Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 23 листопада 2010 року Виконкомом Ярунської сільської ради, актовий запис № 34. В обгрунтування позову зазначила, що від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відповідач почав вживати алкоголь, на підставі чого в сім'ї почали відбуватися сварки. Можливості зберегти сім'ю немає, адже подружні відносини припинилися з вересня 2015 року, з цього ж часу спільне господарство не ведеться, за таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Позивачка в судове засідання не явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розглядати дану справу без її участі. позовні вимоги підтримує повністю на примирення не згідна. Відповідач в судове засідання не явився, згідно інформації розміщеній на сайті "УКРПОШТА" в розділі "Відстежити" - відповідачу [PERSON], повістка на виклик до суду вручена 23.11.2018 року, відповідач належним чином повідомлений. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі від якого мають дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини(а.с.6,21). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і порушує права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що фактичні шлюбні стосунки сторін були припинені, позивачка переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана сім'я розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не направив на адресу суду свої заперечення, тому суд прийшов до переконання, що даний позов слід задовольнити. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved