Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Представник АТ КБ "Приватбанк" звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 09.09.2016 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5162.25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1-го по 25 -те число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у встановленому розмірі, проте відповідач не вніс своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість у сумі 27703.30 грн., з яких 5162.25 грн. - заборгованості за кредитом, 1851.09 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6194.70 - заборгованість за пенею та комісією, 14495.26 грн. - штраф. У зв`язку із викладеним, представник АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача суму боргу та понесені судові витрати. В судове засідання сторони не з`явились. В наданому до суду клопотанні представник позивача просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Причини неявки в судове засідання належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи відповідача суду не відомі, відзив на позовну заяву останній до суду не подавав, жодних заяв та клопотань від [PERSON] не надходило. За одночасного існування умов, визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. 09.09.2016 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (копія на а.с. 7). Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та Правилами, Тарифами складають кредитний договір. Зі змісту Генеральної угоди слідує, що позичальник [PERSON] ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Відповідно до умов даної угоди (п. 2.1.) банк надав позичальнику кредит в розмірі 5162.25 грн. строком на 12 місяців, а саме з 09.09.2016 року по 30.09.2017 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,083 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в розмірі 461.08 грн. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді більше ніж на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення, і з 32 дня заборгованість вважається простроченою та клієнт сплачує штраф у розмірі 15116,82 грн. Згідно п.2.8 Генеральної угоди, при порушенні зобов`язань по сплаті кредиту клієнт сплачує банку пеню, згідно Умов та Правил за кожен день прострочення. У зв"язку із порушенням боржником зобов"язання щодо повернення кредитних коштів, станом на 29.05.2019 за останнім виникла заборгованість в розмірі 27703.30 грн., з яких 5162.25 грн. - заборгованості за кредитом, 1851.09 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6194.70 - заборгованість за пенею та комісією, 14495.26 грн. - штраф (а.с. 5). Відповідно до ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Як слідує з матеріалів справи відповідач отриманими від банку коштами користувався, проте свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, в тому числі і на підставі Генеральної угоди про реструктуризацію боргу від 09.09.2016 року, належним чином не виконав, в зв`язку з чим, станом на 29.05.2019 виникла заборгованість за кредитом в розмірі 27703.30 грн., з яких 5162.25 грн. - заборгованості за кредитом, 1851.09 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6194.70 - заборгованість за пенею та комісією, 14495.26 грн. - штраф. Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора - позивача АТ КБ «Приватбанк», а тому порушене право підлягає поновленню. Разом з тим, визначаючись з сумою, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд звертає увагу на наступне. Позивач просить, крім іншого, стягнути з відповідача 6194.70 грн нарахованої пені, комісії та 14495,26 грн. штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно Постанови Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України. Крім того, згідно умов п.п 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 09.12.2016 цивільно-правова відповідальність у виді штрафу визначена сторонами в твердій грошовій сумі, що не відповідає положенню ч. 2 ст. 549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов`язання У зв`язку із наведеним суд приходить висновку про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» 5162.25 грн. - заборгованості за кредитом, 1851.09 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та пені у розмірі 6194.70 грн. Підстав для стягнення з відповідача штрафу в сумі 14495,26 грн. суд не вбачає. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 13208.00 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 09.09.2016 ( тіло кредиту, заборгованість за відсотками, заборгованість за пенею та комісією) та 915.86 грн. судового збору, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved