Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 23 травня 2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10471 грн. 54 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між нею і банком договір, що підтверджується її підписом у заяві, і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, та відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та Правил має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків відповідачки в рахунок погашення кредитної заборгованості. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 06 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 10703 грн. 69 коп., з яких 8035 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом, 502 грн. 34 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1928 грн. 52 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також нарахований відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди Умов штраф в сумі 237 грн. 10 коп., від сплати яких відповідачка ухиляється, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 45), у судове засідання не зявився, надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідачки не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с. 37). Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання (а.с.\~47) в судове засідання не зявилась причини неявки суду не повідомила. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", як позикодавцем та відповідачкою [PERSON]. як позичальником 12 травня 2010 року був укладений кредитний договір без номеру про надання останній строкового кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами наданих банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві (а.с. 6), а підписання відповідачем тексту Договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. 23 травня 2016 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" як позикодавцем та відповідачкою як позичальником було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 7), відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10471 грн. 54 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 грудня 2016 року, що відповідає строку дії картки, при цьому відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладено на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між нею і банком договір, що підтверджується її підписом у заяві, і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 7-31). Відповідно до умов зазначеного договору позивач передав відповідачу грошові кошти, а остання згідно з п. 2.1 Генеральної угоди зобовязалася погашати заборгованість з 1 по 25 число кожного місяця в сумі 1706 грн. 51 коп., що складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших платежів згідно з Умовами та правилами. Крім цього, у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобовязань більше ніж 32 дні, сплати банку згідно та п. 2.2 Генеральної угоди штраф в розмірі 2892 грн. 89 коп. (а.с.7). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст.ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-10561 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачка в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила кредит у встановлений строк в повному обсязі, в звязку з чим станом на 06 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 10703 грн. 69 коп., з яких 8035 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом, 502 грн. 34 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1928 грн. 52 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також нарахований відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди Умов штраф в сумі 237 грн. 10 коп., що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с. 5), а вказане свідчить про те, що у відповідачки виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки та комісія, а також пеня та штрафи за порушення умов договору. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за спірним кредитним договором б/н від 23\~травня 2016 року заборгованості у загальній сумі 10703\~грн. 69 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з даним позовом до суду (а.с.\~1, 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved