Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуваннях позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем по справі вони перебували в шлюбі, який рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 10.03.2016 року було розірвано. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] .. Дитина проживає разом з нею. Оскільки батько дитини може надавати матеріальну допомогу, є офіційно працевлаштований, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] , про що Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області в Книзі реєстрації народжень 29.01.2007 року зроблено відповідний актовий запис №56 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в якому в відповідній графі батьком вказаний відповідач [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої ОСББ «Іллічівець-19» 12.08.2020 року, [PERSON] проживає з донькою [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року N 2402-ІІІвизначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, донька; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачкою розмір аліментів на одну дитину є беззаперечним, а також визнання відповідачем заявлених вимог в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved