Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач у серпні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № 0612/01/А від 05.12.2006 року у розмірі 33764,65 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 20.08.2012 року - 342955,95 грн.; з ПАТ «Акцент банк», [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та з [PERSON], [PERSON] стягнути на свою користь судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 0612/01/А від 05.12.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит 27000,00 Євро зі сплатою за користування нею відсотків у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.12.2011 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON], у звязку з чим вони є солідарними відповідачем за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК", [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостібули задоволені. Ухвалою суду від 16 квітня 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано. При новому розгляді справипредставник позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу в його відсутності та просив суд позов задовольнити не заперечував проти заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON]в судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідачами неодноразово надавалися клопотання про відкладення слухання справи. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] помер 21 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-ГЮ №164821, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції ( а.с.178-179). Представник Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що як вказує позивач між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 0612/01/А від 05.12.2006 року відповідно до якого Банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 27000,00 Євро, зі сплатою за користування ним відсотків 15,00% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 02.12.2011 року. Відповідно до п. 3 Кредитного Договору, виконання зобовязань Позичальника за даним договором забезпечується : Договором застави автотранспорту №0612/01/А/АЗ від 05.12.2006 року; Договором поруки №0612/01/А/ДП від 05.12.2006 року. Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, також були забезпечені шляхом укладання з відповідачем [PERSON] договору №0612/01/А/ДП. Відповідно до п.4 Договору поруки у випадку невиконання Боржником обовязків за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники ( а.с.14). Крім того, зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, також були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, за умовами якого ПАТ « Акцент Банк» взяв на себе зобовязання у випадку неналежного виконання боржником зобовязань за зазначеним кредитним договором відповідати перед банком нарівні з боржником як солідарні боржники (п.4 договору поруки). Розмір відповідальності поручителя перед кредитором 10 000 грн. (а.с.9-10). Як зазначає в своїй позовній заяві позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов Договору № 0612/01/А від 05.12.2006 року заборгованість за ним станом на 20.08.2012 р. склала 34779,15 Євро., в тому числі 13956,11 Євро заборгованість за кредитом; 12903,01 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом; 7920,03 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 21 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-ГЮ №164821, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до п.6 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Рівненського міського суду від 2 березня 2015 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору поруки припиненим позовні вимоги позивача задоволено та визнано поруку, що виникла з договору поруки №0612/01/А/АД від 05.12.2006 року укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» - припиненою. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року Рішенням Рівненського міського суду від 2 березня 2015 року залишено без змін. При розгляді справи встановлено, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 608 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється смертю боржника, оскільки права та обов'язки [PERSON] як боржника випливали із зобов'язання, що пов'язане саме з його особою і процесуального правонаступництва такі вимоги банку не допускають. Відповідно до ст.1282 Цивільного кодексу України банк вправі пред'являти вимоги до спадкоємців боржника, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно цієї норми кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. За наведеного є вірним і висновок суду про те, що у разі припинення основного зобовязання припиняється і порука на підставі ст. 559 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст.ст. 10,212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Оскільки позивачем не встановлені правонаступники померлого [PERSON], а майно, яке було у власності [PERSON], а саме автомобіль РЕНО (модель: MAGNUM AE 430, 2000 року випуску тип: ТЗ: вантажний С сідловий тягач, № кузова/шасі VF611GTA000100269, реєстраційний номер [NUMBER]) згідно акту приймання передачі переданий ПАТ « ПриватБанк», то суд вважає за необхідне закрити провадження в частині заявлених позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] та відмовити в задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості з поручителів, оскільки порука поручителів є припиненою. Згідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог то судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed