Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому був уточнений, по якому просив суд: -Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40697506 від 18.04.2018 року прийнятого державним реєстратором Комунального підприємства « Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим Ігорем Олександровичем. -Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41111199 від 16.05.2018 року прийнятого державним реєстратором Комунального підприємства « Реєстрація нерухомості та бізнесу» [PERSON] Володимиром [PERSON] . -Визнати ТОВ « Кей-Колект» таким, що не набувало та не має право іпотекодержателя, в тому числі й права вимоги, за укладеним 03.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ « УкрСиббанк» іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. за реєстраційним №4089 та визнати ТОВ « Кей0Колект» таким, що не набувало та не має прав кредитора, в тому числі й права вимоги за укладеним 03.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ « УкрСиббанк» кредитним договором № 11050393000. -Судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача ТОВ « Кей-Колект» в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Представник відповідача - Міністерства юстиції України до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Суд, дослідивши\~та проаналізувавши\~матеріали справи, додані до неї документи, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ « УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №11050393000, відповідно до якого банк надав в позику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 160\~000 дол. США. На підставі договору купівлі-продажу № 4079 від 03.10.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу позивачем було придбано нерухоме майно- квартира [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання грошового зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 11050393000 від 03.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ « УкрСиббанк» укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 4089, предметом якого є нерухоме майно- квартира [ADDRESS] . Ринкова вартість предмету іпотеки склала 923067,00 грн., або відповідно до курсу НБУ (505 грн. за 100 дол. США ) на час укладання договору 182785,64 дол. США. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2011 року у справі №2/1522/8709/11 з [PERSON] та [PERSON] , як поручителем, в солідарному порядку стягнуто на користь АТ « УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11050393000 від 03.10.2006 року по кредиту та відсоткам 171\~659 дол. США. 09.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. зареєстровано за ТОВ « Кей-Колект» право власності на квартиру [ADDRESS] , площею 135,9 кв.м.. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ТОВ « Кей-Колект» на підставі договору іпотеки №4089 від 03.10.2006 року. Не погоджуючись із вищезазначеними діями ТОВ « Кей-Колект» Брауде [PERSON] . [PERSON] . звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання права власності на спірне майно та скасування рішення про державну реєстрацію за ТОВ « Кей-Колект» на спірну квартиру. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/15730/15-ц від 30.06.2016 року, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11.04.2017 року, позов [PERSON] задоволено, визнано за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , площею 135,9 кв.м. та скасовано рішення про реєстрацію права власності за ТОВ « Кей-Колект» на квартиру [ADDRESS] . При вирішенні спору судами встановлено, що ТОВ « Кей-Колект» набуло право власності на спірне майно право власності на спірне майно в порушення ст. 24,35,37 Закону України « Про іпотеку», Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також Закону України « Про охорону дитинства» і Закону України « Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей». Також вищезазначеними рішеннями встановлено, що належних доказів на підтвердження переходу до ТОВ « Кей Колект» прав іпотекодержателя за іпотечним договором № 4089 від 03.10.2006 року не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 18.04.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40697506 від 18.04.2018 року прийнятого державним реєстратором Комунального підприємства « Реєстраційна служба Одеської області Махортовим І.О. внесено запис про державну реєстрацію іпотеки на квартиру [ADDRESS] . Підставою виникнення іпотеки державним реєстратором Махортовим І.О. вказано договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки серія та номер 5207-5208 виданий 12.12.2011 року Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. та лист повідомлення, серії та номер 17\\04\\18\\73322\\1 виданий 17.04.2018 року ТОВ « Кей-Колект». 07.05.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41111199 від 16.05.2018 року прийнятого державним реєстратором КП « Реєстрація нерухомого майна та бізнесу» [PERSON] внесено запис про державну реєстрацію права власності за ТОВ « Кей-Колект» на квартиру [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності державним реєстратором Никифоровим В.О. вказано - іпотечний договір серії та номер 4089, виданий 03.10.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д.. Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що згідно з ч.1 ст. 2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень- офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №2117 ( в редакції постанови Кабінету міністрів України від 23.08.2016 року №553) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. Державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою, зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою, анулювання та видачі нової заставної, відступлення прав за іпотечним договором або передачі заставної, видача дубліката заставної, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводяться з урахуванням особливостей, визначених « Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації (п. 18 Порядку). До Державного реєстру іпотек було внесено відомості про припинення іпотеки на квартиру\~ [ADDRESS] \~на підставі\~заяви ТОВ\~« Кей-Колект». Дана заява: рішення державного реєстратора про припинення іпотеки зберігається в реєстраційній справі й містяться в електронному реєстрі. А отже у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію іпотеки. Підставою виникнення\~іпотеки державним\~реєстратором Махортовим\~І.О.\~вказано -\~договір відступлення\~прав вимоги\~за договорами\~іпотеки серія\~та номер\~5207-5208\~видані 12.12.2011\~року Приватним\~нотаріусом Обухівського\~районного нотаріального\~округу Саєнко\~Е.В. у відповідності до ч.9 п.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав та їх обтяжень мало бути відмовлено оскільки, заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію. Підставою для державної реєстрації іпотеки є іпотечний договір, а не договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, який є лише підставою для вчинення іншої реєстраційної дії - заміна іпотекодержателя. У разі проведення державної реєстрації іпотеки примірники витягу з Державного реєстру прав надаються відповідно до вимог цього Порядку заявникові, іпотекодавцеві та іпотекодержателю. Державним реєстратором не було надано примірник витягу з Державного реєстру прав [PERSON] після проведення державної реєстрації іпотеки. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою\~для реєстрації\~права власності\~іпотекодержателя на\~нерухоме майно,\~яке є\~предметом іпотеки,\~є договір\~про задоволення\~вимог іпотекодержателя\~або відповідне\~застереження в\~іпотечному договорі,\~яке прирівнюється\~до такого\~договору за\~своїми правовими\~наслідками та\~передбачає передачу\~іпотекодержателю права\~власності на\~предмет іпотеки\~в рахунок\~виконання основного\~зобов 'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя (ст. 37 Закону України "Про іпотеку"). Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавпя. письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Підтвердження того, що ТОВ « Кей-Колект» надсилало [PERSON] вимогу про усунення порушень, всупереч ч.1 ст. 35 Закону України « Про іпотеку», в матеріалах справи відсутнє, отже ТОВ «Кей-Колект» не надало необхідні державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження документи передбачені п. 61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме, вимогу про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя. У відповідності до п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації (п. 18 Порядку). Для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину (п.57 Порядку). П.61 Порядку встановлює, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі. Пунктом 3, 6, ч.І ст. 24 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції 05.10.2016 рок вказує, що має бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень v разі, якщо: - подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; - наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. На момент прийняття рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були наявні обтяження нерухомого майна: номер запису про обтяження: 10762709; дата державної реєстрації: 11.08.2015 року; підстава винекнення обтяження: ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2015 року по справі № 522\\15730\\15-ц; вид обтяження - арешт нерухомого майна. номер запису про обтяження: 20861582; дата державної реєстрації: 12.06.2017 року; підстава винекнення обтяження: постанова про арешт майна боржника № 53611850 від 09.06.2017 року Приморського відділу ДВС міста Одеси ГТУ юстиції в Одеській області; вид обтяження - арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження - квартира [ADDRESS] . Відповідно до п. 28 Порядку проведення держаної реєстрації прав та їх обтяжень, Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п.6 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови у державній реєстрації прав. В ухвалі від 17 липня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа № 6-21250 св 13) дійшов висновку про те, що забезпечення судом позову у виді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна означає, що цей об`єкт набуває правового режиму обмеженого в цивільному обороті. В тому разі, коли під час дії заборони відбувається відчуження такого майна особою, обізнаною про накладення арешту на майно, відповідний правочин може визнаватися недійсним і є таким, що порушує публічний порядок. Проаналізувавши наведені норми матеріального права приходимо до висновку, що наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Всупереч ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Відповідач не перевірив не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (Договір про задоволення вимог іпотекодержателя не було укладено); наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону (на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії були наявні арешти квартири); наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Крім того на квартиру позивачки розповсюджується дія мораторію на підставі ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Таким чином підставою для звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що вищезазначені оскаржувані рішення вона вважає незаконними, такими що суперечать нормам чинного законодавства та порушують її права, як власника спірної квартири. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи вбачається, що в матеріалах реєстраційної справи на квартиру, загальною площею 135,9 кв.м., житловою площею 111,8 кв.м. за № 290, що знаходиться в [ADDRESS] , не міститься документів, що підтверджували б перехід до ТОВ « Кей-Колект» права вимоги за укладеним 03.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ « УкрСиббанк» іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. за реєстраційним №4089. З наведеного вище суд вважає за можливе вимогу про визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40697506 від 18.04.2018 року прийнятого державним реєстратором Комунального підприємства « Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим Ігорем Олександровичем та визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41111199 від 16.05.2018 року прийнятого державним реєстратором Комунального підприємства « Реєстрація нерухомості та бізнесу» [PERSON] задовольнити. Також позивач просить суд визнати ТОВ « Кей-Колект» таким, що не набувало та не має право іпотекодержателя, в тому числі й права вимоги, за укладеним 03.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ « УкрСиббанк» іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. за реєстраційним №4089 та визнати ТОВ « Кей0Колект» таким, що не набувало та не має прав кредитора, в тому числі й права вимоги за укладеним 03.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ « УкрСиббанк» кредитним договором № 11050393000. Суд звертає увагу на те, що до суду представником ТОВ « Кей Колект» не надано до суду підтверджень переходу до ТОВ « Кей-Колект» права вимоги за укладеним 03.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ « УкрСиббанк» іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. за реєстраційним №4089, однак підтверджень їх відсутності суду також не надано, у зв`язку із тим, що суд не може вирішувати спір на майбутнє в задоволенні даної вимоги вважає за необхідне відмовити. Позивач також просить суд стягнути з відповідачів на її користь суму сплаченого судового збору. З матеріалів справи вбачається, що позивачем були понесені судові витрати в розмірі 2114,40 грн. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. З огляду на те, що позов задоволено частково суд вважає за можливе стягнути на користь позивача суму судового збору в розмірі по 704,80 грн. з кожного відповідача. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial