Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивачка 29.03.2019р. звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу майже три роки, і народила від нього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком дитини, але відмовився подати в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства, тому запис про батька було проведено в порядку ст.135 СК України зі слів матері. Просила визнати відповідача батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх доходів, до досягнення дитиною повноліття. У подальшому позов уточнено, залучено у якості відповідача Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області та позивач остаточно просила: 1) Визнати [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Харкова) громадянина України батьком дитини [PERSON] ( [INFO] ). 2) Забов`язати Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни в актовий запис №266 від 05 червня 2018р. про народження дитини [PERSON] ( [INFO] ), а саме - внести відомості про батька дитини [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Харкова). 3) Стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харкова, що працює за контрактом у Військовому інституті танкових військ національного технічного університету Харківській політехнічний інститут, група 144, взвод 4, аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] , у розмірі ј усіх доходів, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В судове засіданні позивач та його представник не з`явились надали заяви про слухання справи у їх відсутність, при цьому уточнений позов підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність при цьому позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник Новобаварського ДРАЦС ГТЮ у Х/О в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, при цьому проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню на підставі наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Новобаварським районим у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області 05.06.2018 р. у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився [PERSON] , про що вчинено відповідний запис за №266. (а.с.9) Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 01.02.2019р. реєстрація дитини відбулася на підставі ч.1 ст. 135 СК України, а саме, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. (37) Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 02.04.2019р. за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . (т.1 а.с.11) Як вбачається з витягу з наказу №99 від 10.05.2019р. старший солдат [PERSON] проходить службу у військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». (а.с.23) Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1,3 ст.13, ч.1 ст.49 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Сторонни користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст. 76, ч.1,2,3 ст.77,79,80 ЦПК України: Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За ч.1,5,6 ст.81, ст.89 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно п.3 ч.2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Ст. 134 СК визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] батьком [PERSON] та внести зміни до актового запису №266 від 05 червня 2018р. про народження дитини [PERSON] , а саме внести відомості про батька дитини [PERSON] . За вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти визначається судом. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню і з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з моменту подання позовної заяви - тобто з 29 березня 2019 р. На вимогу ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, та Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved