overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.07.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв»язку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що збереження сім"ї неможливе, так як з відповідачем шлюбні відносини припинені у червні 2016 року, як подружжя вони не проживають, спільне господарство не ведеться, у них різні характери та погляди на стосунки подружжя в сім"ї, просить позовні вимоги задовольнити, судом надавався строк для примирення - 6 місяців, але відносини з відповідачем не змінилися. вони проживають в одному будинку, але спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив , що збереження сім"ї можливе так як у них четверо спільних дітей. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 07.07.2001 року зареєстровано шлюб виконкомом Володимирівської сільської ради Дніпропетровської області, від шлюбу у подружжя народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сімейні відносини між сторонами припинені у червні 2016 року, судом надавався строк для примирення - 6 місяців, але за вказаний час сторони не примирилися, позивач не бажає відновлення сімейних стосунків, між сторонами склалися неприязні стосунки, томусуд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 червня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З серпня 2014 року вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв»язку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати, після реєстрації розірвання шлюбу змінити прізвище на "[PERSON]". За заявою позивача справа розглянута без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони спільно не проживають, миритися не бажають, відчувають один до одного неприязні почуття, тому суд вважає, що збереження сім'ї і відновлення шлюбних відносин не можливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 11.06.2011 року зареєстровано шлюб виконкомом Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано - Франківської області, від шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.09.2003 року у виконокомі Михальчанської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис №27. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] Причиною розпаду сімї послужили ті обставини, що у сторін різні погляди на життя, постійні непорозуміння призвели до втрати сторонами почуття любові одне до одного. Сторони проживають окремо більше року. Позивач просила суд шлюб розірвати, дитину залишити проживати біля матері та відновити її дошлюбне прізвище "Варварич". В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився однак направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 14.09.2003 року у виконокомі Михальчанської сільської радиСторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №27. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки позивач не хоче примирення, а відповідач не надав заперечень на позов. На думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін. У відповідності до вимог ст. ст. 160 та 161 СК України місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків і самої дитини, а в суді вирішується тільки спір між батьками з цього питання, якщо вони проживають окремо. З огляду на це та внаслідок відсутності спору про місце проживання дитини суд не знаходить підстав до задоволення вимоги позивача про залишення дитини на проживання біля матері. В суді було встановлено, що позивач [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище та в подальшому іменуватися прізвищем "Варварич", що не суперечить вимогам ст.113 СК України, згідно яких особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.10.2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв`язку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати, після реєстрації розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне " [PERSON] ". За заявами позивача та представника позивача справа розглянута без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, проте не подав до суду вказаний відзив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача не надходило. На підставі ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 30.10.2018 року зареєстровано шлюб Солом"янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, від шлюбу у подружжя є син - [PERSON] , [INFO] , сімейні відносини між сторонами припинені, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона, [PERSON] , [INFO] , та відповідач, [PERSON] , [INFO] , 14 травня 2016 року зареєстрували шлюб, про що Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області зроблено відповідний актовий запис №23. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з нею. Подружні відносини між ними фактично припинені із листопада місяця 2019 року. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння і довіри. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила їх розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився , про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядком відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно дост.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження підчас шлюбу та підчас його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторони, а саме позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення , внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1998року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки відповідач не цікавиться інтересами сім"ї, вихованням сина, сімейним бюджетом, не бере участі у веденні домашнього господарства, не намагається щось змінювати в своїй поведінці, що суперечить її інтересам та інтересам сім"ї, просила розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися. В заяві на ім'я суду позивач підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу у її відсутність. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутність. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 та ст.ст.224-226 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, в заочному порядку. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 5 вересня 1998року Партизанською сільською радою Кіровського району Автономної Республіки Крим , актовий запис №10. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однією сім"єю не проживають, жодна із сторін не прагне до збереження сім'ї та шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 02.08.2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Калінінському районному суду м. Донецька. Судом встановлено, що сторони з 02.08.2003р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 807, згідно свідоцтва про шлюб (а.с.3). Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва народження (а.с.14). Судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., сплачений при останнім подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09.11.1993 року перебуває з відповідачем у шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого з 2014 року вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Київському районному суду м. Донецька. Судом встановлено, що сторони з 09.11.1993 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Палаці одруження м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 2779, згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 квітня 2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату та час слухання справи через оголошення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Куйбишевському районному суду м. Донецька. Судом встановлено, що сторони з 16 квітня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 106 (а.с.7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати підлягаю розподілу, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved