Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної адміністрації у м. Києві про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що, перебувала у зареєстровану шлюбу з відповідачем з 21 липня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 16 квітня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано, а місце проживання дитини визначено з позивачем. Під час спільного проживання з відповідачем син часто був свідком агресивної поведінки батька. Під впливом наркотичних речовин відповідач припускався аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускав фізичні образи, що виражалися в рукоприкладстві та пошкодження майна. Фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. Відповідач не бере участі в утриманні дитини, не цікавиться її життям, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. До початку розгляду справи по суті позивач подала уточнення до позовних вимог, в яких просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної адміністрації у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження малолітньої дитини [PERSON], [INFO], зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.11). Згідно рішення Дніпровськкого районного суду м.Києва від 16 квітня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.9-10). Згідно довідки форми № 3, виданої Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 403, [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], прописана та мешкає за адресою: [ADDRESS].(а.с. 12,14,15). Згідно акта обстеження умов квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в якій проживає позивач з своїм сином [PERSON], [INFO], встановлено, що за місцем проведення обстеження створено задовільні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку малолітньої дитини.(а.с. 13) Дослідив добуті докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Встановлені обставини свідчать, що відповідач злісно ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню й матеріальному утриманню малолітньої дитини, не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя також жодним чином не приймає участі в утриманні спільної дитини, не цікавиться життям сина, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. Відповідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав № 5984/41/3/103 від 02 липня 2015 року орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини -сина [PERSON], [INFO].(а.с.16-17). Виходячи зі встановлених обставин, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач працездатний, не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. За таких обставин суд знаходить можливим задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, дитина потребує матеріальної допомоги. Розмір аліментів позивачкою зазначено з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. При поданні позовної заяви про позбавлення батьківських прав позивачем сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved