Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення частки співвласника у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що позивачі по справі являються один одному матір`ю та дітьми. [INFO] помер чоловік та батько [PERSON] , актовий запис про смерть № 2374 від 10.08.2019 року у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.1994 року, посвідченого третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2436, при житті [PERSON] та його рідний брат [PERSON] успадкували в рівних долях після смерті їх матері [PERSON] цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , і в 1994 році вони зареєстрували своє право спільної часткової власності на будинок в ВО ОБТІ за реєстровим № 2084. Ставши співвласниками домоволодіння [PERSON] та [PERSON] вирішили приватизувати разом земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння. Рішенням Вінницької міської ради від 02.10.2012 року за № 951 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника), була передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0, 0815 га кадастровий номер 0510100000:01:012:0121, розташована в [ADDRESS] . Був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 263465, оформлений на ім`я [PERSON] із зазначенням в додатку до нього серія [NUMBER] [PERSON] як співвласника земельної ділянки. На підставі даного державного акту на право власності на земельну ділянку в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] 16.11.2012 року за № 051010001004172 було зареєстроване право спільної сумісної власності на приватизовану земельну ділянку. Приватизованою земельною ділянкою [PERSON] та [PERSON] користувались разом, апісля смерті [PERSON] позивачі та відповідач продовжують користуватись разом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, заповіту на яку він не залишив. Позивачі по справі являються його спадкоємцями за законом першої черги, як дружина та діти померлого. Позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку. 01.10.2019 року у Першій вінницькій державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа, номер в спадковому реєстрі 64821364, номер у нотаріуса 589/2019. Належна спадкодавцю [PERSON] частина вищезазначеної земельної ділянки входить до складу спадкового майна після його смерті. Однак, у зв`язку з тим, що частки кожного з учасників спільної сумісної власності на земельну ділянку при житті [PERSON] не були виділені, нотаріус повідомила, що на належну спадкодавцеві частина земельної ділянки свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, оскільки розмір його частки у спільній сумісній власності не визначений. Просили суд, визначити, що розмір часток співвласників [PERSON] і [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0, 0815 га, кадастровий номер 0510100000:01:012:0121, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS] , зареєстровану на праві спільної сумісної власності 16.11.2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на праві спільної сумісної власності за № 051010001004172 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 263465, виданого на ім`я [PERSON] із зазначенням в додатку до Державного акту серія АА № 065108 [PERSON] як співвласника земельної ділянки, є рівними і становлять по Ѕ ідеальній частці кожного з 2-х співвласників, в тому числі частка померлого [INFO] [PERSON] на день його смерті становила Ѕ ідеальну частку. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення частки співвласника у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.1994 року, посвідченого Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2436, позивач та його брат [PERSON] успадкували в рівних долях після смерті нашої матері [PERSON] цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , і в 1994 році зареєстрували своє право спільної часткової власності на будинок в ВО ОБТІ за реєстровим № 2084. Предметом спору є земельна ділянка, на якій розташоване дане домоволодіння, і яку ставши співвласниками домоволодіння, ми з братом вирішили приватизувати разом. Рішенням Вінницької міської ради від 02.10.2012 року за № 951 мені, [PERSON] , та брату [PERSON] на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника), була передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0, 0815 га, кадастровий номер 0510100000:01:012:0121, розташована в [ADDRESS] . Був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 263465, оформлений на моє ім`я із зазначенням в Додатку до нього серія [NUMBER] [PERSON] як співвласника земельної ділянки. На підставі даного Державного акту на право власності на земельну ділянку в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та братом [PERSON] 16.11.2012 року за № 051010001004172 було зареєстроване право спільної сумісної власності на приватизовану земельну ділянку. Хоча земельна ділянка була об`єктом спільної з братом сумісної власності, але передбачалось, що частки кожного з співвласників були рівними. Брати користувались однаковими за розмірами частками земельної ділянки, однак, домовленість не була закріплена документально. Просив суд, визначити, що розмір часток співвласників [PERSON] і [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0, 0815 га, кадастровий № 0510100000:01:012:0121, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS] , зареєстровану за ними на праві спільної сумісної власності 16.11.2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на праві спільної сумісної власності за № 051010001004172 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 263465, виданого на ім`я [PERSON] із зазначенням в Додатку до Державного акту серія АА № 065108 [PERSON] як співвласника земельної ділянки, є рівними і становлять по 1/2 ідеальній частці кожного з 2-х співвласників, в тому числі, [PERSON] , частка становить 1/2 ідеальну частку. В підготовче засідання позивачі - відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явились, кожен окремо, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, зустрічні позовні вимоги визнали у повному обсязі. Відповідач - позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов та зустрічний позов підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.1994 року, посвідченого третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2436, при житті [PERSON] та його рідний брат [PERSON] успадкували в рівних долях після смерті їх матері [PERSON] цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , і в 1994 році вони зареєстрували своє право спільної часткової власності на будинок в ВО ОБТІ за реєстровим № 2084 (а.с.17). Ставши співвласниками домоволодіння [PERSON] та [PERSON] вирішили приватизувати разом земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння. Рішенням Вінницької міської ради від 02.10.2012 року за № 951 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника), була передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0, 0815 га кадастровий номер 0510100000:01:012:0121, розташована в [ADDRESS] . Був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 263465, оформлений на ім`я [PERSON] із зазначенням в додатку до нього серія [NUMBER] [PERSON] як співвласника земельної ділянки. На підставі даного державного акту на право власності на земельну ділянку в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] 16.11.2012 року за № 051010001004172 було зареєстроване право спільної сумісної власності на приватизовану земельну ділянку (а.с.4-5). 20.05.2020 року за №904/02-31 державний нотаріус Швець Л.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, через невизначеність складу спадкового майна, (а.с.9). Зміст ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Також суд при ухваленні рішення бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Таким чином частки [PERSON] та [PERSON] є рівними та становлять по Ѕ кожного. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved