Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути заборгованість в загальній сумі 30481,24 грн., яка складається з заборгованості за кредитним договором (з ануїтетними платежами) №12-006-821-2-15-Г від 23.12.2015 року, а саме: суми заборгованості за кредитом у розмірі 8741,86 грн., суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.07.2017 року по 28.02.2019 року включно у розмірі 306,90 грн., суми комісійної винагороди за період з 01.06.2017 року по 31.10.2017 року у розмірі 2250,00 грн., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі 6750,00 грн., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.2 розділу 6 кредитного договору в розмірі 1500,00 грн. та заборгованості за кредитним договором (з ануїтетними платежами) №19-006-844-2-16-Г від 14.11.2016 року, а саме: суми заборгованості за кредитом у розмірі 5429,69 грн., суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року включно у розмірі 2,79 грн., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі 4500,00 грн.,суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.2 розділу 6 кредитного договору в розмірі 1000,00 грн.а також судовий збір у сумі 1921,00 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.05.2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 30.08.2019 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Петровського Л.А. надійшло клопотання про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження та витребування від позивача оригінали Кредитних договорів №12-006-821-2-15-Г від 23.12.2015 року та №19-006-844-2-16-Г від 14.11.2016 року. Ухвалою від 05.09.2019 року вказане клопотання задоволено частково, здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом(повідомленням) сторін, витребувано від АТ «Мегабанк» оригінали Кредитних договорів №12-006-821-2-15-Г від 23.12.2015 року та №19-006-844-2-16-Г від 14.11.2016 року, призначено судове засідання. 23.10.2020 року, на виконання вимог ухвали від 05.09.2019 року, АТ «Мегабанк» надало оригінали вище вказаних Кредитних договорів Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та її представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем не подано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Обставини справи, встановлені судом. 23.12.2015 року між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ "Мегабанк", та [PERSON] укладений кредитний договір №12-006-821-2-15-Г(з ануїтетними платежами). Згідно п.1.1, 1.2 та 1.3 Кредитного договору, банк надав відповідачеві грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу банку в розмірі 15000,00 грн. на строк з 23.12.2015 року до 21.12.2018 року зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом, комісійних винагород та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором. Згідно з п. 3.2.3 кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Пунктом 4.5 кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу (далі-щомісячний платіж), який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди складає 972,42 грн. Свої зобов`язання за кредитним договором №12-006-821-2-15-Г (з ануїтетними платежами) від 23.12.2015 року ПАТ «МЕГАБАНК» виконало та грошові кошти в сумі 15000,00 грн. видані відповідачу через касу банку, що підтверджується особистим підписом відповідача в заяві на видачу готівки № TR.1365908.2316.3324 від 23.12.2015 року. 14.11.2016 року між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ "Мегабанк", та [PERSON] укладений кредитний договір №19-006-844-2-16-Г (з ануїтетними платежами). Згідно п.1.1, 1.2 та 1.3 Кредитного договору, банк надав відповідачеві грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу банку в розмірі 10 000,00 грн. на строк з 14.11.2016 року до 13.11.2018 року зі сплатою 10,00% річних за користування кредитом, комісійних винагород та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором. Згідно з п. 3.2.3 кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Пунктом 4.5 кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу (далі-щомісячний платіж), який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди складає 613,39 грн. Свої зобов`язання за кредитним договором №19-006-844-2-16-Г(з ануїтетними платежами) від 14.11.2016 року ПАТ «МЕГАБАНК» виконало та грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. видані відповідачу через касу банку, що підтверджується особистим підписом відповідача в заяві на видачу готівки № TR.1539468.1402.3447 від 14.11.2016 року Однак, відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 01.03.2019 року в загальній сумі 30481,24 грн., яка складається з заборгованості: -за кредитним договором (з ануїтетними платежами) №12-006-821-2-15-Г від 23.12.2015 року, а саме: суми заборгованості за кредитом у розмірі 8741,86 грн., суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.07.2017 року по 28.02.2019 року включно у розмірі 306,90 грн., суми комісійної винагороди за період з 01.06.2017 року по 31.10.2017 року у розмірі 2250,00 грн., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі 6750,00 грн., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.2 розділу 6 кредитного договору в розмірі 1500,00 грн.; - заборгованості за кредитним договором (з ануїтетними платежами) №19-006-844-2-16-Г від 14.11.2016 року, а саме: суми заборгованості за кредитом у розмірі 5429,69 грн., суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року включно у розмірі 2,79 грн., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі 4500,00 грн.,суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.2 розділу 6 кредитного договору в розмірі 1000,00 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, а тому позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and othersv. Ukraine, № 4909/04, § 58). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved