Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтувала тим, що з 19.04.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі-відповідач). У шлюбі в них народилось двоє дітей, [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки позивач не в змозі самостійно утримувати дітей та себе, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття та на її утримання, в розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відстуність. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також повідомив, що позов визнає. Оскільки особи, які беруть участь у справі скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних в справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.04.2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 21 (а.с. 7). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на "[PERSON]". У шлюбі в подружжя народилося двоє синів - [PERSON] ([INFO], а.с. 5) та [PERSON] ([INFO], а.с. 4). Діти проживають разом з матір'ю, що підтверджується даними, які вказані в довідці № 366 (а.с. 6), виданій 28.11.2016 року виконкомом Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст. 181 ч.2 СК України). Відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що діти проживають разом з позивачем, а також те, що синові [PERSON] не виповнилося три роки, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання дітей та на її утримання. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч.2 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, згідно частини 1 статті 182 СК України, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову, а згідно з положеннями визначеними ст. 84 СК України, на дружину - до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини в запропонованому позивачем розмірі. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved