Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та заборгованості за не обліковану спожиту електричну енергію. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач за адресою: [ADDRESS] та не виконує зобов'язання по оплаті послуг за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 01 квітня 2018 року у розмірі 1326,52 грн. Крім того, відповідачем порушено вимоги Правил користування електричною енергією для населення, а саме здійснено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку з порушенням схеми обліку після відключення 18 березня 2015 року, що підтверджується актом про порушення № 38222 від 18 травня 2015 року, внаслідок чого утворилася заборгованість за не обліковану спожиту електричну енергію у розмірі 3262,08 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію станом на 01 квітня 2018 року у розмірі 1326,52 грн., заборгованість за не обліковану спожиту електричну енергію у розмірі 3262,08 грн. та судові витрати. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-20). Згідно розрахунку заборгованість відповідача по сплаті за спожиту електричну енергію станом на 01 квітня 2018 року у розмірі 1326,52 грн. (а.с. 9-15). Позивач просить про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію станом на 01 квітня 2018 року у розмірі 1326,52 грн. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04 травня 2006 року Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами). Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно з п.п. 19, 21 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно з п. 20 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з п. 28 Правил користування електричною енергією для населення, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Проте вищезазначених дій відповідач не вчиняв. Пунктом 27 Порядку передбачено, що у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що відповідач не виконує зобов'язання по оплаті послуг з постачання електричної енергії, внаслідок чого станом на 01 квітня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 1326,52 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 586 грн. 93 коп., три відсотки річних за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 116 грн. 84 коп. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Тому за прострочення виконання зобов'язання щодо послуг з постачання електричної енергії за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 586 грн. 93 грн. Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке. За прострочення зобов'язання щодо оплати послуг з постачання електричної енергії за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року з урахуванням суми заборгованості три відсотки річних становить у розмірі 116 грн. 84 коп. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 586 грн. 93 коп., три відсотки річних за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 116 грн. 84 коп. підлягають задоволенню повністю. Також позивач просить про стягнення заборгованості за не обліковану спожиту електричну енергію за період з 18 березня 2015 року по 18 травня 2015 року у розмірі 3262,08 грн. 18 травня 2015 року під час перевірки представниками постачальника електричної енергії ПАТ «Київенерго» виявлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, а саме, самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку з порушенням схеми обліку після відключення 18 березня 2015 року, яке зафіксоване в акті № 38222 (а.с. 31). 18 травня 2015 року складено акт усунення порушення ПКЕЕ РЕМ «Східний» та схеми підключення засобу обліку електричної енергії (а.с.34,35,36,37-39). 18 березня 2015 року згідно наряда-допуску на виконання робіт з відключення в електроустановках відключено від клемника лічильника фазний провід (а.с.33). Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов'язків перед енергопостачальниками; припинення або обмеження електропостачання навчального закладу незалежно від форми власності протягом навчального року; невиконання законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо подання копій документів, пояснень та іншої інформації; інші правопорушення, передбачені законом. Пунктом 37 вказаних Правил встановлено права енергопостачальника, зокрема: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил. Відповідно до п.48 указаних Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією. Пунктом 53 цих Правил передбачено, що у разі виявлення представником електропостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією, складається акт та визначається сума збитків, завданих противоправними діями споживача. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним з способів захисту прав особи є відшкодування збитків. Згідно з п.12 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальник має право вимагати відшкодування збитків, завданих споживачем при користуванні електроенергією. Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357 (які діяли на час виникнення правовідносин) обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за №782/12656. Згідно розрахунку обсягу та вартості електричної енергії на облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення за актом № 22993 від 13 грудня 2013 року заборгованість за не обліковану спожиту електричну енергію за період з 18 березня 2015 року по 18 травня 2015 становить у розмірі 3262,08 грн. (а.с.41). 06 липня 2015 року комісія по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергії побутовими споживачами дійшла висновку про відповідність складеного акту вимогам п. 53 Правил, розрахунок суми не облікованої електроенергії здійснити відповідно до п. 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електроенергією, за формулою (2.7), за період нарахування з 18 березня 2015 року по 18 травня 2015 року, потужність 7,128 квт, тривалість роботи 8 год, площа перерізу провода, яким виконано самовільне приєднання- алюміній 2,6 кв.мм (а.с. 40). Відповідно до п. 2.1 Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил користування електричною енергією та в разі виявлення таких порушень Правил користування електричною енергією (п.48), а саме підключення до електричної мережі, що не є власністюенергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Відповідно до п.3.5 зазначеної Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункту 6 пункту 3.1 Методики, а саме, самовільне підключення електроустановок, струймоприймачів або проводів до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії, добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи, якими здійснено самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою 2.7 Методики: V доб =Р*Т (кВт*год), де Р = I (сила струма, визначена, виходячи з найменьшої поперечної площі перерізу проводів, що використані при підключенні до мережі)*U ( номінальна фазна напруга)*cos (фі) ( у разі відсутності приладів, за допомогою яких визначається фактична величина приймається рівною 1 при активному навантаженні електроустановки споживача). Час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год. Пунктом 3.3 зазначеної Методики передбачено розрахунок вартості необлікованої електричної енергії: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії, за тарифами для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії, за кількості днів. Добовий обсяг споживання електричної енергії Wдоб.с.п. (кВт . год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку визначається п. 3.5 за формулою (2.7) Методики: Wдоб.с.п. = Pс.п. . tвик.с.п. (7,128*8= 57,024) (2.7), де Рс.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулою: Рс.п. = І ?U ном.фаз.?cosц,(36*0,22*0,9=7, 128), де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок, А(табл.1.3.5) Добовий обсяг споживання електроенергії відповідача визначено за формолую 2.7. Методики, а саме: з сили допустимого тривалого струму, визначеної за найменшої поперечної площі перерізу дроту, який був використаний у схемі самовільного підключення до мережі, складає - алюміній, 2,6 мм/кв. Сила допустимого тривалого струму, який може ним протікати, згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок дорівнює -36,00 А. Потужність самовільного підключення (Р.с.п.) споживачами дорівнює - силі току (7, 128) помножене на силу напруги (U=220Вт) та на косинус кута між фазною напругою та струмом навантаження (0,9), і складає -57,024кВт. Добове споживання (W доп.с.п.) дорівнює -Р.с.п. (3,960 кВт) помножене на 8 годин і складає -38,02кВт/год. Вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення розраховується шляхом помноження добового споживання (57,024 кВт/год), на кількість днів -62, помножене на вартість електроенергії для населення за цей період (за 1 кВт до 95 кВт - 0,366- 0,3084 грн., за 1 кВт до 150 кВт - 0,4194-0,63 грн., за 1 квт більше 150 кВт - 1,3404 - 1,479 грн.) і складають -3262,08 грн. (а.с.41). Судом перевірено розрахунок збитків та встановлено, що збитки розраховано правильно на підставі п.п. 3.1.6, 3.3.а та 3.5 Методики. Майнова шкода, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги Правил користування електричною енергією для населення, а саме здійснено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку з порушенням схеми обліку після відключення 18 березня 2015 року, яке зафіксоване в акті № 38222, внаслідок чого заборгованість за не обліковану спожиту електричну енергію за період з 18 березня 2015 року по 18 травня 2015 становить у розмірі 3262,08 грн. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та заборгованості за необліковану спожиту електричну енергію задовольнити повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20), рахунок зі спеціальним режимом використання № 26032300128545 у ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, ЄДРПОУ 41946011, місце знаходження: м. Київ, вул. Мельникова, 31) заборгованість за спожиту електричну енергію станом на 01 квітня 2018 року у розмірі 1326 (одна тисяча триста двадцять шість) грн. 52 коп., інфляційні втрати за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 586 (п»ятсот вісімдесят шість) грн. 93 коп., три відсотки річних за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 116 (сто шістнадцять) грн. 84 коп., заборгованості за необліковану спожиту електричну енергію станом на 23 грудня 2016 року у розмірі 2 474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) грн. 61 коп., збитків за використання необлікованої електричної енергії за період з 18 березня 2015 року по 18 травня 2015 року у розмірі 3262 (три тисячі двісті шістдесят два) грн. 08 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 4, 5). Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved