Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 24.06.2011 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому остання отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на сайті http://privatbank/ua/terms/peges/70/ складає між нею та позивачем Договір про надання банківських послуг. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню заборгованості, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 53179,63 грн. , яка складається з 434,24 грн. - заборгованість за кредитом; 45044,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4692,47 грн. - заборгованість за пенею та комісією та відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року : 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 2508,55 грн. - штрафу (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.. Ухвалою суду від 13.06.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, клопотанням від 31.05.2018 року просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Даний позов позивачем направлений до розгляду до Бериславського районного суду Херсонської області, оскільки в анкеті - заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанкі, відповідачем було зазначено адресу проживання [ADDRESS]. Саме за цією адресою відповідачу судом направлялись виклики до суду. Також в анкеті-заяві було зазначено адресу відмінну від місця проживання : [ADDRESS](а.с.8). На дану адресу також судом було направлено виклик. Згідно довідки Козацької селищної ради Бериславського району Херонської області від 13.06.2018 року № 02-39/236 [PERSON], [INFO] знято з реєстраційного обліку смт. Козацьке(а.с.49). Згідно довідки Новока'м'янської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області від 21.06.2018 року № 528 [PERSON], [INFO] знята з місця реєстрації [ADDRESS] 10.09.2011 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.51). З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що виклики до суду не були вручені, оскільки конверти з судовими повістками повернуто до суду з відміткою «не проживає» (а.с.57), «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.58,59) «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 47, 53). Тому виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст.223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 24.06.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому остання отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на сайті http://privatbank/ua/terms/peges/70/ складає між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг (а.с.8). Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.06.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 30.04.2018 року (а.с. 6-7), вбачається, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню заборгованості, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 53179,63 грн. , яка складається з 434,24 грн. - заборгованість за кредитом; 45044,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4692,47 грн. - заборгованість за пенею та комісією та відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року : 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних відпростроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрат иплатіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, у разі виникнення прострочених зобов'язано, клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобов'язання та може змінюватися у відповідності до п. 1.1.3.2.3 Договору. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 24.06.2011 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, у свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє на момент звернення позивача з позовом до суду, а тому позов є обґрунтованим. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором б/н від 24.06.2011 року , внаслідок чого станом на 30.04.2018 року кредитна заборгованість становить 53179,63 грн. , яка складається з 434,24 грн. - заборгованість за кредитом; 45044,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4692,47 грн. - заборгованість за пенею та комісією та відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року : 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved