Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком в [ADDRESS], мотивуючи тим, що житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], належить їй на праві приватної власності. В даному будинку зареєстрований відповідач - її брат [PERSON], однак в ньому не проживає з липня 2006 року. Позивачка зазначила, що відповідач у 2006 році виїхав на південь України на роботу і на даний час його місце перебування невідоме. З місця реєстрації не виписався і це впливає на отримання позивачкою відповідних пільг, зокрема, надання їй житлових субсидій. Позивачка вважає, що оскільки відповідач не користується житловим будинком більше шести місяців він втратив право користування таким приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ксерокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 07.11.2013 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS], який зареєстрований за нею в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12421874 від 07.11.2013 року. З довідки, виданої Малоглумчанським старостинським округом Ємільчинської селищної ради №481 від 10.05.2018 року слідує, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS], але з 01.07.2006 року за даною адресою не проживає. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] слідує, що вони проживають по сусідству з [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку разом зі своєю сестрою, але з 2006 року не проживає. Де проживає невідомо. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивачка в позовній заяві зазначила, що відповідач [PERSON] є її братом. Згідно пункту 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач, як член сім'ї власника житла, не проживає у будинку без поважних причин понад строки, визначені ст.405 ЦК України, а саме з липня 2006 року, суд приходить до висновку, що відповідача можливо визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка звільнена від сплати судового збору. З відповідача підлягає стягненню в прибуток держави судовий збір. На підставі викладеного, п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав"

Outcome: approved