Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14 серпня 2010 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], про що у Виноградівському РАЦСі Закарпатської області зроблено актовий запис за № 112. Від даного шлюбу народилася одна дитина - дочка [PERSON] [INFO]. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя не склалося, у подружжя різні характери та погляди на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин. Подружжя разом не проживають на протязі тривалого часу, спільне господарство не ведуть. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, також подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. У відповідності до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи (копію паспорта позивачки /а.с.3/, свідоцтво про укладення шлюбу /а.с.4/, копію свідоцтва про народження дитини /а.с.5/), суд вважає, що подальше збереження шлюбу між [PERSON] та [PERSON] є недоцільним, оскільки міцної та дружньої сім`ї сторони не створили, подружні стосунки не підтримують на протязі тривалого часу , в ході судового розгляду справи, сторони не виявили бажання до примирення, надання строку для можливого примирення позитивних результатів не дасть, тому позов ґрунтовний і підлягає задоволенню. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та розгляду справи у суді її наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим даний позов підлягає задоволенню. Спір про місце проживання дитини, порядок її виховання, а також майновий спір між сторонами відсутній. Одночасно з розірванням шлюбу, позивачка просить вирішити питання про присовоєння їй дошлюбного прізвища. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного,

Outcome: approved