Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про надання повноважень на здійснення державної реєстрації права власності. В своїй позовній заяві позивач зазначив, що 02 липня 2008 року між АБ Укргазбанк та громадянином України [PERSON] був укладений Кредитний договір №32/08-4 (далі за текстом - Кредитний Договір) відповідно до якого йому був наданий кредит в сумі 67370,00 доларів США зі сплатою 13,8 процентів річних на придбання квартири. У якості забезпечення виконання зобовязань по Кредитному Договору між АБ Укргазбанк та [PERSON] 02 липня 2008 року було укладено Договір іпотеки без оформлення заставної, предметом іпотеки якого є квартира [ADDRESS]. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 02 липня 2008 року та зареєстрований за реєстровим № 410 (далі Іпотечний Договір). Предмет іпотеки Відповідачем було придбано за рахунок грошових коштів, наданих Позивачем в кредит на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 02 липня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 407. У пункті 9 договору купівлі-продажу зазначено: Право власності на відчужувану квартиру виникає у Покупця після підписання Сторонами цього договору, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору, згідно вимог ст.182 ЦК України. 02 липня 2008р. Договір купівлі-продажу квартири на виконання вимог чинного законодавства був зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за № 2995114, що підтверджено Витягом з Державного реєстру правочинів №6170316 від 02.07.2008р. У порушення вимог ст.182 ЦКУ [PERSON] не здійснив реєстрацію права власності на придбану за кредитні кошти квартиру у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, яку на той час здійснювало КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» у відповідності до вимог Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5. Відомості про іпотеку внесено до Державного реєстру іпотек, реєстраційний №7498787, що підтверджено Витягом від 03.07.2008р. №19480657. Відомості про заборону відчуження предмету іпотеки внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний №7493451, що підтверджено Витягом від 02.07.2008р. №19464548. В звязку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобовязань за Кредитним Договором, 14 грудня 2009 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова по справі № 2-2409/09 стягнуто з [PERSON] та поручителя [PERSON] загальну суму боргу по кредиту у розмірі 598506,11 грн. та пені у сумі 10467,19 грн., cудові витрати, в рахунок погашення заборгованості звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 серпня 2010 року рішення змінено, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитом у сумі 74974,46 дол. США, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Видано виконавчі листи про стягнення вказаної заборгованості, які направлено на примусове виконання до ВДВС, зокрема щодо [PERSON] до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві від 14.03.2014 року ВП №305514 виконавчий лист повернуто банку, оскільки у боржника [PERSON] відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Листом від 01.02.12р. №855/1 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» повідомило головного державного виконавця про те, що за [PERSON] права власності на обєкти нерухомого майна в місті Харкові не зареєстровані. На сьогоднішній день зобовязання за кредитним договором Відповідачем не виконані, заборгованість перед АБ «Укргазбанк» не погашена, право власності на придбане Відповідачем згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 02 липня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 407, не зареєстроване. Враховуючи відсутність реєстрації права власності на предмет іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, Ленінський ВДВС Харківського МУЮ позбавлений можливості накласти арешт та звернути стягнення на квартиру під час примусового виконання рішення суду. Тому відсутність державної реєстрації права власності на предмет іпотеки позбавляє Позивача права задовольнити свої вимоги за його рахунок, що і стало причиною звернення до суду з зазначеним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, суд справу розглянув заочно, без участі відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2008 року між АБ Укргазбанк та [PERSON] був укладений Кредитний договір №32/08-4, за яким відповідачу видано кредит на придбання житла. За рахунок грошових коштів, наданих Позивачем в кредит на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 02 липня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 407. Договір купівлі-продажу зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 2995114, що підтверджено Витягом з Державного реєстру правочинів № 6170316 від 02.07.2008р. Проте [PERSON] не зареєстрував належне йому відповідно до договору купівлі продажу квартири від 02.07.2008р., право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 14 грудня 2009 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова стягнуто з [PERSON] та поручителя [PERSON] загальну суму боргу по кредиту у розмірі 598506,11 грн. та пені у сумі 10467,19 грн., cудові витрати, в рахунок погашення заборгованості звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 серпня 2010 року рішення змінено, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитом у сумі 74974,46 дол. США, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. З 01.01.2013 року набули чинності нові правила державної реєстрації нерухомого майна та його обтяжень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV). Частиною 1 ст. 3 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону № 1952-IV право власності на предмет іпотеки повинно бути зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, як і обтяження предмету іпотеки, зокрема іпотека та заборона відчуження. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України визначено, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пунктом 2.5 Договору іпотеки без оформлення заставної, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 02 липня 2008 року та зареєстрованого за реєстровим № 410, встановлено, що із підписанням договору Іпотекодавець - [PERSON] надає свою згоду на обов"язкове надання довіреності у випадку прострочення сплати вимог за кредитним договором, відповідно до якої Іпотекодержатель отримує право : реалізувати предмет застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з будь-якою третьою особою (особами); представляти інтереси у всіх підприємствах. установах, організаціях незалежно від форми власності з питань здійснення всіх необхідних дій та отримання необхідних документів для реалізації майна; здійснювати всі необхідні дії пов"язані з реалізацією майна - підписувати правочини, подавати заяви, скарги, отримувати грошові кошти, довідки та інші документи. Таким чином, зазначений пункт у нотаріально посвідченому договорі іпотеки є нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] на ім"я Банку представляти [PERSON] у установах з питань, що можуть виникнути у разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Крім того, згідно зі статтею 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] добровільно не виконує свої зобов"язання та самостійно не реєструє договір купівлі-продажу в порядку визначеному законом, суд вважає, що за таких обставин позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved