Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з ТОВ «Янеір» ЛТД на їх користь компенсацію за скасування рейсу у розмірі 37035,33 грн. Позов мотивований тим, що між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД було укладено договір повітряного перевезення пасажирів та багажу за маршрутом слідування Батумі- Бориспіль, згідно з якими ТОВ «ЯНЕІР» було зобов`язане здійснити перевезення осіб 05 січня 2020 року з Батумі до Борисполя за рейсом YE 216 від 05 січня 2020 року. 05 січня 2020 року ТОВ «ЯНЕІР» було скасовано рейс YE 216 від 05 січня 2020 року, Водночас, 07 січня 2020 року, після повторного проходження особами всіх реєстраційних процедур, час рейсу було перенесено з 03:30 год на 12:00 год, що підтверджується доданими до заяви копіями відміток у паспортах громадян України для виїзду за кордон. ТОВ «ЯНЕІР» не було завчасно проінформовано осіб про причину вчинення дій по скасуванню рейсу та наступному перенесенню часу вильоту, які здійснювалися нею відповідно 05 січня 2020 року та 07 січня 2020 року. Таким чином, рейс YE 216 від 05 січня 2020 року був з невідомих причин скасований, що призвело до незручностей, хвилювання та додаткових матеріальних витрат осіб. Оскільки рейс було скасовано, то згідно положень пункту 5 глави 2, пункту 1 глави 3 Розділу XVІ Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №735 від 30.11.2012 перевізник повинен виплатити компенсацію залежно від відстані перельоту. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив. 24.02.2021 року представником відповідача на електронну адресу суду направлено пояснення відповідача щодо безпідставності позову, в яких зазначено, що рейс не був скасований, а перенесений на 07.01.2020 року, тобто мала місце затримка рейсу, позивачі нових квитків не придбавали та були доставлені до місця призначення по існуючих квитках, а компенсація, яку просять стягнути позивачі сплачується виключно за скасований рейс, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.08.2020 року за заявою представника відповідача матеріали справи передано до Корольовського районного суду м. Житомира за територіальною підсудністю. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04.12.2020 року справу прийнято до провадження судді Драча Ю.І. та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 24.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, надавши їм належну оцінку суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Згідно ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів) Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД було укладено договір повітряного перевезення пасажирів та багажу за маршрутом слідування Батумі- Бориспіль, згідно з якими ТОВ «ЯНЕІР» було зобов`язане здійснити перевезення осіб 05 січня 2020 року з Батумі до Борисполя за рейсом YE 216 від 05 січня 2020 року (а.с. 13-22). Отже, між сторонами було укладено договір перевезення, відповідно до умов якого відповідач, як перевізник, зобов`язався надати позивачам транспортні послуги, а позивачі, в свою чергу, оплатити встановлену плату за переліт. Також встановлено, що 05 січня 2020 року виліт здійснено не було, а рейс перенесено на 07.01.2021 року та після повторного проходження позивачами всіх реєстраційних процедур, час рейсу було перенесено з 03:30 год на 12:00 год, що підтверджується доданими до заяви копіями відміток у паспортах громадян України для виїзду за кордон (а.с. 28-30). Про зміну дати вильоту з 05.01.2020 на 07.01.2020 року також свідчить копія листа відправленого 05.01.2020 року (а.с. 31,32). З листа за підписом начальника юридичної служби Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 07.04.2020 року вбачається, що авіарейс YE216 за напрямком Батумі-Бориспіль 05 січня 2020 року було скасовано. Разом з тим зазначено, що авіарейс YE216 за напрямком Батумі-Бориспіль 07 січня 2020 року був здійснений (а.с.40). Згідно п.п. 1,2 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року за № 735, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.12.2012 року за № 2219/22531 (надалі - «Правила»), пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення, крім випадків, визначених у пункті 4 цієї глави. Відповідно до Розділу XV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу (Затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №735 від 30.11.2012, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Правил) «Скасування та затримка рейсів» передбачається, що перевізник може затримати або скасувати рейс як з комерційних причин, так і з причин, які не залежать від нього. У разі дії надзвичайних обставин перевізник має право без повідомлення пасажира скасувати чи затримати рейс або анулювати раніше підтверджене бронювання. В інших випадках перевізник або його агент з продажу зобов`язаний попередити пасажира про затримку або скасування рейсу не пізніше ніж за три години до початку реєстрації. Розділом XVI визначені права пасажирів у разі відмови в перевезенні, скасування або затримки рейсів. Так, главою 1. "Порядок застосування компенсації" Розділу XVI Правил передбачено, що положення цього розділу застосовуються до пасажирів (регулярних та чартерних рейсів), яким відмовлено в перевезенні проти їхньої волі або рейс яких скасовано чи затримано, за умови, що пасажир має підтверджене бронювання на відповідний рейс та присутній для проходження реєстрації у час, що передбачений правилами перевізника та письмово зазначений (включаючи електронні засоби), або, якщо час реєстрації не зазначено, не пізніше ніж за 45 хвилин до зазначеного часу відправлення чи забронював рейс, який було затримано/перенесено перевізником або фрахтувальником повітряного судна (туроператором) на інший рейс, незалежно від причин. Відповідно до глави 2. "Компенсація пасажирам у разі відмови в перевезенні" Розділу XVI Правил у разі, якщо перевізник мотивовано очікує на відмову пасажирам у посадці на рейс, він зобов`язаний спочатку знайти добровольців, готових відмовитися від свого підтвердженого бронювання в обмін на узгоджену між пасажиром, який добровільно відмовляється від посадки на рейс, та перевізником винагороду (пункт 1). Крім виплати винагороди, перевізник зобов`язаний запропонувати пасажиру на вибір: відшкодування вартості перевезення впродовж семи днів, яке має бути виплачене готівкою, електронним банківським переказом, банківськими дорученнями або банківськими чеками чи за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира у вигляді дорожніх чеків та/або інших послуг, повної вартості квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка та за використану частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також забезпечити за потреби зворотний рейс у початковий пункт відправлення за першої можливості; або зміну маршруту, яка повинна здійснюватися за відповідних транспортних умов: до кінцевого пункту призначення - за першої можливості або до кінцевого пункту - у пізніший час за бажанням пасажира та за наявності вільних місць (пункт 2). Пунктом 4 глави 2 Розділ XVI Правил визначено, якщо пасажирів, які згодні добровільно відмовитися від подорожі цим рейсом, немає або їх кількість є недостатньою, перевізник має право відмовити пасажиру в перевезенні проти його волі. Якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів; 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів; 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів (пункт 5). Під час визначення відстані за основу береться останній пункт, у якому відмова від перевезення або невиконання рейсу, який було раніше заплановано та на який заброньовано принаймні одне місце, створить затримку прибуття пасажирів у запланований час. Положеннями ч. 16 ст. 100 ПК України встановлено, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України. Відповідно до ч. 1 ст. 104 ПК України, у разі якщо авіаперевізник мотивовано очікує на відмову пасажирам у посадці на рейс, він зобов`язаний провести опитування з метою виявлення пасажирів, готових відмовитися від свого підтвердженого бронювання в обмін на узгоджену між пасажиром, який за власним бажанням відмовляється від посадки на рейс, та перевізником винагороду. Крім виплати винагороди, авіаперевізник зобов`язаний запропонувати пасажиру на вибір: 1) відшкодування впродовж семи днів, яке має бути виплачено готівкою, електронним банківським переказом, банківськими дорученнями або банківськими чеками чи, за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира, у вигляді дорожніх чеків, повної вартості квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка та за використану частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також за потреби забезпечити зворотний рейс у початковий пункт відправлення за першої можливості; 2) зміну маршруту, яка здійснюється за відповідних транспортних умов: до кінцевого пункту призначення - за першої можливості або у пізніший час за бажанням пасажира та за наявності вільних місць (ч. 2 ст. 104 ПК України). Якщо пасажирів, які б виявили бажання відмовитися від подорожі цим рейсом, не виявлено або їх кількість є недостатньою, перевізник має право відмовити пасажиру у перевезенні проти його волі. Якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах, зокрема, 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів (ч. 4, 5 ст. 104 ПК України). Разом з тим, положеннями ст. 106 ПК України встановлено, що авіаперевізник повинен надати пасажирам сприяння, передбачене пунктами 1 і 4 частини п`ятої статті 105 цього Кодексу, у разі затримки рейсу, зокрема, до трьох годин - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів. Проте, аналізуючи положення вказаних норм Повітряного кодексу України та Правил, останні не передбачають виплати штрафної компенсації у випадку затримки рейсу в розмірі 400 Євро, а лише встановлюють обов`язок для перевізника щодо надання пасажиру необхідного обслуговування та допомоги. При цьому, вимогами ст. 29 Монреальської конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню. Вказана норма Монреальської конвенції щодо здійснення виплати тільки доведених фактичних збитків пасажирів також дублюється і в п.2 глави 2 розділу ХХVІІ Правил, де зазначено, що відповідальність перевізника за неналежне перевезення в будь-якому випадку обмежена реальними збитками, доведеними пасажирами. Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень законодавства України, можна дійти висновку, що авіаперевізник відповідає за неналежне перевезення лише у межах реальних (фактичних) збитків, доведених пасажирами, але не вище ніж розмір відшкодування, встановлений нормами цієї Конвенції. Крім того положення ч.1 ст. 922 ЦК України, ст. 19 Монреальської конвенції, ст. 20 Варшавської конвенції Конвенції та Правила перевізника встановлюють, що перевізник не несе відповідальності за порушення строку доставки пасажира до пункту призначення, якщо це порушення сталося внаслідок непереробної сили, усунення несправності транспортного засобу, яке загрожувала життю або здоров`ю пасажирів чи за інших обставин, що не залежали від перевізника. Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу передбачено, що надзвичайні обставини - обставини, які призводять до тривалої затримки або скасування одного або більше рейсів, навіть якщо відповідним авіаперевізником було вжито всіх розумних заходів, щоб запобігти затримкам або скасуванням. Надзвичайними обставинами є, зокрема, але не виключно, військові дії, масові безлади, диверсія, ембарго, пожежі, паводки чи інші стихійні лиха, вибухи, дії чи бездіяльність державних органів, страйки, технічні перешкоди, що виникли внаслідок відмови та збоїв, несправностей систем електропостачання, зв`язку, комунікацій, обладнання, програмного забезпечення. Пунктом третім Розділу XV Правил передбачено, що у разі дії надзвичайних обставин перевізник має право без повідомлення пасажира скасувати чи затримати рейс або анулювати раніше підтверджене бронювання. Так, з матеріалів справи вбачається, що авіарейс YE 216, авіакомпанії «ЯнЕір» який мав відбутись 05.01.2020 року відбувся із затримкою 07.01.2020 року, що не заперечується позивачами. В судовому засіданні встановлено і це не заперечується сторонами, що вказаними квитками позивачі скористались, послуги з перевезення були надані. Отже, як вбачається з матеріалів справи, авіаперевізником було вжито всіх розумних заходів, щоб запобігти скасуванню рейсу та його затримці. Разом з тим, позивачами в розумінні ст. 60 ЦПК України, не доведено тієї обставини, що останнім було відмовлено у перевезенні згідно укладеного Договору перевезення, як не доведено і тієї обставини, що за затримку рейсу передбачена компенсація в сумі 250 євро, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору, останній компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed