Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 30.07.2014 року звернулися до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог послалися на те, що 21.12.2012 року приблизно о 15-50 год. по вул. Дніпропетровське шосе в напрямку мікрорайону «Східний-1» на проїжджій дорозі Об'їзної дороги в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Renault Scenic», державний номер [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] також позивач [PERSON], який керував вказаним автомобілем зазнав ушкодження здоров'я у виді саден обличчя, забій грудної клітини, забій тулуба, які відповідно до Висновку СМЕ № 342 від 14.02.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2013 року винним у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача [PERSON] та засуджено його за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 230 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керування транспортними засобами. Цим же вироком на користь потерпілого [PERSON] з [PERSON] стягнуто 1198 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь [PERSON] стягнуто 22686 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» залишено без розгляду. Автомобіль марки «Ауді 6», державний номер [NUMBER], яким при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди керував відповідач [PERSON], застрахований в страховій компанії ПрАТ «СК «Дніпроінмед» - поліс № АЕ/0611622 від 19.11.2012 року. Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № Д-19/02/13 від 18.02.2013 року сума відновлювального ремонту автомобіля позивача [PERSON] складає 170314,73 гривень. Ринкова вартість автомобіля до моменту спричинення ДТП складала 72686,07 гривень. 10.02.2014 року [PERSON] звернувся до Криворізького відділення СК «Дніпроінмед» з метою отримання відшкодування за завдану йому шкоду пошкодженням автомобілю, однак 23.05.2014 року отримав письмову відмову у проведені страхового відшкодування з посиланням на порушення ним річного строку звернення з заявою про страхове відшкодування. З вказаним рішенням відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» позивач [PERSON] не погоджується та вказуючи на те, що він під час розгляду кримінальної справи звертався до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» спричиненої йому шкоди, однак позов був залишений без розгляду, посилаючись на вимоги ст. 30.1, 30.3 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» в рахунок відшкодування спричиненої йому в результаті дорожньо-транспортною пригоди матеріальної шкоди 49000,00 гривень, пеню за прострочення строків прийняття рішення по страховому випадку у розмірі 969,30 гривень, з [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди пов'язаної з відшкодуванням франшизи 1000,00 гривень та з обох відповідачів солідарно стягнути на його користь понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 520,00 гривень та витрати на правову допомогу 2000,00 гривень. Позивач [PERSON], посилаючись на те, що в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, перебував на лікуванні, що істотно змінило його життєві відносини і порушило побут сім'ї, він перебував у пригніченому стані, просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди 5000,00 гривень. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та посилаючись на обставини, викладені в позові, просив суд його задовольнити в повному обсязі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з'явилися. Представники відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» [PERSON], [PERSON], кожен окремо, в судових засіданнях проти позову заперечували та просили суд в позові відмовити, посилаючись на те, що страхувальник [PERSON] не звертався до страхової компанії з повідомленням про страховий випадок, а позивачами пропущено річний термін звернення до страхової компанії про сплату страхових виплат, що є підставою для відмови страховиком у виплаті таких виплат, також вказували на те, що розмір заподіяних збитків позивачем [PERSON] зроблено невірно, а в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди позивачу [PERSON] з [PERSON] вироком суду вже стягнуто кошти в розмірі 2000,00 гривень. Відповідач [PERSON] повторно в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2012 року приблизно о 15-50 год. по вул. Дніпропетровське шосе в напрямку мікрорайону «Східний-1» на проїжджій дорозі Об'їзної дороги в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Renault Scenic», державний номер [NUMBER], що належить позивачу [PERSON], позивач [PERSON], який керував вказаним автомобілем, зазнав ушкодження здоров'я у виді саден обличчя, забою грудної клітини, забою тулуба, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 342 від 14.02.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2013 року винним у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача [PERSON] та засуджено його за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3910 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами. Цим же вироком на користь потерпілого [PERSON] з [PERSON] стягнуто 1198 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь [PERSON] стягнуто з [PERSON] 22686 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2014 року вказаний вирок залишено без змін. ( а.с. 14-21 - копія вироку та ухвали). Відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно Полісу № АЕ/0611622 від 19.11.2012 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед» і [PERSON], автомобіль «Ауді 6», державний номер [NUMBER], яким при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди керував відповідач [PERSON], є забезпеченим транспортним засобом. Вказаним Полісом строк дії якого з 20.11.2012 року по 19.11.2013 року включно, встановлено Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч), розмір франшизи складає 1000 (одна тисяча) гривень. (а.с. 93 - копія полісу). Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Положеннями Закону визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладання такого договору Згідно зі ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно зі ст. 22.1 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції чинній на час укладення страхового полісу), згідно з якою транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик або особа, яка відповідає за завдану шкоду. Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № Д-19/02/13 від 18.02.2013 року сума відновлювального ремонту автомобіля позивача [PERSON] складає 170314,73 гривень, ринкова вартість автомобіля до моменту спричинення ДТП складала 72686,07 гривень, виходячи з чого зроблено висновок що сума матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля «Renault Scenic», державний номер [NUMBER] складає 72686,07 гривень ( а.с. 98-102 - копія висновку). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Renault Scenic», державний номер [NUMBER] є позивач [PERSON] ( а.с.13- копія свідоцтва). Позивач [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» з метою отримання відшкодування за завдану йому шкоду пошкодженням автомобілю, однак 23.05.2014 року отримав письмову відмову у проведені страхового відшкодування з посиланням на порушення ним річного терміну звернення з заявою про страхове відшкодування та не повідомлення страхувальником та ним про страховий випадок ( а.с. 28 - копія листа). Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування визначені статтею 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої, зокрема, такою підставою є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 21 грудня 2012 року. 29 березня 2013 року позивачі [PERSON] та [PERSON] в межах кримінального провадження № 211/1193/13-к звернулися до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, додавши перелік документів на підтвердження позовних вимог ( а.с. 95-97 - копія позовної заяви, а.с.16-20 т.2 кримінального провадження № 211/1193/13-к - оригінал). Зважаючи на викладені обставини, суд приходить висновку, що звернення позивача [PERSON] безпосередньо до суду протягом встановленого Законом строку не може бути підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, оскільки таке звернення є реалізацією особою свого права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, як вбачається з копії позову, з яким позивач [PERSON] звертався в кримінальному провадженні, він був згоден з визнанням його автомобіля знищеним. Також, підпунктом "г" п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача [PERSON] про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на його користь в рахунок відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди 49000,00 гривень. Згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеним між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед» та [PERSON] ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становив 50 000 грн., при цьому франшиза становить 1000 грн. Зважаючи на це, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача [PERSON] про стягнення з та стягнення з [PERSON] на його користь розмір франшизи в розмірі 1000,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В той же час, позивач [PERSON] просив суд стягнути на його користь з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» пеню за прострочення строків прийняття рішення по страховому випадку у розмірі 969,30 гривень, а не за прострочення виконання грошового зобов'язання, тому суд,

Outcome: partial