Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить встановити факт її перебування у трудових відносинах з відповідачем як суб"єктом підприємницької діяльності, відповідно до трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, що зареєстрований 01 жовтня 2013 року за №06031300844 Бердичівським центом зайнятості із 01.10.2013 року по 30.11.2013 року, та зобов"язати відповідача [PERSON] внести запис до її трудової книжки про її прийняття на роботу та звільнення, у відповідності до вимог КЗпП України, а також внести дані про її заробіток і стаж до персоніфікованного обліку Управління пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області, стягнути з відповідача на її користь 5000 гривень моральної шкоди, та судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та надав заперечення проти позову, оскільки вважає себе неналежною стороною по справі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01.10.2013 року між позивачкою, як працівником, та відповідачем, як фізичною особою, яка використовує найману працю, був заключений трудовий договір № 06031300844. Відповідно до договору позивачка зобов'язалась виконувати обов'язки продавця непродовольчих товарів, а відповідач зобов'язався виплачувати заробітну плату. 30 листопада 2013 року, договір було розірвано на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін). Як вбачається з пояснень позивачки а також матеріалів справи, і цього не заперечив і сам відповідач [PERSON], при звільненні позивачки відповідач відмовився вносити запис до трудової книжки про час її роботи, та не подав відповідних даних про її роботу до Управління пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі, внаслідок чого у системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про її заробіток та стаж роботи. Відповідно до вимогст.47,116 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов"язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести повний розрахунок. Згідно із п. 2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, фізичні особи, при прийомі на роботу, та звільненні найманого працівника, роблять у трудовій книжці відповідний запис, внесені фізичною особою до трудової книжки дані підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір і засвідчується його печаткою. Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст.32, 56 і 62 Конституції України, та ст.237-1 КЗпП України, про те, що кожен громадянин має право на відшкодування моральної шкоди, заподіянної внаслідок порушення його прав і свобод та законних інтересів. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховуючи характер та обсяг заподяних позивачу страждань, вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі визначенному позивачкою. Таким чином, по справі встановлено, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині позовних вимог, заявлених до [PERSON] В позові до Управління Пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі - відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, то судові витрати понесені позивачкою, підлягають стягненню із відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial