overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач ТОФ Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 171217041, укладеним 19.10.2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». 28 березня 2014 року між ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено Договір відступлення права вимоги № 37/14-ФНКю, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 14 092.52 грн., з яких: 7 331.23 - заборгованість за основною сумою боргу; 0.66 грн. - заборгованість за відсотками; 3 742.9 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; 3 017.73 грн. - заборгованість за пенею. Відповідач порушив умови договору, не перерахував у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 092.52 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача Лобач А.Ю. направила до суду клопотання, в якому просить слухати справу без її участі. Відповідач також надав письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно договору № 171217041, укладеного 19.10.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит розміром 8 000.00 грн. строком на 36 місяців (а.с. 5-6). Умови передбачені договором відповідач не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 28.03.2014 року складає 14 092.52 грн., з яких: 7 331.23 - заборгованість за основною сумою боргу; 0.66 грн. - заборгованість за відсотками; 3 742.9 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; 3 017.73 грн. - заборгованість за пенею (а.с. 19). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 14 092.52 грн.. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. (а.с. 4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач у березні 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з неї на свою користь заборгованість за спожиту, але не оплачену електричну енергію у сумі 914 гривень 10 копійок. Представник позивача, належним чином повідомлений про день та час розгляду справу до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити, погодився на заочний розгляд справи. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим, за письмовою згодою представника позивача, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 4 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та правил користування електроенергією, затвердженнях Кабінетом Міністрів України. П. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 ( з наступними змінами та доповненнями) передбачає серед інших обов'язків, також і обов'язок споживача оплачувати спожиту електроенергію. П.19 Правил встановлює, що розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.6). За вищевказаною адресою в Саратському РЕМ ВАТ "Одесаобленерго" відкритий особовий рахунок на користування електричною енергією [NUMBER] на ім'я [PERSON], але фактично в будинку мешкає відповідачка [PERSON], яка користується електричною енергією (а.с. 4-5, 7-10). В період з 12 листопада 2012 року по 10 березня 2014 року відповідачкою було спожито, але не оплачено електричну енергію на загальну суму 914 гривень 10 копійок (а.с.3). Оскільки відповідачка не здійснювала оплату спожитої електроенергії, то з неї на користь позивача слід стягнути 914 гривень 10 копійок. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач у вересні 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, посилаючись на те, що сторони з 24.09.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За період перебування у шлюбі, позивачем за власні кошти було придбано автомобіль марки "Mercedes-Benz ML 250 CDI", д.н.з. [NUMBER], який зареєстровано за позивачем. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва 27.06.2017 року затверджено мирову угоду від 26.06.2017 року, укладену між сторонами щодо розподілу спільного майна подружжя, набутого ними під час шлюбу, який було зареєстровано 19.09.1992 року, однак вказаний автомобіль у мирову угоду від 26.06.2017 року включено не було. Позивач вважає, що вказаний автомобіль не може бути визнаний спільною сумісною власністю подружжя, оскільки він був придбаний позивачем виключно за її власні кошти, які вона накопичувала та брала у борг, а тому позивач звертається до суду із вказаним позовом та просить суд визнати автомобіль марки "Mercedes-Benz ML 250 CDI", універсал - В, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] особистою приватною власністю [PERSON] Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі, ст.ст. 321, 328 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач у підтвердження заявлених вимог посилається на те, що 06.02.2014 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/-0102/82/0088541, згідно якого відповідачу надано споживчий кредит в розмірі 42 061,81 грн. із сплатою за користування у розмірі 35.9% річних зі строком поверненя до 06.02.2020 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячних погашень кредиту та процентів не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 05.11.2014 року становить 57 879, 19 грн, і яку позивач просить стягнути, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, просить справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач на неодноразові виклики в судові засідання не з"явився. Оскільки, згідно отриманої судом інформації, встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача не можливо, тому подальший виклик його здійснено через оголошення у пресі - газеті «Львівська пошта» від 19.02.2015 р., № 18 (1629). Виходячи із наведеного, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечує позивач. Суд, дослідивши письмові докази у справі дав їм оцінку, і вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Станом на 05.11.2014 р. заборгованість за кредитом становить 57 879 грн. 19 коп, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 41056.36 грн.; заборгованість за відсотками- 8 480.09 грн.; пені за порушення строків повернення кредиту - 8 342.74 грн. Наведеним підтверджено факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань перед позивачем, а відтак позов підлягає задоволенню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати- судовий збір в розмірі 578, 79 грн та 200 грн - оплата публікації оголошення в пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

\~ Позивач у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що 18.02.2013 року ПАТ "Універсал Банк", що є правонаступником ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № СL 132826, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39% річних, терміном на 36 місяців до 15.02.2016 року. \~ Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, а саме не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 11.12.2015 року становить 19004,21 грн. \~ Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість за кредитом, тому позивач просить стягнути з неї заборгованість по платежах кредитного договору та судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник позивача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує. \~ \~ \~ \~ Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, хоч про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення справи не заявила, що дає підстави, відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглядати за її відсутності на підставі наявних у ній доказів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. \~ Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Суд, дослідивши письмові докази у справі дав їм оцінку і вважає, що заявлені вимоги є підставними, виходячи з наступного: \~ Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~ Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконувала у передбачувані терміни. \~ Станом на 11.12.2015 року сума заборгованості за договором становить 19004,21 грн., а саме: 5300,90 грн. прострочена заборгованість по кредиту, сума дострового стягнення- 1339.15 грн, 3848,57 - відсотки, 2565,59 грн. - пеня, 5950,00 грн. - штраф. \~ Наведеним підтверджено факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань перед позивачем, а тому позовні вимоги є підставними. \~ Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду -\~ судовий збір в розмірі 1378,00 грн. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, посилається на те, що з відповідачем розірвала шлюб 13 серпня 2013 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Відповідач проживає окремо від сімї та сплачуває аліменти на утримання дочок. 10 грудня 2014 року дочці [PERSON] виповнилося 18 років. На даний час вона є студентом ІІІ курсу Ходорівського відділення ВСП Технічного коледжу Національного університету "Львівська політехніка", денної форми навчання. Оскільки, витрати повязані з навчанням значно перевищують розмір доходів позивача, тому звернулася до суду з цим позовом. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] двадцяти трьох років за умови продовження навчання. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримала. [PERSON] особа [PERSON] позовні вимоги вважає підставними. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що офіційно не працює, перебивається тимчасовими заробітками, немає стабільних доходів, а тому не в змозі платити аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав: У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася 10 грудня 1996 року і її батьками є сторони у справі. Згідно довідки № 244 від 09.12.2014 року, виданої Ходорівським відділенням ВСП Технічний коледж національного університету "Львівська політехніка", вбачається, що [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання за спеціальністю: виробництво хліба, кондитерських, макаронних виробів та харчових концентратів. Навчання закінчує 30.06.2016 року. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обовязки по наданню утримання на дочку, а має можливість, так як є працездатним та з врахуванням того, що він немає постійного місця роботи і стабільного заробітку, тому стягнення аліментів доцільно визначити у твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн, тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач у позові зазначає, що 12.11.2013р. між кредитною спілкою "Львівська" та позичальником - [PERSON], було укладено кредитний договір за № 2013-1395»Ринковий-Готівковий», відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп., на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 64% річних. Зазначає, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань утворилася заборгованість у сумі 20336 грн. 11 коп., які позивач просить солідарно стягнути з [PERSON], а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просить позов задоволити. Суд, ухвалив справу розглядати без участі відповідача, який, будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, до суду не прибув і заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 12 листопада 2013 р. між кредитною спілкою "Львівська" та позичальником [PERSON], було укладено кредитний договір за №2013-1395 «Ринковий-Готівковий», відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит в розмірі 4000грн.00коп., на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 64% річних. Даний кредитний договір у відповідності до п. 5 2.1.1 кредитного договору Кредодавець має право збільшити відсоткову ставку за кредитом до 75 % річних, якщо позичальник протермівав сплату по кредиту та відсотках, що зазначена в п.4.3., більше ніж на 30 днів, а також вимагати сплати додаткових відсотків за кожен протермінований день з розрахунку 0,15% річних в день від залишку по кредиту для покриття завданих втрат. Належним чином відповідач зобовязання не виконувалися і станом на 31.05.2017р. заборгованість по кредитному договору № 2013-1395 від 12.11.2013р. становить20336, 11 грн., а саме: залишок по тілу кредиту 3043,64 грн.; по відсотках становить 5223,57 грн.; по додаткових відсотках 3510,12 грн. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача слід задоволити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач у позовній заяві просить вилучити автомобіль ЗАЗ- ТF 698 K, ідентифікаційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, із незаконного володіння [PERSON], який проживає в [ADDRESS] на користь Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА. В обгрунтування свого позову посилається на те, що Головним управлінням праці та соціального захисту населення Київської ОДА 08.08.2012 року було забезпечено за рахунок коштів державного бюджету інваліда Великої Вітчизняної війни І групи [PERSON] транспортним засобом марки ЗАЗ- ТF 698 K, ідентифікаційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, з правом керування онука [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. В судове засідання строни не з"явилися, представник позивача Сахно Л.В. подала до суду заяву з якої вбачається, що вона позов свого довірителя підтримала повністю за викладених в ньому обставин, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що Головним управлінням праці та соціального захисту населення Київської ОДА відповідно до постанови КМУ від 19.07.2006 року № 999 "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" 08.08.2012 року було забезпечено за рахунок коштів державного бюджету інваліда Великої Вітчизняної війни І групи [PERSON] транспортним засобом марки ЗАЗ- ТF 698 K, ідентифікаційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, з правом керування онука [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, після смерті інваліда, автомобіль повертається головному управлінню соціального захисту. Згідно з п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, іншому члену сім"ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved