Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, що розташовані на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області. В позові позивач вказує, що [INFO] року помер його, [PERSON], дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, об'єкт спадкування після смерті дядька [PERSON] прийняла його дружина (тітка позивача по лінії матері) [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON], прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] не встигла оформити своїх спадкових прав на його майно, оскільки [INFO] року померла у лікарні м. Вінниці. Після її смерті відкрилася також спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,6696 га, що залишилась після смерті чоловіка та її власної земельної ділянки площею 2,6730 га. Особи, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час смерті - відсутні. За життя, [PERSON] заповітів складено не було. [PERSON] 25.06.2004 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Однак остання спадщину в установленому законом порядку не прийняла та на неї не претендує. Інших осіб, які можуть бути спадкоємцями за законом після смерті тітки немає. Спадкоємці, які прийняли спадщину та бажають її оформити відсутні. Отже, позивач є спадкоємцем за законом п'ятої черги, оскільки є найближчим родичем та єдиним можливим спадкоємцем на майно, яке належало при житті [PERSON] Родичі ближчого ступеня споріднення вже давно повмирали. Позивач спадщину прийняв, подавши протягом додаткового строку, визначеного рішенням Липовецького районного суду від 13 липня 2016 року, заяву нотаріусу про прийняття спадщини за місцем її відкриття. Проте постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори у видачі на ім'я позивача, [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки було відмовлено, оскільки нотаріусу заявником не було надано правовстановлюючих документів в підтвердження права власності спадкодавців. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, а таке його право невизнається, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, однак в поданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача, сільський голова Лозуватської сільської ради, в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві вказав, що не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити за їх відсутності. Правилами ст.158 ч.2 ЦПК України, визначено право осіб заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно інформації, що була витребувана судом із нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, судом встановлено, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заведена. На день смерті [PERSON] за зареєстрованою адресою місця його проживання в [ADDRESS] постійно проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], яка й входила до складу його сім'ї, що констатовано довідками виданими 17.06.2016 року за №147, 148 (а.с.20). Встановлені судом обставини підтверджують, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за законом, до кола спадкоємців першої черги увійшла його дружина [PERSON], яка спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України. В силу ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] року [PERSON] померла, підтвердженням чому є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина. Із матеріалів Спадкової справи, що були витребувані судом встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 25.06.2004 року, який був посвідчений секретарем Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №37. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] заповіла належне їй майно [PERSON] У визначений законодавцем шестимісячний строк [PERSON] до нотаріуса за місцем відкриття спадщини не звернулась. Як убачається із матеріалів Спадкової справи, позивач, будучи племінником [PERSON] (родинні відносини між [PERSON] та його тіткою по матері - [PERSON] було встановлено рішенням Липовецького районного суду від 29.08.2016 року, яке набрало зхаконної сили), спадщину прийняв, за рішенням Липовецького районного суду від 13 липня 2016 року, відповідно до якого йому було визначено додатковий двомісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Згідно матеріалів цієї ж спадкової справи встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем п'ятої черги за законом на майно померлої [PERSON] 07.12.2016 року державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії та видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,6696 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON], та земельну ділянку, площею 2,6730 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала покійній [PERSON]. Вказаний нотаріальний акт мотивований тим, що заявником не було пред'явлено державних актів на право власності спадкодавця на нерухоме майно. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач скористався наданим йому правом на звернення до суду за захистом порушеного права, яке оспорюється, шляхом звернення до суду із даним позовом в порядку цивільного судочинства. Належність спадкової маси [PERSON] та [PERSON] відповідно підтверджується сертифікатами на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданими Липовецькою райдержадміністрацією 20.10.1996 року, копіями Державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER], а також витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Вказана обставина констатована відділом Держгеокадастру України у Липовецькому районі Вінницької області у довідці №29-28-99.22-1716/2-16 від 10.06.2016 року, згідно з якою за розпорядженням Липовецької РДА від 04 листопада 2003 року за №282 «Про затвердження технічної документації з передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю» [PERSON] запроектовано земельну ділянку [NUMBER] площею 2.6696 га. На дану ділянку взамін сертифікат на право на земельну частку (пай) було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на площу 2.6696 га. [PERSON] також запроектовано земельну ділянку [NUMBER] площею 2.6730 га. На дану ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] на площу 2,6730 га. Згідно норм ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За правилами ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 1225 ЦК України право власності і земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що позивач, [PERSON] є єдиним спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті своєї тітки [PERSON], спадщину у встановленому чинним законодавством порядку прийняв, однак таке його право не визнається. У п.37 постанови ВССУ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», було висловлено наступну правову позицію. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. За таких обставин та у контексті правових норм регулювання даного спору, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження зібраними та перевіреними судом доказами, а відтак підлягають до повного задоволення. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218-1223, 1225, 1261, 1268-1270 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",

Outcome: approved