Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просять суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того представник позивача просить суд визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 0,0917 га для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) кадастровий номер: [NUMBER] та право власності на земельну ділянку площею 0,3542 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: [NUMBER], що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, але представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити (а.с.27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а.с.28-29). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017 р., № 2147-VIII) за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 206 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017 р., № 2147-VIII) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п.п. 1.1 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VІ з подальшими змінами і доповненнями, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. та не більше п'яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається із матеріалів справи загальна дійсна вартість всіх будівель і споруд становить 130744 грн., тому ціна позову про визнання права власності на житловий будинок складає 130744 грн. - один відсоток від ціни позову складає 1307,44 грн. (а.с.9 зв.) тобто з позивача необхідно стягнути 1307 грн. 44 коп. судового збору на користь держави, недосплаченого ним при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved