Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль, а саме просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 19.03.2010 року, легкового автомобіля ВАЗ-21093, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], об'єм двигуна 1499, колір синій, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на зазначений легковий автомобіль; виключити з опису про арешт спірний легковий автомобіль. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви, наданої до суду, просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати без його участі, заперечень проти позовних вимог немає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19 березня 2010 року позивач придбав у відповідача легковий автомобіль ВАЗ-21093, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], об'єм двигуна 1499, колір синій, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску. Автомобіль відповідно до свідоцтва [NUMBER] зареєстрований 12 вересня 2008 року Білгород-Дністровським реєстраційно-екзаменаційним відділенням №4 при Управлінні Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області. В підтвердження цього сторони уклали письмовий договір, відповідно до якого позивач передав відповідачу гроші в розмірі 31200 грн., а відповідач позивачу автомобіль, ключі від нього та реєстраційне свідоцтво. Відповідач стверджував, що автомобіль нікому іншому не проданий, не подарований, не закладений, не переданий в оренду та в спорі й під арештом не знаходиться. З того часу позивач володіє та користується вказаним автомобілем. 25 лютого 2014 року в місті Херсоні позивача зупинив працівник Державної автоінспекції та склав акт № ХВ 00880 огляду затриманого транспорту, що передається на тимчасове зберігання. В результаті цього автомобіль був затриманий та знаходиться зараз на спеціальному майданчику для зберігання транспортних засобів в місті Херсоні. В Білгород-Дністровській Державній виконавчій службі позивача сповістили, що на автомобіль 30 березня 2010 року накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №14818221, 17.09.2009 року ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції; постанови про арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, ВП №26818976, 31.05.2011 року ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №33931866, 10.08.2012 року, ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції. Згідно ст.ст. 11, 328 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати, а право власності - набуватися з договорів та інших правочинів. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. З положень ст.ст. 638-640, 655 ЦК України вбачається те, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. "Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок", затверджені постановою Кабінету Міністрів України за №1388 від 07 вересня 1988 року не встановлюють обов'язок державної реєстрації самого договору, а встановлюють обов'язок власника-продавця автомобіля зняти його з реєстрації безпосередньо перед його відчуженням та обов'язок, як вказано в самих правилах "нового власника" провести реєстрацію придбаного транспортного засобу. При цьому державна реєстрація транспортних засобів здійснюється органами Державтоінспекції МВС виключно з метою контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів встановленим в Україні вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням вимог законодавства, що визначає порядок сплати податків, внесення інших обов'язкових платежів, використання транспортних засобів в умовах воєнного та надзвичайного стану, а також для забезпечення їх обліку та попередження протиправних дій щодо них. Таким чином той факт, що автомобіль не був попередньо знятий з реєстрації та не пройшов процедуру державної реєстрації за позивачем не є визначальною обставиною для розгляду спору, оскільки правове значення при вирішенні питання щодо підстав набуття права власності щодо нього має не реєстрація цього майна, а наявність правочину, який не суперечить вимогам закону. Порушення правил реєстрації може лише призводити до інших негативних наслідків для нового власника. Вказана обставина повністю узгоджується з вимогами Цивільного кодексу України, зокрема ст. 328 ЦК України, та положеннями самих Правил. Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля не належить до угод, що підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, а згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може заявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визначається іншою особою і є об'єктивні докази, що між сторонами 19.03.2010 року дійсно була укладена угода, в якій [PERSON] продав, а [PERSON] купив спірний автомобіль, тому суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на цей автомобіль. Відповідно до статті 60 закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду № 6 від 27 серпня 1976 року в редакції 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» передбачено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Оскільки згідно статті 144 ЦПК позивач вправі (пункт 9 Постанови) об'єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов'язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно і виключення його з опису. Позовна заява у таких випадках оплачується державним митом в залежності від вартості майна. Як вже було встановлено вище, позивач набув право власності на спірний автомобіль у березні 2010 року на підставі договору купівлі-продажу, будь-яких боргових зобов'язань перед відповідачем немає, а тому перебування легкового автомобіля ВАЗ-21093, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], об'єм двигуна 1499, колір синій, реєстраційний номер [NUMBER] під арештом через невиконані зобов'язанні відповідача порушують права позивача, як власника майна. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] є законним власником спірного автомобіля, однак не може здійснювати своє право володіння, користування та розпорядження автомобілем, бо воно обмежене арештом, його право, як власника автомобіля підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та згідно ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 321, 328, 638-640, 655 ЦК України, ст.ст.10, 11, 74, 174, 209, 213-215, ЦПК України,

Outcome: approved