Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію він є власником транспортного засобу Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску. 29 листопада 2017 року о 8 годині 15 хвилин у місті Херсоні по вулиці Перекопській в районі будинку № 181А, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом МАЗ 103076, реєстраційний номер [NUMBER] , у порушення п.п.2.3(в), 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної дистанції та не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого останній здійснив зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos, що їхав попереду нього. Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 5 січня 2018 року у справі №664/2889/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Вартість ремонту транспортного засобу Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , складає 244193,64 грн., в тому числі втрата товарної вартості 37428,76 грн., що підтверджується висновком від 4 січня 2018 року №АВэ-769 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, складеним Херсонською торгівельно-промисловою палатою, експертом-автотоварознавцем [PERSON] . За складання висновку про вартість ремонту транспортного засобу, позивач сплатив 1490,62 грн. На підставі укладеного між позивачем та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» договору добровільного страхування наземних транспортних засобів страховик здійснив виплату страхового відшкодування у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер [NUMBER] , у дорожньо-транспортній пригоді від 29 листопада 2017 року, у сумі загальній сумі 16840,19 грн. Позивачем була направлена на адресу відповідача претензія з вимогою відшкодувати у добровільному порядку різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яка відповідачем залишена без задоволення, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. Просить стягнути з відповідача на свою користь 76353,45 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 1490,62 гривень в рахунок відшкодування витрат позивача на проведення автотоварознавчого дослідження та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 березня 2018 року відкрите провадження у справі №766/3538/18, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Приватне акціонерне товариство «Автотранс» 06.04.2018 року надало до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на помилковість арифметичних розрахунків, здійснених при складанні висновку експертного дослідження №АВэ-769 від 04 січня 2018 року, та неправильність здійснених розрахунків величини втрати товарної вартості (ВТВ), просило суд у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Представником позивача 17.04.2018 року надано відповідь на відзив, згідно якої просив доводи сторони відповідача, викладені у відзиві, відхилити як необгрунтовані та безпідставні, зокрема, оскільки судовим експертом [PERSON] надано відповідь, з якої вбачається, що у висновку експертного дослідження №АВэ-769 від 04 січня 2018 року при розрахунку величини втрати товарної вартості допущена технічна помилка у формулі обрахунку співвідношення "В", дана помилка не впиває на резльтати проведених розрахунків втрати товарної вартості та матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу Mitsubishi Outlander. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2018 року задоволено клпотання ПрАТ "Автотранс", розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2019 року у підготовчому засіданні призначено по справі експертизу та зупинено провадження у справі. 03 червня 2019 року до суду надійшов висновок експерта. Ухвалою суду від 04 червня 2019 року поновлено провадження у справі. 28 жовтня 2019 року представником позивача до суду подана заява про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду. З урахуванням висновку експерта просив стягнути з відповідача на користь позивача 85685,85 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 1490,62 гривень в рахунок відшкодування витрат позивача на проведення автотоварознавчого дослідження та судові витрати в загальній сумі 10016,78 гривень Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22січня 2020 року закрите підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив позов задовольнити у повному обсязі, судові витрати по справі стягнути з відповідача, які складаються з судового збору в сумі 871,78 гривень, витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 5145,00 гривень та витрат на правничу допомогу в сумі 4000,00 гривень, а всього 10016,78 гривень. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Автотранс» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 9 серпня 2017 року, транспортний засіб Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серіїСАО№ [NUMBER] автобус марки МАЗ 10376, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності ПАТ «Цюрупинськ-Автотранс», ідентифікаційний код юридичної особи 03353609 (а.с.88). Відповідно до постанови Цюрупинського районного суду Херсонської області від 5 січня 2018 року у справі №664/2889/17, 29 листопада 2017 року о 08 год. 15 хв. в м. Херсоні по вул. Перекопській в районі будинку № 181А [PERSON] , керуючи транспортним засобом МАЗ 103076 державний номерний знак [NUMBER] , в порушення п.п. 2.3(в), 13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної дистанції та не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Outlander державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортний засіб Mitsubishi Outlander державний номерний знак [NUMBER] здійснив зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos державний номерний знак [NUMBER] , що спричинило механічне пошкодження вищевказаних транспортних засобів. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. Постанова набрала законної сили 16 січня 2018 року (а.с.6). Відповідно до наказу (розпорядження) ПАТ «Цюрупинськ-автотранс» від 1 серпня 2012 року №41-К [PERSON] прийнятий на посаду водія авторанспортного засобу (а.с.86) та згідно наказу Приватного акціонерного товариства «Автотранс» від 5 лютого 2018 року закріплений за транспортним засобом МАЗ 10376, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.87). Відповідності до висновку №АВэ-769 від 04 січня 2018 року експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного на замовлення [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження 29 листопада 2017 року у дорожньо-транспортній пригоді, складає 206764,88 грн.; вартість матеріальної шкоди 244193,64 грн., в тому числі втрата товарної вартості 37428,76 грн. З копії протоколу огляду транспортного засобу від 26 грудня 2017 року вбачається Приватне акціонерне товариство «Автотранс» забезпечило явку свого представника під час огляду пошкодженого транспортного засобу експертом Єрофеєвим В.О., протокол огляду підписаний учасниками огляду без зауважень. За складання висновку про вартість ремонту транспортного засобу позивач сплатив Херсонській Торгово-промисловій палаті України 1490,62 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 26 грудня 2017 року (а.с.33). Зі змісту наданих позивачем копій відповідей адвокатські запити від 25 січня 2018 року №47 та від 21 лютого 2018 року №96 (а.с.35-36), вбачається що ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» за наслідками розгляду матеріалів страхової події дорожньо-транспортної пригоди від 29 листопада 2017 року, за пошкоджений транспортного засобу Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер [NUMBER] страхове відшкодування у загальному розмірі 167840,19 гривень (161340,49 + 6499,80), перерахувало ремонтному підприємству ТОВ «Автомир-Херсон Юг». Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, необхідно мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. У відповідності до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Така особа відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У тих випадках, коли шкоди завдано працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків, зобов`язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця (частина перша статті 1172 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем та виконував обов`язки водія автобусу марки МАЗ 10376, реєстраційний номер [NUMBER] . Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 5 січня 2018 року у справі №664/2889/17, яка набрала законної сили, та яка в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковою для суду при розгляді даної справи. Доводи Приватного акціонерного товариства «Автотранс» з приводу того, що позивач не довів розмір заподіяної йому майнової шкоди суд до уваги не приймає як безпідставні, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За клопотанням позивача, з метою встановлення матеріального збитку пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля у справі була призначена автотоварознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта №Вс-11 судової автотоварознавчої експертизи у цивільної справі № 766/3538/18 від 31 травня 2019 року, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Mitsubishi Outlander new 2.4 CVT Ultimate реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.11.2017р. в цінах станом на час його пошкодження складає 215821,27 грн.; вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику легкового автомобіля Mitsubishi Outlander new 2.4 CVT Ultimate реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.11.2017р. в цінах станом на час його пошкодження складає 253526,04 грн. (двісті п`ятдесят три тисячі п`ятсот двадцять шість гривен 04 коп.) Судом було задоволене заявлене у судовому засіданні клопотання відповідача про виклик для допиту судового експерта [PERSON] , яке відповідач обґрунтував сумнівами в об`єктивності та упередженості вказаного експерта. Допитаний у судовому засіданні судовий експерт [PERSON] підтвердив наданий ним висновок. Будь-яких порушень порядку призначення і проведення судової експертизи, а також обставин, на які відповідач посилався у своєму клопотанні, суд не встановив. Доказів на підтвердження неправильності чи неповноти висновку експертизи відповідач суду не надав. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України (ст. 11 ЦПК України 2004 року), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються її заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. За таких обставин, суд приходить до висновку недоведеність відповідачами обставин, на які вони посилались як на підставу своїх заперечень проти позову. Позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме у розмірі різниці між вартістю визначеного експертом матеріального збитку (253526,04 грн.) та розміром виплаченого страхового відшкодування (167840,19 грн.),в сумі 85685,85 грн. (253526,04 167840,19), а також витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1490,62 грн., а всього 87176,47 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1,ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи судові витрати позивача складаються з сплаченого позивачем при подачі позову судового збору в розмірі 778,45 грн., доплаченого судового збору у сумі 93,33 грн., та витрат на проведення судової експертизи у сумі 5145 грн., які підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі згідно ч.1 ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При подачі позову позивач просив стягнути на свою користь витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн. Заявлені до стягнення витрати на правову допомогу підтверджується доданими до позовної заяви попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат від 01 березня 2018 року, договором про надання правової допомоги від 10 січня 2018 року, додатковою угодою №1 до договору, актом про надання правової допомоги від 01 березня 2018 року, ордером на надання правової допомоги №88253 від 12 січня 2018 року. Відповідно до умов укладеного договору про надання правової допомоги від 10 січня 2018 року, додаткової угоди №1 до нього, та акту про надання правової допомоги від 1 березня 2018 року, [PERSON] зобов`язався сплатити адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 4000 грн., а також вартість всіх витрат на правничу (правову) допомогу, надану адвокатським об`єднанням клієнту, за всю роботу, що була фактично виконана чи підготовлена до виконання, серед іншого, але не виключено, за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір і підготовка до подачі в суд доказів тощо, протягом 3 днів з дня ухвалення судом першої інстанції рішення у справі. У постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 Об`єднаною палатою Верховного Суду зроблено правовий висновок, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Таким чином, з огляду на визначений договором про надання правової допомоги порядок оплати позивачем гонорару (винагороди у фіксованому розмірі) після ухвалення судом рішення у справі,враховуючи складність справи,обсяг наданих послуг та виконаних робіт у справі, доведеність позивачем їх вартості належними доказами, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн., що відповідає вимогам співмірності.

Outcome: approved