Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що з 1995 по 2002 рік вона проживала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і від сумісного проживання у них народилось двоє дітей [PERSON] 1995 року народження і [PERSON] [INFO]. В 2002 році батько дітей залишив сім"ю.На даний час на її утриманні перебуває син [PERSON], батько допомоги на утримання сина не надає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, заперечень суду не надав. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін, в очному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: з 1995 року по 2002 рік сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей [PERSON] 1995 року народження і [PERSON] [INFO] ( а.с. 6). В 2002 році батько дітей залишив сім"ю.На даний час на її утриманні перебуває син [PERSON], батько допомоги на утримання сина не надає З довідки від 02.06.2014 року, виданої Помічннською міською радою Кіровоградської області, з'ясовано, що [PERSON] [INFO], проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього Кодексу . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліментів на її утримання, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, тому позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити повністю. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць . Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 180-183 СК України , ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року,

Outcome: approved