Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13050 грн. 27 коп. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 19.02.2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов`язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов вищевказаного кредитного договору, в зв`язку з чим, станом на 15.07.2019 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 13050 грн. 27 коп. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, а також не подала відзиву на позовну заяву і не повідомила про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення Прилуцького міськрайонного суду про виклик до суду розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет pr.cn.court.gov.va. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 19.02.2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з «Пам`яткою клієнта», "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифів Банку" становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 15.07.2019 року, перед АТ КБ «Приват Банк» виникла заборгованість в загальній сумі - 13050 грн.27 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредита - 8455 грн. 11 коп., з заборгованості за простроченим тілом кредита - 3087 грн. 73 коп., заборгованості за нарахованими відсотками - 409 грн. 80 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 597 грн. 63 коп. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, з огляду на положення ч.1 ст.612 ЦК України, станом на 15.07.2019 року порушив умови договору від 19.02.2018 року, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого сторонами не оспорюється. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористалася своїми процесуальними правами та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов кредитного договору від 19 лютого 2018 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, а тому заборгованість у розмірі 13050 грн.27 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1921 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України суд, -

Outcome: approved