Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він працював у Державній екологічній інспекції охорони Чорного моря на посаді головного спеціаліста - державного інспектора Херсонської дільниці. 11.05.2004 року наказом Державної екологічної інспекції охорони Чорного моря його було звільнено. Рішенням Комсомольського районного суду наказ було визнано незаконним, [PERSON] поновлено на роботі з 20.05.2004 року та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2225,77 грн. Станом на вересень 2004 року відбулась реорганізація відповідача. Херсонський окружний адміністративний суд своєю ухвалою замінив вибулу сторону на її правонаступника. На виконання рішення суду [PERSON] було поновлено на роботі з 21.03.2005 року. У період часу з 19.10.2004 року по 20.03.2005 року виник вимушений прогул не з вини позивача. У зв'язку з чим не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата про що він дізнався випадково у жовтні-листопаді 2014року. Просив стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 6076,43 грн. з урахуванням індексу інфляції. Зазначив, що ситуація яка складалась призвела до погіршення його самопочуття, він перебував на лікарняних, де проходив медичну реабілітацію. Також у зв'язку з порушенням його прав він витратив значний час на юридичні консультації, листування з відповідачем, здійснення розрахунку. Тому просив стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивач в судовому засіданні надав заяву про корегування розрахунку суми та збільшення позовних вимог та просили стягнути з відповідача середній заробіток з урахуванням індексу інфляції за період з 19.10.2004 року по 20.03.2005 року у сумі 7970,21 грн. та компенсацію частки невиконаної щорічної відпустки за відповідний період у сумі 1164,14 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав письмові заперечення в яких зазначив, що не згодні з позовними вимогами та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню оскільки при розгляді справи у 2004 році відповідач зазначав про реорганізацію, яка було проведена ще до винесення судом рішення, а судом цей факт враховано не було і лише 01.02.2005 року відповідач став стороною виконавчого провадження та зміг виконати судове рішення. Щодо моральної коди зазначив, що всі незручності, які виникли у позивача сталися не з вини інспекції тому підстав для стягнення моральної шкоди не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 06.12.1995 року працював в Державній екологічній інспекції охорони Чорного моря на посаді головного спеціаліста - державного інспектора Херсонської дільниці та наказом № 61-о від 11.05.2004 року його було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.10.2004 року наказ № 61-о від 11.05.2004 року було визнано незаконним, [PERSON] поновлено на роботі з 20.05.2004 року та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2225,77 грн. Постановою державного виконавця від 02.03.2005 року було замінено вибувшу сторону виконавчого провадження - Державну інспекцію охорони Чорного моря Міністерства екології та природних ресурсів України її правонаступником - Державну екологічну інспекцію по охороні навколишнього середовища Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища. 16.03.2005 року наказом № 38-о [PERSON] поновлено на роботі з 21.03.2005 року. Відповідно до довідки № 3106/02 від 05.09.2014 року виданої першим заступником начальника Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря з 18.10.2004 року по 21.03.2005 року [PERSON] заробітна плата не нараховувалась. Відповідно до ч.2 ст.. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. ст. 27, 34 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до п 3-5 Постанови Кабінету міністрів України № 159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру до яких входить заробітна плата грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого,але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. При визначенні суми середньомісячної заробітної плати позивача суд виходить із її розміру встановленого рішенням Комсомольського районного суду від 18.10.2004року. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що з вини роботодавця за період з 19.10.2004 року по 20.03.2005 року позивачу не була нарахована та виплачена заробітна плата. Суд вважає за необхідне приймаючи до уваги порушення виплати заробітної плати визначити її суму з врахуванням індексу інфляціі. Таким чином з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на користь [PERSON] підлягають стягненню 6475 грн. 17 коп.(яка вираховувалась виходячи з наступного: середньомісячний заробіток складає 445,154 грн. (2225,77 грн./5 місяців); кількість днів за останні повні 2 місяці (серпень, вересень) складає 43 дні; середньоденний заробіток вираховується за формулою: середньомісячний заробіток / кількість робочих днів за 2 місяці,які передували (445,154 грн./43дні = 20,70 грн.) та складає 20,70; заборгованість за місяць вираховується : кількості робочих днів* середньоденна заробітна плата (жовтень 2004 року - 8*20,70=165,60 грн., листопад 2004 року - 22*20,70 = 455,40грн., грудень 2004 року 23*20,70 - 476,10 грн., січень 2005 року - 19*20,70 - 393,30 грн., лютий 2005 року - 20*20,70 = 414 грн., березень 2005 року - 13*20,70 = 269, 10 грн.); сума заборгованості враховуючи індекс споживчих цін за період невиплати вираховується сума заборгованості * індекс ( жовтень 2004 року - 165,60 грн.*3,18 = 526,61 грн., листопада 2004 року - 455,40 грн.*2,98 = 1357,10 грн., грудень 2004 року - 476,10*2,91 = 1385, 45 грн., січень 2005 року - 393,30*3,01 = 1183,83 грн., лютий 2005 року - 414*2,98 = 1233,72 грн., березень 2005 року - 269,10*2,93 = 788,46 грн.) Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Обгрунтовуючи моральну шкоду позивач посилався на погіршення самопочуття, перебування на лікарняних, де проходив медичну реабілітацію, зазначив що дізнався про порушення його прав лише в жовтні-листопаді 2014року . Однак оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів завдання йому моральної шкоди , невиплатою заробітної плати саме за період з з 19.10.2004 року по 20.03.2005 року, стягнення якої з урахуванням індексу інфляції на думку суду є достатньою її сатисфакцією. Також не підлягає задоволенню вимоги щодо компенсації за даний період відпустки, оскільки обставини щодо її надання чи ненадання не є предметом дослідження у даній справі На підставі викладеного,

Outcome: partial