Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. В заяві зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2012 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2016 року, що набрало законної сили. Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2000 грн. щомісяця, до його повноліття, оскільки відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Позивач до суду не з"явилась, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення спору у її відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить часткове визнаня позову, звернувся до суду і відповідач, який просить при виіршенні справи враховувати зміст його відзиву на позов. Вказані обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України зумовили вирішення спору у відсутність сторін. З відзиву відповідача випливає, що в теперівшній час відповідач не працевлаштований, він бере участь в організації життєдіяльності матері - особи з інвалідністю другої групи від загального захворювання, тому випробовує матеріальні труднощі. Крім того, участь батьків в утриманні дітей в силу закону має бути рівною, а позитвач бапжає перекласти тягар цього утримання лише на нього. У зв"язку з викладеним просить зменшити розмір стягуємих з нього аліментів у твердій сумі до 1000 грн. на місяць. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно із ч. 3 цієї статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, який страждає низкою хронічних завхворювань, у зв"язку з якими визнаний непридатним до військової служби, що зумовило його звільнення зі служби у Збройних Силах України, потягло постановку на облік як безробітного, наявність у відповідача нової сім"ї, непрацездатної за віком матері з інвалідністю другої групи, в організації життєдіяльності якої він бере участь, оскільки ці обставини є предметом доказування при вирішенні питання про розмір аліментів. Таким чином, всебічно оцінивши обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору, суд у відповідності до ст. 184 СК України знаходить можливим стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. на утримання дитини, які, на думку суду, є домірними як майновому і сімейному стану відповідача, так і потребі неповнолітнього сина в утриманні, необхідному і достатньому для забезпечення гармонійного розвитку хлопчика, і такого, що є не меншим від встановленого законом мінімального розміру аліментів (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial