Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги, мотивує тим, що проживає за адресою: [ADDRESS]. 18.06.2014 р. було залито його квартиру [ADDRESS], а саме: житлову кімнату, кухню та туалет, в результаті чого було пошкоджено шпалери на стелі та стінах. Шпалери відклеїлись, з'явилися руді плями. Також вода потрапляла на меблі та килими на підлозі. Причиною залиття є протікання води з квартири № 169, яка знаходиться поверхом вище, що підтверджується актом про залиття від 18.06.2014 року, складеного комісією комунального підприємства "Сумижитло" СMP та експертним висновком будівельно-технічного обстеження № 726. З моменту залиття квартири по теперішній час, зазначає позивач, він живе в тому стані квартири, який виник після її залиття. Внаслідок залиття квартири та пошкодження майна позивач зазнав душевних та фізичних страждань, змінився його звичайний ритм життя, позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя у не відремонтованій квартирі. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 3688 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири, 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 600 грн. витрат послуг судового експерта та 243,60 грн. судового збору. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні вищевикладеному, просив задовольнити його вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заперечує, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідача. Зазначив, що висновок позивача про вину відповідача у залитті квартири є лише припущенням. Вважає, що висновок будівельно-технічного обстеження № 726 від 11.07.2014 р. визначив лише розмір шкоди, а не причину її завдання. Акт про залиття квартири, що доданий позивачем в якості доказу по справі, не відповідає нормам встановленим чинним законодавством. Зокрема, відповідача, як зацікавлену особу, не повідомлялось про складання вищезазначеного акту, хоча його участь у складанні акту є обов'язковою. Крім того, в акті зазначено, що причин залиття квартири позивача встановити неможливо. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди представник відповідача зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження її завдання. Тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що позивач проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності та знаходиться на 7 поверсі 9-поверхового будинку та складається з: 1 житлової кімнати, площею 18,2 кв.м; кухні, площею 9,0 кв.м; коридору, площею 4,0 кв.м; ванної кімнати, площею 2,7 кв.м; вбиральні, площею 1,0 кв.м (а.с. 6-7). Сторонами в судовому засіданні не заперечувався той факт, що квартира [ADDRESS] знаходиться на 8 поверсі, тобто поверхом вище, над квартирою позивача і що власником зазначеної квартири є [PERSON] (а.с. 55-57). Згідно акту про залиття від 18.06.2014 р. комісією у складі начальника ВТВ виконавця послуг [PERSON] та начальника технічної дільниці [PERSON] встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] сталося з вищерозташованої квартири № 169, власником якої є відповідач. На момент виходу комісії мешканці квартири № 169 відсутні, причину залиття встановити неможливо. 19.06.2014 р. КП "Сумижитло" СМР було надано припис відповідачу про надання доступу для з'ясування причин залиття квартири позивача, на який відповідач не відреагувала (а.с. 32, 70). З актів комісії КП «Сумижитло» СМР вбачається, що залиття квартири [ADDRESS] відбувалося неодноразово з наступних причин: 25.05.2007 р. - з причини халатного відношення мешканців квартири № 169 до сантехнічного обладнання, 05.04.2009 р. - в результаті протікання каналізації в квартирі № 169, 17.03.2013 р. - залиття сталося через протікання зливного бачка у санвузлі квартири № 169 (а.с. 33, 34, 35). Факт залиття квартири позивача 15.06.2014 р. підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які пояснили, що 18.06.2014 р. вони обстежили квартиру позивача та виявили факт її залиття з квартири відповідача. Згідно акту КП «Сумижитло» СМР від 18.06.2014 р. в наслідок залиття квартири [ADDRESS] були пошкоджені шпалери на стелі в кухні та туалеті (а.с. 32). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законодавством принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачеві. Проте, відповідачем не надано жодного доказу, в розумінні статті 60 ЦПК України, які б спростовували її вину у заподіянні шкоди позивачеві. Суд вважає, що залиття квартири позивача сталось саме внаслідок неналежного контролю відповідача, як власника квартири, за станом сантехнічного обладнання в його квартирі, а тому з відповідача підлягають стягненню збитки відповідно до положень ст. 1166 ЦК України. Визначаючи розмір матеріальних збитків, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1192 ЦК України, - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 726 від 11.07.2014 р. розмір матеріального збитку внаслідок залиття квартири [ADDRESS] становить 3688,00 грн. (а.с. 8-31). Вказаний висновок експертного дослідження суд вважає обґрунтованим, дослідження було проведено повно і об'єктивно на підставі чинних на момент його проведення нормативних актів, з врахуванням цін на момент проведення дослідження. Крім того, з доданих до матеріалів справи документів вбачається, що зазначений висновок виконано експертом [PERSON], який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальності 10.6 «Дослідження об'єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій і відповідних документів», свідоцтво № 430, видане рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України 26.09.2007 р. та дійсне до 30.05.2017 р. Відповідно до ст. 57 ЦПК України,- доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показаннями свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертизи. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до викладеного суд вважає, що є вина відповідача в залитті квартири позивача, оскільки як власник квартири [PERSON] повинна спостерігати за сантехнічним обладнанням у своїй квартирі, та була завдана шкода майну позивача, тому необхідно стягнути суму матеріальних збитків в розмірі 3688,00 грн. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 ЦК України,- передбачено відшкодування моральної шкоди, які полягають у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. [PERSON], як користувачу пошкодженого майна, була завдана моральна шкода, при визначенні якої суд приймає до уваги матеріальний стан сторін у справі, те що позивач проживає у приміщенні, яке пошкоджено водою, порушено уклад його життя, він змушений прикладати додаткові зусилля на ремонт квартири. При призначенні розміру моральної шкоди, суд враховує моральні страждання, а також інші негативні наслідки, які виявились у порушенні нормальних життєвих зв'язків, тому позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 500 грн., що, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, які складаються з оплати за проведення будівельно-технічного дослідження в розмірі 600 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн. Крім того, враховуючи, що позивачем заявлена вимога про відшкодування й моральної шкоди, то з відповідача на користь держави необхідно також стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial