Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що 14 листопада 2002 року з відповідачем зареєстрований шлюб. Рішенням Дніпровського районного управління юстиції м. Києва від 26 жовтня 2006 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. До суду надійшла заява про доручення до матеріалів справа копії трудової книжки. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 14 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб, який 26 жовтня 2006 року рішенням Дніпровського районного управління юстиції м. Києва було розірвано (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено розмір аліментів у частці від заробітку(доходу) матері, батька дитини. Позивач просила про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач працездатний, не працює (а.с.19-20), аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Оскільки відповідач не працює, тому підстав для визначення розміру аліментів у частці від заробітку(доходу) судом не встановлено. При визначені розміру аліментів суд таож враховує обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років та працездатних осіб з 1 січня 2016 року у сумі 1455 гривень. Виходячи з встановлених фактичних обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, дитина потребує матеріальної допомоги та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття. В інішій частині позовних вимог відмовити. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01 вересня 2015 року) при подачі позовної заяви: майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру до суду оплачується ставка судового збору 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2014 року становить 1218 грн. 00 коп. Тому за подачу позову майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 487,20 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial