Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить усунути перешкоди у користуванні позивачем майном шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком № 24 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить будинок № № 24 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрованою значиться бувша дружина позивача [PERSON] 02 вересня 2014 року шлюб між сторонами по справі був розірваний. До розірвання шлюбу, ще з червня 2014 року відповідач залишила місце своєї реєстрації, забравши всі документи та особисті речі. Реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою для позивача у здійсненні його права користування та розпорядження своєю власністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином через оголошення в газеті „Урядовий кур"єр" № 148 від 10 серпня 2017 року. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року за позивачем було визнано право власності на житловий будинок № 24 із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно рішення Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 27 від 05 лютого 2016 року [ADDRESS] було перейменовано у [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстровано право власності на будинок № № 24 із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] (а.с.8). Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2014 року, яке набрало законної сили 13 вересня 2014 року, шлюб між сторонами по справі був розірваний (а.с.13). З даного рішення суду вбачається, що сторони по справі припинили спільне проживання з червня 2014 року. Відповідно до довідки Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 35 від 31 січня 2017 року (а.с.15) [PERSON], який зареєстрований та проживає по [ADDRESS], має наступний склад сім'ї: -син - [PERSON], [INFO]; -син - [PERSON], [INFO]; -колишня дружина - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Горбанівської сільської ради № 36 від 31 січня 2017 року колишня дружина позивача, яка зареєстрована по [ADDRESS], не проживає за даною адресою з червня 2014 року по даний час (а.с.16). Як вбачається із актів обстеження , складених депутатом Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, від 29 вересня 2016 року та 06 лютого 2017 року колишня дружина позивача [PERSON] не проживає постійно по [ADDRESS] із червня 2014 року, з травня 2015 року взагалі не проживає за даною адресою. На момент обстеження у житловому будинку особисті речі та документи [PERSON] відсутні (а.с.13-14). Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, показала суду, що після розірвання шлюбу у 2014 році бачила [PERSON] ще декілька раз, а з травня 2015 року вона всі свої речі з будинку позивача забрала і більше не приїздила. Свідок [PERSON], показала суду, що проживає в с. Горбані вже більше 25 років, знає сім»ю [PERSON] давно, є хрещеною матір»ю їхнього сина. [PERSON] бачила останній раз в будинку позивача на весні 2015 року, після чого остання остаточно забрала всі свої речі і більше не приїздила. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач є колишнім членом сім"ї позивача, суд дійшов до висновку, що існуючі між сторонами правовідносини слід регулювати главою 6 розділу Ш Житлового кодексу України, а не нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє членів його сім"ї права користуватися займаним приміщенням . Відповідно до ч.3 ст. 64 ЖК України, якщо особи, зазначені в ч.2 даної статті, перестали бути членами сім'ї позивача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] відсутня в зазначеному будинку понад шість місяців, не проживає в ньому остаточно з травня 2015 року, не сплачує комунальні послуги, суд приходить до висновку про задоволення позову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, як таких, що базуються на вимогах чинного законодавства. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 64, 71, 72, 156 ЖК України,

Outcome: approved