Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Дергачівської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями (по 1/2 частині за кожним), в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивачі [PERSON] , [PERSON] посилаються на те, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 29 листопада 1962 року виконавчим комітетом Дергачівської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району Харківської області на підставі рішення виконкому Дергачівської селищної ради депутатів трудящих № 23 від 29.11.1962 року, взамін витягу з протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Матюшенко від 02.08.1958 року № 6, житловий будинок [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] . Однак, в даному свідоцтві про право власності допущено помилку в написані прізвища та імені бабусі позивачів, а саме вказано прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] », ім`я вказане « [PERSON] » замість [PERSON] , по-батькові - « [PERSON] » замість [PERSON] . Дане домоволодіння [ADDRESS] в цілому зареєстроване в Дергачівському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності 12.12.1962 року, однак при реєстрації прізвище, ім`я та по-батькові їхньої бабусі знову вказано не вірно, замість « [PERSON] » вказано за « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 338. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька та мати позивачів шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року (який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , складалося з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] . Батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис № 234. [PERSON] удочерив позивачку, що підтверджується свідоцтвом про усиновлення серії [NUMBER] , виданим 27.01.1989 року за актовим записом № 2. Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (№ витягу 00020336449) від 12.06.2018 підтверджує зміну прізвища [PERSON] , [INFO] на [PERSON] (після реєстрації шлюбу 07.11.1992 року актовий запис № 144). Шлюб на даний час з [PERSON] розірвано, про що 31.03.2009 року виконано актовий запис №67 (на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.11.2009 року справа 2-2262/2008). Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 136. Мати позивачів [PERSON] , народилася [INFO] . Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № витягу 00022283617 від 06.03.2019, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області підтверджує факт того, що [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу 24.03.1962 року, актовий запис № 85, отримала прізвище [PERSON] . 28 березня 1987 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] отримувала прізвище - [PERSON] . Матір`ю [PERSON] була [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 33. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.10.2007 року Дергачівською міською радою Харківської області за актовим записом № 320. Позивачі звернулися з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області. Спадкове майно після смерті їхньої матері [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . Згідно відповіді Комунального підприємства бюро технічної «Інвенрос» від 19.09.2018 на запит державного нотаріуса Дергачівського району Харківської області, житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в бюро зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською сільською радою 29.11.1962 року. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» №68057 від 26.03.2019 на запит адвоката, житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в бюро зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською сільською радою 29.11.1962 року, зареєстрованого в книгу №18 за реєстровим №3857. Самовільне будівництво по даній адресі відсутнє. Будівництво виконане до 05 серпня 1992 року не є самовільним, згідно наказу №404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. Згідно протоколу сільськогосподарської артілі ім. Матюшенко №6 від 02.08.1958 року [PERSON] була виділена земельна ділянка в [ADDRESS] . Чому в свідоцтві про право власності від 29.11.1962 була вказана [INFO] невідомо. Перейменування [INFO] на [INFO] проведено на підставі рішення Дергачівської міської ради Харківської області №31 від 20.11.2015 року. Зміна номера будинку з №3А на №7 по [INFO] , що належить [PERSON] на підставі рішення № 13 від 16.06.1966 року виконавчого комітету Дергачівської селищної ради депутатів трудящих. 21.03.2019 року Комунальне підприємство технічної інвентаризації «Інвенрос» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 3268, реєстровий номер 18-3857). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 43,20 кв.м., житловою площею 22,70 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В» з тамбуром літ. «в», ганок літ. «в1», прибудова літ. «В1», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Д», гараж літ. «Е», огорожа N1-N 2, колонка N. Інвентарна вартість складає 298595 гривень 05.10.2018 державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Якименко О.І. за № 1459/02.31 надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлої [PERSON] , так як згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, глава 10 п.4, п.п.4.1. «При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва». В п.п.4.2 вказано, що «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин». Згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, глава 10 п.4, п.п.4.15: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно». Згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, глава 8: нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Згідно довідки Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» від 19.09.2018 № 9300 житловий будинок [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською сільською радою 29.11.1962 року. Нотаріусу надано в якості правовстановлюючого документу свідоцтво про право особистої власності, видане Дергачівською сільською радою 29.11.1962 року в якому зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої [PERSON] прийняла, була зареєстрована з матір`ю за однією адресою, але в вищевказаних документах вбачається неспівпадання прізвищ, а саме: житловий будинок належить « Біликовій», а мати [PERSON] - [PERSON] . В даному випадку наявні розбіжності в прізвищах, в зв`язку з чим не підтверджується право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . У правовстановлюючому документі зазначено [INFO], а в довідці КПТІ « Інвенрос » - провулок Жовтневої Перемоги. Не надано підтвердження - рішення про зміну номера будинку з 3 А на № 7. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Для вирішення питання відносно факту належності житлового будинку, який є предметом спадщини померлій [PERSON] , померлій [INFO] , що розташований по [ADDRESS] ) та визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом запропоновано звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, позивачам необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 29.11.1962 року, видане Дергачівською селищною радою, видане на ім`я « [PERSON] » належало їхній бабусі - [PERSON] , померлій [INFO] . Також необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що житловий будинок з надвірними будівлями, який на праві приватної власності в цілому належав [PERSON] , померлій [INFO] та був розташований по [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили позов задовольнити. Розгляд справи просили проводити без фіксації технічними засобами та в їхню відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі представник Дергачівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві проти позову не заперечував. Розгляд справи просив проводити у його відсутність, що суд вважає за можливе. