Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд, стягнути з відповідачки - спадкоємиці померлого [PERSON] , який помер [INFO] , на його користь борг у сумі 118070,53 грн. шляхом звернення стягнення на нежитлову будівлю контори літ А-2, розташовану в [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що за судовим наказом Первомайського міськрайонного суду від 20.04.2007 року у справі № 2-н-54/2007 р. на користь позивача з [PERSON] стягнуто борг за кредитним договором № 714 від 07.09.2006 року в сумі 143754,80 грн, державне мито - 718,78 грн. та витрати на ІТЗ - 30,00 грн. Крім того, за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2007 року у справі № 2-2638/07 з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість в сумі 19250,81 грн., судовий збір - 192,51 грн. та витрати на ІТЗ - 30,00 грн. На виконання зазначених судових рішень відділом державної виконавчої служби Первомайського МРУЮ Харківської області були відкриті виконавчі провадження №41924600 та №41925023. [INFO] боржник помер. 27.05.2015 року обидва виконавчі провадження були закінчено в зв`язку зі смертю боржника. Таким чином, обидва рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області залишилися виконаними не повністю. Так, згідно постанов про закінчення виконавчих проваджень за судовим наказом залишок боргу складає 103929,25 грн., а за судовим рішенням - 15909,83 грн. За даними Банку на день смерті боржника ( [INFO] ) існує заборгованість загальною сумою 118070,53 грн., з яких 997026,55 грн. прострочена заборгованість по кредиту та 18363,98 грн. прострочена заборгованість по відсоткам. 09.10.2015 року Банк подав до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області претензію кредитора до спадкоємців [PERSON] . Спадкову справу № 157/2015 було заведено на підставі заяви [PERSON] , дружини спадкодавця. Спадкодавцю належить на праві власності нежитлова будівля контори літ А-2, розташована в [ADDRESS] . Між позивачем та відповідачкою відсутня домовленість про встановлення іншого порядку задоволення вимог кредитора аніж це передбачено ст.1282 ЦК України, тому спадкоємиця боржника зобов`язана задовольнити вимоги в судовому порядку шляхом звернення стягнення на вказане майно, яке було передано спадкоємиці у натурі. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.05.2018 року відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого засідання 12.06.2018 року у справі призначено оціночно-будівельну експертизу. Після повернення справи з експертизи 11.03.2020 року поновлено провадження у справі. Потім кілька разів підготовче засідання було відкладене через різні причини, як з боку позивача, так і з боку відповідача, в тому числі через карантин. 11.11.2020 року підготовче засідання закрите та справу призначено до розгляду по суті, яке також кілька разів відкладалося, в тому числі, через карантин. Представник позивач у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачка та її представник у судовому засіданні повністю заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов, та інших заяв. Зокрема, сторона відповідачки послалася на необґрунтованість та безпідставність вимог, здебільшого на те, що виконавчі провадження закінчені державним виконавцем у зв`язку зі смертю боржника, оскаржені позивачем не були, поновлення виконавчих проваджень не відбулося, як і не відбулася заміна сторони виконавчого провадження, а саме боржника на його правонаступника. Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, інші заяви по суті справи, дослідивши та проаналізувавши інші докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини Зокрема, судом встановлено, що за судовим наказом Первомайського міськрайонного суду від 20.04.2007 року у справі № 2-н-54/2007 р. на користь позивача з [PERSON] стягнуто борг за кредитним договором № 714 від 07.09.2006 року в сумі 143754,80 грн, державне мито - 718,78 грн. та витрати на ІТЗ - 30,00 грн. Крім того, за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2007 року у справі № 2-2638/07 з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість в сумі 19250,81 грн., судовий збір - 192,51 грн. та витрати на ІТЗ - 30,00 грн. На виконання зазначених судових рішень відділом державної виконавчої служби Первомайського МРУЮ Харківської області були відкриті виконавчі провадження №41924600 та №41925023. [INFO] боржник [PERSON] помер, який був чоловіком відповідачки [PERSON] (а.с.47). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлова будівля контори літ А-2, розташована в [ADDRESS] (а.с.5-7). Відповідно до копій постанов від 27.05.2015 року державного виконавця ВДВС Первомайського МРУЮ Харківської області обидва виконавчі провадження №41924600 та №41925023 закінчені за п.3 ч.1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю боржника, припинено чинність арештів на майно боржника та скасовані інші заходи примусового характеру. Таким чином, обидва рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області залишилися виконаними не повністю. Так, згідно постанов про закінчення виконавчих проваджень за судовим наказом залишок боргу складає 103929,25 грн., а за судовим рішенням - 15909,83 грн. За даними Банку на день смерті боржника ( [INFO] ) існує заборгованість загальною сумою 118070,53 грн., з яких 997026,55 грн. прострочена заборгованість по кредиту та 18363,98 грн. прострочена заборгованість по відсоткам. Як вбачається із копії спадкової справи №157/2015, заведеної Первомайською державною нотаріальною конторою 08.05.2015 року за заявою [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] , який мешкав у [ADDRESS] , після його смерті 09.10.2015 року начальником філії - Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк» було подано претензію кредитора. Інших заяв від спадкоємців про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. За нормами ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, як було встановлено судом, судовим наказом Первомайського міськрайонного суду від 20.04.2007 року у справі № 2-н-54/2007 р. та рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2007 року у справі № 2-2638/07 вже було стягнуто зі спадкодавця на користь позивача заборгованість за договором позики. Так, положеннями статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Виконання судового рішення, відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Положеннями частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, що діяв на час ухвалення постанов про закінчення виконавчого провадження, визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п.1.5. розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення. Положеннями частини 5 статті 8 Закону № 606-XIV передбачено, що У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до п. 2.13 Інструкції У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом. За змістом п.1 ч.1 ст. 37 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво Згідно з п. 3 ч. 1 статті 49 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. В той же час, закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення. Правовий аналіз наведених нормативних положень дає підстави для висновку, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій. Таким чином, отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01.07.2010 № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину. Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання зобов`язань такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що вчинення державним виконавцем зазначених дій відповідатиме конституційному принципу верховенства права та матиме наслідком ефективного впровадження системи виконання судових рішень, яка забезпечить реальне виконання судового рішення, з огляду на те, що положення ЦПК України як на теперішній час, так і на час виникнення відносин передбачають здійснення процесуального правонаступництва на будь-якій стадії судового провадження, включаючи стадію примусового виконання рішення суду. Як вбачається із копії претензії кредитора філії - Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк», останнє зазначає, що про смерть боржника [PERSON] йому стало відомо 14.06.2015 року з постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 27.05.2015 року, отже з цього моменту Банк, як стягувач мав право та можливість повідомити державному виконавцю про вищенаведені обставини, а сам державний виконавець був зобов`язаний зупинити виконавче провадження на підставі ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Після цього, державний виконавець або стягувач мали право на звернення до суду із заявою про заміну боржника його правонаступником. Проте, як встановлено судом, ані стягувач, ані державний виконавець не скористались своїм правом на заміну померлого боржника [PERSON] на його спадкоємців. Позивач мав реалізувати своє право на повернення боргу саме в порядку виконання рішень, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження», шляхом звернення із заявою про заміну боржника з [PERSON] на його спадкоємців у виконавчому провадженні і вже в рамках виконавчих проваджень проводити звернення стягнення на майно, отримане спадкоємцем в натурі, а відтак позивач обрав невірний спосіб захисту. Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 51 Закону № 606-XIV у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження. Як вже було зазначено судом, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», а тому відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України всі понесені позивачем судові витрати слід залишити за останнім.

Outcome: dismissed