Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до\~Київського районного\~суду м.\~Полтави з\~позовом до\~відповідача про скасування свідоцтва та припинення права власності, посилаючись на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07.04.2016 року визнано недійсним договір купівлі продажу від 28.05.2015 року, квартири по [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] .. Даним рішенням встановлено, що будинок по [ADDRESS] належить до комунальної власності міста, договір купівлі продажу від 28.05.2015 року в супереч актів цивільного законодавства був укладений від імені продавця [PERSON] , який не був власником квартири та відповідно не мав права розпорядження майном. На даний час право власності на спірну квартиру зареєстроване за [PERSON] , що позбавляє власника Територіальну громаду м. Полтави в особі Полтавської міської ради розпоряджатися своїм майном, а тому просили суд скасувати свідоцтво про право власності на житло від 07.12.1995 року, видане відділом приватизації житла управління житлово комунального господарства м. Полтава, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, адреса об`єкта: [ADDRESS] . Припинити право власності [PERSON] , що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за номером запису 9839152 на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] .. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 25.09.2020 року до суду від Управління майном комунальної власності міста надійшли пояснення на позовну заяву, відповідно до яких зазначив, що управління підтверджує, що органом приватизації житла на ім`я [PERSON] не приймалося розпорядження від 07.12.1995 №1775 та не видавалось свідоцтво про право власності від 07.12.1995 року стосовно квартири [ADDRESS] , а тому просили суд позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з`явився, але подав клопотання в якому просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позов не подавав. Третя особа Управління майном комунальної власності міста свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07.04.2016 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28 травня 2015\~ року квартири [ADDRESS] ,\~ реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна\~ 646681453101, укладений між [PERSON] та [PERSON] ,\~\~ посвідчений 28 травня 2015\~ року приватний нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіною Світланою Миколаївною, зареєстровано в реєстрі за № 202./а.с.7-8/ Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.07.2016 року дане рішення залишено без змін, а отже воно вступило в законну силу. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] ./а.с.11-12/ Відповідно до ст..316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з приписами ст..319 ЦК України власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07.04.2016 року встановлено, що будинок по [ADDRESS] належить до комунальної власності міста Полтави та знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, а отже її власником є територіальна громада в особі Полтавської міської ради, якій і належить\~ право\~\~ розпорядження квартирою. Відповідно до\~ст..321\~ЦК України\~\~право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст..26 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Отже, у зв`язку з тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07.04.2016 року, яке вступило в законну силу, встановлено, що власником спірної квартири є територіальна громада в особі Полтавської міської ради, а оформлене право власності на [PERSON] позбавляє можливості позивача розпоряджатись своїм майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності на житло від 07 грудня 1995 року, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 9839152, на об`єкт нерухомого майна, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером 646681453101, адреса об`єкта: [ADDRESS] , а також припинення права власності [PERSON] на спірну квартиру, підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 4204 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved