Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» звернулись з позовом до відповідача про відшкодування збитків в порядку регресу. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 11.03.2019 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.12.2017 в місті Києві по вул. Антоновича, буд. 58 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Dodge», державний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали ушкодження. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.03.2018 [PERSON] було визнано винним. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Skoda», державний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3468856. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13 490,77грн. Таким чином, відповідач, зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду у розмірі 13 490,77грн. У зв`язку з викладеним вище позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» відшкодування у сумі 13 490,77грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання», тому відповідача було повідомлено через офіційний сайт "Судова влада України". Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Суд вважає за можливим розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2017 [PERSON] керував автомобілем «Skoda», державний номер [NUMBER] в місті Києві по вулиці Антоновича, 58 з ознаками алкогольного сп`яніння, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Dodge», державний номер [NUMBER] . Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився встановленому законом порядку. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.03.2018 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Skoda», державний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3468856. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ремонтної калькуляції № 10772 від 31.05.2018 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Dodge» державний номер [NUMBER] становить 13 490,77грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13490,77грн, що підтверджується страховим актом №ГО-10772-1/КВ4. Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Згідно з п. в ч. 1 ст. 38 Закону України «Про страхування» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Оскільки суд установив, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] , який на момент транспортної пригоди був в алкогольному сп`янінні, що підтверджується Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 16.03.2018 року, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки. З положень ст. 993 ЦК України убачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1921грн.

Outcome: approved