Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Чугуївської міської ради Харківської області, в якому з уточненням позовних вимог просив суд визнати за ним право власності на: квартиру, розташовану за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Червоної Калини (колишня назва Колгоспний), № 7[ADDRESS]; гараж літ. «Б», сарай літ. «Б1» та погріб літ. «В», розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Червоної Калини (колишня назва Колгоспний), № 9, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 23 липня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його бабусі [PERSON] та дідусю [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Червоної Калини (колишня назва Колгоспний), 7[ADDRESS], а також особисто бабусі вище вказані гараж, сарай та погріб. 21.03.2009 року [PERSON] померла, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження : все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу, однак, оскільки ще був живий дідусь він до нотаріуса не звертався так як знав про існування заповіту та вважав, що може це зробити у будь який час. 23 липня 2015 року помер дідусь позивача - [PERSON], який на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження : все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті та на що він за законом матиме право, заповів також позивачу. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене, оскільки позасудовим шляхом визнати право на спадкове майно позивач не має можливості, він змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 27). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 28). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За життя, на випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт в якому зазначила: все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], що підтверджується заповітом від 10.03.1998 року, реєстровий №791, посвідченим приватним нотаріусом Чугуївського нотаріального округу (а.с. 13). 21.03.2009 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина яка складалася з частину квартири, розташованої за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Червоної Калини (колишня назва Колгоспний), № 7[ADDRESS]; гаражу літ. «Б», сараю літ. «Б1» та погрібу літ. «В», розташованих за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Червоної Калини (колишня назва Колгоспний), № 9. Належність нерухомого майна [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про право власності на житло від 11.10.1994 року, виданим відділом приватизації житла Чугуївської райдержадміністрації, згідно якого квартира, розташована за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Колгоспна, 57 А[ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності (а.с. 12); довідкою Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Чугуївської міської ради Харківської області щодо зміни адреси обєкта адресації № 56/02-34 від 21.10.2015 року, яка свідчить, що адреса розташування квартири змінилася на - [ADDRESS] (а.с. 17); технічним паспортом складеним КП «Чугуївське МБТІ» 05.05.1993 року на гараж, сарай та погріб (а.с. 24-26). Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До нотаріуса позивач не звертався так як знав про існування заповіту та вважав, що може оформити спадщину у будь який час. Отже, фактично, в порядку спадкування за законом спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік і дідусь позивача - [PERSON], який був зареєстрований та проживав з нею, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 0310-38/567 (а.с. 19). Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. 23 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 493019, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області (а.с. 15). Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири, розташованої за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Червоної Калини (колишня назва Колгоспний), № 7[ADDRESS], яка належала йому та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, та на вище вказане майно яке він фактично успадкував після смерті дружини. На випадок своєї смерті [PERSON] зробив таке розпорядження : все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті та на що він за законом матиме право, заповів [PERSON], що підтверджується заповітом від 10.03.1998 року, реєстровий №792, посвідченим приватним нотаріусом Чугуївського нотаріального округу (а.с. 14). У встановлений законом строк 22.10.2015 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини і була заведена спадкова справа № 755/2015 щодо спадкування за заповітом, однак у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на квартиру йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлює, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана правова позиція викладена в п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як протягом 6 місяців з дня його смерті звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отже, є таким, що прийняв спадщину, однак у звязку з тим, що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, він не може належним чином оформити свої спадкові права. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності квартиру, розташовану за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Червоної Калини (колишня назва Колгоспний), № 7[ADDRESS]; гараж літ. «Б», сарай літ. «Б1» та погріб літ. «В», розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Червоної Калини (колишня назва Колгоспний), № 9, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved