Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30.10.2014 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинені та вони проживають окремо. Основними причинами розпаду сім`ї були різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги. Подальше перебування у шлюбі їй не потрібне. Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини Позивачка у судове засідання не з`явилася. Представниця позивачки в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання 30.06.2021, 18.08.2021, 06.10.2021 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п. 19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 06.10.2021 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 30 жовтня 2014 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Сімейні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про розділ майна, нажитого у шлюбі, відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе та шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, то в цій частині суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, а отже, і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 3 ст. 183 СК України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи з аналізу норм, визначених ст.ст. 141, 150, 180, 181, 182 СК України за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З метою з`ясування питання щодо встановлення місця проживання дитини з матір`ю, ухвалою суду від 18.08.2021 позовну заяву було залишено без руху та позивачці надано строк на усунення недоліків зазначених в ухвалі суду, зокрема, необхідність надати суду документ, який підтверджує з ким та де проживає дитина. Проте позивачка та представник позивачки не надали доказів, що дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Суд, встановивши, що позивачкою не доведено, що основне місце проживання дитини з нею, а також врахувавши те, що законом не передбачено право на стягнення аліментів тим із батьків, з яким не проживають діти, приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial