Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивачка, просить постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON] , право власності на спадкове майно - будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок, стайню, стодолу, навіс, навіс, вбиральню, криницю, огорожу та огорожу після смерті її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до довідки №668, яка видана Виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради 07.08.2019, за [PERSON] числилось будинковолодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), яке знаходяться за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним були зареєстровані і постійно проживали вона з чоловіком - [PERSON] і їхні діти. Її чоловік [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (його мама - [PERSON] померла ще раніше - [INFO]). Крім нього спадкоємцями І черги за законом після смерті його батька були також його брати: [PERSON] , який з 70-тих років постійно проживав у Києві і помер у [INFO] року, а також [PERSON] , який проживав у власному будинку в с. Рахиня Долинського р-ну, і який помер у 2016 році. За життя вони не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька, а також на день смерті батька не були зареєстровані і не проживали у його будинку, а також ні вони, ні інші родичі на батьківське майно не претендували і не претендують на даний час. Таким чином, її чоловік вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки з часу побудови цього будинку в ньому був зареєстрований постійно проживав, в тому числі і на час смерті батька, й аж до своєї смерті. Після смерті батька її чоловік у серпні 2018 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю І-ї черги за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , оскільки ним не надано документів, які підтверджують право власності спадкодавця на дане майно, а також йому рекомендовано для визнання права власності на вище згадане майно звернутися до суду. Це зазначено в Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 196/01-16 від 27 серпня 2018 року. Після отримання цієї нотаріальної відмови її чоловік звернувся до Долинського районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно батька, проте до винесення рішення судом він не дожив. [INFO] він помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 05.11.2018 року виконкомом Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Після його смерті залишилося спадкове майно - будинковолодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), яке знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Крім неї спадкоємцями І-ї черги за законом є їхні діти - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO], але на батьківський спадок вони не претендують. Після смерті чоловіка вона звернулась до нотаріальної контори, але отримала відмову за №143/01-16 від 15.07.2019, в якій приватний нотаріус Р.С. Барабаш повідомила, що їй необхідно мати документи власності на спадкове майно за померлим, так як документи власності відсутні за померлим та реєстрація права власності не проводилась в такому випадку їй необхідно звернутися в суд для визнання за нею права власності на спадкове майно. За таких обставин, вона не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право власності на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належало її чоловікові, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, однак від її представника - адвоката Кажука В.Б. поступила заява про розгляд справи за їхньої відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують та просять заявлений позов задовольнити з підстав, вказаних у позові (а.с.23). Відповідачі в підготовче судове засідання не з"явились, однак подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позов визнали та не заперечили щодо його задоволення (24-25). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заяви відповідачів про визнання позову не суперечать закону, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно із ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З повторної копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.08.2018, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8). Довідка за №745, видана виконавчим комітетом Тростянцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 06.09.2019 (а.с.22) свідчить про те, що за померлим [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , рахується будиноковолодіння в [ADDRESS] відповідно до записів у по господарській книзі. Будинок збудовано у 1959 році з реконструкцією у 1990 році. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 30.05.1953, де в графі батьки зазначено: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу, та був зареєстрований в будинковолодінні, в тому числі і на час смерті батька, й аж до своєї смерті, не заявив про відмову від спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно матеріалів справи вбачається, що дружина спадкодавця - [PERSON] померла раніше свого чоловіка - [INFO] . Крім [PERSON] , спадкоємцями першої черги за законом після смерті його батька - [PERSON] були також його брати: [PERSON] , який з 70-тих років постійно проживав у Києві і помер у [INFO] року, а також [PERSON] , який проживав у власному будинку в с. Рахиня Долинського р-ну, та помер у 2016 році. За життя вони не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька, а також на день смерті батька не були зареєстровані і не проживали у його будинку, а також ні вони, ні інші родичі на батьківське майно не претендували і не претендують на даний час. Про те, що після смерті батька [PERSON] звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини свідчить копія Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 196/01-16 від 27 серпня 2018 року приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю І-ї черги за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15). Родинні відносини між [PERSON] , та позивачкою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 09.02.1985, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №3 (а.с.7). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.11.2018 вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.9). Крім позивачки [PERSON] , спадкоємцями першої черги за законом після смерті її чоловіка є їхні діти - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO], але на батьківський спадокове майно вони не претендують. Вказане у позові домововолодіння відповідно до копії технічного паспорта складається з житлового будинку, загальною площею 134,2 кв.м (літ.А), стайні (літ.Б), стодоли (літ.В), навісу (літ.Г), навісу (літ.Д), вбиральні (літ. Е), криниці (№1), огорожі, огорожі (№№2,3) (а.с.10-12). Суд встановив, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадкоємцями першої черги за законом, окрім позивачки, є його діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO], які відповідно до поданих суду заяв, не заперечили проти визнання за їх матір"ю права власності на домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.24-25 ). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. №143/01-16 від 15.07.2019, у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом немає можливості, оскільки відсутні документи власності на майно за померлим та реєстрація права власності не проводилась (а.с. 16). Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому суд, з урахуванням встановленого, вважає, що позивач потребує захисту невизнаного права власності на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину, однак оформити право власності не має змоги через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на спадкове майно, інші спадкоємці не заперечили щодо визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] , тому є достатні підстави, для задоволення даного позову. На пiдставi викладеного,ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року та ст.ст. 392, 1216, 1258, 1261,1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved