Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 80929, 17 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 06 лютого 2017 року по 16 листопада 2019 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за відповідачкою зареєстровано на праві приватної власності нежитлову будівлю «склад пиломатеріалів» за адресою: [ADDRESS] . Вказана будівля розміщена на земельній ділянці площею 0,3200 га, яка 06.02.2017 року зареєстрована Управлінням Держгеокадастру у Ніжинському районі, кадастровий номер 7410400000:03:023:0078, власником якої є територіальна громада в особі Ніжинської міської ради. 19.07.2019 року відповідачка подала на ім`я міського голови заяву про передачу їй в оренду терміном на 3 роки зазначеної земельної ділянки. 08 листопада 2019 року між сторонами укладено договір оренди землі, земельну ділянку площею 0,3200 га, кадастровий номер 7410400000:03:023:0078 згідно акту прийому-передачі передано [PERSON] і 16 листопада 2019 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачкою зареєстровано право оренди землі. Отже, відповідачка з 06 лютого 2017 року по 15 листопада 2019 року використовувала земельну ділянку без достатніх правових підстав і не сплачувала орендної плати за неї. Ухвалою від 17 лютого 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представники сторін та відповідачка в судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Аніщенко О.Г. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, у задоволенні позовних вимог просив відмовити, пославшись на те, що відповідачка є власником нежитлової будівлі «склад пиломатеріалів» загальною площею 209,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] і використовує земельну ділянку під нежитловою будівлею розміром 209,7 кв.м. Саме виходячи з такого розміру земельної ділянки і повинна розраховуватись орендна плата. Крім того, вказану будівлю фактично передано у користування ПП «Ротонда-К» на підставі договору позички від 01.01.2017 р., а тому плату за землю повинен був вносити користувач. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПП «Ротонда-К» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджується проведення 06.02.2017 року державної реєстрації земельної ділянки, площею 0,3200 га, розташованої по [ADDRESS] , власником якої є територіальна громада в особі Ніжинської міської ради; форма власності комунальна (а.с.14). Відповідно до копії договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (а.с. 10-13) [PERSON] придбано будівлю «склад пиломатеріалів», розташовану в [ADDRESS] на земельній ділянці загальною площею 3,0197 га. Згідно копій витягів із рішень Ніжинської міської ради від 07 серпня 2019 року, 25 вересня 2019 року надано у користування на умовах оренди терміном на 03 роки [PERSON] , як фізичній особі, земельну ділянку площею 0,3200 га, кадастровий номер 7410400000:03:023:0078, розташовану в [ADDRESS] , для розміщення та експлуатації нежитлової будівлі «склад пиломатеріалів», що належить їй на праві власності, із встановленням орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік та зобов`язанням укладення договору оренди та його реєстрації у встановленому порядку (а.с. 17-18). 08 листопада 2019 року між сторонами укладено договір оренди вказаної земельної ділянки та визначено її межі на місцевості (а.с. 19-24). З повідомлення ГУ ДПС у Чернігівській області від 11 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] за період з 06 лютого 2017 року по 16 листопада 2019 року земельного податку або орендної плати за жодну земельну ділянку по м. Ніжину не сплачувала (а.с. 26). Відповідно до ч.2 ст.152\~ЗК\~України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Предметом регулювання глави 83\~ЦК\~України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Частинами 1, 2 ст.1212\~ЦК\~України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~ЦК\~України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч.2 ст.120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (п. "е" ч.1 ст.141 цього Кодексу). За змістом глави 15\~ЗК\~України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. Частина 1 ст.93\~ЗК\~України встановлює, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п."в" ч.1 ст.96 ЗК України). Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст.125 ЗК України). Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Судом встановлено, що відповідачкою набуто право власності на нежитлову будівлю «склад пиломатеріалів», розташовану за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2009 року, а договір оренди земельної ділянки, на якій знаходиться вказана будівля укладений сторонами 08 листопада 2019 року. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Встановлені судом обставини свідчать про наявність факту використання відповідачем земельної ділянки площею 0,3200 га, кадастровий номер 7410400000:03:023:0078, розташовану в [ADDRESS] , без достатніх правових підстав, а також безпідставного збереження останньою коштів у розмірі орендної плати за її використання, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст.1212 ЦК України, оскільки для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Також судом враховується положення ст.206 ЗК України, відповідно до якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до розрахунку позивача від 28 листопада 2019 року (а.с. 35-38), сума безпідставно збережених відповідачкою коштів у розмірі орендної плати за користування вищезазначеною земельною ділянкою за період з 06 лютого 2017 року по 15 листопада 2019 року становить 80929,17 грн. Твердження представника відповідачки про проведення неправильного розрахунку орендної плати, оскільки фактично у її користуванні було 209,7 кв.м., а не 0,32 га, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема, з витягу з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки вбачається, що 06.02.2017 року земельній ділянці площею 0,3200 га за адресою [ADDRESS] присвоєно кадастровий № 7410400000:03:023:0078, в подальшому сторонами укладено договір оренди саме зазначеної земельної ділянки, при цьому з боку відповідачки ніяких зауважень щодо невідповідності площі земельної ділянки не було. Також судом не приймаються посилання представника відповідача про стягнення орендної плати з ПП «Ротонда-К», оскільки земельна ділянка, яка перебуває в комунальній власності надається в користування власнику нерухомого майна. З огляду\~на викладене\~відповідачка,\~як фактичний\~користувач земельної\~ділянки до\~укладення 08\~листопада\~2019\~року\~договору\~оренди,\~без достатньої\~правової підстави\~за рахунок\~власника цієї\~ділянки зберегла\~у себе\~кошти,\~які мала\~заплатити за\~користування нею,\~зобов`язана\~повернути ці\~кошти позивачу,\~як власнику\~земельної ділянки а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження N14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі 922/3412/17\~( провадження N12-182гс18). Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved