Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який на даний час розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] . На даний час син повнолітній, однак продовжує навчання на денній формі навчання в Чорноморському морському фаховому коледжі ОНМУ та немає можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Період навчання триватиме по 28.06.2022 року. Відповідач в добровільному порядку допомоги сину на навчання не надає, тому вона звернувся з даним позовом до суду та просить позовні вимоги задовольнити та стягнути на її користь на утримання повнолітнього сина з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно. Ухвалою судді від 11.10.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.11.2021 року, яке було відкладено на 14.12.2021 року, за клопотанням відповідача по справі. Ухвалою судді від 11.10.2021 року витребувано у [PERSON] довідку з місця його роботи та довідку про розмір його заробітної плати (доходів) Відповідачем отримано ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, а також ухвалу про витребування доказів. Станом на 14 грудня 2021 року відповідач своїм право на подачу відзиву не скористався, вимоги ухвали суду від 11 жовтня 2021 року про витребування доказів не виконав. Позивач у судові засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заявка позивача [PERSON] про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення на номер +380962365538 від 05.10.2021 року. (а.с. 12) В матеріалах справи містяться довідки про доставку SMS-повідомлень, згідно яких позивачу [PERSON] , було доставлено SMS-повідомлення в електронному вигляді про судові засідання, призначені на 10 листопада 2021 року і 14 грудня 2021 року. (а.с. 26,37) Суд вважає належним доказом повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , була належним чином і своєчасно повідомлена про дату, час і місце слухання справи. В матеріалах справи також міститься заява позивача [PERSON] про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності позивача по справі на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково. Зазначав, що він не має постійного заробітку, тому він не моє можливості сплачувати щомісяця по 1000 грн. Зазначав, що його дохід кожного місяця різний і коливається від 3000 до 6000 грн. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вислухавши відповідача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ісаївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, актовий запис № 7. (а.с. 6). Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2019 року (справа № 508/865/19) шлюб між сторонами по справі було розірвано (а.с. 9,10). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , вбачається, що [INFO] йому виповнилось 18 років, тобто він досяг повноліття. [PERSON] навчається в Чорноморському морському фаховому коледжі Одеського національного морського університету І рівня акредитації на 4 курсі. Форма навчання денна. Навчається за держзамовленням. Термін навчання по 28.06.2022 року. Степендію або інші доходи в закладі навчання не отримує. (а.с. 4, 5) Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови ПленумуВерховногоСудуУкраїни №3«Прозастосуваннясудами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньому сину під час навчання, суд вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Позивачем доведено, що [PERSON] є сином відповідача, а останнім це не заперечувалося, який набув повноліття та не досягнув віку 23 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, однак позивачем не надано доказів про доходи відповідача на підтвердження заявлених позовних вимог, позов про стягнення аліментів на час навчання підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір аліментів судом враховується також те, що повнолітній [PERSON] навчається на денній формі навчання за державним замовленням, прецевлаштуватися він не має змоги у зв`язку з навчанням, проживає та навчається у м. Одеса, несе витрати на проїзд до місця навчання, матеріальне становище позивачки [PERSON] , а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. З врахуванням наданих сторонами доказів, відповідач не скористався правом подачі відзиву і витребуваних доказів, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річноговіку за умов продовження навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітнього [PERSON] , виходячи з засад розумності та справедливості. Стаття 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial