overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 06 червня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося. В них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки їх сім'я існує формально, тому просила шлюб розірвати. Під час розгляду справи позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свій позов підтримала, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін - "[PERSON]". Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, оскільки примирення між ними та збереження сім'ї є неможливим. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 червня 2009 року у Зорянській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 9 (а.с. 9). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.10). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 08 листопада 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Плахтіївській сільській раді Саратського району Одеської області. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, сім'я розпалася у жовтні 2015 року. На цей час дочка мешкає з матір'ю, знаходиться на її утриманні, а батько надає матеріальну допомогу на утримання дитини періодично, у невеликих розмірах. Позивачка зазначила, що відповідач має постійне місце роботи, регулярний дохід, тому просила стягнути з батька дитини аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходу відповідача щомісяця, до повноліття [PERSON]. Крім того, просила стягнути з відповідача на свою користь витрати за надання юридичної допомоги у розмірі 350 гривень. Під час розгляду справи позивачка підтримала свій позов, просила його задовольнити та надала пояснення відповідно до поданої заяви. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, пояснивши що він працює у СВК "Родина" Саратського району, має регулярний дохід та згоден сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька... Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.., суд … може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 08 листопада 1998 року у Плахтіївській сільській раді, актовий запис № 28, позивачка змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с. 3). Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Неповнолітня дитина сторін проживає разом з матір'ю [PERSON] в с. Плахтіївка Саратського району, Одеської області та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Плахтіївської сільської ради Саратського району (а.с.5). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, разом з позивачкою мешкає неповнолітня дочка, батьком якої є відповідач. Батько дитини зобов'язаний утримувати дочку до повноліття, однак матеріальної допомоги їй надає нерегулярно. Відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки доходу батька щомісяця, до повноліття дочки, чи до зміни сімейного, матеріального стану сторін, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. На підставі ст. 84 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 350 гривень. Також, на підставі ч.2 ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен сплатити у дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 12 червня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Плахтіївської сільської ради Саратського району, Одеської області, актовий запис № 03. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Їх сім'я фактично розпалася півроку тому назад, т.я. вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивачка неодноразово просила відповідача розірвати шлюб у відділі ДРАЦС, але відповідач постійно їй відмовляв. На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище "[PERSON]". У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не з'явилася, надала заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище "[PERSON] ". Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду також не з'явився, надав заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 16 травня 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося, за час перебування у шлюбі їх стосунки поступово погіршувалися. В них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки їх сім'я існує формально, тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Під час розгляду справи позивачка підтримала свій позов, просила його задовольнити, надавши пояснення відповідно поданої заяви. Крім того пояснила, що з січня 2013 року подружні відносини з чоловіком не підтримують, за цей час чоловік не намагався примиритися, тому збережння шлюбу неможливе. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, місце та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки. За згодою позивачки, на підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 травня 1999 року у Плахтіївській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 11 (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 17 квітня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. З відповідачем сімейне життя не склалося. З липня 2014 року подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Позивачка вважає, що їх сім'я існує формально, примирення з відповідачем неможливе, тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свій позов підтримала, просила його задовольнити, на примирення не погодилася. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення та ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 111 (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне прізвище позивачки залишити без змін - "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 17 листопада 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Зорянській сільській раді Саратського району, Одеської області, актовий запис № 20. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося так, як у них різні погляди на сімейне життя, через що в сім'ї часто виникали сварки. Сторони шлюбні відносини не підтримують приблизно 6 років, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що їх сім'я фактично розпалася, тому просила шлюб розірвати. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]", не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, не з'явився, не повідомив суд про причину неявки, у зв'язку з чим, за клопотанням позивачки, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 4). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що клопотання позивачки про залишення їй прізвища "[PERSON]" після розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 18 липня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1256. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони спільно не проживають з 2012 року, чоловік знаходиться в місцях позбавлення волі, відбуваючи покарання. Як виявилося після шлюбу у них були зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Між ними виникали непорозуміння та сварки. Позивачка переконалася, що вони з відповідачем є зовсім різними людьми і кожен з них живе своїм життям. На даний час позивачка зустрічається з іншим чоловіком, з яким має намір створити сім'ю, тому вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливо і суперечить її інтересам, тому просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи через газету "Одеські вісті" від 21 серпня 2014 року № 90, до суду не з'явився, не повідомив суд про причину неявки, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - " [PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 19 листопада 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 52. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі стосунки сторін поступово погіршувалися. З червня 2013 року вони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу також стало неможливим через складні взаємовідносини та значні розбіжності в їх характерах та поглядах на сімейне життя. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливо, тому просила шлюб розірвати. Справа слухалась неодноразово, сторонам, за їх клопотанням, надавався строк для примирення. У даному судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити, т.я. вони не примирилися і примирення в подальшому неможливо. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач позов не визнав, пояснивши суду, що вони проживають разом з позивачкою і він і після буде контролювати позивачку. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 7). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище - "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved