Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що є обласним теплопостачальним підприємством, яке постачає теплову енергію у багатоквартирні житлові будинки м.Дружківки. В 2013р. позивач вже звертався до міського суду з заявою про видачу судового наказу на суму 6540,98грн, було видано судовий наказ № 2н/229/412/2013 від 02.04.2013р, який 06.10.2014р судом скасовано. Відповідно до ст. 118 ЦПК України звертається до суду з позовом. Відповідачі несвоєчасно сплачували за фактично отриману теплову енергію, у зв"язку з чим порушили умови сплати за спожиту теплову енергію і станом на 01.02.2013р за ними лічиться заборгованість в сумі 6540,98грн. Просять стягнути з відповідачів зазначену заборгованість, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідачі позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що вони, та їхня дочка [PERSON] [INFO], є власниками квартири [ADDRESS], відповідно споживачами теплової енергії в цій квартирі. Дійсно був період, коли в них були матеріальні труднощі, вони не могли оплачувати спожиту теплову енергію. Але пізніше ситуація змінилася і з березня 2007року вони почали сплачувати поточні нарахування за теплопостачання. За період з березня 2007р по лютий 2013року заборгованості не мають. Борг, який виник раніше не визнають, оскільки строк позовної давності закінчився. Тому просять в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши докази по справі вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], проживають в [ADDRESS] з 1996року, є власниками даної квартири, кожний по 1/3 частки, відповідно є споживачами теплової енергії в данній квартирі Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630. Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що відповідачі не сплачували отриманні послуги з теплопостачання в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 01 лютого 2013року, у них виникла заборгованість за фактично отриману теплову енергію в сумі 6540,98грн (а.с.2-4). Наявність у відповідачів заборгованості підтверджує невиконання ним обов'язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Судом встановлено, що у березні 2013року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів суми боргу 6540,98грн. що згідно ст.264 ЦК України, перериває сплив строку позовної давнини для стягнення з відповідача платежів в межах трьохрічного строку позовної давнини. 02 квітня 2013року видано судовий наказ № 2н-/229/412/2013, яким стягнуто зазначену суму. Але ухвалою суду від 06 жовтня 2014року даний наказ скасовано, оскільки між сторонами виник спір про право (а.с.6). Відповідно до ст. 105-1, 118 ЦПК України заявлені стягувачем ОКП "Донецьктеплокомуненерго" вимоги про стягнення боргу в сумі 6540,98грн. можуть бути розглянуті у позовному провадженні. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачі [PERSON] надали до суду заяву про застосування позовної давності, тому у суда є підстави для застосування позовної давності за даним позовом . Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особи дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З особового розрахунку № [NUMBER], який відкрито на ім"я [PERSON] вбачається, що з березня 2007року по лютий 2013року відповідачі здійснюють щомісячну оплату послуг. Судом в судовому засіданні досліджено призначення кожного платежу шляхом огляду оригіналів платіжних квитанцій, і встановлено, що відповідачі здійснюють оплату за конкретний відповідний період, що не свідчить про визнання відповідачами боргу за весь період споживання послуг і відповідно не перериває позовну давність. З урахуванням трирічного строку позовної давності (з 01 березня 2010 до 01 лютого 2013року) відповідачі не мають заборгованості за спожиту теплову енергію, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно вимоги позивач а про стягнення судових витрат також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed