Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 20121212145727 від 12.02.2013р., [PERSON] - відповідач, отримав кредит в розмірі 6000.00 грн. на строк з 12.02.2013р. по 11.02.2015р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32 % на споживчі цілі. Проте позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 11.03.2015 року на загальну суму 16140.15 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили стягнути [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства "Брокбізнесбанк" заборгованість за кредитним договором № 20121212145727 від 12.03.2013р. в сумі 16140.15 грн. та судовий збір на користь Держави в сумі 243.60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 12.02.2013р. між Публічним Акціонерним Товариством "Брокбізнесбанк" та [PERSON] було укладено ДОГОВІР № 20121212145727 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE та Додаткову Угоду до даного Договору про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів (а.с. 5-7, 8-9). Відповідно пункту 1.1. Кредитного договору Банк, на підставі заяви Позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки, видає Позичальнику не персоніфіковану платіжну картку МИТТЄВОГО ВИПУСКУ VISA INSTANT ISSUE, відкриває спеціальний картковий рахунок [NUMBER] (далі за текстом - СКР) в гривні та здійснює його обслуговування. Умовами пункту 3.2. Кредитного договору передбачено, що використання картки і обслуговування СКР регулюється цим Договором, правилами користування міжнародною платіжною карткою, тарифами на відкриття та обслуговування СКР з видачею міжнародної платіжною картки, чинним законодавством України, нормативно- правовими актами Національного банку України та правилами міжнародної платіжної системи. Поповнення СКР здійснюється в валюті СКР в готівковій або безготівковій формі згідно з чинним законодавством України особисто Позичальником або належним чином уповноваженими особами Позичальника (пункт 4.4. Кредитного договору). За умовами пункту 4.7. Кредитного договору кошти з СКР використовуються тільки для розрахунків за операціями, проведеними за допомогою картки або додаткових карток. Витратні операції за картками здійснюються в межах витратного ліміту. Згідно пункту 2.8. Кредитного договору, «Овердрафт» - короткостроковий кредит, що надається Банком у разі виникнення заборгованості по СКР власника рахунку. Згідно п.2.9. Кредитного договору «схема обслуговування карткового рахунку - платіжна схема, що визначає вид обслуговування СКР - дебетова (операції здійснюються в межах власних коштів Власника рахунку), кредитна (операції здійснюються в межах наданого Банком Власнику рахунку кредиту), дебетно-кредитна (операції здійснюються в межах власних коштів Власника рахунку, а у разі їх недостатності Банк надає кредит в межах затвердженого ліміту). Згідно пункту 7.1.3. Кредитного договору в разі виникнення заборгованості по СКР (суми овердрафту і нарахованих процентів) та її непогашення в терміни, які визначені цим Договором, Позичальник гарантує повернення сум цієї заборгованості Банку всіма коштами, майном, майновими правами, що належать йому. Відповідно до умов Кредитного договору банк (позивач) зобов'язується надати Позичальнику кредит в розмірі 6000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32 % на строк з 12.02.2013р. по 11.02.2015р., а позичальник зобов'язався на умовах, в розмірі та в строки, встановлені в цьому договорі, повернути банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також сплатити комісії, пені та штрафи, які передбачено умовами цього договору. Позивач ПАТ «Брокбізнесбанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 6000.00 грн., про що свідчать виконані підписи [PERSON] в: Заяві -анкеті, кредитному договорі та в додатковій угоді № 1 до договору. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит сплатити нараховані проценти незалежно від настання строку виконання зобов'язання у випадках в т.: порушення Позичальником своїх зобов'язань Кредитним договором, в т.ч. несплати процентів за користування кредитом (в т.ч. неналежної сплати процентів). Відповідно до пункту 17 Кредитного договору у разі несплати Позичальником двох платежів за цією Додатковою угодою, що йдуть підряд, термін повернення Кредиту вважається таким, що настав і Позичальник зобов'язаний повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в сумі, що зафіксована на дату несплати другого платежу. У зв'язку з виникненням заборгованості Банк неодноразово звертався з вимогою до Позичальника щодо усунення порушення (№ 67/046-кв від 29.01.2014 р., 212/3/-кв від 1 1.03.2014 р.). Оскільки жодних дій, направлених на задоволення вимог Банку з боку Позичальника не здійснено, а заборгованість по Кредитному договору в повному обсязі досі є не погашеною, Банк має право вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Отже, суодм встановлено, що в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1050, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON], свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Також встановлено, що в зв»язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором № 20121212145727 від 12.02.2013р., відповідач [PERSON], станом на 11.03.2015року має заборгованість перед банком на загальну суму 16140.15 грн., що складається з наступного:-Заборгованості по Кредиту - 5 930,00 грн.; -Заборгованості за процентами - 2 953,68 грн.; -Пеня за порушення вимог Кредитного договору за прострочення сплати кредиту - 3 670,74 грн.; -Пеня за прострочення сплати процентів - 928,61 грн.; -Суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту - 1 885,81 грн.; -Суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по процентах - 555,71 грн., -Три проценти річних згідно статті 625 ЦК України (по заборгованості за кредитом) - 172,07 грн.; -Три проценти річних згідно статті 625 ЦК України (по заборгованості за процентами) - 43,53 грн., що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості (а.с. 10, 11-12); Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідачів повернення суми кредиту, а також сплату процентів, штрафних санкцій у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, і таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі Постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 11.06.2014 року розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куреного Олександра Вікторовича. За частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон) встановлений правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - Фонд) і зазначено, що Фонд є установою, яка виконує спеціальні функції з виведення неплатоспроможних банків з ринку. Частиною 1 статті 35 і частиною 1 статті 46 Закону визначено, що Фонд здійснює ліквідацію банків через призначену уповноважену особу, яка виконує функції з ліквідації банку. Відповідно до статті 46 Закону зазначено, що уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. З дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 37 Закону уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені Позивача позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник Позивача має надати інформацію про свої активи. Згідно пункту 5 частини 1 статті 48 Закону уповноважена особа фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення заборгованості позичальників перед банком. Відповідно до повноважень уповноваженої особи фонду відноситься вжиття передбачених законодавством заходів для стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників. За приписом пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved