Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 25 липня 2020 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . При реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка, дошлюбне її прізвище " [PERSON] ". В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Причиною фактичного розпаду сім`ї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їхніх поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це між ними часто виникали непорозуміння і суперечки із взаємними образами, які їм дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним і неприйнятним для позивачки. З огляду на викладені вище обставини рішення про необхідність розірвання шлюбу є твердим переконанням, а тому примирення між ними бути не може. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON] . Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ", сина [PERSON] залишити для проживання з матір`ю. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, але подала заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просив суд слухати справу у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що встановлено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] , батьками якого відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача, у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст.24, 84, 104, 105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved