Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору, [PERSON] , його дружина - [PERSON] , його син [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Спадщину після смерті чоловіка прийняла вона, його дружина [PERSON] , постійно проживаючи із померлим на час відкриття спадщини. З метою оформлення спадщини вона звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок видано на ім`я [PERSON] також у виписці з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 23.10.2018 року №62703 вказано, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору [PERSON] . Крім того, частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не було виділено. Просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.09.1989 року,виданого виконкомом Коломийської районної ради, Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] та визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивачка подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вимоги позовної заяви визнав та просив справу слухати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 11 вересня 1989 року виданого на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради народних депутатів №125 від 14 червня 1989 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №62703 від 23.10.2019 року, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , зареєстровано в реєстровій книзі №1 під реєстровим №15 за [PERSON] (а.с.19) [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 07 лютого 2009 року складено відповідний актовий запис № 4 (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на житловий будинок, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок видано на ім`я [PERSON] , також у виписці з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 23.10.2018 року №62703 вказано, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору [PERSON] . Крім того частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не було виділено (а.с. 10). Згідно довідки П`ядицької сільської ради ОТГ Коломийського району № 106/15-08/08 від 01 листопада 2018 року станом на 01.07.1990 року в спадковому житловому будинку проживали: голова домогосподарства - [PERSON] , його дружина - [PERSON] та син [PERSON] . На день смерті [PERSON] в спадковому житловому будинку проживала його дружина [PERSON] Заповіт від імені померлого [PERSON] виконавчим комітетом Великокам`янської сільської ради не посвідчувався (а.с.12). Згідно довідки П`ядицької сільської ради ОТГ Коломийського району від 01 листопада 2018 р. [PERSON] який помер [INFO] , був зареєстрований і постійно проживав з 1935 р. до дня смерті по [ADDRESS] (а.с. 11). Окрім позивачки спадкоємцями після смерті [PERSON] є син померлого, [PERSON] відповідач по справі, який на спадщину не претендує та не заперечує щодо оформлення спадкового майна в цілому за позивачкою, про що подав заяву до суду. Інших спадкоємців які б претендували на спадщину не має. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Згідно ч.1 п.11ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідачі по справі подали до суду заяви в яких позовні вимоги визнали та відмовились від своїх часток в спадковому майні на користь позивачки. Крім цього, суд зазначає,щоу свідоцтві про право власності на будинковолодіння від 11 вересня 1989 року допущено описку та неправильно записано прізвище голови колгоспного двору,а саме « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », відповідно внаслідок цього позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину по закону. Однак те,що прізвище померлого є « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.8) та свідоцтвом про смерть (а.с.9),а також довідкою виконкому П`ядицької сільської ради ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області, де прізвище померлого також зазначено як « [PERSON] ». Згідно даних технічного паспорту в [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «літ. А», літня кухня «літ. Б», стайня «літ. В», стодола «літ. Д», сарай «літ. Ж», погріб «літ. З», навіс «літ. К», вбиральня «літ. Л», криниця «№», ворота, огорожа «№1-2» , вимощення «І» (а.с. 14-18). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 23.10.2018 року ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] для оформлення спадщини (без врахування ПДВ) становить 153412 грн. (а.с.20). Позивачка є інвалідом 2 групи, і відповідно є звільнена від сплати судового збору,то відповідно витрати за розгляд справи відносяться за рахунок держави. За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст.ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та

Outcome: approved