Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про встановлення факту сумісного проживання її з [PERSON] однією сім'єю на протязі понад п'ять років до часу відкриття спадщини після його смерті [INFO] та надати їй як спадкоємиці четвертої черги за законом право на спадкування разом зі спадкоємцями другої черги за законом [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що також має право на спадкування разом із спадкоємцем другої черги, оскільки мати позивачки 01.02.1986 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та проживали однією сім'єю, він вважав та називав її своєю дочкою, а після смерті матері [INFO] залишилась проживати спільно зі спадкодавцем по день його смерті. Також позивачка зазначила, що вітчим мав ряд захворювань і до останнього дня його життя вона єдина була поруч із ним, опікувалася про нього, купувала необхідні ліки, доглядала за ним, їздила до лікарні, прибирала у квартирі, відвозила та привозила його з дачі, купувала та готувала їжу, робила все те, що було необхідне для забезпечення його буття, оскільки він переніс важку онкологічну операцію, в подальшому також виникли проблеми зору. Посилаючись на те, що спадкоємців першої черги за законом немає, а відповідачі як спадкоємці другої черги за законом ніколи життям свого родича не цікавилися і майже не спілкувались та ніяким чином не допомагали, навіть коли він був дуже хворий, не приймали ніякої участі у організації його поховання, в тому числі матеріальної, позивачка просила вимоги задовольнити. Додатково позивачка повідомила, що після смерті [PERSON] продовжує проживати в квартирі, нести витрати на її утримання, підтримує у ній порядок та чистоту, іншого житла не має. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити повністю. Представник відповідачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] позов не визнав та просив у вимогах відмовити повністю, посилаючись на те, що проживання позивачки з померлим [PERSON] під одним дахом не є підтвердженням проживання однією сім'єю у розумінні ст.3 СК України, позивачка останній час не сплачувала комунальні послуги за квартиру, в результаті чого виникли борги. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, зокрема на квартиру [ADDRESS]. Мати позивачки [PERSON], котра померла [INFO], перебувала у шлюбі з [PERSON], що був зареєстрований 01.02.1986 року, та разом з малолітньою на той час дочкою - позивачкою у справі, [INFO], проживали разом з [PERSON] у зазначеній квартирі. У вказаному житловому приміщенні була постійно по день смерті зареєстрована і проживала мати позивачки та з досягненням повноліття була зареєстрована і сама позивачка, що підтверджується довідкою ЖБК "Ленінський-10" (а.с.12), котра поживає у квартирі по цей час. [PERSON] у 1999 році було визнано інвалідом першої групи, що підтверджується відповідним посвідченням від 10.12.1999 року (а.с.16), у 2009 році його стан здоров'я значно погіршився та був госпіталізований з діагнозом ракової пухлини сечового міхура і 28.01.2009 року прооперований у міській клінічній лікарні №1 м.Одеси, де перебував на стаціонарному лікуванні понад два місяці, що підтверджується як випискою-епікризом №226 (а.с.18), так і поясненнями допитаного у судовому засіданні у якості свідка лікаря [PERSON], котрий повідомив, що операція була складною, хворий близько двох з половиною місяців перебував у лікарні, його доглядали дружина з дочкою - позивачкою у справі, в подальшому для обстежень та контролю, які здійснювались на протязі наступних двох років, з ним була лише дочка, оскільки мати також хворіла, інші особи його не відвідували та допомоги не надавали. Після смерті дружини стан [PERSON] погіршився, загострилась хвороба зору, у зв'язку з чим 06.11.2013 року його було госпіталізовано до Одеського обласного очного госпіталю, де 07.11.2013 року прооперовано, що підтверджується наданим позивачкою медичним висновком (а.с.17). Після смерті [PERSON] позивачка здійснила його поховання та поминальні обіди, які були проведені виключно за кошти позивачки. Зазначені вище обставини та факт проживання позивачки зі спадкодавцем однією сім'єю з 1986 року по день його смерті, тобто на протязі 28 років, підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: - сусідка [PERSON], котра повідомила, що знає їх як повноцінну сім'ю з 1986 року, [PERSON] завжди називав позивачку дочкою, а вона його батьком, після отримання [PERSON] медичної освіти, вона здійснювала догляд як за матір'ю, так і за батьком, за власні кошти купувала ліки, піклувалась після здійснених операції, відвозила, привозила його на автомобілі як до лікарні, так і в літній період на дачу, що знаходиться у Комінтернівському районі Одеської області. Також свідок повідомила, що сестру [PERSON] знає, однак останні 20 років її не бачила, доглядом займались виключно дружина та дочка як і після інсульту, що був у [PERSON] 15 років тому, так і після операцій по видаленню ракової пухлини та операції очей; - сусідка по дачі та колега по роботі [PERSON] [PERSON], котра знала його близько 35 років, знала дружину та дочку, котра називала його не інакше як "папа", він відводив її до школи, а після закінчення нею медичного училища, [PERSON] надавала як матері, так і батькові посильну допомогу, робила уколи, влітку відвідувала його на дачі, постійно піклувалася про нього, більше нікого із близьких біля нього не було. Також свідок повідомила, що 14.04.2014 року [PERSON] перебував на дачі і стан його здоров'я різко погіршився, охоронець викликав карету швидкої допомоги, його відвезли до Комінтернівської лікарні і в цей же день [PERSON] приїхала та перевезли його до обласної лікарні. Після його смерті усіма питаннями, пов'язаним з похованням, займалась [PERSON]; - подруга позивачки і колега по роботі [PERSON], котра повідомила, що знайома з позивачкою понад 10 років, була неодноразово в гостях як у квартирі (1-2 рази на місяць), так і на дачі разом зі своєю трирічною дитиною, та навіть не здогадувалась, що [PERSON] не являється її рідним батьком, про нього вона піклувалась як про батька, купувала дорогі ліки, на що необхідні були кошти і вона вимушена була багато працювати, за що він завжди був їй вдячний; .- колега по роботі позивачки [PERSON], котра повідомила, що працюють з позивачкою з 2002 року, вона постійно піклувалась про батьків, надавала допомогу, прибирала, готувала їжу, однак про те, що батько нерідний дізналась лише після його смерті на похоронах, організацію та оплату яких здійснювала позивачка. До пояснень допитаної зі сторони відповідачки [PERSON] свідка [PERSON] (її подруги) суд ставиться критично, оскільки її пояснення у більшості своїй містять інформацію, отриману від самої відповідачки [PERSON] та суперечать іншим матеріалам справи. Крім того, вказаному свідку взагалі нічого не було відомо про найскладнішу операцію померлого - видалення онкологічної пухлини, яку він переніс у 2009 році, що свідчить про вибіркову обізнаність вказаного свідка. Наявність боргів за комунальні послуги, що виникли в останній час за життя [PERSON], на що звернув увагу представник відповідачки, суттєвого значення для розгляду спору по суті не має та навпроти підтверджує обставини, викладені позивачкою, щодо її великих витрат на лікування [PERSON], у зв'язку з чим і не вистачало коштів на здійснення своєчасних оплат за комунальні послуги. Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання позивачки та її вітчима [PERSON] однією сім'єю з 1986 року. Спадкоємцями другої черги за законом є сестра померлого [PERSON] та племінниця [PERSON] - дочка рідної сестри померлого [PERSON], котра померла [INFO], які своєчасно звернулися до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с.48-57). Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. В силу ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», п.5.2. надано відповідні роз'яснення, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст.1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч.2 ст.1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки законними й обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved