Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення переплати пенсії посилаючись на те, що на обліку в Міжгірському об'єднаному управлінні ПФУ перебуває гр.[PERSON] та отримує пенсійні виплати з 2011 року. Згідно постанови КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту населення" від 23.04.2012 р. № 327 [PERSON] з 01.05.2012 р. було здійснено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням такої. Однак, внаслідок помилки у програмному забезпеченні [PERSON] здійснено нарахування індексації пенсії, на отримання якої відповідач не мав правових підстав. Переплата пенсії відбулася з 01.05.2012 р. по 28.02.2013 р. у сумі 394,22 грн. 08.06.2017 р. відповідачу направлено листа про виявлену переплату та про добровільне повернення суми переплати. На письмове звернення щодо вирішення питання про повернення переплати, відповідач борг не погашає, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявивши клопотання про розгляд справи без його участі, заявлений позов просить задовольнити. Відповідач позов заперечив, додатково пояснив, що його вини у переплаті пенсії не має , а тому в задоволенні позову просить відмовити. Суд, дослідивши позовну заяву та докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що у задоволенні позову Міжгірського об'єднаного управління ПФУ слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що в Міжгірському об'єднаному управлінні ПФУ перебуває на обліку [PERSON], який отримує пенсію з травня 2011 року по віку. При перевірці пенсійних справ 22.02.2013 р., щодо правильності застосування норм пенсійного законодавства, встановлено, що внаслідок помилки у програмному забезпеченні гр.[PERSON] здійснено нарахування індексації пенсії, на отримання якої відповідач не мав правових підстав. Внаслідок чого за період з 01.05.2012 р. по 28.02.2013 р. виникла переплата пенсії [PERSON] на суму 394,22 грн.. На письмове звернення позивача від 08.06.2017 р. щодо вирішення питання про повернення переплати на суму 394,22 грн., відповідач борг відмовився повертати, оскільки своєї вини у переплаті йому пенсії не вбачає. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добросовісно отримував пенсію, помилка у нарахуванні виникла у зв'язку з невірним встановленням індексації пенсії з 01.05.2012 року по 28.02.2013 р.. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Позивач належних та допустимих доказів того, з чиєї вини було зроблено переплату до суду не надав. Доказів недобросовісності при оформленні та отриманні пенсії з боку відповідача позивачем до суду також не надано, навпаки позивач визнає, що переплата пенсії [PERSON] виникла виключно через його дії, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з врахуванням правової позиції викладеної в постанові ВСУ від 22.01.2014 р. у справі № 6-151цс13. Судові витрати у виді судового збору, в розмірі 1600 грн., підлягають віднесенню на рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.18 ЗУ "Про судовий збір" .

Outcome: dismissed