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України: Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 29 листопада 1962 року виконавчим комітетом Дергачівської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району Харківської області на підставі рішення виконкому Дергачівської селищної ради депутатів трудящих № 23 від 29.11.1962 року, взамін витягу з протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Матюшенко від 02.08.1958 року № 6, житловий будинок [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] . Однак, в даному свідоцтві про право власності допущено помилку в написані прізвища та імені бабусі позивачів, а саме вказано прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] », ім`я вказане « [PERSON] » замість [PERSON] , по-батькові - « [PERSON] » замість [PERSON] . Дане домоволодіння [ADDRESS] в цілому зареєстроване в Дергачівському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності 12.12.1962 року, однак при реєстрації прізвище, ім`я та по-батькові їхньої бабусі знову вказано не вірно, замість « [PERSON] » вказано за « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 338. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька та мати позивачів шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року (який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , складалося з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] . Батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис № 234. [PERSON] удочерив позивачку, що підтверджується свідоцтвом про усиновлення серії [NUMBER] , виданим 27.01.1989 року за актовим записом № 2. Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (№ витягу 00020336449) від 12.06.2018 підтверджує зміну прізвища [PERSON] , [INFO] на [PERSON] (після реєстрації шлюбу 07.11.1992 року актовий запис № 144). Шлюб на даний час з [PERSON] розірвано, про що 31.03.2009 року виконано актовий запис №67 (на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.11.2009 року справа 2-2262/2008). Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 136. Мати позивачів [PERSON] , народилася [INFO] . Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № витягу 00022283617 від 06.03.2019, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області підтверджує факт того, що [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу 24.03.1962 року, актовий запис № 85, отримала прізвище [PERSON] . 28 березня 1987 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] отримувала прізвище - [PERSON] . Матір`ю [PERSON] була [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 33. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.10.2007 року Дергачівською міською радою Харківської області за актовим записом № 320. Позивачі звернулися з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області. Спадкове майно після смерті їхньої матері [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . Згідно відповіді Комунального підприємства бюро технічної «Інвенрос» від 19.09.2018 на запит державного нотаріуса Дергачівського району Харківської області, житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в бюро зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською сільською радою 29.11.1962 року. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» №68057 від 26.03.2019 на запит адвоката, житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в бюро зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською сільською радою 29.11.1962 року, зареєстрованого в книгу №18 за реєстровим №3857. Самовільне будівництво по даній адресі відсутнє. Будівництво виконане до 05 серпня 1992 року не є самовільним, згідно наказу №404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. Згідно протоколу сільськогосподарської артілі ім. Матюшенко №6 від 02.08.1958 року [PERSON] була виділена земельна ділянка в [ADDRESS] . Чому в свідоцтві про право власності від 29.11.1962 була вказана [INFO] невідомо. Перейменування [INFO] на [INFO] проведено на підставі рішення Дергачівської міської ради Харківської області №31 від 20.11.2015 року. Зміна номера будинку з №3А на №7 по [INFO] , що належить [PERSON] на підставі рішення № 13 від 16.06.1966 року виконавчого комітету Дергачівської селищної ради депутатів трудящих. 21.03.2019 року Комунальне підприємство технічної інвентаризації «Інвенрос» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 3268, реєстровий номер 18-3857). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 43,20 кв.м., житловою площею 22,70 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В» з тамбуром літ. «в», ганок літ. «в1», прибудова літ. «В1», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Д», гараж літ. «Е», огорожа N1-N 2, колонка N. Інвентарна вартість складає 298595 гривень 05.10.2018 державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Якименко О.І. за № 1459/02.31 надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлої [PERSON] , так як згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, глава 10 п.4, п.п.4.1. «При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва». В п.п.4.2 вказано, що «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин». Згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, глава 10 п.4, п.п.4.15: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно». Згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, глава 8: нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Згідно довідки Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» від 19.09.2018 № 9300 житловий будинок [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською сільською радою 29.11.1962 року. Нотаріусу надано в якості правовстановлюючого документу свідоцтво про право особистої власності, видане Дергачівською сільською радою 29.11.1962 року в якому зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої [PERSON] прийняла, була зареєстрована з матір`ю за однією адресою, але в вищевказаних документах вбачається неспівпадання прізвищ, а саме: житловий будинок належить « Біликовій», а мати [PERSON] - [PERSON] . В даному випадку наявні розбіжності в прізвищах, в зв`язку з чим не підтверджується право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . У правовстановлюючому документі зазначено [INFO], а в довідці КПТІ « Інвенрос » - провулок Жовтневої Перемоги. Не надано підтвердження - рішення про зміну номера будинку з 3 А на № 7. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Для вирішення питання відносно факту належності житлового будинку, який є предметом спадщини померлій [PERSON] , померлій [INFO] , що розташований по [ADDRESS] ) та визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом запропоновано звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, позивачам необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 29.11.1962 року, видане Дергачівською селищною радою, видане на ім`я « [PERSON] » належало їхній бабусі - [PERSON] , померлій [INFO] . Також необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що житловий будинок з надвірними будівлями, який на праві приватної власності в цілому належав [PERSON] , померлій [INFO] та був розташований по [ADDRESS] . Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ст.294 ч.6 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки іншихосіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому відразу розглядається позовна заява про встановлення факту та про визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов`язане зі спором про право. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.16 ЦК України: Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується спосіб захисту цивільних прав та інтересів: визнання права. Таким чином , аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставіст.ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1233,1261,1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved