Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № DOP0CS9E6Q0002 від 09 червня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 08 червня 2012 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно Умов. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27 листопада 2013 року має заборгованість за кредитом у сумі 20 987 грн. 28 коп., яка складається з наступного: 3333 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, 1 грн.59 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 680 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 15 496 грн. 14 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 975 грн. 58 коп. (процентна складова). З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 987 грн. 28 коп., та 229 грн. 40 коп. - витрати на сплату судового збору. В судове засідання представник позивача - Деревянко О.В., не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, наполягав на його задоволенні, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач неодноразово викликався в судові засідання, будучи своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заперечень на позов суду не надіслав. Отже, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. У відповідності зі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що 09 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № DOP0CS9E6Q0002 на суму 5000 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 08 червня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості по кредиту, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 100 грн. 00 коп. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 85 грн. 00 коп. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені у Заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг (а.с.6). Відповідно до заяви позичальника, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 9 по 14 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 501 грн. 94 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами. Відповідно до статті 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строк, у розмірі визначеному кредитним договором. Таким чином зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимогати стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 3333 грн. 97 коп., 1 грн. 59 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 680 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, згідно п. 1.5.22 Умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених договором, у мовами та правилами Клієнт платить Банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не менше подвійної ставки НБУ, яка діяла за період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки. Також відповідно до п.1.5.20 Умов при порушення Позивальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позивальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як вбачається з наданого суду розрахунку розмір пені, нарахованої згідно умов кредитного договору складає - 15496 грн. 14 коп. та розмір штрафу (фіксована частина) 500 грн., та розмір штрафу (процентна складова) 975 грн. 58 коп. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов'язковості виконання договору. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що при нарахуванні суми штрафу (процентна складова) у розмірі 975 грн. 58 коп., позивач вираховував штраф у розмірі 5% від загальної суми боргу, яка складалась з заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, заборгованості з комісії та заборгованості з пені, що суперечить діючому законодавству. Постановляючи рішення по даній справі, суд не може задовольнити вимоги позивача про стягнення штрафу (процентної складової) у сумі 975 грн. 58 коп., з огляду на наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу зазначених правових норм та ч.1 ст.1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти та комісію, а неустойка є засобом забезпечення виконання даного зобов'язання. Як пеня так і штраф є видами неустойки - санкціями за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань. Сума заборгованості відповідача [PERSON] за грошовим зобов'язанням згідно кредитного договору № DOP0CS9E6Q0002 від 09 червня 2011 року складається з заборгованості по кредиту , за відсотками та комісією, при цьому згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пеня є санкцією за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань. Враховуючи викладене, вираховування штрафу у розмірі 5% від розміру заборгованості за зобов'язанням по кредитному договору та розміру нарахованої неустойки у виді пені є необґрунтованим, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути штраф (процентна складова) у сумі 200 грн. 78 коп. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що тягне за собою встановлену діючим законодавством відповідальність за порушення зобов'язання для боржника, та стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 15 496 грн. 14 коп., 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 200 грн. 78 коп. штрафу (процентної складової). При цьому, суд позбавлений можливості за відсутності відповідного клопотання відповідача відповідно до положень ст. 551 ЦК України обговорювати питання про зменшення розміру неустойки та на свій розсуд визначати підстави для її зменшення. Згідно зі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог позивача в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial