Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 23.10.1993 перебувала в зареєстрованому шлюбі [PERSON] - відповідачем за даним позовом. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.12.2020 шлюб між сторонами розірвано. У період сумісного проживання, а саме, 29.01.2007 р., за спільні кошти придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS] , власником якої зареєстрований відповідач, що підтверджується копією відомостей з Державного реєстру на нерухоме майно від 20.10.2020. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , набуту нею з відповідачем [PERSON] у період шлюбу та зареєстровану на ім`я відповідача та стягнути з відповідача судовий збір сплачений при подачі позову до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила задовільнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність. Суд, згідно ст. 280 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обов`язків. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами сімейного та цивільного законодавства. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. 23.10.1993 між сторонами укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 23.10.1993, [NUMBER] (а.с.5) Відповідно до Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 29.01.2007 на підставі договору купівлі-продажу, ВЕМ/953598 від 23.01.2007 право власності на однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , загальною площею 36,56 зареєстровано за [PERSON] (а.с.9). Рішенням Ковпаківського районного суду від 14.12.2020 шлюб між сторонами розірвано. Положення ч. 2 ст. 60 СК України гарантує подружжю, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, встановлено, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, - сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вказана квартира була придбана сторонами в інтересах сім`ї і є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки відповідно до ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, квартира, набута сторонами за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя, тож позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2194 грн сплачений при подачі позову до суду, 800 грн витрат на оцінку майна та 1500 грн витрат на правову допомогу, а всього 4494 грн.

Outcome: approved