Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 25.08.2015 року уклав з відповідачем депозитний договір, за умовами якого позивачем до банку внесена сума 25768,53 доларів США на 6 місяців під 9,25% річних. 21.03.2016 року він звернувся до банку за поверненням суми депозиту, але банк гроші повертає частинами. Під різними гарними словами працівники банку постійно відмовляли у поверненні грошей у повному обсязі, видавали в день по 190,0 дол. США та розяснювали, що усі питання, які виникають внаслідок укладених договорів вирішуються сторонами, а у випадку недосягнення домовленості, спори розглядаються у судовому порядку. Тому позивач просить сягнути з відповідача вказану суму. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, за участю свого представника за договором, адвоката [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.94). У судове засідання зявилась представник позивача - адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.95), на задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягає на підставах викладених в позовній заяві. Додатково пояснила, що позивач вкрай стурбований становищем банку, клієнтом якого він являється. Дії банку свідчать про фінансові труднощі банку, при цьому відповідач грубо порушує права позивача на повернення власних коштів. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить розписка (а.с.82), надіслав на адресу суду електронною поштою письмові пояснення, в яких зазначено, що дата розгляду справи в суді 16.05.2016 рік, а також в поясненнях просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с.85-93). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків: Судом встановлено, що 25 серпня 2015 року між позивачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір-анкету про отримання банківського продукту «Депозит», згідно якої позивач вніс на вкладний (депозитний) рахунок № 26309620974008 кошти на наступних умовах: [PERSON] депозиту Стабільний 6М відсотки кожні 30 днів. Валюта USD. Сума депозиту - 25\~768,53 дол. США (двадцять пять тисяч сімсот шістдесят вісім доларів США 53 центів) Процентна ставка 9,25% (річних) Тип бонуса згідно діючих умов депозиту VIP Дата розміщення депозиту 25.08.2015р. Дата повернення депозиту 21.02.2016р. По закінченню строку вкладу на усні та письмове звернення до ПАТ «Промінвестбанк» з приводу негайного повернення депозитного вкладу в повному обсязі, відповідач надав відповіді, зміст яких зводиться до того, що повідомлялося про існування в системі Банку внутрішніх обмежень, а також те, що Банк намагається виконувати свої зобовязання перед клієнтами сумлінно та у повному обсязі (а.с.73, 96). На письмову заяву від 21.03.2016 р. позивач отримав відповідь за № 24-10/2350294 від 24.03.2016 р., де повідомлено, що після закінчення договору банківського вкладу № 26309620974008, суми залишку коштів із процентами у розмірі 25 925,81 дол. США були зараховані на поточний картковий рахунок № 26206620003908. Станом на 24.03.2016 рік на поточному рахунку № 26206620003908 залишок коштів становив 20\~326,99 дол. США. Щодо виплати готівкових коштів з поточного карткового рахунку відповідачем повідомлено позивачу, що в результаті незалежних від Банку обставин видача коштів з рахунку клієнтів наразі здійснюється виключно в межах тимчасового денного ліміту. При цьому Банк підтвердив свої обов'язки та повідомив про прийняття вичерпних мір для відновлення раніше встановлених умов обслуговування. Також з матеріалів справи судом вбачається, що позивач немолода людина, утримує хвору дружину, і будь-яке зволікання з боку відповідача у виконанні взятих на себе договірних зобовязань ставить [PERSON] у вкрай тяжке матеріальне становище. Згідно умов договору-анкети (а.с.5), блок 3: невід'ємною частиною договору банківського вкладу, укладення якого між Клієнтом та Банком завершується шляхом заповнення цього блоку 3 є Договір комплексного обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Промінвестбанк»/Загальні умови надання банківських, фінансових та інших послуг, розміщені на інтернет-сторінці банку. Умови договору, що укладені Клієнтом шляхом заповнення цього блоку, визначаються Загальними умовами та цим Договором банківського вкладу. Банк відкриває на імя Клієнта: а) поточний рахунок для здійснення операцій за банківським вкладом (депозитом); б) вкладний (депозитний) рахунок № 26309620974008, а Клієнт вносить на рахунок грошові кошти (далі - Депозит) на наступних умовах: Назва депозиту Стабільний 6М відсотки кожні 30 днів Валюта USD. Сума депозиту - 25 768,53 дол. США (двадцять пять тисяч сімсот шістдесят вісім доларів США 53 центів). Процентна ставка 9,25% (річних). Тип бонуса згідно діючих умов депозиту VIP Дата розміщення депозиту 25.08.2015. Дата повернення депозиту 21.02.2016. Виплата процентів та повернення депозиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок № 2625050099722254. Повернення суми депозиту та нарахованих процентів здійснюється із спливом строку депозиту в дату повернення депозиту та на умовах визначених законодавством України. Позивач вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок в сумі 25 768,53 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням № 031DEBK152370006 від 25.08.2015р. Оригінал платіжного документу та договору-анкети оглянутий судом в процесі розгляду справи. Згідно з випискою-рахунком ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» станом на 13.05.2016р., кінцевий баланс за договором (доступна сума) становить 14 760,69 дол.США. (а.с.92оборот-93) така ж сума зазначена станом на 16.05.2016 рік в абзаці третьому письмових пояснень представника відповідача (а.с.85). На письмову заяву від 21.03.2016 р. позивач отримав відповідь за № 24-10/2350294 від 24.03.2016, в якій повідомлено, що після закінчення договору банківського вкладу № 26309620974008, сума вкладу та проценти були зараховані на поточний картковий рахунок № 2625050099722254. Щодо виплати готівкових коштів з поточного карткового рахунку в повному обсязі повідомлено, що в результаті незалежних від Банку обставин видача коштів з рахунку клієнтів наразі здійснюється виключно в межах тимчасового денного ліміту, про розмір якого позивач був проінформований (усно) у відділенні банку. При цьому Банк підтвердив свої обов'язки та повідомив про прийняття вичерпних мір для відновлення раніше встановлених умов обслуговування. Просив віднестися з розумінням. Згідно з п.2 Постанови НБУ № 140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2016: Національний банк України ввів обмеження на зняття готівки з банківських карток і рахунків: протягом дня один клієнт може зняти з гривневих карток і рахунків до 50\~000,00 гривень на добу. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Як зазначено у ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно зі ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу на вимогу банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. За договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Доводи Банка, викладені в запереченнях про те, що правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», з якими ознайомлений позивач, встановлено істотну умову стосовно застосування обмежень в деяких операціях (зокрема за сумою операцій), а також щодо того, що гарантована сума депозитного вкладу виплачена у лютому 2016 року, а залишкова сума вкладу перерахована на рахунок позивача у банку 22 лютого 2016 року, не знайшли свого підтвердження з наступних підстав. Так, відповідно до п. 2.1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення № 516), грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. Пунктом 2.9 Положення № 516 передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів. Відповідно до п. 2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566, будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів. Таким чином, відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку. Пунктом 3.3 глави 3 Положення № 516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ/заява про повернення коштів тощо) (далі - вимога) банк зобов'язаний: прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку; взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком. Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує також положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року підписаною та ратифікованою Україною та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами та доповненнями) підписаного та ратифікованого Україною, яка відповідно до ст. 5 цього ж Протоколу є додатковою статтею Конвенції. Так, у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і у ст. 41 Конституції України. Однак у порушення цих норм позивач позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які банк на виконання умов договору відмовляється повернути позивачу. Разом з тим, нормативно-правові акти Національного банку України не є актами цивільного законодавства України у розумінні ст. 4 ЦК України, оскільки є нормативно-правовими актами органу державного управління. Тобто, посилання Банка на вказану постанову Правління Національного банку України, є безпідставним, оскільки зазначена і подібні цій наступні відповідні постанови цього банку є розпорядчими актами, які адресовані обмеженій кількості осіб і таке регулювання здійснюється в межах адміністративно-правових відносин Національного банку України з банками, які охоплюються його наглядовою діяльністю. Ці постанови банку не встановлюють нових прав або обов'язків для громадян, не можуть зачіпати їх права, свободи та інтереси. Згідно зі ст. 1074 Цивільного Кодексу, обмеження прав клієнта, щодо розпорядження грошовими коштами, що находяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Інших випадків обмеження прав вкладника щодо розпорядження рахунком Цивільним кодексом України не передбачено. Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) - як джерело права. У справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини, [ВП], № 13279/05, § 56, 20 жовтня2011 року). Суд не приймає посилання представника відповідача на Постанову НБУ від 03.03.2016 № 140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», як на перешкоду у поверненні коштів позивачу, оскільки в даному випадку правовідносини між сторонами, в першу чергу, регулюються законом та двостороннім договором, укладеним між ними, а відмова в видачі коштів порушує права позивача. Як роз'яснив Верховний суд України у справі № 6-1680 цс15 якщо у кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобовязання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України ( стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Враховуючи, що строк повернення вкладу, встановлений договором, сплинув, позивач звертався із вимогою повернути вклад в повному обсязі, про що надав відповідні докази, в той час як відповідач не надав будь-яких доказів правомірності його дій, усно розяснив позивачу про наявність обмежень щодо видачі коштів з рахунку клієнтів виключно в межах тимчасового денного ліміту (50 000грн.), що є грубим порушенням умов договору та діючого законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача залишкову суму депозитного вкладу та нарахованих відсотків станом на 16.05.2016р. в розмірі 14 760,69 дол.США. Кім того, згідно квитанції № 11 від 28.03.2016 року позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 6890 грн. 00 коп. (а.с.16). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial