Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідачазаборгованість за кредитним договором від 16 вересня 2010 року № б/н у розмірі 19175,23 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 вересня 2010 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання заяви-анкети, яка разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», Тарифами, Пам`яткою клієнта складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до договору відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт з наступним збільшенням такого та зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовам кредитного договору. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого станом на 21 вересня 2020 року утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. 19 квітня 2021 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачем разом із позовною заявою подано заяву про розгляд справи у відсутності представника. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, однак про причини неявки не повідомив. Не подав відзив на позовну заяву. Враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та наявність іншим умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, відповідач 16 вересня 2010 року [PERSON] , звернувся з письмовою заявою (б/н) до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Пам`яткою клієнта складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримала кредитну послугу у вигляді кредитного продукту Кредитка "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" із встановлення кредитного ліміту 1200,00 грн, із наступним збільшенням такого до 5000,00 грн станом на 16 листопада 2016 року, та зі сплатою 2,5 % в місяць на залишок заборгованості із визначеннм розміру пені. Дані обставини підтверджено заявою від 16 вересня 2010 року та довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", які підписанні відповідачем цього ж дня. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість відповідача станом на 21 вересня 2020 року становить у розмірі 19175,23 грн, з яких: 6588,24 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2368,20 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 10218,79 грн - нарахована пеня. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що оскільки пеня значно перевищує розмір заборгованості, а тому суд прийшов до висновку про зменшення такої до розміру основного боргу, а відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню у розмірі 6588,24 грн, а позовну вимогу у цій частині задовольнити частково. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 13414,68 грн, а відтак позов необхідно задовольнити частково. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1470,56 грн.

Outcome: partial