Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Шляхом відкриття особового абонентського рахунку [NUMBER] та видачею абонентської книжки сторони вступили у фактичні договірні відносини. Відповідач належним чином зобов'язання по оплаті послуг теплопостачальної організації не виконує, внаслідок чого заборгованість за спожиту енергію за період з лютого 2011 року по вересень 2013 року складає 3702 грн. 61 коп. З огляду на викладене та з посиланням на ст.ст. 526, 549, 625 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання за період з лютого 2011 року по вересень 2013 року в розмірі 3774 грн. 62 коп., з урахуванням вхідного сальдо станом на 01.2011 року в розмірі 72 грн. 01 коп., а також 3% річних, що становить 154 грн. 76 коп., індекс інфляції, що становить 128 грн. 82 коп. та пеню в розмірі 560 грн. 82 коп., а всього 4 619 грн. 02 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача і сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, разом з тим через канцелярію суду надав заяву за вх.№1436 від 17.01.2014 року про розгляд справи без участі представника позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував. Зваживши доводи, викладені в позові, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, разом з тим підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що власником квартири [ADDRESS], є [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою КП «Житлово - експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» від 14.03.2013 року. Судом також встановлено, що сторони перебувають у фактичних договірних правовідносинах, що підтверджується фактом відкриття відповідачу особового абонентського рахунку №413003410 та видачею абонентської книжки, та за яких теплопостачальна організація зобов'язана надавати споживачу на належному якісному рівні послуги з централізованого опалення, а споживач, в свою чергу, зобов'язаний здійснювати своєчасно та в повному обсязі оплату за отримані послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 1 ст. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач належним чином та в повному обсязі зобов'язання по оплаті послуг з теплопостачання не виконує, внаслідок чого заборгованість за використану теплову енергію за період з лютого 2011 року по вересень 2013 року, з урахуванням вхідного сальдо станом на січень, 2011 року складає 3 774,62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості споживача теплової енергії по особовому рахунку [NUMBER]. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, при цьому наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитору внаслідок знецінення грошових коштів у зв'язку з інфляційними процесами та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання послуг з централізованого теплопостачання є грошовим зобов'язанням, а відтак на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, при цьому в порядку ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання, яка виникла за період з лютого 2011 року по вересень 2013 року, з урахуванням наявної заборгованості станом на січень, 2011 року, в загальному розмірі 3 774 грн. 62 коп., а також 3% річних, що становить 154 грн. 76 коп., індекс інфляції, що становить 128 грн. 82 коп., а всього 4 058 грн. 20 коп. Позивачем пред'явлено також вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення в розмірі 560 грн. 82 коп., разом з тим, суд вважає, що в цій частині вимог позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України "Про житлово-комунальні послуги". Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 цього Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені, при цьому порядок нарахування та стягнення пені затверджується центральним органом виконавчої влади, який формує та забезпечує реалізацію державної політики в сфері житлово-комунального господарства та енергетики. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто з аналізу зазначених вище правових норм вбачається, що пеня знаходиться в системі цивільно-правових відносин, вона має бути прописана в письмовому договорі, укладеному між споживачем та підприємством, яке надає послуги з теплопостачання, як санкція за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, в той час як нарахування пені без договору та при відсутності порядку нарахування та стягнення пені, граничного розміру, обмежень в її нарахуванні, суперечить вимогам Цивільного кодексу України. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем при пред'явленні позову до суду судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.. та документально підтверджується платіжним дорученням №1995 від 11 жовтня 2013 року. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, ст.ст. 526, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та

Outcome: approved