Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 3132 грн. 12 коп., мотивуючи тим, що позивач, з моменту прийняття будинку на баланс, надає послуги відповідачам, які неналежно проводять оплату за надані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Так зазначає, що Відповідачам належить на праві приватної власності житлова квартира [ADDRESS] . Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Позивач після прийняття будинку [ADDRESS] , на баланс (01.11.2011р.) почав виконувати послуги відповідно до структури періодичності та строків їх надання затвердженої рішенням сесії Івано-Франківської міської ради. Відповідно КП «Єдиний розрахунковий центр» (з 25.12.2015р. змінена назва підприємства згідно рішення Івано-Франківської міської ради № 66-2 на КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія») нараховувало помісячно Відповідачам плату за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, однак останні не сплачували кошти за вказані послуги, унаслідок чого виникла заборгованість. Позивач зі свого боку продовжує виконувати свої обов`язки та забезпечує надання Відповідачам послуги з управління багатоквартирним будинком, перелік яких затверджений рішенням сесії Івано-Франківської міської ради. Перед початком надання послуг з управління багатоквартирним будинком, Позивачем було вжито всіх залежних від нього дій, необхідних для укладення договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі-Договір), зокрема, Позивач опублікував вказаний договір у офіційному виданні «Західний кур`єр» від 29 вересня 2011 року та на сайті Позивача www.domivka.if.ua. Крім цього, Позивач відкрив особовий рахунок № [NUMBER] , та неодноразово направляв на адресу Відповідача претензії про несплату за послуги з управління багатоквартирним будинком, у якій роз`яснено суть укладення договору, а також у будинку, в якому проживають Відповідачі неодноразово наклеювались оголошення щодо можливості укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою Позивача. Проте, Відповідачі ігнорують обов`язки споживача житлово-комунальних послуг, зокрема, щодо укладення договору та оплати послуги з управління багатоквартирним будинком, чим порушують вимоги чинного законодавства України. Згідно із довідок про розрахунки по особовому рахунку № [NUMBER] починаючи з листопада 2013р. по жовтень 2019р. сума заборгованості складає 3132,12 грн. На підставі наведено просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів 3132,12 грн. та судовий збір. 16.12.2019 року відповідач [PERSON] подав заяву про відхилення позовної заяви. Зі змісту поданої заяви вбачається, що «Позивач наказової заяви від 26.06.2017 року, не зробив висновків. Проігнорував ухвалу суду від 14.11.2017 року (ухвала суду яка набрала чинності. Підлягає до обов`язкового виконання). Втручання третьої особи, в судову справу, є не правомірним (додаток №3). У зв`язку з необгрунтованими доказами, борг в сумі 3132, 12 грн. не визнаю. Додатки заперечливі (від 14.11.2019 року). Тому: залишаю за собою, бути присутнім, на відкритому судовому засіданні. Залишаю за собою право, подати зустрічний позов (ухвалу). Прошу: 1.Позовну заяву від 14.11.2019 року скасувати. 2.Борг в сумі 3132,12 грн. скасувати. 3.підтвердити дату судового засідання (повідомення)». В судовому засіданні представник позивача надав пояснення щодо підтримання позову просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бандура В.О. вимоги позову заперечив, вказав що позивач не надавав відповідачу жодних послуг, а тмоу в просив в задоволені позову відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Про судове засідання відповідачі були повідомлені також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із поясненням сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачами-відповідачами зобов`язання по оплаті наданих послуг з управління багатоквартирним будинком. Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. 01.11.2011 позивач прийняв будинок [ADDRESS] на баланс та почав виконувати послуги відповідно до структури періодичності та строків їх надання затвердженої рішенням сесії Івано-Франківської міської ради. Рішенням Івано-Франківської міської ради від 25.12.2015 року № 66-2 перейменовано комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» на комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія». Рішенням Івано-Франківської міської ради від 27.12.2019 року № 413-35 перейменовано комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» на комунальне підприємство «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради. У зв`язку із специфічністю сфери житлових відносин та великої кількості власників та наймачів житлових приміщень, договори про надання житлово-комунальних послуг між позивачем та споживачами були укладені шляхом опублікування публічного договору в офіційному виданні «Західний кур`єр» від 29 вересня 2011 року та на сайті Позивача www.domivka.if.ua. Крім цього, Позивач відкрив особовий рахунок № [NUMBER] , та неодноразово направляв на адресу Відповідачів претензії про несплату за послуги з управління багатоквартирним будинком, у якій роз`яснено суть укладення договору, а також у будинку, в якому проживають Відповідачі неодноразово наклеювались оголошення щодо можливості укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою Позивача. Нарахування за надані послуги КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» здійснюється з урахуванням «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі - Порядок) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 1 червня 2011 р., та відповідно до затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Івано-Франківську. Отже, наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, де знаходиться квартира відповідача. Відповідач, як співвласник багатоквартирного житлового будинку повинен щомісячно сплачувати Комунальному підприємству «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради за послугу з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій. Але відповідачі не виконують свої обов`язки по оплаті за послуги і їх заборгованість за період з листопада 2013 року до жовтня 2019 року становить 3 132 гривень 12 копійок, що підтверджується довідками про розрахунки за надані послуги по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 37). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами); 2) послуга з управління багатоквартирним будинком (утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо). Пункт 2 частина 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги визначає», що органи місцевого самоврядування встановлюють ціні/тарифи на комунальні послуги відповідно до закону. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів. При цьому такому праву прямо відповідає визначений частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, відповідачі зобов`язані були своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території. Матеріали справи свідчать про те, що позивачем виконувалися обов`язки з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, якими користувалися відповідачі, однак вони не здійснювали оплату їх вартості своєчасно та в повному обсязі. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг) . У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно ч.3 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний договір про надання комунальних послуг укладається між співвласником багатоквартирного будинку та виконавцем відповідної комунальної послуги. Частиною 5 ст. 13 цього ж Закону передбачено, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Комунальне підприємство «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради надавало відповідачу послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а відповідачі їх отримували. Підтверджень того, що відповідачі зверталися із скаргами щодо невиконання або неналежного виконання позивачем своїх обов`язків, передбачених договором, - не надали. Таким чином, між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються Цивільним Кодексом України та спеціальним законодавством-Законом України «Про житлово-комунальні послуги», позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, а відповідач плату за надані послуги у встановленому порядку не вносить тривалий строк. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, суд приходить до висновку, що дійсно за відповідачами обліковується заборгованість за послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , за період з листопада 2013 року до жовтня 2019 року в розмірі 3 132 гривні 12 копійок. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідне положення міститься у постанові КГС від 21 квітня 2020 року у справі № 910/7968/19, в рішення йдеться, зокрема, наступне. Оскільки факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг у період, за який позивач бажає стягнути заборгованість. При цьому, позивачем повинно бути доведено за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів факт надання послуг, їх обсяг, вартість, а також настання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з оплати таких послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому в солідарному порядку з відповідачів слід стягнути 1921 гривню судового збору на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved