Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач порушив зобов`язання, покладені на нього згідно умов договору про надання послуг з централізованого теплопостачання від 07/08/2018, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.02.2015 по 01.04.2021 в сумі 47691,15 грн., яка складається з суми заборгованості 38732, 26 грн, індекс інфляції 6330, 19 грн., 3 % річних 2628, 70 грн. Разом з тим просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку судовий збір в розмірі 2270, 00 грн. 14.10.2021 було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду у межах спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги\~\~підтримав повністю, проти заочного ухвалення рішення не заперечував. Відповідачі у визначений судом строк відзив на позов не подали, хоча вчасно та належним чином були повідомлення про розгляд справи судом, також від відповідачів не надійшло клопотання про надання додаткового строку для подачі відзиву чи про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що КВП «Полтаватеплоенерго» по лютий 2021 надавав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , згідно особового рахунку № [NUMBER] , що підтверджується копіями договору про надання послуг від 07.08.2018 та довідки ПП Решетилівський "Житлосервіс". В результаті невиконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг за вказаною адресою згідно особового рахунку № [NUMBER] станом на березень 2021 року наявна заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з лютого 2015 року по березень 2021 року у розмірі 38 732,26 грн, 3 % річних 2 628,70 грн, інфляційні втрати 6 330,19 грн. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 67, 68,\~162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги ( водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі та особи, яким на праві приватної власності належить будинок (квартира), зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У статті 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частиною 1 ст. 93 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні організації, які здійснюють діяльність із постачання теплової енергії з використанням власних теплових мереж, зобов`язані забезпечити рівний доступ до цих мереж усіх суб`єктів господарської діяльності відповідно до укладених договорів. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленим законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Правовідносини між сторонами, також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Згідно п. 12 зазначеної вище постанови плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно приписів ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонам. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд наголошує, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ним, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Відтак, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. На підтвердження свої позовних вимог позивач надав докази надання послуг відповідачу, а саме копії договору про надання послуг від 07.08.2018 та довідки ПП Решетилівський "Житлосервіс", з яких вбачається, що відповідачі проживали за адресою надання послуг. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачі, порушуючи норми чинного законодавства, не здійснювали своєчасно оплату одержаних послуг, за таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги теплопостачання за період з лютого 2015 року по березень 2021 року в сумі 47 691,15 грн, яка складається з: заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з лютого 2015 року по березень 2021 року у розмірі 38 732,26 грн, 3 % річних 2 628,70 грн, інфляційних втрат 6 330,19 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved