Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь проценти у розмірі 1574657,53 грн., інфляції в розмірі 1508272,53 грн., а разом 3082930,06 грн. В обгрунтування позову зазначив, що 09.01.2017 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позикодавець зобов'язався надати позичальнику безпроцентну цільову позику, а останній зобов'язався прийняти позику в сумі 19000000,00 грн. строком на 60 днів з моменту отримання коштів, але не пізніше 09 березня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] договору позики 09.01.2017 року між ним та ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» було укладено договір поруки. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області стягнуто соладрно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 19000000,00 грн. Однак вказане рішення не виконано. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяви про визнання позову, просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2017 року стягнуто солідарно з [PERSON], ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 09.01.2017 року в сумі 19000000,00 грн. Відповідно до\~ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до вимог ст.625\~ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1ст.509\~ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених\~ст.11 цього Кодексу\~зокрема із рішень суду (ч.2ст.509\~ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення на підставах, передбачених договором або законом (ч.1ст.598\~ЦК України). Ці підстави зазначені у статях\~599,\~600,\~601,\~604 - 609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов'язання ухвалення судом рішення. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до аналізу норм статей\~11,12,15,16 ЦК України,\~ст. 3 ЦПК України\~слід зробити висновок, що право, яке захищає суд, повинно існувати на день ухвалення судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.509\~та п.5 ст.11 ЦК України\~визначена сума є грошовим зобов'язанням, яке виникло з рішення суду. За порушення зобов'язання п.4 ч.1ст. 611\~ЦК України\~передбачено настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. За правилами\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі. Враховуючи, що зазначені норми\~Цивільного кодексуУкраїни\~закріплюють принцип повного відшкодування збитків, слід виходити з того, що збитки, завдані невиконанням рішення суду про стягнення коштів навіть у відшкодуванні шкоди підлягають стягненню з урахуваннями індексу інфляції. Так, у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що в тому разі коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержання за рішенням кошти збільшились, ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджене, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилось після збільшення цих тарифів. Таким чином, встановлено, що на момент ухвалення судом рішення є всі підстави для захисту права позивача на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625\~ЦК України, як відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Частина 2 ст. 625\~ЦК України\~передбачає право кредитора на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову. оскільки відповідачами фактично визнано позовні вимоги. На підставі наведеного та

Outcome: approved