Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач зверулася до суду з вищенаведеним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований також і відповідач, однак останній в квартирі не мешкає з січня 2013 року. Сплату за комунальні послуги та утримання квартири відповідач не здійснює, у зв'язку із чим, просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб - сайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Як видно із договорів купівлі-продажу та дарування, витягів КП "КБТІ" та з витягу з Державного реєстру правочинів, власником квартири [ADDRESS] є позивач, дошлюбне прізвище якої «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10, 11-17). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, [PERSON], 2008 року народження, - син позивача та відповідач [PERSON] (а.с.18, 22). Відповідно до Акту ОСББ «Олександра Станкова-21» від 22 жовтня 2018 року в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає з січня 2013 року (а.с.19). У зв'язку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на позивача нараховуються комунальні платежі, які вона вимушена платити, що негативно впливає на її матеріальний стан. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 391 ЦК України. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, судом встановлено, що відповідач відсутня без поважних причин з січня 2013 року за місцем реєстрації, житлом відповідач не користується, знаходження його на реєстраційному обліку порушує законні права позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у вигляді судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved