Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 173 грн.14 коп. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 19.03.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого останній отримав кредит у розмір 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов вищевказаного кредитного договору, в зв'язку з чим, станом на 14.06.2018 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 30 173 грн.\~14 коп. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явився через невручення йому рекомендованого поштового відправлення, яке було повернено до суду Укрпоштою за адресою: Чернігівська обл., м.Прилуки, 1 пров. 8 Березня[ADDRESS]. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Місце ж проживання відповідача [PERSON], [INFO], згідно з довідкою відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради від 24 липня 2018 року, зареєстроване за адресою: [INFO] Березня [ADDRESS]. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи 19.03.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого останній отримав кредит у розмір 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з «Пам'яткою клієнта», "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами" становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг /а.с.10-11/. Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.\~\~ В зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 14.06.2018 року, перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість в загальній сумі - 30173 грн. 14 коп., яка складається з тіла кредиту 1359 грн.43 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом 981 грн. 73 коп., нарахованої пені - 25918 грн. 97 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) 1413 грн. 01 коп. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Крім того, згідно із ч.1\~ст.1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, з огляду на положення ч.1\~ст.612 ЦК України, станом на 14.06.2018 року порушив умови договору від 19.03.2010 року, належним чином не виконавши взяті на себе зобов'язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого сторонами не оспорюється /а.с.5-7/.\~\~ Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов'язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов кредитного договору від 19 березня 2010 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, а тому заборгованість у розмірі 30173 грн.14 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1762 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

Outcome: approved