Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач у листопаді 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що влітку 2014 року він вступив у фактичні шлюбні відносини з відповідачкою. Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет та дбали один про одного. [INFO] у них народився син [PERSON] . Позивач зазначає, що він є батьком дитини, однак на час народження дитини у них з [PERSON] склалися неприязні відносини, а тому вона відмовилася записати його батьком дитини у свідоцтві про народження. У липні 2016 року сторони припинили спільне проживання. Відповідачка відмовилася переїхати з ним за його місцем проживання до Хмельницької області. Позивач вказує, що він підтримував відносини з сином, час від часу бачився з дитиною. Зараз йому стало відомо, що [PERSON] не піклується про дитину, не виконує належним чином батьківські обов`язки. [PERSON] має намір забрати сина, займатися його вихованням та утриманням. Він хоче створити для дитини атмосферу любові та затишку, піклуватися ним. У зв`язку з наведеним позивач просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] . Також позивач просить суд внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши його батьком дитини [PERSON] , [INFO] та присвоївши сину прізвище " [PERSON] ". Ухвалою суду від 06.11.2020 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 30.11.2020, за клопотанням позивача було призначено судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу, проведення якої доручено експертам Медико-генетичного центу «МАМА-ПАПА» та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. 04.01.2021 до суду з Медико-генетичного центу «МАМА-ПАПА» надійшло повідомлення про залишення ухвали суду без виконання, у зв`язку з невиконанням оплати за експертизу. Ухвалою суду від 05.01.2021 було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 21.01.2021. Ухвалою суду від 24.02.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засіданні позивач не з`явився, але подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зокрема відповідачка визнала, що позивач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , а також не заперечила проти внесення відомостей до актового запису про народження [PERSON] , як батька дитини [PERSON] , але заперечила проти зміни прізвища дитини з тих підстав, що дитина звикла до прізвища [PERSON] , а зміна прізвища буде психологічно травмувати дитину. Також відповідачка зазначила, що позивач протягом останніх п`яти років лише один раз побачився з дитиною та жодним чином не допомагав їй матеріально утримувати дитину. Заслухавши пояснення відповідачки покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з літа 2014 по липень 2016 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. За час їхнього спільного проживання [PERSON] завагітніла та [INFO] народила [PERSON] . Вказані обставини позивач ствердив у позовній заяві, а відповідачка визнала такі обставини у судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних відповідачкою обставини про її перебування з позивачем у фактичних шлюбних відносинах за час яких позивачка завагітніла та [INFO] народила [PERSON] , а також суд не має обґрунтованого сумніву щодо добровільності визнання цих обставин відповідачкою. Крім того, вказані обставини підтвердила допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка повідомила, що вона є бабусею відповідачки. Також вона повідомила, що позивач проживав разом із відповідачкою і остання від нього завагітніла. [INFO] у позивача та відповідачки народився син [PERSON] . Протягом останніх п`яти років позивач не проживає з відповідачкою та не надає коштів на утримання сина. Лише один раз за п`ять років, у 2020 році, позивач надіслав посилку з речами для дитини. Син позивачки знає, що його прізвище [PERSON] . З актового запису про народження № 01 від 04.02.2016 складеного Виконавчим комітетом Жигайлівської сільської ради Тростянецького району Сумської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у с. Жигайлівка Тростянецького району Сумської області. Батьком дитини зазначено - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відомості про батька дитини зазначені на підставі заяви матері (а.с.45). Згідно ст.125 Сімейного кодексу України (далі - СК України) , якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, суд вважає доведеним походження [PERSON] , який народився [INFO] від [PERSON] , тому позовні вимоги позивача про визнання його батьком дитини підлягають задоволенню. Суд не приймає як належний та допустимий доказ наданий позивачем результат дослідження № 28907 Аналіз ДНК на батьківство, який був проведений у Медико-генетичному центрі «МАМА-ПАПА», оскільки проведення відбору матеріалу для даного дослідження було здійснено без дотримання процедури ідентифікації особистостей, про що прямо зазначено у вказаному результаті дослідження (а.с.42). Вирішуючи вимоги позивача про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , суд враховує таке. Положеннями ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства врегульовано ст. 134 СК України. Зокрема, відповідно до вказаної норми, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 (далі - Правила). Зокрема, відповідно до п. 2.13.1 зазначених Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі і рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно ч. 1 ст. 146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Згідно ч. 5 ст. 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Преамбула та ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. В рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» (п. 54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v.Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги позивача та внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про зміну прізвища дитини, оскільки позивачем не зазначено обставин, які засвідчують належне виконання ним своїх обов`язків щодо дитини, а також не доведено відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя,суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial