Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], вказуючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.12.2010 року [PERSON] отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] року позичальниця померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.12.2013 року. Спадкоємцем після смерті [PERSON], є відповідач, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 12.08.2014 року позивачем була направлена претензія на адресу спадкоємця, проте відповідачем не виконано дій по виконанню зобов'язання за договором. Станом на дату смерті 29.12.2010 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н в сумі 5732,36 грн., яка складається з наступного: 5299,29 грн. - заборгованість за кредитом; 419,15 грн. - заборгованість за відсотками; 33,92 грн. - заборгованість з комісії. Просили стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 5752,36 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 29.12.2010 року [PERSON] отримала від ПАТ КБ "Приватбанк" кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] року позичальник [PERSON] померла, про що 10.12.2013 року складено відповідний актовий запис № 3015. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці [PERSON] мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з [INFO] року по 05.06.2014 року. В ході розгляду справи, судом встановлено, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON] Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS]. Крім того, як вбачається, 17.07.1980 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом РАЦС м. Черкаси. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 22.05.2014 року направлено претензію кредитора до Другої Черкаської державної нотаріальної контори. 06.08.2014 року отримано відповідь від Третьої Черкаської державної нотаріальної контори № 524/02-14 від 03.07.2014 року, в якій зазначено, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після с спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ "Приватбанк". Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2014 року позивачем направлено до [PERSON] лист-претензію, яким банк пред'явив свої вимоги, але ніякий дій відповідачем виконано не було. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємця та кредитором інше не встановлено. Станом на дату смерті 29.12.2010 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н в сумі 5732,36 грн., яка складається з наступного: 5299,29 грн. - заборгованість за кредитом; 419,15 грн. - заборгованість за відсотками; 33,92 грн. - заборгованість з комісії. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що відповідач є спадкоємцем [PERSON], яка має не виконані боргові зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення. Також, до стягнення з відповідача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved