Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 12.03.2016р. [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала картковий рахунок у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту у розмірі 500 грн., який у подальшому було збільшено до 13 000 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом в анкеті-заяві. Посилаючись на ці обставини та те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує у зв`язку з чим, станом на 15.11.2020 року, утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 16 259 грн. 61 коп., з яких: 13 581 грн. 38 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. і за простроченим тілом кредиту; 2 678 грн. 23коп. - заборгованість за простроченими відсотками, яка у добровільному порядку нею не погашена, тому позивач просить її стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в розмірі 2 102 грн. Представник позивача Кіріченко В.М. у судові засідання не з`являвся, будучи належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомленим про час, дату і місце судового розгляду. Водночас разом із позовом подав до суду письмове клопотання (вх. № 5519 від 24.12.2020р.), в якому просить розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] , тричі будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в порядку передбаченому ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України (судові повістки направлені по зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 5630100362190 на 26.012021р., № 5630100363277 на 15.03.2021р., № 5630100382212 на 14.04.2021р., які вручені адресату, а також через опублікування двічі оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України)у судові засідання 26.01.2021р., 15.03.2021р. та 14.04.2021р. не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутність чи про відкладення та відзив на позовну заяву, не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд з власної ініціативи розгляд справи проводить в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так, як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до приписів ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. - 12.03.2016 року [PERSON] ознайомилась та погодилась із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі, своїм підписом підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування в ПриватБанку та погодилася, з тим, що підписана нею анкета-заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг (анкета-заява від 12.03.2016р., Умови і Правила надання банківських послуг, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт); - 07.09.2018 року особисто споживачем [PERSON] підписано довідку про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту), де в кінці зазначено «Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування» (довідка про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту) від 07.09.2018р.); - у довідці про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту) зазначено: - процентна ставка у межах пільгового періоду 0,00001 % річних, поза межами пільгового періоду - 42% річних (3,5% на місяць); - процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 84 %; - розмір штрафів за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; - пеня до спірних правовідносин не застосовується та інших платежів немає (довідка про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту) від 07.09.2018р.); - позичальнику [PERSON] в період з12.12.2016р. по 28.02.2020р. було надано наступні кредитні картки - № [NUMBER] , дата відкриття 12.12.2016 року та термін дії 07/20; № [NUMBER] , дата відкриття 31.03.2017 року та термін дії 03/21; № [NUMBER] , дата відкриття 31.03.2017 року та термін дії 03/21; № [NUMBER] , дата відкриття 19.08.2019 року та термін дії 05/23; № [NUMBER] , дата відкриття 28.02.2020 року та термін дії 12/23. Кредитний ліміт був збільшений 20.02.2019р. до 13 000 грн. та вже 06.07.2020р. був зменшений (довідки АТ КБ «ПриватБанк»); - у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за договором щодо своєчасного погашення належних за ним платежів, станом на 15.11.2020 року, утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 259 грн. 61 коп., з яких: - 13 581 грн. 38 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. і за простроченим тілом кредиту; - 2 678 грн. 23коп. - заборгованість за простроченими відсотками (розрахунки заборгованості станом на 30.06.2019р. та 15.11.2020р.); - згідно виписки за договором № б/н, станом на 16.11.2020р., відповідач [PERSON] в межах строку дії карток, здійснювала зняття готівки та частково погашала заборгованість, останні зняття готівки здійснила 09.03.2020р. - 3 536 грн. та 20.03.2020р. в сумах 1 872 грн. та 2 080 грн., а останні поповнення готівкою - 20.03.2020р. в сумі - 1 600 грн. та 30.07.2020р. - 600 грн., тобто користувалась кредитними коштами, наданими АТ КБ «ПриватБанк» (виписка за договором № б/н, станом на 16.11.2020р.); - 12.02.2018р. організаційно - правова форма КБ "Приватбанк", створеного у 1992р. у формі товариства з обмеженою відповідальністю, змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (витяг із статуту ПАТ КБ "Приватбанк", довідка АА №241170 з ЄРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи А01 № 054809, банківська ліцензія № 22 від 05.10.2011р.); - судові витрати понесені позивачем складають 2 102 грн. (платіжне доручення від 17.11.2020р.). Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості. При прийнятті рішення, суд керується: АТ КБ «Приватбанк», обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України, у позовній заяві посилався на п.2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг (в редакції від 01 березня 2019 року), відповідно до якого в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини другої статті625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86.4 % - для картки «Універсальна», 84.0% - для картки «Універсальна голд». Як вбачається з матеріалів справи, Банк надав витяги з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» (далі - Умови) та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» які не містять підпису позичальника. При цьому в матеріалах справи відсутні підтвердження, що саме ці витяги з Умов та Тарифів, додані до позовної заяви, надавалися відповідачу для ознайомлення та узгодження, а також, що саме така редакція цих Умов та Тарифів, що постійно змінювалась банком, діяла на час укладення кредитної угоди. Роздруківка із сайту позивача, як доказ, повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Тому надані банком докази на підтвердження узгодженості всіх істотних умов кредитування, а саме витяги з Умов та Тарифів не можуть вважатись достатньою підставою для покладення на позичальника обов`язків, які передбачені цими документами (постанова Верховного Суду України від 11 березня 2015 року, провадження № 6-16цс15). За таких обставин та без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, підстави для застосування до спірних правовідносин правил частини 1 статті 634 ЦК щодо змісту договору приєднання відсутні. Оскільки відсутні достатні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору (у формі сплати процентів), а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, банк має можливість вимагати лише фактично отриману та не повернуту суму кредиту, що відповідає вимогам частини 2 статті 530 ЦК. Такий висновок ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та відповідає загальним засадам та принципам цивільного судочинства - верховенства права, свободі договору, справедливості, добросовісності та розумності, а також необхідності особливого захисту споживача у кредитних відносинах. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками в сумі 2 678 грн. 23 коп. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання, процентні ставки, які застосовуються при визначенні суми боргу, яку боржник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора, поділяються на встановлені законом (три проценти річних від простроченої суми) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 07.09.2018 року відповідачем [PERSON] особисто було підписано довідку про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту). З Паспорту споживчого кредиту вбачається, що річна процентна ставка у межах пільгового періоду становить 0,00001% річних, поза межами пільгового періоду - складає 42% річних (3,5% на місяць). При невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту процентна ставка становить 84% річних. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Підписання відповідачем [PERSON] довідки про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту) є належним доказом ознайомлення із умовами кредитування. На підставі вищевикладеного, з врахуванням того, що позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, сторони погодили усі істотні умови договору та розмір процентної ставки, а відповідач взяті на себе зобов`язання за даним договором не виконала, внаслідок чого за нею рахується заборгованість по кредиту в загальній сумі 16 259 грн. 61 коп., з яких: 13 581 грн. 38 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. і за простроченим тілом кредиту; 2 678 грн. 23 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який не спростований відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд присуджує з відповідача на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати, - судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved