї [PERSON] на укладення Угоди про надання кредиту [PERSON] беззаперечно підтвердив, що такий попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання Кредиту, в тому числі вартості Кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацію про сукупну вартість Кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту, вартості, видів та предметів сукупних послуг, а також будь-якою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~та нормативними документами НБУ, які йому розяснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими віна цілком згодний. Ознайомлений з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, зокрема його положеннями, що регулюють порядок та умови оформлення особистого кредиту, здійснення договірного списання, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою alfabank.com.ua та які йому розяснені та з якими він цілком згодний. [PERSON] на укладення угоди про надання особистого кредиту № 500806857 від 19.01.2018 року підписана [PERSON] особисто. В свою чергу, з іншої сторони, згідно Акцепту пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту № 500806857 від 19.01.2018 року, ПАТ «Альфа-Банк» підтвердив, що прийняв пропозицію [PERSON], що міститься в [PERSON] на укладення Угоди про надання особистого кредиту від 19.01.2018 року № 500806857 укласти з Банком Угоду про надання особистого кредиту, що укладений між Позичальником та Банком раніше та надати Позичальнику Особистий кредит на умовах Продукту «Рефінансування кредитних карт». У даному Акцепті містяться всі необхідні передбачені законом істотні (та другорядні) умови, які викладені у письмовій формі та підтверджені волевиявленням ПАТ «Альфа-Банк», прийняти їх, аналогічно до запропонованих [PERSON] у [PERSON] на укладення з такою угоди про надання особистого кредиту № 500806857 від 19.01.2018 року. Тому, в порядку передбаченому ст.ст.\~638,\~641 ЦК України\~та іншими нормами чинного законодавства між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено угоду про надання особистого кредиту № 500806857 від 19.01.2018 року, яка складається з [PERSON] на укладення угоди про надання особистого кредиту № 500806857 від 19.01.2018 року підписаної [PERSON] та Акцепту пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту № 500806857 від 19.01.2018 року підписаного ПАТ «Альфа-Банк». Крім цього, що стосується факту надання кредиту [PERSON]І суд зазначає: Згідно змісту п.5.1. запропонованої до прийняття [PERSON] на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500806857 від 19.01.2018 року підписаної зі сторони [PERSON] та аналогічно змісту підтвердженого до прийняття шляхом підписання Акцепту пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту № 500806857 від 19.01.2018 року, зі сторони ПАТ «Альфа-Банк» зазначено: «(п.5.1) днем надання Кредиту пропоную вважати день списання кредитних коштів з позичкового рахунку Банку з метою їх подальшого зарахування на рахунки, що вказані в пункті 5 цієї [PERSON]». На підтвердження факту надання кредиту ПАТ «Альфа-Банк» на користь [PERSON] шляхом списання грошової суми 49544 (сорок девять тисяч пятсот сорок чотири) грн. 54 коп. з позичкового рахунку Банку 29095500806857 та зарахування на рахунок позичальника [PERSON] № 22036500806857, позивачем надано оригінал виписки з особового рахунку Позичальника-Відповідача. Зі змісту «Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів» затвердженої наказом Державної податкової служби України № 583 від 05.07.2012 р., а також зміст Листа Державної фіскальної служби від 10.02.2016 року №2673/6/99-99-19-02-02-15, вбачається наступне: «Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунка, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунка. Таким чином, виписка з особового рахунка клієнта банку може слугувати як документ, що підтверджує суму витрат на оплату банківських послуг з розрахунково-касового обслуговування, за умови зазначення в ній інформації про надання банком таких послуг, сум операцій та заповнення обовязкових реквізитів». Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. У порушення умов договору, відповідач, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.07.2018 року має заборгованість за кредитом - 49302,73 грн., за відсотками 4\~721,00 грн., а всього на суму 54823,73 грн. Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до\~ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку, розмір якої станом на 22.07.2018 року становить - 800 грн. Відповідно п.п. 4.3.13, 4.3.16 Публічної пропозиції ПАТ «Альфа - Банк» Банк має право достроково розірвати договір в порядку передбаченому договором та/або чинним в Україні законодавством. Банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань Держателя за договором у випадках та порядку передбаченому Договором. Згідно п.п. 10.2 Публічної пропозиції ПАТ «Альфа - Банк» у разі порушення клієнтом умов договору, наявності інших підстав, передбачених цим договором або діючим законодавством України, Банк має право розірвати договір, попередивши клієнта будь-яким із доступних для Банку засобів: електронною поштою чи рекомендованим листом (а.с. 4-12). Листом - вимогою про досудове врегулювання спору № 21-500806857-102 б/б р ПАТ «Альфа - Банк» повідомило [PERSON] про наявність у нього заборгованості в розмірі 54823,73 грн. та вимагало достроково повернути кредитні кошти, сплатити нараховані проценти штраф/пеню, в строк не пізніше тридцяти днів з дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше трьох днів з дати її отримання. Вказана вимога у встановлений в ній строк виконана не була. Погашення\~\~заборгованості\~\~за\~\~кредитним\~\~ договором\~\~№ 500806857 від 19.01.2018 року не відбулося. \~ \~ \~ \~Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою. Згідно п. 1 ч.2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] не суперечить вимогам\~Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Outcome: approved