Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщення, а саме: квартирою [ADDRESS] . При цьому, позивач посилалася на те, що відповідач з 05.12.1995 року не мешкає за вказаною адресою, комунальні платежі не сплачує, її речі у квартирі відсутні. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокат Підборська Т.Р. вимоги позову підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Обставини справи, встановлені судом. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.09.2019 року, посвідченим державним нотаріусом Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстровим номером №1-980, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.09.2019 року, посвідченим державним нотаріусом Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстровим номером №1-984. Як вбачається із витягу про державну реєстрацію прав від 26.09.2019 року, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У спірній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Темп-3" №50 від 02.10.2019 року Відповідач з 05.12.1995 року в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, її речі у квартирі відсутні, що підтверджується актом про непроживання №54 від 17.10.2019 року, посвідченим головою правління ОСББ "Темп-3". Реєстрація відповідача порушує права позивача. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства») Відповідно до п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. В силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла чи законом. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved