Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ "Ідея Банк" про захист прав споживачів, визнання недійсним договору кредиту та страхування, застосування наслідків недійсності. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. Також рішенням суду вирішено питання щодо судових витрат в частині судового збору, а саме стягнуто з АТ "Ідея Банк" на користь держави судовий збір у розмірі 908грн. 01 липня 2021 року представник позивача - адвокат Плакущий С.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000грн. Представник відповідача надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що вартість послуг в розмірі 9000грн за підготовку та подання позовної заяви, вивчення документів та представництво в суді явно завищена та неспівмірна зі складністю справи та сумою заявлених вимог. Дана цивільна справа не є складною, по цих справах є усталена практика судів, розмір заявлених вимог та задоволених вимог (а саме визнання недійсною комісії банку, яка складає 25081,50грн) - це фактично більше 10% від ціни позовних вимог. Вартість 1 години адвоката в 1000грн є явно неспівмірною зі складністю даної справи. На підставі викладеногопредставник просив відмовити в задоволенні судових витрат на правничу допомогу в повному обсязі або в разі винесення рішення на користь позивача задовольнити суму 1500грн, яка є співмірною зі складністю справи. Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши надані докази, приходить до такого висновку. Відповідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із матеріалів справи вбачається, що позивачкою при подачі позову був заявлений попередній розрахунок суми судових витрат у 6000грн, у дебатах представник позивачки зробив відповідну заяву про те, що протягом п`яти днів суду будуть надані докази щодо витрат на правничу допомогу та протягом п`яти днів такі докази були надані. Крім тогодоказами, наданими представником позивачки як до позову так і до заяви про ухвалення додаткового рішення, доведено понесення позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000грн. Вказана сума є співрозмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони. Однак враховуючи, що судом позовні вимоги позивачки [PERSON] задоволені частково, а саме задоволена лише одна із двох заявлених позовних вимог, тобто задоволено 50% позову, тому суд уважає, що з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката пропорційно задоволеним вимогам, тобто 50% від заявленої суми, що складає 4500грн. Слід зауважити, що при ухваленні судового рішення та стягненні судового збору з відповідача суд також використав принцип пропорційності, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908грн, тобто лише за одну позовну вимогу, яка була задоволена судом.

Outcome: approved