Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Представник [PERSON] , в інтересах [PERSON] , звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою в якій просив суд визнати громадянина Вірменії [PERSON] - безвісно відсутнім. Свої вимоги мотивував тим, що з 1996 року по 2013 рік [PERSON] проживала з [PERSON] , від якого народила дитину [PERSON] , 2004 року народження. В останні роки сумісного життя вони проживали за адресою фактичної реєстрації заявниці за адресою: [ADDRESS] , однак у 2013 році [PERSON] зник з місця проживання, залишивши свою сім`ю. З 2013 року до дня подання заяви до суду [PERSON] з дитиною нічого не знають про [PERSON] , їм не відомо його місцеперебування. Усі спроби знайти безвісно відсутнього [PERSON] виявились безрезультатними. На контакт Геворг жодного разу не вийшов, утриманням доньки не займається. [PERSON] працює та фактично проживає в Італії, без дозволу безвісно відсутнього [PERSON] , не може бачитись з донькою, донька не може подорожувати. Разом з тим, визнання [PERSON] безвісно відсутнім надасть можливість отримувати соціальну допомогу від держави. Ухвалою судді від 09 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання по суті. Ухвалою від 11 березня 2020 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради. Ухвалою від 11 березня 2020 року витребувані докази по справі. В судовому засіданні представник заявниці вимоги підтримав із вказаних в заяві підстав, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи заяву не визнав, просив відмовити в її задоволенні. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надала пояснення, що заявниця її сестра, вона перебувала у шлюбі із [PERSON] , в 96 році у них родилась перша дитина [PERSON] , вони переїхали в Кривий Ріг, потім народилась друга дитина [PERSON] , яка перебуває у неї із 2018 року. Мати [PERSON] довгий час на заробітках в Італії, з 2010 року [PERSON] проживала з бабусею в Криму після того, як в 2013 році пропав батько дитини [PERSON] . Сестра перебуває вже 10 років в Італії, а дитина не може виїхати до неї, на постійне місце проживання та навчання. Батько [PERSON] із 2013 року пропав, на зв`язок не виходив. Батько [PERSON] армянин за національністю, проживали разом із сестрою однією сім`єю із 95 року приблизно і до 2013 року, потім він пропав. Не знає, чи він перебуває зараз у Вірменії чи ні. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надала пояснення, що [PERSON] її рідна сестра, вона народилась у 2004 році, проживали всі разом із [PERSON] . Потім мати виїхала у Італію десь у 2010 році , ми пожили трохи із батьком, проживали у м. Кривий Ріг, там де вона зараз живе, у квартирі по [ADDRESS] , проживали у трьох на цій квартирі. Потім батько просто зник, він прожив з ними біля 2 років. Не знаю куди він зник, приїхала до нас бабуся із Криму, забрала [PERSON] до себе, вона залишилась в Кривому Розі. Вона проживала весь час у м. Кривий Ріг, Віолета деякий час проживала в Криму, потім переїхала в Кривий Ріг її привезла мама 2 чи 3 роки назад. [PERSON] проживає із тіткою [PERSON] . Вона проживаю окремо вже із своєю сім`єю. [PERSON] зараз не може переїхати до мами в Італію, ій потрібно навчатися за кордоном. Їй було 16 років коли пропав батько і вони з [PERSON] залишись удвох. Родичів близьких більше не було. В поліцію вона не ходила, тому що вони звикли до такого способу життя із батьком. У нього була паралельно ще одна сім`я, тому він зникав і до тих подій, але ненадовго. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надала пояснення, що заявницю знає. Не знає, як познайомилась вона із [PERSON] , пам`тає як вони однією сім`єю переїхали в м Кривий Ріг, у них тоді була вже перша дитина [PERSON] , батько - [PERSON] вів поганий спосіб життя - пив, гуляв, бив заявницю. Потім у них в 2004 році народилась [PERSON] , вони продовжували жити разом однією сім`єю на [ADDRESS] в квартирі, у [PERSON] були у власності бар та перукарня, потім [PERSON] завів її у великі борги і [PERSON] змушена була виїхати в Італію. Потім через півроку, коли вже [PERSON] перебувала в Італіїї , [PERSON] не стало, він пропав, а діти залишились самі в квартирі. Бабуся із [PERSON] приїхала і забрала [PERSON] , через деякий час [PERSON] повернулась в м. Кривий Ріг, десь 2 роки тому назад, [PERSON] зараз проживає із сестрою. Мати перебуває в Італії, [PERSON] потрібно переїджати в Італію. Батько просто пропав і про себе не давав знати, його більше ніхто не бачив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надав пояснення, що [PERSON] знає давно, спілкувались із нею поки вона не виїхала до Італіїї. Знає, що всі справи в сім`ї вела [PERSON] . [PERSON] її цивільний чоловік, вони разом із [PERSON] у нас були на весіллі у 2003 році. Приблизно їх знаю з 2002 року. Жили [PERSON] і [PERSON] як сім`я не дуже, у них 2 дітей, знає що народилась [PERSON] . Вдома у них він ні разу не був,тому що проживали всі у однокімнатній квартирі, бачив їх у барчику , який тримала [PERSON] . Пам`ятає [PERSON] як не дуже порядну людину, він був конфліктний. [PERSON] поїхала до Італії, тому що в неї були дуже великі борги, [PERSON] набрався. В квартирі проживали Георг, 2 дітей та бабуся з Криму, коли [PERSON] виїхала до Італії. Потім [PERSON] зник, приїхала бабуся і забрала [PERSON] , вона проживала там до анексії, після анексії знову переїхала [PERSON] в м. Кривий Ріг. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] проживала з [PERSON] з 1996р. по 2013р. Під час сумісного життя в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд дійшов висновку, щодо недоведеності вимог заявниці з наступних підстав: Відповідно до ч.1, 2\~ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Згідно із ст.\~305,\~306 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, яка пропала безвісти. У відповідності зі ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як випливає з положень ч.1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заявник повинен довести факт порушення її прав, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність та допустимість, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки вона не обґрунтована належними та допустимими доказами. Крім того, заявницею не було вказано на будь-які обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, оскільки особливістю при розгляді питання про визнання особи безвісно відсутньою не є просто фактична відсутність відомостей про місце її перебування. Визнання фізичної особи безвісно відсутньою відбувається за таких умов: а) протягом одного року фізична особа відсутня за місцем свого постійного проживання; б) протягом цього ж строку заінтересованим особам нічого не відомо про місце її перебування; в) вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів; г) питання, заради яких заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, є юридично важливими та не можуть бути вирішені без такого визнання. П.7 ч.1\~ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"\~визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до положень\~ст. 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність"\~інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. В судовому засіданні досліджено відповіді на запит суду до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомості, що до перетинання державного кордону громадянином [PERSON] , відсутні. Згідно до відповіді Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні відомості про народження, шлюб, розірвання шлюбу, смерть [PERSON] . Довідкою виданою начальником Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 48.3/2-2187 від 03.04.2020 року, до Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про розшук, зверненнями та повідомленнями відносно [PERSON] , [INFO] , ніхто не звертався. Відповідно до положень\~ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно\~ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відповідно до вимог\~статей 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Як передбачено\~ст. 306 ЦПК України\~у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно із положеннями\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показаннями свідків. Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази навіть намагання заявницею розшукати [PERSON] , шляхом оголошення останнього у розшук (відповідні заяви, повідомлення заявниці про зникнення особи до органів внутрішніх справ тощо). Доказів заведення розшукової справи та відкриття кримінального провадження з приводу зникнення [PERSON] до суду не надано. Виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, вбачається, що при розгляді справи не встановлено наявності юридичного складу для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі\~ст. 43 ЦК України,

Outcome: dismissed