Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач ДВНЗ „Криворізький національний університет" 25 вересня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що між сторонами було укладено договір № 02-1172 від 21.08.2012 року про надання освітньої послуги. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок відповідача здійснити навчання за денною формою навчання за спеціальністю - біологія, з присвоєнням освітньо - кваліфікаційного рівня «бакалавр». Вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 36480,00 грн. Відповідно до умов договору строк надання освітньої послуги становив чотири навчальних роки, але з 23.05.2013 року відповідача було відраховано з Криворізького державного технічного університету за невиконання навчального плану, з цього вбачається, що відповідач не відвідувала заняття, а також не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушувала умови договору. Заборгованість по оплаті за навчання складає 3647,00 грн. 01 червня 2013 року відповідачці була направлена претензія на суму 3863,32 грн., на яку відповідачем не було прореаговано належним чином. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь загальну заборгованість в сумі 3863,32 грн., з них 3647,00 грн. сума основного боргу, пеня в розмірі 179,85 грн., а також 3 % річних від простроченої суми основного боргу в сумі 36,47 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач належним чином повідомлений про день та час слухання справи, у судове засідання не з'явилася, причину своєї неявки не повідомила. Факт належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання підтверджено письмовими матеріалами цивільної справи. В попередніх судових засіданнях відповідачка позовні вимоги не визнавала та суду пояснила, що дійсно навчалася у цьому ВУЗІ, однак по сімейним обставинам в середині січня 2013 року навчання припинила, заняття не відвідувала та не здійснювала оплату за навчання, тому вважає, що договір автоматично був припинений. Письмова претензія та повідомлення про необхідність сплати боргу за навчання на її адресу не надходили. Тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяву представника позивача, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет», в особі проректора з науково-педагогічної роботи, директора Криворізького педагогічного інституту Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] було укладено договір № 02-1172 від 21.08.2012 року про надання освітньої послуги (а.с.5). Відповідно до І розділу договору, Позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок відповідача здійснити навчання за денною формою навчання, за спеціальністю - біологія, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Згідно п. 4.2 договору відповідач повинен був вносити плату безготівково 36480,00 грн. за весь строк навчання. Відповідно до І розділу договору, строк надання освітньої послуги становив чотири навчальні роки, але 23.05.2013 року відповідача було відраховано з університету за невиконання навчального плану. Відповідно до частини 2 ст.903 Цивільного кодексу України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи законом. Із цього випливає, що [PERSON], не відвідуючи заняття, а також не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушувала умови договору. Заборгованість по оплаті за навчання складає 3647,00 грн. Відповідно до п.5.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період з 01.02.2013 по 01.05.2013 року за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги [PERSON] нарахована пеня у розмірі 179,85 грн. (а.с.9). Також, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. 3% річних від простроченої суми основного боргу складають: 36,47 грн. (а.с. 10). Разом з тим, суд не може не звернути увагу на ту обставину, що відповідач з березня 2013 року припинила відвідувати навчання, а з лютого 2013 року вносити за нього плату у встановленому договорі розмірі. Як пояснила відповідач в судовому засіданні, вона вважала, що такі дії з її боку безумовно свідчать про бажання розірвати укладений нею договір про надання освітніх послуг. Відсутність оплати за послугу з навчання, починаючи з лютого 2013 року, також підтвердив позивач, надавши суду розрахунок заборгованості відповідача (а.с.7). Претензія про неоплату освітніх послуг позивачем була направлена відповідачу лише 01.06.2013 року, вже після відрахування відповідача з ДВНЗ „Криворізький національний університет". При цьому позивачем не надано суду жодних доказів щодо вжиття ДВНЗ „Криворізький національний університет" відповідних дій впродовж лютого-травня 2013 року щодо відповідача до виконання його обов'язків за договором про надання освітніх послуг. На переконання суду не вжиття позивачем протягом розумного строку дій, спрямованих на припинення дії договору та відрахування студенту з навчального закладу свідчить про недобросовісну поведінку позивача. З огляду на вищенаведене, виходячи з засад добросовісності, справедливості та розумності судового розгляду, встановленого п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, норми ч.2 ст.616 ЦК України, відповідно до якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення, суд приходить до висновку про відсутність у даному коректному випадку підстав для стягнення з відповідача на користь ДВНЗ „Криворізький національний університет" заборгованості за послуги навчання в повному обсязі і зменшує стягувану суму до 1824,00 грн. - тобто до розміру оплати за два місяці, які на думку суду були б розумним строком для вжиття позивачем будь-яких заходів для спонукання відповідача до вчинення ним дій для виконання договору чи розірвання цього договору. Відповідно суд зменшує суму пені - з 179,85 до 88,43 грн. (за період лютий-березень 2013 року) та 3 відсотків річних - з 36,47 грн. до 18,23 грн. (за той самий період). Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача, становить 1930,66 грн. Крім того, суд стягує з [PERSON] на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивач судовий збір пропорційно частині задоволених на користь позивача вимог ( сплачений збір 229, 40 грн. , позовні вимоги задоволені на 50%), тобто до сплати підлягає сума судового збору 114, 70 грн.

Outcome: partial