Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до Покровського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого рогу Головного територіального управління юстиції, в якому просили зняти арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] (Азізбекова) в м. Кривому Розі на підставі постанови державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 932834 від 27.07.2005 року та зобов'язати Покровський відділ державної виконавчої служби міста [PERSON] Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з квартири [ADDRESS] (Азізбекова) в м. Кривому Розі та ініціювати внесення в інформаційні реєстри, які він використовує в межах своєї компетенції для обтяження майна, інформації про зняття арешту квартири [ADDRESS] (Азізбекова) в м. Кривому Розі, накладеного на підставі постанови державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 932834 від 27.07.2005 року. Свої вимоги пояснили тим, що 02 березня 2010 року померла [PERSON], яка проживала за адресою : [INFO] /Азізбекова / буд. 15 кв.13 в м. Кривому Розі. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини вищевказаної квартири, яка належала покійній на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 15 жовтня 2001 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] з другої сторони. Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та право власності було зареєстровано в Криворізькому БТІ 31 жовтня 2001 року та внесено в реєстрову книгу № 21 стор. 286 запис 7086.Таким чином, вони є співвласниками вищевказаної квартири та померла [PERSON]. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON]. Вона в установленому порядку прийняла спадщину після смерті матері і влітку 2017 року звернулася до Другої Криворізької державної нотаріальної контори, в якій була зареєстрована спадкова справа, із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої 02.03.2010 року. В нотаріальній конторі вона дізналася, що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме частку квартири [ADDRESS] (Азізбекова) в м. Кривому Розі неможливо, оскільки державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори 13.08.2005 року було внесено в реєстр обтяжень арешт вищевказаної квартири на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 932834 від 27.07.2005 року, виданої Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. При цьому у вищевказаній постанові власником всієї квартири указана [PERSON]. Тому державним нотаріусом мені було запропоновано звернутися до виконавчої служби із заявою про скасування арешту спадкового майна. 11 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Покровського ВДВС міста [PERSON] із заявою про вдачу їй копії постанови Жовтневого ВДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 932834 від 27.07.2005 року, якою була арештована квартира [ADDRESS] /Азізбекова/ в м. Кривому Розі та з проханням скасувати накладений цією постановою арешт. Але їй у скасуванні арешту на квартиру було відмовлено, у зв'язку із закінченням зберігання завершених виконавчих проваджень та неможливістю встановити обставини, за якими накладений арешт за постановою АА № 932834 від 27.07.2005 року за адресою : м. Кривий Ріг вул. Панаса Феденко / Азізбекова / буд. 15 кв. 13.У звязку із чим вона вимушена звернутися до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою від 15 січня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 28 лютого 2018 оку. Ухвалою від 28 лютого 2018 року закрито підготовче засідання по справі, призначено до судового розгляду на 06 квітня 2018 року. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо звернулися із заявами про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник Покровського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого рогу Головного територіального управління юстиції [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу, укладеного 15 жовтня 2001 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] з другої сторонни, [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (Азізбекова) в м. Кривий Ріг, договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], право власності було зареєстровано в Криворізькому БТІ 31 жовтня 2001 року та внесено в реєстрову книгу № 21 стор. 286 запис 7086. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ № 329947 від 24.03.2010 року виданого Жовтневим відділом РАЦС КМУЮ у Дніпропетровській області, 02 березня 2010 року померла [PERSON]. 11 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Покровського ВДВС міста [PERSON] із заявою про вдачу їй копії постанови Жовтневого ВДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 932834 від 27.07.2005 року, якою була арештована квартира [ADDRESS] (Азізбекова) в м. Кривому Розі. Згідно листа начальника Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] від 12.12.2017 року [PERSON] повідомлено, про те, що у звязку із зв'язку із закінченням зберігання завершених виконавчих проваджень та неможливістю встановити обставини, за якими накладений арешт за постановою АА № 932834 від 27.07.2005 року за адресою : м. Кривий Ріг вул. Панаса Феденко (Азізбекова) [ADDRESS]. Згідно листа зав. Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] за вих. № 1184/02-14 від 21 березня 2018 року, після померлої 02.03.2010 [PERSON] (спадкова справа №349/2010) спадщину прийняв єдиний спадкоємець донька померлої [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. Інший спадкоємець, син померлої [PERSON] пропустив строк прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1ст. 3\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі постанови АА № 932834 27.07.2005 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області накладено арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , а саме на квартиру [ADDRESS], власником якого є [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні 12.12.2017 року до Покровського відділу ДВС з приводу надання інформації щодо наявності виконавчого провадження та підстав накладення арешту на квартиру та його зняття, позивач отримала відповідь про неможливість надати детальну інформацію з приводу виконавчого провадження не можливо, у звязку із закінченням зберігання завершених виконавчих проваджень, а зняти арешт з майна вона може в судовому порядку. Згідно ч. 1\~ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього\~Закону\~передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 4\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5\~ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"\~у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до вимог\~ст. 41 Конституції України\~та ч.1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.ч.1,2\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що виконавче провадження завершено, продовження дії арешту на квартиру за адресою: м. Кривий ріг, вул. Азізбекова ([PERSON]), 15/13 порушує права позивачів, щодо володіння, користування та розпоряджання майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial