Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

позовні вимоги вмотивовані тим, що 10.09.2012 року між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON], було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7996,39 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка взявла на себе зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів. Однак позичальниця [PERSON], умови договору не виконує, порушує договірні зобов'язання, в зв'язку з чим виникла заборгованість і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідачки. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить позов задоволити, справу розглянути у відсутності представника та не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачка не з'явилася з невідомих суду причин та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідачки, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Дослідивши докази, представлені позивачем на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які позивач вважає достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідачці надано кредитну карту та згідно договору укладеного 10.09.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], останній було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карткув сумі 7996,39 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на суму залишку заборгованості за кредитом(а.с. 6-7). Як вбачається з матеріалів справи, станом на 23.11.2015 року [PERSON], порушила умови договору, в зв'язку з чим заборгованість відповідачки по кредитному договору становила загалом 16571,63 грн.(а.с.4-5). Відповідно до ч.1, 2 п.1 ст.258 для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), отже пеню слід відраховувати за рік до предявлення позову, а саме з 25.12.2014 року та згідно розрахунків заборгованості (а.с.4-5) пеня становитеме 3215,85 грн, а загальна сума боргу - 15694,58 грн. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.514, 516, 526, 530, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved