Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, просять суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони є власниками житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. За вищевказаною адресою до теперішнього часу зареєстрований [PERSON] колишній чоловік [PERSON] , який починаючи з 2014 року у будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, його особистих речей в будинку не має, взагалі не цікавиться вказаним житловим приміщенням. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно виїхав з вказаного приміщення, на неодноразові звернення до нього стосовно добровільного зняття його з реєстрації результату не дали, вони і вимушені звернутися з вказаним позовом до суду. Позивачі в судове засідання надали заяви, відповідно до яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. Від відповідача поштою надійшла заява, відповідно до якої він з позовною заявою згодний в повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності, оскільки не бажає брати участь у судовому засіданні та не бажає самостійно знятися з реєстрації в будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд розглядає справу за відсутність позивачів та відповідача, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивачі є власниками житлового будинку [ADDRESS] , по 1/2 частині, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 21.07.2017 року. /л.с. 8-9/ Позивачі вказують, що за вищевказаною адресою до теперішнього часу зареєстрований [PERSON] колишній чоловік [PERSON] , який починаючи з 2014 року у будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, його особистих речей в будинку не має, взагалі не цікавиться вказаним житловим приміщенням. 29 листопада 2001 року основний квартиронаймач [PERSON] уклав з відповідачем договір про найм приміщення, відповідно до п. 3 якого у випадку вимог квартиронаймача, або членів його сім`ї про звільнення житлового приміщення раніше строку на який вона надане, наймач зобов`язаний його звільнити в установленому законом порядку, у випадку звільнення основним квартиронаймачем вказаного приміщення, наймач зобов`язаний звільнити вказане житлове приміщення разом зі всіма його членами сім`ї. /л.с.16/ У відповідності до акту № 2 обстеження і встановлення факту проживання Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області від 27.03.2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , однак з 2014 року по теперішній час за цією адресою не мешкає, його особистих речей в будинку не має. У відповідності до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їхніх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У ч.2 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зазначено, що зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право приватної власності [PERSON] , [PERSON] на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ту обставину, що відповідач не проживає у вказаному приміщені з 2014 року, що станом на день винесення рішення перевищує встановлені чинним законодавством строки поважності відсутності проживання наймача, суд приходить до висновку про те, що є усі законні підстави для визнання позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved