Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Представник заявниці звернувся до суду із вказаною вище заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт сумісного проживання заявниці [PERSON] разом з [PERSON] до дня його смерті до [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та факт перебування заявниці на утриманні чоловіка [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви зазначив, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік заявниці, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2010 року. Заявниця з чоловіком постійно проживали разом до його смерті, вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , мали єдиний бюджет, проте були зареєстровані за різними адресами, зокрема [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За життя чоловік заявниці [PERSON] перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області і отримував пенсію, яку повністю віддавав дружині і вона витрачала її на оплату квартири, комунальні послуги, придбання одягу, продуктів харчування, ліків та інших потреб. Заявниця після виходу на пенсію була на повному утриманні свого чоловіка і це було для неї постійним і основним джерелом для існування. Розмір пенсії заявниці у декілька разів менший від розміру пенсі її померлого чоловіка. Після смерті чоловіка заявниця звернулась до УПФУ в Попаснянському районі із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, але їй було відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з втратою годувальника через відсутність підтверджуючого документа про перебування на утриманні чоловіка, та різної адреси реєстрації її та її чоловіка. Заявниця отримала за місцем реєстрації довідку та акт про фактичне проживання з померлим на день смерті про те, що вона проживала разом з чоловіком по день його смерті, але документи видані у період, коли на території м.Довжанськ (Свердловськ) Луганської області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин у заявниці існують перешкоди по реалізації нею права на отримання пенсії по втраті годувальника. Тому вона вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Представник заінтересованої особи у відзиві просив відмовити у задоволенні заяви за необґрунтованістю, оскільки [PERSON] має статус внутрішньо переміщеної особи, макет пенсійної справи [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області. Заявниця та померлий [PERSON] були зареєстровані за різними адресами відповідно до паспортних даних, а документ про перебування на утриманні померлого годувальника [PERSON] до управління не надала, тобто відсутні документи, які підтверджують її право на перехід на пенсію чоловіка. В матеріалах макету паперової пенсійної справи померлого [PERSON] наявна копія паспорту [NUMBER] від 30.10.1997 р., згідно якого [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно паспорта [NUMBER] від 17.07.2010 р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Адреси реєстрації заявника та її померлого чоловіка не співпадають. Дійсно, у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1845 від 11.10.2017 року на ім`я [PERSON] , та №2399001834 від 20.09.2016 року на ім`я [PERSON] , виданих Управлінням соціального захисту населення Попаснянської РДА, зазначено однакове фактичне місце проживання/перебування, а саме: [ADDRESS] . Проте, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, навіть з зазначеним в них місцем фактичного проживання/перебування осіб за однією адресою, ніяк не засвідчують факт перебування на утриманні. 09.07.2021 представник заявниці надав відповідь на відзив, в якому заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити її, справу просив розглянути у відсутність його та заявниці. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, у своєму відзиві просив суд розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2010 року ( а.с.9). Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі від 02.02.2021 року заявниці відмовлено в перерахунку щодо переведення з пенсії за віком у зв`язку з втратою годувальника згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки нею не надано документа про перебування на утриманні померлого годувальника ( а.с.17). Відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі змінами згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148- VIII пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був необхідний йому для призначення пенсії по 3 групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: Чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягай пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника відносяться, особи зазначені в частині третій цієї статті, якщо вони: -були на повному утриманні померлого годувальника; -одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування; Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 25 грудня 2005 року за № 1566/ 11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника надаються документи, в тому числі документ про перебування членів сім`ї ( крім дітей) на утриманні померлого годувальника (підпункт 9 пункту 2.3. Порядку). Згідно з пунктом 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання ( разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Заявниця просила суд встановити факт спільного проживання з чоловіком на день його смерті саме за адресою: [ADDRESS] , тобто у населеному пункті, розташованому на тимчасово окупованій території України згідно розпорядження КМУ від 07.11.2014 №1085-р. Достатніх та допустимих доказів на підтвердження цього факту суду не надано. В матеріалах справи містяться копія довідки про спільне проживання заявниці з померлим, на день його смерті, та копія акту про фактичне проживання з померлою особою на день смерті, які видані в м.Довжанськ (Свердловськ) Луганської області органами самопроголошеного утворення, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, які не є допустимими доказами на підтвердження зазначеного факту. Будь-які інші докази, зокрема покази свідків тощо, заявницею суду не надано. Щодо посилання представника заявниці в заяві на так звані «намібійські винятки», суд зазначає наступне. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Суд зазначає, що заявниця не позбавлена можливості надати інші допустимі докази на підтвердження факту спільного проживання з чоловіком на тимчасово окупованій території або за місцем реєстрації як внутрішньо переміщених осіб, зокрема покази свідків. Враховуючи, що заявницею не надано достатніх і допустимих доказів на підтвердження факту сумісного проживання з померлим чоловіком на день його смерті, у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed