Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивачка у березні 2016 р. звернулася до суду про визнання виконавчого напису №1030 від 25.07.2014 вчинений приватним нотаріусом таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгунтовані тим, що 24.10.2007 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем укладено договір споживчого кредиту №1840/ФК-07. В якості забезпечення зобов'язань за укладеним договором, 24.10.2007 р. сторони уклали договір іпотеки №1839/Zфквіп-07, за реєстровим №5356, предметом якого є квартира.25.07.2014 р. приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №1030, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, оскільки існує спірність заборгованості, порушено строк позовної давності. Ухвалою суду від 28.03.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 05.07.2018 р. підготовче засідання розпочато та відкладено. 06.08.2018 р. до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача ПАТ "Дельта Банк" просив у позові відмовити, посилаючись на те, що до пред'явлення вимоги до приватного нотаріуса з метою отримання виконачого напису, Банком на адресу позивачки 30.04.2014 р. була направлена досудова вимога, проте, жодних дій на погашення кредитної заборгованості останньою не було вчинено, у зв'язку з чим представник відповідача просив у позові відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні 28.11.2018 р. за згодою представників сторін, підготовче засідання було проведено та завершено, розгляд справи призначено по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, наділсла лист про розгляд справи за її відсутності (а.с. 32). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2007 між р. ТОВ «Український промисловий банк», [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір №1839/Zфквіп-07 (а.с. 6-7), відповідно до п. 1.1 якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за договором не відновлювальної кредитної лінії №1839/ФКВ-07 від 24.10.2007 р., укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов'язаний до 23.10.2012 р. включно, повернути іпотекодержателю кредитні кошти у розмірі 757 500,00 дол. США, в порядку, передбаченому кредитним договором, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 18 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1). В силу п. 1.2 предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], жилою площею 54,30 кв.м., загальною площею 84,80 кв.м. 25.07.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. пропоновано звернути стягнення на майно, а саме, трьохкімнатну квартиру №17, загальною площею 84,80 кв.м., в т.ч. житловою - 54,30 кв.м., що знаходиться в буд. [ADDRESS], що належить [PERSON] та [PERSON] яка є майновим поручителем, що було предано в іпотеку ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк». Строк за який проводиться стягнення: 01.07.2010 по 28.04.2014 р. За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, пропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 1 516 768, 78 грн. (а.с. 4-5). Здійснення виконавчого напису нотаріусом в даних правовідносинах регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік), Порядком вчинення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» встановлює умови вчинення виконавчих написів. В силу даної норми, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до правових позицій, висловлених Верховним Судом України в постанові від 11 березня 2015 р. № 6-141цс 14 та в постанові № 6-27цс15 від 04.03.2015р., які в силу ст.360-7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів (п. 1.1 глава 16 розділ ІІ Порядку). Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, враховуючи наведені положення законодавства, виконавчі написи вчиняються за умови безспірності заявленої заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом з тим, у Постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року Верховний Суд України вказав на необхідність при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Зазначив, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Встановлено, що Банком 10.07.2014 р. до приватного нотаріуса пред'явлена заява про вчинення виконавчого напису від 10.07.2014 р. щодо наявної у [PERSON] заборгованості в розмірі 1 516 768,78 грн. за перод з 01.07.2010 р. по 05.05.2014 р. Проте, вказана заборгованоість не є безспірною, оскільки вимога про її стягнення подана з пропуском трирічного строку пред'явлення, оскільки судом встановлено, що 23.03.2010 р. до Святошинського районного суду м. Києва був поданий позов до [PERSON] щодо стягнення кредитної заборгованості за кредитом №1839/ФКВ-07 від 24.10.2007 р., у зв'язку з чим Банк в самостійному порядку змінив кінцевий строк повернення кредиту. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2010 р., яке залишено в силі Ухвалою Апеляційногос уду м. Києва від 23.11.2011 р. та ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 05.07.2012 р. з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" в рахунок погашення кредитної заборгованості за Договором №1839/ФКВ-07 від 24.10.2007 р. стягнуто кошти на загальну суму 967 251,05 грн. Таким чином, враховуючи стягнення в судовому порядку кредитної заборгованості за Договором №1839/ФКВ-07 від 24.10.2007 р., яка також була предметом стягнення за спірним виконавчим написом від 25.07.2014 р., суд приходить до висновку, що пред'явлена Банком до приватного нотаріуса вимога щодо стягнення кредитної заборгованості не є безспірною, оскілкьи, в тому числі, виходить за межі присудженої до стягнення в судовому порядку кредитної заборгованості. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачка відповідно до ст. 81 ЦПК України довела ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved