Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року помер їх батько [PERSON], який мешкав за адресою: м. [ADDRESS], спадкоємицею якого згідно заповіту була його дружина (їх мати) [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Інших дітей у батьків не було. Тяжко хворіючи, через два місяці після смерті батька, [INFO] року померла їх мати, яка мешкала за адресою: м. [ADDRESS]. Після її смерті, відповідно до законодавства, звернувшись до Десятої Київської державної нотаріальної контори відкрилася спадкова справа № 408/2011. Вони (позивачі) є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину, а саме: житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,0612 га, по [ADDRESS], призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, на якій побудований житловий будинок [NUMBER], кадастровий номер 66042008. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 25.02.2012 року вони успадкували по ? частині майна, яке складається із житлового будинку [ADDRESS], який належав на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно, посвідченого Сьомою Київською державною нотаріальною конторою 13.03.1957 року за реєстровим № 2254 та зареєстрованого в КП БТІ 28.02.1971 року за реєстровим № 20186 в книзі № 111-123, реєстраційний номер майна № 36426193 [PERSON] - спадкоємицею якого на підставі заповіту, посвідченого Десятою Київською державною нотаріальною конторою 01.12.2006 року за реєстровим № 2у-1010, була його дружина (матір позивачів) [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. З документів було встановлено, що власником земельної ділянки, на якій стоїть успадкований будинок, залишився їх покійний батько. У зв'язку із чим їм було відмовлено у видачі право установчих документів на земельну ділянку, та рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення чи про розгляд справи без його присутності до суду не подавав. В судове засідання представник третьої особи - Головного управління юстиції в місті Києві, не з'явився, надіслав письмові пояснення з проханням розглянути справу за його відсутності, розгляд справи залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що позивачі є дітьми [PERSON] та [PERSON]. Згідно Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від однієї до п'яти включно від 13.03.1957 року, [PERSON] було відведено земельну ділянку [ADDRESS]. Договір зареєстровано в КП БТІ 28.02.1971 року за № 20186. 03.07.2000 року [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS]. 01.12.2006 року, на випадок своєї смерті, [PERSON] оформив заповіт на ім'я [PERSON] (його дружини), яким заповів житловий будинок [NUMBER], з відповідними надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 0,0612 га, що розташована на території м. Києва у Дніпровському районі, по [ADDRESS]. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Десятої Київської нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2у-1010. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку та житловий будинок по [ADDRESS] в м. Києві, спадкоємицею якого згідно заповіту є його дружина [PERSON], яка на момент смерті спадкодавця проживала з ним. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина. За життя заповіту не склала. 13.04.2011 року Десята Київська державна нотаріальна контора відкрила спадкову справу щодо майна померлої [PERSON]. Із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. 25.05.2012 року Десята Київська державна нотаріальна контора видала [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом - по ? частині житлового будинку [ADDRESS]. У видачі свідоцтва на земельну ділянку по [ADDRESS] в м. Києві відмовили, оскільки [PERSON] право власності на дану земельну ділянку не набула, її власником був [PERSON], на ім'я якого видано державний акт на землю. З копії спадкової справи було встановлено, що крім [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В суді було встановлено, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] фактично прийняла спадщину, але документи не оформила, оскільки до встановленого законодавством України строку, померла. Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в частині визнання за ними права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що 25.05.2012 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого він успадкував після смерті матері [PERSON] ? частину будинку [ADDRESS]. Однак, при реєстрації права власності в реєстраційній службі, 26.11.2014 року йому було відмовлено з підстав невідповідності Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження", а саме: в свідоцтві вказано п'ять кімнат, тоді як по технічному паспорту їх шість; та наявність примітки про самовільне будівництво. З довідки КП БТІ від 13.03.2012 року встановлено, що будинок [ADDRESS] має такі показники: загальна площа - 107,7 кв.м., житлова площа - 71,0 кв.м. Крім того, повідомили, що згідно витягу з рішення виконкому Дарницької райради народних депутатів від 23.03.1987 року № 135 затверджено існуюче планування будинку загальної площі 107,6 кв.м., житлової 71,0 кв.м. Загальна площа збільшилася на 0,1 кв.м. за рахунок уточнення лінійних розмірів та площ. Згідно Акта про прийняття в експлуатацію затверджено розпорядженням Дніпровської РДА від 17.02.2009 року № 76 та зареєстровано ІДАБК у м. Києві від 27.02.2009 року № 051і-09 узаконено гараж літ. "И-І пов" загальною площею 30,0 кв.м. Крім того, посилання державного реєстратора на невідповідність кімнат не може прийматися до уваги, оскільки нотаріусом у свідоцтві не вказувалася кількість кімнат у будинку, цифра п'ять фігурує лише у назві документу, що надав право на виділення земельної ділянки. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що вимога [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку підлягає задоволенню. В частині визнання факту прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в силу статей 1269 та 1268 ЦК України спадкоємці прийняли спадщину, даний факт ніким не оспорюється, і встановленню не підлягає. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 15, 16, 392, 1225, 1258, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: partial