Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що спірна 1/2 частка квартири [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25 листопада 1993 року Губинихським цукровим заводом згідно з розпорядженням №8 від 25 листопада 1993 року, зареєстрованого в БТІ 25.11.1993 року за р.№15-1 та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS], Новомосковського району Дніпропетровської області. [PERSON] склала заповіт, в якому призначила позивача спадкоємцем майна. У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину. Після звернення позивача за видачею свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у вчиненні означених дій, з підстав того, що позивачем представлені свідоцтво про смерть [PERSON] та свідоцтво про право власності на житло на ім'я [PERSON], в яких наявні розбіжності в імені та по батькові спадкодавця і власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Не погоджуючись з неможливістю отримання спадкового майна позивач звернувся з позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач та третя особа, в судове засідання не з'явились, згідно заяв, що надійшли до суду, просили розглядати справу за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] /а.с.16/ - мати позивача /а.с.6/. За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло належала ? частина квартири, розташована за адресою: [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області /а.с.14/. Також, за життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом набула права власності на ? частину квартири, розташована за адресою: [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] /а.с.7/. 07 грудня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Губиниської селищної ради, зареєстрований в реєстрі за № 485, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] /а.с.15/. Як свідчить спадкова справа після смерті [PERSON], позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини 11 лютого 2014 року та 17 лютого 2014 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Листом нотаріуса від 17 лютого 2014 року № 244/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини того, що представлені свідоцтво про смерть [PERSON] та свідоцтво про право власності на житло на ім'я [PERSON], в яких наявні розбіжності в імені та по батькові спадкодавця і власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Згідно спадкової справи після смерті [PERSON], [PERSON] отримала право на спадкування після смерті [PERSON] на ? частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Доказів належної реєстрації права власності на ? частину нерухомого майна після смерті [PERSON] за [PERSON] матеріали справи не містять. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Статтею 1257 ЦК України визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. У відповідності до ст.ст.1233, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Як свідчить свідоцтво про право власності на житло від 25 листопада 1993 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області належить на праві власності: «[PERSON] та членам його сім`ї [PERSON]». З технічного паспорту на квартиру,будинкової книги вбачається що [PERSON] проживала в означеній квартирі з 04 лютого 1961 року по 30 липня 1999 року та з 28 грудня 2000 року по день смерті. Відповідно п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності вказаного свідоцтва про право власності підтверджується тим, що решта анкетних даних заявника в означених документах, а саме: ім'я та по-батькові, місце проживання, співпадають з даними, вказаними в свідоцтві про смерть, а прізвище ім`я та по-батькові вказано у свідоцтві російською мовою в родовому відмінку. Означена невідповідність перешкоджає заявнику в реалізації його спадкового права, не визнається однак і не оскаржується заінтересованими особами та не може бути усунена іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу, через що наявні підстави для задоволення позову в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - що саме спадкодавцю позивача належала ? частина означеного домоволодіння. Щодо визнання права власності на іншу частину спірної квартири, яка перейшла до спадкодавця після смерті [PERSON], суд виходить з наступного. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Водночас, суд враховує, що [PERSON] у встановленому законом порядку набула права власності на ? частку майна, однак не здійснила його реєстрацію, внаслідок чого за позивачем підлягає визнанню також право власності на ? частину будинку в порядку спадкування за заповітом на належну спадкодавцю частку майна та на ? частку в порядку спадкування за заповітом, право власності на яку не оформлено у встановленому законом порядку.

Outcome: approved