Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини та материнства, мотивуючи тим, що в липня 2005р. заявник переїхала до м.Київ, в 2007році почала проживати з [PERSON] у цивільному шлюбі. Зважаючи на рід занять цивільного чоловіка вони весь час переїжджали з одного міста до іншого. 31.03.2009році вона народила доньку в пологовому відділенні Вінницької центральної районної клінічної лікарні, але помилково її прізвище та імя в обмінній карті пологового відділення лікарні записане як «Горнова Марія», під час виписки з пологовому будинку в м.Вінниця медичне свідоцтво про народження доньки отримав [PERSON], з його слів він і оформив свідоцтво про народження. Спільне життя з [PERSON] не склалось та вона з донькою переїхала до батьків до м.Херсона. При оформлені дитини до школи вона побачила що у її свідоцтві про народження, виданого 12.04.2009р. відділом РАЦС Дарницького районного управління юстиції м.Києва, факти повністю не відповідають дійсності, а саме: імя по-батькові дитини, батька та матері зазначені інші. У звяжу із наведеним просить встановити факт народження дитини жіночої статті 31 березня 2009року з присвоєнням дитині прізвища, імя, по-батькові [PERSON], місце народження Україна, м.Вінниця.; встановити факт материнства [PERSON], 16.04.1988р.н., уродженки [INFO], громадянки України, місце реєстрації м.Херсон,вул..Перекопська, буд.122, відносно дитини жіночої статі [PERSON], 31.03.2009р.н. та вказати її матірю у актовому записі про народження; зобовязати Дніпровський районний у м.Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зареєструвати народження малолітньої дитини [PERSON], 31.03.2009р.н., вказавши матірю дитини [PERSON], 16.04.1988р.н.,уродженку [INFO], громадянки України, місце реєстрації м.Херсон,вул..Перекопська, буд.122. Представник заявника та заявник в судове засідання не зявилися, однак надали заяву в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилися, повідомлялася про розгляд справи належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дитини. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України»: «особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України». Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п 2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні [PERSON], 1986р.н. місця проживання м.Вінниця, народила 31.03.2009року о 6-20 год живу доношену дитину жіночої статі вагою 3100,0 на зріст 52 см. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-БК №125081 виданого 12.04.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м.Києва, 31.03.2009року народилася [PERSON], батьками записаний [PERSON], матірю [PERSON]., про що зроблений актовий запис №889. Відповідно до відповіді Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на запит адвоката №16150-03.1-37 від 04.01.2017р. щодо перевірки наявності актового запиту про народження [PERSON]Ю.( [PERSON], [PERSON]О.) повідомлено, що актовий запис про народження на [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) за 2009рік по Вінницькій області в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відсутній. Відповідно до відповіді відділу РАЦС Дарницького районного управління юстиції м.Києва на запит адвоката №231/16.4-09 від 13.01.2017р. повідомляє, що у відділі відсутній актовий запис про народження [PERSON], 31.03.2009р.н. Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому законом. Якщо мати не перебуває у шлюбі, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини (ч.1 ст.125 СК України). В п.7 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказано, що за наявності умов, зазначених у п.4 цієї постанови, заяву до суду про визнання материнства відповідно до ст.131 СК може подати особа, яка вважає себе матір'ю дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 132 Сімейного Кодексу України визнання факту материнства можливе за рішенням суду. Заяву про встановлення факту материнства може подати особа, яка утримує та виховую дитину. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Відповідно до висновку КУ Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, відділення судово-медичної молекулярно-генетичних експертиз лабораторії Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи №26 від 04.04.2017р. встановлено: вірогідність підтвердження біологічного материнства [PERSON],16.04.1988р.н. відносно дитини жіночої статі складає величину не менше ніж 99,996 %. Таким чином, зазначає експерт, біологічне материнство [PERSON] відносно дитини жіночої статі практично доведено, у відповідності з вимогами ст. 131 Сімейного Кодексу України. Відтак, визнавши доведеним факт біологічного материнства [PERSON] щодо малолітньої дитини, суд вважає необхідним заявлену заяву задовольнити. Відомості про батька дитини підлягають запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянами України свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. На підставі викладеного та

Outcome: approved