Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [INFO] помер брат заявника - [PERSON] . Померлий є власником земельної ділянки площею 13.07 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ЯА №359105. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовської О.Г. так як є спадкоємцем за заповітом, внаслідок чого була відкрита спадкова справа №59/2020. При огляді Державного акту, нотаріусом було виявлено, що при видачі Державного акту на право приватної власності на землю, в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявнику встановити належність спадкового майна [PERSON] , 1954 року народження. Так, в Державному акті про право власності на земельну ділянку його прізвище записано, як « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] », що не збігається із записом його прізвища та по батькові в свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть, що було видано Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де його прізвище та по батькові зазначені, як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Тобто, в державному акті в графі прізвище, ім`я, та по батькові, повинно бути зазначено: видано « [PERSON] ». Звернувшись до Відділу у Іванівському районі Головного управління Держгеокадастру у Одеській області із заявою про видачу дубліката Державного акту або виправлення помилки в даному документі, отримано відповідь про те, що виправлення орфографічних помилок до 2013 року було пов`язано з видачею нових державних актів взамін тих, що містять помилки. З 2013 року державні акти не видаються, у зв`язку із набранням чинності Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а, отже, отримати новий акт взамін того, в якому міститься помилка, неможливо. Слід зазначити, що з 2008 року архівні документи сільських рад Іванівського району зберігаються у Відділі Іванівського району Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. За таких обставин він змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю. Представник заявника на заявлених вимогах наполягала, просила справу слухати у їх відсутність, про що надала письмову заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, заяв клопотань не надавав, про причини неявки не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом в якості доказів наданих заявником на підтвердження зазначених ним обставин досліджено матеріали та встановлено наступне. Померлий, [INFO] [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 13.07 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ЯА №359105. [PERSON] є братом заявника [PERSON] . Факт родинних відносин померлого з заявником підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про народження [PERSON] , в яких в графі батько зазначений - [PERSON] та в графі мати зазначена - [PERSON] , копії свідоцтв додаються. Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть померлий є [PERSON] . Брат заявника на випадок своєї смерті склав заповіт, у якому все своє майно де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалося, і все те, що належало йому на день смерті і на що він, згідно із Законом матиме право - він заповідав своєму брату - [PERSON] , що підтверджується його копією. 11 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовської О.Г. внаслідок чого була відкрита спадкова справа №59/2020. При огляді Державного акту, нотаріусом було виявлено, що при видачі Державного акту на право приватної власності на землю, в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявнику встановити належність спадкового майна [PERSON] , 1954 року народження. Так, в Державному акті про право власності на земельну ділянку його прізвище записано, як « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] », що не збігається із записом його прізвища та по батькові в свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть, що було видано Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де його прізвище та по батькові зазначені, як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Тобто, в державному акті в графі прізвище, ім`я, та по батькові, повинно бути зазначено: видано « [PERSON] ». Звернувшись до Відділу у Іванівському районі Головного управління Держгеокадастру у Одеській області із заявою про видачу дубліката Державного акту або виправлення помилки в даному документі, отримано відповідь про те, що виправлення орфографічних помилок до 2013 року було пов`язано з видачею нових державних актів взамін тих, що містять помилки. З 2013 року державні акти не видаються, у зв`язку із набранням чинності Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а, отже, отримати новий акт взамін того, в якому міститься помилка, неможливо. Слід зазначити, що з 2008 року архівні документи сільських рад Іванівського району зберігаються у Відділі Іванівського району Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч. 1ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Чинне законодавство не передбачає внесення змін до державного акта на право власності на земельну ділянку у зв`язку з припиненням з 01.01.2013 року повноважень територіальних органів Держземагенства, а далі правонаступника Держгеокадастру в частині реєстрації та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку та відсутності механізму виправлення орфографічних помилок в дійсних державних актах на право власності на земельну ділянку. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа надасть заявнику можливість встановити належність спадкового майна [PERSON] , що належить йому на праві власності, тобто породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено. Судом вбачається, що організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Відповідно ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника значення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити рішення, яким задовольнити заявлені вимоги. На підставі викладеного, та

Outcome: approved