Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав на те, що 01 жовтня 2013 року в процесі перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок за адресою: [ADDRESS], було встановлено порушення правил користування електричною енергією. У зв'язку із чим просив стягнути із відповідача 15674,88 гривень на відшкодування шкоди, витрати за проведення позачергової технічної перевірки у сумі 742,27 гривень та судові витрати. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної порушенням правил користування електричною енергією, витрат за проведення позачергової технічної перевірки, та відшкодування судового збору - відмовлено. В апеляційній скарзі товариство посилається на те, що судом не враховані обставини у справі та порушені норми матеріального права, а тому просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати із наступних підстав. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до копії акту № Д 017107 наданого ПАТ «Дніпрообленерго», згідного якого у жилому будинку за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику», а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії. Згідно копії розрахунку розміру відшкодувань збитків по акту № Д 017107 від 29.01.2014 року, загальна сума збитків складає 15674 гривні 88 копійок. Відповідно до копій рахунку № [NUMBER] від 03 жовтня 2013 року та акту № 348818/Б/Д вартість позачергової технічної перевірки правильності роботи однотарифного однофазного розрахункового лічильника електроенергії склала 742,27 гривень. Суд посилався на вимоги ч.1 ст. 1166, ч.1 ст. 1212 ЦК України та зазначив, що електроенергія є продукцією, що не є предметом матеріального світу (річчю), а лише атрибутом, властивістю матеріальних об'єктів і не може бути відділена від інших матеріальних цінностей. Але підключення відбувається тимчасово, тому порахувати точну спожиту електроенергію яка використовувалася під час самовільного підключення не є можливим, бо не відомо коли було відключення та підключення поза приладом обліку. Відповідно до правил приєднання електроустановок до електричних мереж затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики № 32 від 17.01.2013 року, відповідно до п.1.2 підключення - виконання комплексу організаційно-технічних заходів з первинної подачі напруги на електроустановку (електроустановки) замовника, проте самовільне підключення відбувається без погодження з постачальником електроенергії поза приладами обліку, зокрема урахування технічних характеристик проводів. Позивачем не описано детально технічні характеристики проводів, а саме ( напругу, пропускну здатність, тощо.), а також те, які технічні прилади підключались, та куди веде підключення, яке відбувалось поза приладом обліку. Відповідач вказала, що користувалась електричною енергією яка відраховувалась через прилад обліку (лічильник). Про оголені проводи вона не знала, але бачила їх. Можливо, вона вказала, що цим підключенням користувався колишній власник домоволодіння. Згідно копій наданих фотоматеріалів неможливо встановити належну наявність самовільного підключення, адже фотографії зроблені різним ракурсом, з різною кількістю відстані між проводами, які за словами позивача слугували точкою самовільного підключення. Допитані у судовому засіданні свідки, працівники Синельниківського РЕМ, суду пояснили, що вони встановили факт самовільного підключення, проте користуватися електричною енергію від проводу можливо лише після демонтажу частини стіни, де був вмурований інший кінець запитаного проводу. У відповідності до п.2 абзац 8 «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року, самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. Врахувавши те, що відповідачеві не було відомо про характеристики та розміщення даних проводів, специфіку електричної енергії як продукту, неможливо встановити точний розмір шкоди, бо не відомо коли і ким відбувалося підключення, та відключення через прилад обліку, тому суд вважав за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з їх недоведеністю. Але із такими висновками суду щодо підстав відмови у задоволенні позову погодитись не можна, оскільки вони не відповідають положенням нормативних актів та фактичним обставинам у справі. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору, відповідно до вимог ч.5 ст.26 Закону України "Про електроенергетику". А статтею 27 цього Закону передбачено, що правопорушеннями в електроенергетиці є в тому числі і крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Відповідно до копії акту № Д 017107 наданого ПАТ «Дніпрообленерго», згідного якого у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику», а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії. Згідно копії розрахунку розміру відшкодувань збитків по акту № Д 017107 від 29.01.2014 року, загальна сума збитків складає 15674 гривні 88 копійок. Відповідно до копій рахунку № [NUMBER] від 03 жовтня 2013 року та акту № 348818/Б/Д вартість позачергової технічної перевірки правильності роботи однотарифного однофазного розрахункового лічильника електроенергії склала 742,27 гривень. Оскільки представником енергопостачальника виявлено порушення споживачем правил користування електричною енергією, а тому надані позивачем акти не суперечать постанові КМУ від 26.07.1999 року № 1357 "Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення" (п.п.48,53), а розрахунки проведених нарахувань також і затвердженій постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562 Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Також відповідальність споживача передбачена і умовами п.п. 6.3,6.5 укладеного між сторонами договору №0428935 від 25.02.2009 року. Таким чином, працівниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» правомірно складений акт про порушення правил користування електричною енергією і як наслідок - прийняття рішення постачальником про нарахування суми збитків, завданих постачальнику електричної енергії до будинку споживача. Згідно розрахунку позивача розмір шкоди склав 15674,88 гривень за період три роки, в межах строку позовної давності. Також 742,27 гривень за проведення позачергової технічної перевірки, 243,6 гривень понесених судових витрат, які необхідно стягнути із відповідача на підставі ст.1166 ЦК України, п.3.28 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96 року N28, ст. 88 ЦПК України. Доводи відповідачки про те, що працівники товариства при проведенні перевірки самостійно підключили електропроводку до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії є безпідставними і не підтверджені ніякими достовірними доказами. Відповідачка ніколи до судового розгляду справи не заявляла про самоправність чи незаконність дій представників товариства при проведенні перевірки. Крім того, вона сама зазначила, що їй було відомо про наявність у будинку електропроводки, яка була змонтована із порушенням встановлених правил. Таким чином, наявні в матеріалах справи докази та наведені в апеляційній скарзі доводи, спростовують висновки місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, а тому відповідно до вимог ст.309 ЦПК України рішення суду необхідно скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Outcome: approved