Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач ПП «Лауна» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції про визнання договору застави припиненим та припинення обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно. В процесі судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги, і у позовній заяві зазначив наступне. 10 грудня 2013 року ПП «Лауна» було отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В зазначеному витязі в частині актуальної інформації про державну реєстрацію обтяження міститься такий запис: Номер запису про обтяження 3379819; дата державної реєстрації 23.06.2005, підстава виникнення обтяження: договір застави, серія та номер 1514, виданий 20.10.1999, видавник: приватний нотаріус, вид обтяження: заборона на нерухоме майно. Об'єктом обтяження є квартира [ADDRESS]. Договір застави який був підставою для внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було укладено між громадянкою України [PERSON] та громадянином України [PERSON], договір застави посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Предметом вказаного договору застави була квартира [ADDRESS], жилою площею 23.95м2. Саме зазначений договір застави став підставою внесення відповідного запису про заборону відчуження нерухомого майна - квартири. В подальшому, у зв'язку з не виконанням [PERSON] 1.0. умов договору застави, що полягало в неповерненні отриманих коштів позики, приватним нотаріусом [PERSON] було вчинено виконавчий напис. Ні підставі цього виконавчого напису на користь [PERSON] утримано з [PERSON] несплачену в строк заборгованість у розмірі 10 666 грн. В 2001 році Орджонідзевським відділом ДВС ЗМУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса [PERSON] 18 грудня 2002 року Запорізька філія спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» провела прилюдні торги з реалізації двокімнатної квартири, що була предметом застави та на даний час належить Позивачу по справі. Переможцем прилюдних торгів з продажу зазначеної квартири стало товариство з обмеженою відповідальністю «Задніпровський металокерамічний завод». В подальшому право власності на кв. [ADDRESS] (далі за текстом нерухоме майно) на підставі ухвали господарського суду Запорізької області по справі №6/19/10 від 29.01.2010 року перейшло до ПП «Лауна», яке було зареєстровано у відповідності до діючого законодавства України. В рамках виконавчого провадження було здійснено примусове виконання договору позики укладеного між [PERSON] та [PERSON] сума боргу погашена за рахунок реалізації заставного майна - квартири. Договір позики та застави припинили свою дію у зв'язку з їх виконанням. В той же час в рамках виконавчого провадження, на момент реалізації нерухомого майна, Орджонікідзевським відділом Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не було здійснено дій щодо вилучення запису в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна (діяв на той час) запису про заборону відчуження, що внесений на підставі договору застави. Позивач вважає, що на сьогоднішній день відсутні підстави для наявності такого запису в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. А договірні відносини, що були підставою для внесення такого запису є припиненими у зв'язку з їх виконанням в рамках виконавчого провадження. Крім того наявність такого запису порушує права та інтереси ПП «Лауна» як законного власника квартири. Просив суд визнати договір застави квартири від 20.10.1999 року який зареєстрований в реєстрі за номером 1514, укладений між [PERSON] та [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON] припиненим та припинити реєстрацію обтяження речових прав на нерухоме майно - заборона на нерухоме майно квартиру [ADDRESS], що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про обтяження:3379819; дата державної реєстрації 23.06.2005 р.; підстава виникнення обтяження: договір застави, серія та номер:1514, виданий 20.10.1999р, видавник:приватний нотаріус; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:7949289 від 14.11.2013; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; зміст, характеристика обтяження: № реєстра: 27643-310, внутр.№730136362ВР026316420, коментарій: вх. 7190/у. Крім того, позивачем подано заяву про поновлення строку для звернення до суду з позовом. У заяві позивач зазначає, що про наявність обтяження на квартиру, він дізнався лише 10.12.2013 року, коли отримав витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] не оспорюючи фактичних обставин по справі у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що нею оспорюється проведення прилюдних торгів в Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді. Відповідач [PERSON] та треті особи у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не сповістили, про день і час слухання справи повідомлялися завчасно, у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе розглянути справу по наявних матеріалах у відсутність відповідача [PERSON] та третіх осіб. Заслухавши думку сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статей 3, 4, 11, 27, 31 ЦПК України право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 10 грудня 2013 року Приватним підприємством «Лауна» було отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В зазначеному витязі в частині актуальної інформації про державну реєстрацію обтяження міститься такий запис: Номер запису про обтяження 3379819; дата державної реєстрації 23.06.2005, підстава виникнення обтяження: договір застави, серія та номер 1514, виданий 20.10.1999, видавник: приватний нотаріус, вид обтяження: заборона на нерухоме майно. Об'єктом обтяження є квартира [ADDRESS]. Договір застави який був підставою для внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було укладено між громадянкою України [PERSON] та громадянином України [PERSON] , договір застави посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Предметом вказаного договору застави була квартира [ADDRESS], жилою площею 23.95м2. Зазначений договір застави став підставою внесення відповідного запису про заборону відчуження нерухомого майна - квартири. Ст. 73 Закону України «Про нотаріат» в редакції, що діяла на дату внесення запису про обтяження містила таке положення відповідно до котрого нотаріус мав право накладення заборони відчуження серед них зазначено: при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до статті 210 ЦК України Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. В подальшому, у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов договору застави, що полягало в неповерненні отриманих коштів позики, приватним нотаріусом [PERSON] було вчинено виконавчий напис. Ні підставі цього виконавчого напису на користь [PERSON] утримано з [PERSON] несплачену в строк заборгованість у розмірі 10 666 грн. В 2001 році Орджонікідзевським відділом ДВС ЗМУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса [PERSON] 18 грудня 2002 року Запорізька філія спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» провела прилюдні торги з реалізації двокімнатної квартири, що була предметом застави та на даний час належить ПП «Лауна». Переможцем прилюдних торгів з продажу зазначеної квартири стало товариство з обмеженою відповідальністю «Задніпровський металокерамічний завод». В подальшому право власності на кв. [ADDRESS] на підставі ухвали господарського суду Запорізької області по справі №6/19/10 від 29.01.2010 року перейшло до ПП «Лауна», яке було зареєстровано у відповідності до діючого законодавства України. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до ч. 5 ст. 28 цього ж Закону застава припиняється в разі примусового продажу заставленого майна. З урахуванням зазначених норм, в рамках виконавчого провадження було здійснено примусове виконання договору позики укладеного між [PERSON], та [PERSON] сума боргу погашена за рахунок реалізації заставного майна - квартири. Обставини справи є встановленими в судовому порядку в рамках цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору застави квартири недійсним, справа №22-ц/778/456/13, що розглядалась в Орджонікідзевському районному суді міста Запоріжжя. Стаття 593 ЦК України передбачає випадки припинення права застави серед котрих міститься така підстава як:1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 3) реалізації предмета застави; Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. З аналізу норм ст. 548 ЦК України застава носить похідний характер від зобов'язання, яке вона забезпечує, то з припиненням останнього припиняється й застава. Стаття 599 ЦК України передбачає спосіб припинення зобов'язання виконання: « 1. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином» Стаття 598 ЦК України визначає підстави припинення зобов'язання: « 1. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.» Стаття 574 ЦК України визначає підстави виникнення застави Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно внесення запису до реєстру про обтяження, в конкретному випадку, є похідним від договірних правовідносин, припинення яких буд-якому встановленому законодавство порядку тягне й припинення заборони відчуження (обтяження). Пунктом 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадках фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Таким чином, за змістом вищевикладених статей, застава є припиненою з дня фактичного повного виконання зобов'язань. В той же час в рамках виконавчого провадження, на момент реалізації нерухомого майна, Орджонікідзевським відділом Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не було здійснено дій щодо вилучення запису в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна (діяв на той час) запису про заборону відчуження, що внесений на підставі договору застави. Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на сьогоднішній день є актуальним, а його припинення має бути здійснене у відповідності до діючого Законодавства України. Відповідно до ст. 6 цього ж Закону органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав). Крім того слід зауважити, що на теперішній час Закон України «Про нотаріат» не містить положень щодо вчинення нотаріусами дій стосовно вилучення запису про наявність заборони відчуження нерухомого майна (зняття такої заборони). А отже, в даному конкретному випадку повноваження щодо внесення відомостей та інформації або змін у відомостях, їх вилучення або припинення на сьогоднішній день у відповідності до діючого законодавства покладаються на Реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції Запорізької області. Частина 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Відповідно Згідно п. 4.1. ст. 4 "Положення про Єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна", що діяло на момент реалізації Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ у Запорізькій області майна, що було предметом застави та про яку було внесено відповідні відомості до єдиного реєстру: Підставами для внесення у Базовий реєстр відомостей про зняття заборон та арештів на відчуження об'єктів нерухомого майна є повідомлення та заяви органів та осіб, за ініціативою яких були накладені відповідні заборони та арешти, а також органів, які згідно з чинним законодавством мають право зняти заборони та арешти на використання майна. Оскільки сьогоднішній власник нерухомого майна - ПП «Лауна» не був учасником договірних відноси у відповідності до котрих було внесено оскаржуваний запис про реєстрацію заборони відчуження майна, то не мав прав вчиняти відповідні дії з їх вилучення. А орган державної виконавчої служби при реалізації заставного майна не здійснив дій щодо вилучення відповідного запису, на той час, з Єдиного реєстру для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно з вищезазначеними положеннями п. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про наявність заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна були перенесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином позивач не має можливості інакше ніж шляхом звернення до суду захистити свої інтереси. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що договірні зобов'язання, що були підставою для існування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження №3379819 є припиненими, а відповідно є підстави для здійснення Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області реєстрації припинення обтяження речових прав на нерухоме майна, а саме згідно запису про обтяження номер 3379819 дата державної реєстрації 23.06.2005 року, підстава виникнення обтяження: договір застави, серія та номер 1514, виданий 20.10.1999, видавник: приватний нотаріус; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7949289 від 14.11.2013; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; зміст, характеристика обтяження: № реєстра:27643-310, внутр.№730136362ВР026316420, комментарий: вх. 7190/у. Крім того, позивач просить суд поновити строки звернення до суду з позовом. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.Ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи заяву позивача про поновлення строків позовної давності, суд вирішує питання про причини поважності пропуску строку позовної давності.Про те, що наявні обтяження на квартиру №20 у буд. 14 по бул. Центральному у м.Запоріжжі, позивачу стало відомо лише після отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10 грудня 2013 року. Тому, з наведених вище підстав, суд вважає, що позивач пропустив строк для звернення до суду з поважних підстав і вважає за можливе поновити строк на звернення до суду. Виходячи із ст.10 ЦПК України та меж заявлених позовних вимог судовий збір суд залишає за позивачем.

Outcome: approved