Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державний реєстратор Іванісік Сергій Васильович, в якому просять скасувати рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергія Васильовича про реєстрацію права власності за Акціонерним товариством\~«Альфа-Банк» на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] , скасувати відповідний запис про право власності №33803237\~від 16\~жовтня 2019\~року та поновити відомості у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна, що передували скасованим записам. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 16 березня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого з 15.10.2019 року є Акціонерне товариство «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 770/38- 63-07, згідно якого банком було надано позичальнику [PERSON] кредитні кошти в сумі 59 000,00 доларів США із сплатою 12,25 % річних за весь строк користування з кінцевим терміном погашення до 05 березня 2022 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором між банком та фізичною особою [PERSON] 16 березня 2007 року було укладено іпотечний договір без номеру, який було посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., номер в реєстрі № 800. За умовами вказаного іпотечного договору [PERSON] передала в іпотеку банку належну їй трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний предмет іпотеки в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено заборону на його відчуження, що накладено 16.03.2007 року приватним нотаріусом Василевич О.О. за № 4643961 при посвідченні нею іпотечного договору. 25 жовтня 2019 року їй стало відомо, що власником квартири є АТ «Альфа-Банк», на підставі рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергія Васильовича від 16 жовтня 2019 року. З діями державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності вони не погоджуються оскільки вважають, що рішення про державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» на предмет іпотеки, прийняте з використанням не передбаченого договором іпотеки від 16.03.2007 року іпотечного застереження, оскільки умовами договору передбачено, що позасудове звернення на предмет іпотеки здійснюється виключно на підставі окремого договору, який сторонами не укладався. Крім того вказують на те, що банк звертаючись до державного реєстратора не повідомив останнього проте, що: - рішенням Третейського суду від 15 лютого 2012 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором №770/38-63-07 від 16.02.2007 року в розмірі 596\~709,15 грн., - рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2017 року із [PERSON] стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 6\~557,60 доларів США та 56\~721,58 грн. нарахованої пені, яка 31 жовтня 2017 року була погашена в повному обсязі; - 11 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення за позовом [PERSON] та [PERSON] до АТ «Укрсоцбанк», яким ухвалено: визнати припиненими договір відновлювальної кредитної лінії № 770/38-63-07 від 16.03.2007 року та договір іпотеки від 16.03.2007 року. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 19 січня 2019 року вказане рішення залишено без змін та вступило в законну силу. Станом на сьогодні у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на вищевказані рішення та дія останніх зупинена. Тому, державний реєстратор 16 жовтня 2019 року здійснюючи реєстраційні дії не переконався у безспірності вимог банку. Окремою підставою для скасування рішення державного реєстратора також вказують недотримання спливу 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем ( [PERSON] ) та позичальником ( [PERSON] ) письмової вимоги та повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог. Також вважають, що на час вчинення спірних реєстраційних дій у квартирі були зареєстровані та проживали малолітні діти [PERSON] , а саме син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 21.03.2006 року, дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 26.09.2014 року та племінниця [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 22.11.2010 року. В даному випадку АТ «Альфа-Банк» для здійснення перереєстрації права власності необхідно було отримати згоду органу опіки та піклування, яка є обов`язковою при наявності факту проживання в спірному житлі малолітніх дітей, чого останніми здійснено не було, чим порушено права малолітніх дітей. За таких обставин позивачі просять скасувати рішення державного реєстратора та відповідний реєстраційний запис про реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на спірну квартиру, поновити відомості у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна, що передували скасованим записам. Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 14 листопада 2019 року представник відповідача АТ «Альфа-Банк» - адвокат Панченко Д.В. подав до суду відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що при проведенні спірних реєстраційних дій державним реєстратором не порушено жодних норм чинного законодавства. Реєстрація права власності за банком була здійсненна згідно п.п. 4.5.3. іпотечного договору, що в свою чергу є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься в іпотечному договорі та є одним із визначених законодавством способів звернення стягнення на предмет іпотеки і правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. На виконання вимог закону банком серед інших документів було надано державному реєстратору копії повідомлень про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, які були надіслані 03.09.2019 року боржнику на 2 адреси та іпотекодавцю на 2 адреси рекомендованим листом з повідомленнями про вручення, які позивачі отримали особисто 19.09.2019 р. Щодо посилання позивачів на факт наявності рішень судів про стягнення заборгованості вказує, що заборгованість була погашена лише у 2015 та 2017 року, однак проценти підлягають нарахуванню і сплаті щомісячно до дня повернення позики. Разом з тим, враховуючи передбачений кредитним договором порядок зарахування сум на погашення тіла кредиту та відсотків у позивача наявна заборгованість у сумі 84\~219 доларів США 26 центів. 22 листопада 2019 року представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Варода П.Б. подав до суду відповідь на відзив в якому зазначає, що жодних доказів на підтвердження своїх доводів викладених у відзиві на позов сторона відповідача не надала. Просить врахувати суд, що 16.10.2019 року рішення про державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» на предмет іпотеки, прийняте з використанням не передбаченого договором іпотеки від 16.03.2007 року іпотечного застереження, за відсутності згоди органу опіки та піклування, наявності спору між сторонами щодо суми заборгованості за договором кредиту, недотримання під час здійснення реєстраційних дій вимог ст.35 ЗУ «Про іпотеку» щодо належного повідомлення іпотекодавця та позичальника про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також при наявності рішення суду про визнання припиненими договору кредиту № 770/38-63-07 від 16.03.2007 року та іпотечного договору без номеру від 16.03.2007 року. На підставі наведеного вважає, що державний реєстратор діяв протиправно і не на підставі Закону, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Варода П.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та у відповіді на позов та просив позов задовольнити. Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» - адвокат Панченко Д.В. в судове засідання не з`явився попередньо подавши до суду заяву про відкладення судового засідання та повідомивши суд про його участі у семінарі з підвищення кваліфікації адвокатів у зв`язку із чим він не в змозі з`явитися на розгляд справи. Суд розглядаючи вказану заяву, вважає вказану причину неявки не поважною та бере до уваги неодноразове відкладення розгляду справи за клопотанням сторони відповідача і приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності сторони відповідача за наявності відзиву на позов. Третя особа державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік С.В. в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши думку представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав: Судом встановлено, що 16.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-63-07 (надалі\~кредитний договір), відповідно до умов п. 1.1. якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 12,25 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку визначених цим договором, в межах максимального ліміту до 59\~000 доларів США 00 центів відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості. Кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом до 05 березня 2022 року. Відповідно до умов п.1.2 договору кредит надається на наступні цілі: ремонт трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості визначеного в п.1.1.1 цього договору, у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, а саме до 05 березня 2022 року (п. 3.3.9. договору). Відповідно до п.1.3. договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливим штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає в день укладення кредитного договору із [PERSON] (майновий поручитель) іпотечний договір за умовами якого іпотекодавець передає кредитору в іпотеку трикімнатну квартиру [ADDRESS] , заставною вартістю 372\~437 грн. 50 коп. 16 березня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір. Відповідно до зазначеного договору, [PERSON] (іпотекодавець), яка є майновим поручителем за зобов`язаннями [PERSON] (позичальника) за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-63-07 від 16 березня 2007 року передала в іпотеку трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності №4096, виданого виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Тернопіль 27 серпня 1996 року на підставі довідки ЖЕК №15 ЖБК №1917 від 15 серпня 1996 року та зареєстрованого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 27 серпня 1996 року за №25026. 16 березня 2007 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. на підставі іпотечного договору від 06 березня 2007 року було зареєстровано заборону відчуження на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] , належну [PERSON] . Як вбачається із рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 15 лютого 2012 року у справі №35/12 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07 від 16 березня 2007 року. За наслідками розгляду справи позов задоволено частково і стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 596\~709 грн. 15 коп. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2017 року у справі №607/5159/17 із [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за Договором кредиту №770/38-63-07 від 16.03.2007 року по відсотках в розмірі 6\~557 доларів США 60 центів, що еквівалентно 177 846 гривень 47 коп., та 56\~721 грн. 58 коп. нарахованої пені. Відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» виданої 12 грудня 2017 року, [PERSON] 31 жовтня 2017 року в добровільному порядку погасив заборгованість за договором кредиту №770/38-63-07 від 16.03.2007 року згідно виконавчого листа №607/5159/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 16 серпня 2017 року в розмірі 6\~558 доларів США 00 центів по нарахованих процентах, 56\~721 грн. 58 коп. нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. 11 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення у справі №607/8082/18 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яким ухвалено: визнати припиненим договір відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07 від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] та визнати припиненим іпотечний договір без номеру від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О. О., який був зареєстрований в реєстрі за № 800. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2019 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року у справі №607/8082/18 залишено без змін. 07 березня 2019 року ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року у справі №607/8082/18 та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2019 року у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання припиненим зобов`язання за договором кредиту, визнання припиненим іпотечного договору, виключення запису. Вказаною ухвалою дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 186205359 від 25.10.2019 року, вбачається, що 16.10.2019 року державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіком Сергієм Васильовичем було зареєстровано право власності за АТ «Альфа-Банк» (запис про право власності №33803237) на нерухоме майно: трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ,\~загальною площею\~63,9\~кв.м.\~ Реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк» здійснена на підставі наданих державному реєстратору наступних документів: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 1400045566082 від 03.09.2019; протокол позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» № 4/2019 від 15.10.2019 року; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 1400045566104 від 03.09.2019; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 400045566074 від 03.09.2019; рішення єдиного акціонера товариства «Укрсоцбанк» № 5/2019 від 15.10.2019; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 1400045566090 від 03.09.2019; договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-63-07 від 16.02.2007; іпотечний договір №800 від 16.03.2007; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням №698 від 23.08.2019. Частиною першою статті 2 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно\~офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3. ст.10 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Статтею 18 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~встановлено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно з частиною другою цієї статті передбачено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно частини першої статті 27 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників. Згідно частини другої статті 24 цього Закону \~передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Аналіз вищезазначених норм цього Закону вказує, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації. Таким чином, в межах спірних правовідносин суд з`ясовує наявність підстав для проведення державної реєстрації прав та внесення запису про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за АТ «Альфа-Банк». Щодо доводів сторін про наявність чи відсутність іпотечного застереження у договорі на підставі якого іпотекодержатель вправі зареєструвати за собою право власності на майно передане в іпотеку суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1 Закону України\~«Про іпотеку»,\~іпотека\~вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України\~«Про іпотеку»\~іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 3 ст.\~33\~Закону\~України\~«Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно положень\~статті 36 цього Закону\~сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.2.4.4. іпотечного договору іпотекодержатель має право у разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного із своїх обов`язків, встановлених згідно п.п.2.1.1, 2.1.11 цього договору, вимагати дострокового виконання позичальником основного зобов`язання, а у разі його невиконання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.1 іпотечного договору від 16.03.2007 року визначено, що іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання. Згідно п.4.5.3 іпотечного договору іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із способів передбачених даним пунктом договору зокрема шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Згідно ч. 1 статті 37 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки». Таким чином у разі відсутності у договорі іпотеки іпотечного застереження, що передбачає можливість передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання без укладення додаткового договору, позасудове звернення на предмет іпотеки здійснюється виключно на підставі окремого договору. Сторони за договором іпотеки від 16.03.2007 року погодили можливість виникнення в іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку», яка вказує на необхідність укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Докази укладення сторонами окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у матеріалах справи відсутні, а тому прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності як такого, що виникає на підставі договору іпотеки, є протиправним. Вказане узгоджується із висновками зробленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 року у справі №554/14813/15-ц. Щодо доводів сторін про недотримання під час здійснення реєстраційних дій вимог ст.35 ЗУ «Про іпотеку» суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст.\~35\~Закону України\~"Про\~іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» для реєстрації за ними права власності на спірну квартиру подали державному реєстратору: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 1400045566082, від 03.09.2019, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, № 1400045566104 від 03.09.2019; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер 400045566074 від 03.09.2019; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер 1400045566090 від 03.09.2019 року. Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 1400045566082 та № 1400045566104 від 03.09.2019 [PERSON] направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням за № 606 та № 698 від 23.08.2019 року. Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 400045566074 та № 1400045566090 від 03.09.2019 [PERSON] направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням № 790 та №698 від 23.08.2019 року. Вказані повідомлення отримані позивачами особисто 19.09.2019 року, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак в порушення вимоги закону про дотримання 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергія Васильовича передчасно вчинено реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на квартиру [ADDRESS] , оскільки 30-денний строк спливав 18 жовтня 2019 року, в той час як спірна реєстраційна дія проведена 16 жовтня 2019 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Крім того\~суд вважає\~за необхідне\~зазначити,\~що зміст вищевказаних повідомлень вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, що надіслані банком на адресу позивачів не містять інформації із яких складових частин складається заборгованість визначена банком у розмірі 84219,26 доларів США і за який період вона виникла, зокрема не зазначено яка сума заборгованості обліковується за тілом кредиту, яка сума нарахованих відсотків і за який період вони були нараховані та яка сума штрафних санкцій, а відтак не відповідали вимогам, які пред`являються до документів на підставі яких Державний реєстратор мав право вчиняти спірні реєстраційні дії щодо реєстрації за Відповідачем права власності на предмет іпотеки. Обґрунтованими також суд вважає доводи позивачів про проведення реєстрації права власності за ПАТ «Альфа-Банк» на підставі іпотечного договору, який є припиненим, виходячи з наступного: Відповідно до п.7.3 кредитного договору останній діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Пунктом 6.4 іпотечного договору передбачено, що вказаний договір діє до припинення основного зобов`язання, тобто договору відновлювальної кредитної лінії № 770/38- 63-07 від 16 березня 2007 року. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року у справі №607/8082/18 визнано припиненим договір відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07 від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] та іпотечний договір без номеру від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Вказане рішення набрало законної сили після перегляду судом апеляційної інстанції, однак його дія була зупинена 07 березня 2019 року ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з відкриттям касаційного провадження. Згідно із частиною другою статті 9 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у редакції чинній на дату вчинення спірних реєстраційних дій, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. В той же час відповідач діючи недобросовісно не інформував реєстратора про те що Договір кредиту та Іпотечний договір що стали правовою підставою здійснення спірних реєстраційних дій, фактично не мали жодної юридичної сили, оскільки вони були визнані судом припиненими і рішення по цій справі вступило в законну силу 15 січня 2019 року. У статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено порядок здійснення державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, згідно яких рішення про державну реєстрацію прав приймається лише після перевірки наявності усіх необхідних документів та їх відповідності вимогам законодавства. В даному випадку Державний реєстратор при вчиненні спірних реєстраційних дій не перевірив наявність необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства, зокрема не переконався чи є кредитний та іпотечний договори дійсними, а також чи відсутній спір між сторонами, щодо розміру заборгованості, та спливу терміну на погашення боргу, внаслідок чого вчинив спірні реєстраційні дії з порушенням Закону. Щодо порушення прав малолітніх дітей позивача [PERSON] , а саме сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та племінниці [PERSON] , [INFO] , то суд вважає за необхідне вказати наступне. Згідно довідки ПМП «СОВР» від 25 жовтня 2019 року №260 за адресою [ADDRESS] на дату вчинення реєстраційних дій (16 жовтня 2019 року) у спірній квартирі були зареєстровані та проживали: позичальник [PERSON] , його дружина [PERSON] , їх неповнолітній син [PERSON] , [INFO] та малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , іпотекодавець [PERSON] та її малолітня онука [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Роз`яснення Міністерства юстиції України від 22.08.2011 року «Про особливості правового регулювання посвідчення правочинів щодо нерухомого майна за участю малолітніх та неповнолітніх осіб» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" від 2 червня 2005 року передбачено, що попередній дозвіл органів опіки та піклування необхідний для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Документом, за яким встановлюється склад сім`ї наймача або власника жилого приміщення може бути довідка за формою №3, яка видається житлово-експлуатаційною організацією, правлінням житлово-будівельного кооперативу або довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування, яка видається органом реєстрації. За нормами ст. 17, 18\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» та ст.\~177\~СК України орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло. Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховний Суд від 20 березня 2019 року у справі №1612/2343/12. З матеріалів\~справи вбачається,\~що дозвіл\~органу опіки\~та піклування\~на здійснення\~реєстрації права\~власності на\~квартиру за\~банком,\~право користування\~якою мають\~малолітні діти [PERSON] ,\~2008\~р.н.,\~ [PERSON] ,\~2004\~р.н.,\~ [PERSON] ,\~2007\~р.н., не отримувався, а відтак відсутність відповідного дозволу на проведення реєстраційної дії з реєстрації права власності на нерухоме майно вказує на протиправність вчинення останньої та порушення прав малолітніх та неповнолітніх дітей. Стороною відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дітей на житло. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч.\~1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2\~ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, припинення правовідношення. В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку реєстрація переходу права власності на нерухоме майно\~\~від боржника до Акціонерного товариство «Альфа-Банк» вчинена з порушення вимог чинного законодавства за відсутності\~ правових підстав для припинення права власності позивача [PERSON] на належну їй квартиру, а тому цивільне право позивача підлягає захисту шляхом: скасування рішення державного реєстратора Іванісік Сергія Васильовича, Білобожницької сільської ради, Чортківського району Тернопільської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49306873 від 23 жовтня 2019 року, яким проведено державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на квартиру [ADDRESS] , скасування реєстраційного запису державного реєстратора від 16 жовтня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1943595361101 та поновлення відомостей в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкти нерухомого майна\~ квартиру [ADDRESS] , що передували скасованим записам. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 768,40 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Outcome: approved