Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому за зміненими вимогами просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] (а.с. 30, 31). Вимоги мотивує тим, що вказана квартира належить йому на праві власності, згідно договору купівлі-продажу квартири від 25 жовтня 2001 року. Відповідачка є його колишньою дружиною з якою перебував у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2004 року по 04 грудня 2008 року. Проживала [PERSON] за адресою [ADDRESS] у період часу з 22.07.2004 року до серпня 2009 року. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачкою житлової площі за час її не проживання не існує. Позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування належною йому на праві власності квартирою з посиланням на ст. 405 ЦК України у зв»язку з не проживанням [PERSON] без поважних причин з серпня 2009 року по даний час. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позов та викладені у ньому обставини, позивач додатково пояснив, що відповідачка не поживає у його квартирі та жодного разу там не з»являлась з початку 2009 року по даний час, виселилася звідти добровільно, за своїми речами приїздила та забрала їх десь в кінці 2008 року - на початку 2009 року, перешкод у проживанні [PERSON] він не створював, будь-якого зв»язку із відповідачкою він не має, де проживає [PERSON] йому не відомо. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв"язку з чим суд, з урахуванням думки позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Дніпровського РВ ГУДМС України у м. Києві в судове засідання не з'явився, третя особа суду надала заяву з проханням розглянути справу у відсутності їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, позивач являється власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 4093 та в Київському міському БТІ та реєстрації прав власності на об»єкти нерухомого мана за реєстровим № 195 від 06.11.2001 року (а.с. 6). Відповідно довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО № 413 від 25.09.2013 р, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані сторони по справі (а.с. 8). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачка є колишньою дружиною позивача, в зареєстрованому шлюбі сторони перебували з 08.07.2004 року по 04.12.2008 року, що підтверджується записом у паспорті позивача, який був оглянутий судом, та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 7). Позивач в судовому засіданні пояснив, що відповідачка не проживає у [ADDRESS] без поважних причин з 2009 р., речі її там відсутні, залишила спірну квартиру добровільно, з того часу житлом не цікавиться, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе. Факт непроживання відповідачки у спірному житловому приміщенні більше одного року до подачі позову і по даний час без поважних причин підтверджено показами свідків. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] засвідчила, що вона є сусідкою позивача з 2008 року, відповідачка проживала у [ADDRESS] коли була в шлюбі з позивачем, востаннє вона бачила [PERSON] взимку 2008-2009 року, після того відповідачка ніколи не з»являлась; вселятись [PERSON] ніколи не намагалась, де мешкає відповідачка їй невідомо. Свідок [PERSON] засвідчив, що він є сусідом позивача з 2008 року, познайомився з [PERSON] у 2007 році коли у своїй квартирі робив ремонт, [PERSON] тоді бачив десь один рік, потім вона зникла, востаннє бачив відповідачку десь у 2009 році як вона кудись виїздила з кульками, сварок та неприязних стосунків між сторонами не було, виселилась [PERSON] добровільно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з літа 2011 року по даний час вона живе з позивачем однією сім»єю у квартирі [ADDRESS], відповідачку знає зі слів [PERSON], за вказаний період часу [PERSON] вона не бачила, у них вона ніколи не з»являлась, речей відповідачки у квартирі не має. Про непроживання відповідачки у спірному житловому приміщенні з серпня 2009 року, окрім показів свідків, підтверджується актами, затвердженими начальником ЖРЕО-413 від 29.03.2013 року, від 03.07.2013 року та від 27.09.2013 року (а.с. 9-11). Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачка більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, її майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідачка не несе, у зв»язку з чим позивачу, який є власником квартири [ADDRESS], відповідачка чинить перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved