Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» 28.11.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг в розмірі 23 542,94 грн. та стягнення судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.07.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір № б/н про надання банківських послуг, у вигляді підписаної заяви, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 000 дол. США, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,2 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання виконав та надав [PERSON] кредитні кошти згідно договору. [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, тощо, чим порушив зобов'язання за договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями у [PERSON], станом на 31.08.2013 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту у загальному розмірі 2 946,55 дол. США. На даний час [PERSON] ухиляється від виконання зобов'язань за договором, заборгованості не погашає, чим порушує права Банку. В судове засідання 25.03.2014 року не з'явився представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Головаченко Н.М. (діє на підставі довіреності від 03.06.2013), але 18.03.2014 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.07.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» (надалі Позивач, Кредитор) та [PERSON] (надалі Відповідач, Позичальник) була підписана Заява № б./н., відповідно до якої [PERSON] просив відкрити йому банківський картковий рахунок, надати послуги щодо обслуговування банківської картки та надати на вказану картку кредитний ліміт у розмірі 1 000 дол. США, строком відповідно до строку дії платіжної картки, зі сплатою за користування кредитом відсоткової ставки у розмірі 1,6 % на місяць з розрахунку 360 днів у році (а.с.7). В заяві зазначено, що позичальник, тобто [PERSON] ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та підтверджує свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, складає між ним та Банком - Договір щодо надання банківських послуг, що також підтверджується його підписом на заяві. Також в заяві зазначено, що позичальник підтверджує, що вся надана інформація є достовірною та зобов'язався про всі зміни повідомляти Банк не пізніше 15 днів з моменту їх виникнення. Згідно укладеного Договору щодо надання банківських послуг № б/н від 05.07.2007 року Банк відкрив на ім'я [PERSON] картковий рахунок [NUMBER], надавши йому кредит у розмірі 1 000 дол. США та пін-код до вказаної картки. За вказаним договором відповідач зобов'язався погашати наданий йому кредит, сплачувати відсотки та інші платежі за його користування. З матеріалів справи вбачається, що позивач згідно Свідоцтва серії А01 №? 054809 про державну реєстрацію юридичної особи, зареєстрований як ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно довідки АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, перебуває на обліку у Головному управлінні статистики у Дніпропетровській області, має Банківську ліцензію за № 22 на право надання банківських послуг, визначених частиною 3 ст. 47 Закону України «Про Банки і Банківську діяльність», тобто має всі необхідні документи щодо здійснення діяльності пов'язаної з послугами надання кредитів, тощо (а.с.13,15-16). З позову вбачається, що зобов'язання по зазначеному договору позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти у сумі 1 000 дол. США. Відповідач в свою чергу зобов'язання за договором належним чином не виконує. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за вказаним договором, у відповідача перед позивачем, станом на 31.08.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості, становить 2 946,55 дол. США, що за курсом НБУ на 30.08.2013 року (7.99 грн. за 1 дол. США) складає 23 542 (двадцять три тисячі п'ятсот сорок дві) гривні 94 (дев'яносто чотири) копійки, з яких: - заборгованість за кредитом - 902,51 дол. США.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1 544,13 дол. США; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 300 дол. США, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: - штраф - 62,58 дол. США (фіксована частина); - штраф - 137,33 дол. США (процентна складова). Розрахунок заборгованості наведений в позові та міститься у матеріалах справи (а.с.2, 3-5). Згідно п. 6.5. умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного договору, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по переходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 6.6. вказаних умов позичальник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, за вимогою Банку виконати зобов'язання щодо повернення кредиту (у тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), оплаті винагороди Банку. Згідно п. 8.6. вказаних умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. На підставі вищезазначеного суд вважає, що вимоги про стягнення штрафів, неустойки, комісії, тощо заявлені позивачем обґрунтовано. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за вказаним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. На момент розгляду справи доказів погашення відповідачкою кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. В разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець (Банк) відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідач порушив не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". При цьому згідно із ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за Договором щодо надання банківських послуг № б/н від 05.07.2007 року, який складається з Заяви № б./н. від 05.07.2007 року та Умов і правил надання банківських послуг, є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст. 1050 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору щодо надання банківських послуг № б/н від 05.07.2007 року, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 235 (двісті тридцять п'ять) гривень 43 (сорок три) копійки, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним доручення № BO1S9B09LW від 09.10.2013 року, на зазначену суму (а.с.17). Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності повного задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved