Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10014/0134 філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення залишку кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 03 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (на даний час переіменоване у Публічне Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладений кредитний договір №263. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачеві кредит у сумі 15 000 грн. під 30% річних зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 02 липня 2011 р. на споживчі цілі. Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом до закінчення строку, визначеного договором. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим Банк звернувся у 2010 р. до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2010 р. у справі №2-90/10 з відповідачки [PERSON] та поручителя у солідарному порядку стягнуто 18 680 грн. заборгованості, в тому числі: 9166,62 грн. поточної заборгованості, 5416,71 грн. простроченої заборгованості, 3891,06 грн. заборгованість за відсотками, 205,86 грн. пені. Зазначене рішення знаходиться на виконанні у відділі ДВС. Станом на 29 липня 2014 р. кредитна заборгованість відповідачки [PERSON] за розрахунком позивача складає 10 148,62 грн., з якої 18 680 грн. стягнуто вищезазначеним рішенням суду, залишок заборгованості, яку позивач просить стягнути на його користь, складає 10 148,62 грн., в тому числі: 4 082,03. прострочена заборгованість за відсотками, 6 056,59 грн. пеня, 10,00 грн. комісія. У судове засідання представник позивача Коваль В.М.. не з'явився, у письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка по справі [PERSON], в судове засідання двічі не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надсилала, а тому з письмової згоди позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень представником позивача, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Банком та [PERSON] 03 липня 2008 р. укладений кредитний договір №263, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15 000 грн. на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 02 липня 2011 року та зі сплатою процентів за користування кредитом. Згідно з пунктом 1.6 кредитного договору позичальник зобов'язався: до 25 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, частково погашати кредит та відсотки за користування ним, шляхом внесення коштів готівкою чи шляхом безготівкових перерахувань. За порушення взятих на себе зобов'язань позичальник зобов'язався сплачувати банку за кожен день пеню в розмірі 20% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 4.2 кредитного договору). Пунктами 3.2.2 кредитного договору передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих за ним процентів та інших платежів за цим договором та стягнення заборгованості в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене мано. Судом встановлено, що зобов'язання за кредитним договором позивач виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними (пункт 7.1 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 02 липня 2011 року (пункти 1.2; 1.5.1.3 кредитного договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 25 числа включно кожного календарного місяця для погашення кредиту та процентів за користування кредитом (пункт 1.6). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Як вбачається з аналізу розрахунку, наданого Банком, відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим станом на 29 липня 2014 року утворилася кредитна заборгованість на суму 10 148,62 грн., в тому числі: заборгованість за відсотками - 4 082,03 грн.; пеня - 6 056,59 грн.; за комісією - 10,00 грн. Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243,60 грн. судового збору

Outcome: approved