Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 18.02.2009 року він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та її син [PERSON] Після розірвання шлюбу відповідачі у вказаній квартирі не проживають, не приймають участь в її утриманні. Просив суд визнати відповідачів такими, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У останнє судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача, під час судового розгляду просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, а саме судовими повістками за адресою місця реєстрації, проте вони не одноразово поверталися до суду за закінченням терміну зберігання та через оголошення у пресі. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідків суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: - відповідно до договору дарування від 18.02.2009 року [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS] що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.02.2009 року. - відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.10.2012 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 27.02.2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 105 - розірвано. - відповідно до довідки № 156 від 22.01.2015 року, виданої ПП "Жилсервіс" за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] зі своїм сином [PERSON] з 2012 року, після розірвання шлюбу, забрала свої речі та разом з дитиною виїхала з квартири у невідомому напрямку. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 5. З врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню. 6.

Outcome: approved