Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.11.2010 року в розмірі 12322,36 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.11.2010 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконав, та, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість, яка станом на 30.11.2014 року складає 12322,36 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 16.11.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір №б/н від 16.11.2010 року, згідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.. Відповідач, як було встановлено в судовому засіданні зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 30.11.2014 року має заборгованість у сумі 12322,36 грн., яка складається з: 7882,09 грн. заборгованість за кредитом; 2956,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 421,10 - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 562,97 грн. штраф (процентна складова). Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду немає. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України проценти за договором кредиту є платою за користування грошовими коштами та є частиною поняття "кредит". Згідно зі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визнаного змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовґязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Цивільний кодекс України, крім обов'язку належного виконання зобов'язання, встановлює також принцип своєчасності його виконання: згідно пункту 1 статті 530 цього Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань зі своєчасної і належної сплати відсотків за користування кредитними коштами позивача та повернення основної суми кредиту у разі отримання вимоги від позивача про таке виконання є порушенням не тільки умов Кредитного договору, але й вищенаведених норм Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором №б/н від 16.11.2010 року у загальній сумі 12322,36 грн., яка складається з: 7882,09 грн. заборгованість за кредитом; 2956,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 421,10 - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 562,97 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 197 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved