Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 06.04.2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов вищезазначеного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість в сумі 11402,62 грн. Тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідачки, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 06.04.2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, який складається з Заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Згідно до умов договору, строк погашення процентів за кредитом та тілу кредиту здійснюється в порядку - щомісячно за попередній місяць. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість в сумі 11402,62 грн., яка складається з наступного: - 6142,65 грн. - заборгованість за кредитом; - 3841,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 399,30 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та пеня; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 519,17 грн. - штраф ( процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає що оскільки строк погашення процентів за користування кредитом та кредиту, передбачений умовами кредитного договору, настав і відповідачем кошти не повернуті, тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved