Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що одружилася із відповідачем 07.09.2002 року. Від шлюбу в них народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано. Відповідач відмовлявся раніше і зараз відмовляється матеріально забезпечувати дітей, не цікавиться їхнім здоровям, і надалі не бажає приймати участі в їх вихованні. Просить стягнути із відповідача на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилася, попередньо нею була подана заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити а справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить повідомлення його про розгляд справи в засобі масової інформації "Галичина" (а.с.29). \~ З урахуванням положень ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши заяву позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтв про народження дітей видно, що батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] являється відповідач [PERSON] (а.с.3-5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1,2,3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Позивачка ствердила, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, має нерегулярний мінливий дохід, так як працює за кордоном, а тому має змогу давати аліменти на утримання дітей у вказаній в позові сумі. На підставі викладеного та

Outcome: approved