Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно, та про виселення, які в подальшому представник позивача збільшив та такі вимоги мотивує тим, що 29 травня 2007 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір № 600/07-096, відповідно до якого позивач надає відповідачу [PERSON] кредит в сумі 75000,00 доларів США, що в національній валюті складає 378750 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, а відповідач зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відповідно до умов даного договору. У порушення зазначених умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме, станом на 09.11.2010 року мав заборгованість у розмірі 76805,76 доларів США та 8661,99 грн. пені, що в сукупності в національній валюті складає 616559,53 грн.. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між позивачем та гр.[PERSON] був укладений іпотечний договір 29 травня 2007 року. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то вони змушені звернутися до суду. Просять в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 600/07-096 від 29.05.2007 року в сумі 616559,53 грн. звернути стягнення на майно, а саме : будинок, який знаходиться у [ADDRESS], загальною площею 184,0 кв.м., що належить [PERSON], «шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження»з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичай ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк»в сумі 125601,69 дол. США (сто двадцять п'ять тисяч шістсот один долар США 69 центів) та 18557,34 грн. (вісімнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят сім гривень 34 копійок), та в сумі 76805,76 дол. США (сімдесят шість тисяч вісімсот п'ять доларів США 76 центів) та 8661,99 гривень (вісім тисяч шістсот шісдесять одна гривня 99 копійок) та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] з будинку який знаходиться : [ADDRESS], загальною площею 184,0 кв.м, що переданий в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк», у зв'язку із зверненням на нього стягнення, а також стягнути судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному об»ємі. Та просив суд позов задоволити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у зв»язку з економічною кризою, яка виникла в державі після отримання [PERSON] кредиту, йому було важко виконувати умови договору. Це в більшій мірі пов»язано з тим, що курс долара при отриманні відповідачем кредиту коливався, а саме, від 4.8 до 5.00 грн. за один долар США, а згодом стрімко підвищився майже до 10 грн. за 1 дол. США. Дана ситуація призвела до того, що [PERSON] змушений був сплачувати позивачу за користування кредитом на 60-70 % більше ніж було передбачено при укладенні договору. Просить суд відмовити у позовних вимогах позивача щодо стягнення на заставлене майна, оскільки вартість майна є меншою за суму заборгованості, а тому не покриє її в повному обсязі у зв»язку з чим [PERSON] краще сплатити заборгованість у грошовому еквіваленті. А тому враховуючи наведене , просив суд у задоволенні даного позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав думку свого представника та просив суду позові відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання жодного разу не прибули та не повідомила суду про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином . А тому суд приходить до висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, за відсутності не з»явившихся свідків , так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані суду докази, з»ясувавши дійсні обставини справи та заслухавши думку представника позивача, представника відповідача та відповідача суд приходить до наступних висновків . 25 грудня 2012 року Жовківським районним судом Львівської області позов було задоволено повністю. 23 квітня 2013 року Апеляційний суд Львівської області переглядав рішення суду першої інстанції за апеляційними скаргами [PERSON], [PERSON] За результатом розгляду апеляційних скарг рішення суду першої інстанції залишили без змін, а апеляційні скарги без задоволення. 13 листопада 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою частково задовольнив касаційну скаргу, скасував рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25 грудня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2013 року в частині вирішення спору про виселення [PERSON], [PERSON] із предмета іпотеки, справу в цій частині передали на новий розгляду до суду першої інстанції. Так , як вбачається із матеріалів справи , 29 травня 2007 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» кредитний договір № 600/07-096, відповідно до якого позивач надає відповідачу [PERSON] кредит в сумі 75000,00 доларів США, що в національній валюті складає 378750 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, а відповідач зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відповідно до умов даного договору. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» та гр.[PERSON] був укладений іпотечний договір від 29 травня 2007 року, предметом іпотеки якого був будинку за адресою [ADDRESS], загальною площею 184,0 кв.м.. Рішенням Жовківського районного суду від 25.12.2012 року, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.04.2013 року та Ухвалою ВССУ від 13.11.2013 року було задоволено позовну вимогу щодо звернення стягнення на предмет іпотеки будинок за адресою [ADDRESS], загальною площею 184,0 кв.м. На підставі листа Велидорошівської сільської ради Жовківсього району №1 від 02.01.2014р. вбачається, що у будинку за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Разом з тим позивачем було надано копії вимоги про виселення адресовані 26 грудня 2013 року [PERSON], [PERSON]; 10 січня 2013 року [PERSON], [PERSON]. Додані копії конвертів про відправлення рекомендованих листів. Згідно з ч. 3 ст.109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як вбачається із п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що на момент звернення ПАТ «Укрсоцбанк» до суду із позовом про виселення, його права повинні бути порушені відповідачем шляхом невиконання вимоги про звільнення житлового приміщення. Наявність письмової вимоги про звільнення житлового приміщення є обов'язковою умовою при задоволенні позову про виселення із іпотечного житла. Як вбачається із матеріалів справи, позивач ПАТ «Укрсоцбанк» здійснює стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення до суду, а не шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. В такому випадку здійснення звернення на предмет вважається завершеним із моменту продажу предмету іпотеки через прилюдні торги. За правилами ч. 1 ст.42 Закону України "про іпотеку" боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними. На цю правову позицію звернув увагу ВССУ в ухвалі від 13.11.2013 року по даній справі, а відповідно до ст.338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Відтак, до моменту реалізації предмету іпотеки через прилюдні торги, звернення позивача ПАТ «Укрсцобанк» до суду із позовною вимогою про виселення є передчасним та безпідставним. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що суду не надано доказів та не має підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк».

Outcome: dismissed