Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним, посилаючись на ту обставину, що 26.09.2014 року близько 21-00 год., [PERSON], знаходячись біля паркової зони по вул.Залаегерсег у м.Херсоні, умисно з метою заволодіння чужим майном, здійснив на [PERSON] розбійний напад, поєднаний із насильством, небезпечним для його життя та здоров'я. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, з призначенням покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Відповідач відбуває покарання у Північній виправній колонії №90. Злочинними діями [PERSON], [PERSON] були завданні матеріальні збитки і моральні страждання, а також нанесена значна шкода його здоров'ю, яка підлягає відшкодуванню. Так, 26.09.2014 року у ході розбійного нападу [PERSON] заволодів належним майном [PERSON], а саме: мобільним телефоном «Nokia N95» вартістю 2500 грн., сім-картою оператора мобільного зв'язку «Київстар» вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 25 грн., грошима у розмірі 50 грн., трьома ключами загальною вартістю 200 грн., чим заподіяв позивачу матеріальний збиток на загальну суму 2790 грн. В результаті кримінального правопорушення [PERSON] спричинені [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров'я. Життя та здоров'я [PERSON] опинилось під серйозною загрозою. Через спричинену останньому відкриту черепно-мозкову травму його свідомість була порушена, внаслідок чого він частково втратив пам'ять, його мучили постійні головні болі. Виходячи із характеру скоєного злочину, ступеню фізичного болю та глибини страждань, яких [PERSON] зазнав і продовжує зазнавати внаслідок розбійного нападу відповідача, позивач [PERSON] вважає, що розмір морального відшкодування становить 72000 грн. [PERSON] також зазнала матеріальних і моральних втрат від скоєного [PERSON] по відношенню до її сина [PERSON] [PERSON] зазнала матеріальних втрат на лікування сина, які склали 12845,46 грн. Також, [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у самому факті вчиненого [PERSON] протиправних дій щодо її сина, оскільки він є єдиною дитиною. [PERSON] вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10000 грн. А тому зважаючи на вищенаведене, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] майнову шкоду в сумі 2790 грн., моральну шкоду в сумі 50000 грн. та грошову суму у розмірі 27000 грн., які знадобляться для усунення залишкових явищ від завданої [PERSON] черепно-мозкової травми; стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 12845,46 грн., витрачених на лікування сина [PERSON] та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою від 03.01.2019 року. За таких обставин, враховуючи згоду позивачів на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи №666/7544/14-к відносно [PERSON], де знаходяться оригінали квитанцій, чеків про понесені позивачем витрати, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 та п.8 і 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В силу ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно вироку від 02.12.2014 року по справі №666/7544/14-к судом встановлено, що 26.09.2014 року близько 21-00 год. [PERSON], знаходячись біля паркової зони по вул.Залаегерсег у м.Херсоні, умисно з метою заволодіння чужим майном, здійснив на [PERSON] розбійний напад, поєднаний із насильством, небезпечним для його життя та здоров'я, яке виразилося у нанесенні останньому багаточисленних ударів ногами та руками в область голови, а також заволодів майном [PERSON] на загальну суму 2790 гривень, а саме: мобільним телефоном "Nоkіа Н 95" вартістю 2500 гривень, сім-картою оператора мобільного зв'язку "Київстар" вартістю 15 гривень, на рахунку якого знаходились гроші у сумі 25 гривень, грошима у сумі 50 гривень, трьома ключами загальною вартістю 200 гривень. Вироком Дніпровського районного суду м.Херсона від 02.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, з призначенням покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Цивільний позов [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду. Стягнуто з [PERSON] на користь комунального закладу «Херсонська обласна клінічна лікарня» 4997,16 грн. за лікування потерпілого [PERSON], від кримінального правопорушення. В результаті кримінального правопорушення [PERSON] спричинені [PERSON] тілесні ушкодження за ступенем їх шкоди для організму та критерію тривалості розладу здоров'я, згідно висновку судово-медичної експертизи №257 від 29.10.2014 року, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості. З матеріалів кримінального провадження №12014230030003583 (справа №666/7544/14-к), в якому знаходяться оригінали квитанцій, чеків (а.с.21 том 1), вбачається, що витрати, понесені [PERSON], у зв'язку з лікуванням сина, становлять 12845,46 гривень. З епікризу №17270 Херсонської обласної клінічної лікарні вбачається, [PERSON] було встановлено діагноз: забій головного мозку середнього ступеня важкості. Субарахноїдальний крововилив. Перелом латеральної стінки правої орбіти з незначним зміщенням. Перелом кісток носа та носової перетинки без зміщення. Розрив шкіри слухового проходу справа. Двобічний гемогайморит, гемосфеноїдит. Викривлення носової перетинки. Перелом передніх стінок гайморових пазух, скуло-лобного шва справа. Забійно-рвані рани кута правового ока, козелка правового вуха. Гематома, набряк повік, субарахноїдальний крововилив правового ока. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON], цивільний позов залишено без розгляду. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи визначений ч.6 ст.82 ЦПК України принцип обов'язковості обвинувального вироку суду у питанні вини відповідача, позивачі у силу того, що його цивільний позов у рамках вказаного вище кримінального провадження залишено без розгляду, правомірно звернулися до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями [PERSON] і саме він має нести відповідальність за завдану позивачам майнову та моральну шкоду. Отже, вироком суду встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, належить задовольнити частково, а саме: в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] грошову суму заподіяних ним матеріальних збитків у розмірі 2790 грн. та в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 12845,46 грн., витрачених нею на лікування її сина [PERSON] Вимоги щодо стягнення витрат у розмірі 27000 гривень, які знадобляться для усунення залишкових явищ від завданої [PERSON] черепно-мозкової травми, задоволенню не підлягають за необгрунтованістю, оскільки з врахуванням положень Цивільного кодексу України підлягають відшкодуванню реальні збитки, а тому позовна вимоги про стягнення витрат у розмірі 27000,00 гривень не підтверджується доказами та задоволенню не підлягає. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зазнав фізичного болю та душевних страждань, та інших негативних явищ, у нього погіршився стан здоров'я, внаслідок вчинених відповідачем злочинних дій. [PERSON] зазнала душевні страждання, у зв'язку зі значним ушкодженням здоров'я її сина, внаслідок злочинних дій відповідача. ЇЇ син є найдорожчою людиною, тому тяжкий стан, у якому він перебував тривалий час. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого [PERSON] правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивачів, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення та виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди з відповідача на користь [PERSON] в сумі 50000 грн., а з відповідача на користь [PERSON] в сумі 10000 грн. На підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 487,20 грн. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1218,00 грн. Оскільки, судом задоволено дві вимоги майнового характеру та дві вимоги моральної шкоди (487,20 + 487,20 + 1218,00 + 1218,00 = 3410,40 грн.). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 3410,40 грн.

Outcome: partial