Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої позовні вимоги мотивує тим, що Наказом директора Київського медичного коледжу ім. П.І. Гаврося № 02-114 від 06.08.2008 [PERSON] зараховано на перший курс зазначеного навчального закладу за спеціальністю «Фармація» на бюджетній формі навчання. В подальшому, між Київським медичним коледжем ім. П.І.Гаврося та [PERSON] 05.09.2008 укладено угоду № 12-13108 про підготовку фахівця з вищою освітою, відповідно до умов якої остання зобов'язувалась після закінчення вищого навчального закладу прибути до місця направлення і відпрацювати не менше трьох років, а в разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати до Державного бюджету України вартість навчання у встановленому порядку. Згідно Наказу директора Коледжу № 03-81 від 25.06.2010 остання була відрахована з вищого навчального закладу у зв'язку з закінченням навчання та отриманням диплому молодшого спеціаліста КВ № 39616654. Як вбачається з умов угоди, між сторонами виникло зобов'язання щодо отримання вищої освіти, відповідно до якого навчальний заклад зобов'язувався забезпечити якісну теоретичну та практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами, а студент зобов'язувався оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою фахівця за напрямом підготовки, прибути після закінчення навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. Перевіркою встановлено, що [PERSON], яка закінчила 25.06.2010 Київський медичний коледж ім. П.І.Гаврося по спеціальності «Фармація» направлено в розпорядження КП «Аптека № 2» м. Суми для роботи на посаді фармацевта (посвідчення № 231-16). На адресу [PERSON] 29.04.2014 за № 148 Київським медичним коледжем ім. П.І.Гаврося направлено лист - претензію про неналежне виконання Угоди про підготовку фахівця з вищою освітою від 05.09.2008 № 12- 13108 та необхідністю сплати вищезазначеної суми, однак станом на 12.06.2014 [PERSON] заборгованість не сплачена. Таким чином, [PERSON] порушила взяте на себе відповідно до Угоди зобов'язання щодо відпрацювання за направленням не менше трьох років. Згідно розрахунку компенсації плати за навчання останньою не відпрацьовано 36 календарних місяці, чим завдано збитків державному бюджету на загальну суму 17050 грн. Тому позивач прохає стягнути 17050 грн. з відповідача на користь Державного бюджету України. У судовому засіданні прокурор Тиркусова О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмові заперечення в яких зазначила, що з позовними вимогами не погоджується виходячи з наступного. Статтею 52 Закону України «Про освіту» передбачений обов'язок студентів-випускників вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного бюджету відпрацювати за направленням, куди направляються на роботу, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відразу після закінчення Вищого навчального закладу "Київський медичний коледж ім. П.І.Гаврося", який відповідно до його статуту (міститься в матеріалах справи) є навчальним закладом І рівня акредитації, вона вступила до Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця, вищого навчального закладу IV рівня акредитації, й на даний момент являється студентом цього закладу, що підтверджується довідкою Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця №1209 від 02.09.2014р. Згідно п.п. 5 п. 9 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 р. №992 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, розірвання випускником угоди про підготовку фахівців з вищою освітою допускається з такої поважної причини як вступ до вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівня акредитації для випускників вищого навчального закладу І-ІІ рівня акредитації, що мало місце в даному випадку. Вважає, що позивачем неповністю досліджено положення чинного законодавства щодо працевлаштування студентів після закінчення навчання за державним замовленням. Враховуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимоги прокурора Солом'янського району м.Києва є необґрунтованими, тому, в задоволенні позовної заяви прокурора Солом'янського району м.Києва в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради, Вищого навчального закладу "Київський медичний коледж ім. П.І.Гаврося" про стягнення коштів відмовити. Прохає розглядати без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності з п. 2 ч.1 ст. 121 Конституції України представництво громадян або держави в суді покладено на органи прокуратури, які самостійно визначають у чому порушені інтереси держави. Згідно з ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурор самостійно визначає підстави представництва інтересів держави в суді. Отже, право визначити наявність чи відсутність підстав для представництва інтересів держави належить виключно прокурору. Судом встановлено, що Наказом директора Київського медичного коледжу ім. П.І. Гаврося № 02-114 від 06.08.2008 [PERSON] зараховано на перший курс зазначеного навчального закладу за спеціальністю «Фармація» на бюджетній формі навчання./а.с.7-15/ Між Київським медичним коледжем ім. П.І.Гаврося та [PERSON] 05.09.2008 укладено угоду № 12-131/08 про підготовку фахівця з вищою освітою, відповідно до умов якої остання зобов'язувалась після закінчення вищого навчального закладу прибути до місця направлення і відпрацювати не менше трьох років, а в разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати до Державного бюджету України вартість навчання у встановленому порядку./а.с.6/ Згідно Наказу директора Коледжу № 03-81 від 25.06.2010 [PERSON] була відрахована з вищого навчального закладу у зв'язку з закінченням навчання та отриманням диплому молодшого спеціаліста КВ № 39616654./а.с.15/ Відповідно до повідомлення завідуючої структурним підрозділом «Аптека №2» КП СОР Аптека 178 Косогової В.В., [PERSON] жодного дня в КП «Аптека№2» не працювала, тому не було наказу про прийняття останньої на роботу, документального підтвердження відмови [PERSON] приступити до роботи не має, в зв'язку з тим, що пройшло багато часу з того періоду, можливо це був її вибір де їй працювати після закінчення навчального закладу. На адресу [PERSON] 29.04.2014 за № 148 Київським медичним коледжем ім. П.І.Гаврося направлено лист - претензію про неналежне виконання Угоди про підготовку фахівця з вищою освітою від 05.09.2008 № 12- 13108 та необхідністю сплати вищезазначеної суми, однак станом на 12.06.2014 [PERSON] заборгованість не сплачена./а.с.18/ Досягнення сторонами домовленості із зазначених питань підтверджується підписаною ними типовою угодою, яка відповідачем у встановленому порядку не оспорювалась. Відповідно до Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 р. №992 (в редакції на момент спірних правовідносин): П. 4. Керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком N 1. П. 9. Розірвання випускником угоди, передбаченої пунктом 4 цього Порядку, допускається з таких поважних причин: п.п. 5 вступу до вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації для випускників вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації. П. 8. Випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. П. 14. У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. П. 16. Спори, що виникають у разі порушень угоди, розглядаються в судовому порядку. П. 20. Молодий фахівець повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Відповідно до Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 25 грудня 1997 р. N 367 (в редакції на момент спірних правовідносин): П. 5. Керівники вищих закладів освіти після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою, уміщеною в додатку 1. П. 7. Працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти I - II рівнів акредитації проводиться вищим закладом освіти відповідно до набутої ними спеціальності, укладеної угоди та планів направлення на роботу випускників Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управлінь охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, обласних, Київської та Севастопольської міських санепідстанцій. Ця робота здійснюється керівництвом закладу освіти за участю студентських профспілок та органів студентського самоврядування. П. 8. Працевлаштування випускників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти III - IV рівнів акредитації проводиться вищим закладом освіти персонально кожного за набутою ними спеціальністю, укладеними угодами та планом працевлаштування випускників Міністерства охорони здоров'я України. П. 9. Розірвати угоду, передбачену пунктом 5 цього Положення, випускник має право у разі вступу випускників вищих закладів освіти I - II рівнів акредитації до вищих закладів освіти III - IV рівнів акредитації. У цьому випадку за рішенням комісії з працевлаштування випускників видається довідка про надання можливості самостійного працевлаштування (додаток 4). П. 21. Випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо випускник не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. П. 22. Якщо замовник відмовив у прийнятті на роботу випускника, останній звертається до державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. При цьому пред'являється направлення на роботу і засвідчена печаткою замовника довідка про відмову у працевлаштуванні. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов'язок працевлаштування після закінчення навчання за державним замовленням також закріплено в ряді нормативно - правових актів, зокрема статтями 4, 56 Закону України «Про освіту», указом Президента України від 23.01.1996 року № 77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Порядком працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» затверджених Постановою КМУ № 992 від 22.08.1996. Також, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України. У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При зверненні до суду дана особа повинна доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано доказів, щодо дотримання нею порядку працевлаштування випускників після закінчення навчання за державним замовленням. [PERSON] не вирішувалось питання з Київським медичним коледжем ім. П.І.Гаврося щодо розірвання нею, як випускником угоди про підготовку фахівців з вищою освітою, на підставі вступу до вищого навчального закладу ІІІ-ІV рівня акредитації, яким є Національний медичний університет ім. О.О.Богомольця. Відсутнє підтвердження з якої причини після прибуття до місця роботи в розпорядження КП «Аптека № 2» м. Суми 23.07.2010 року (а.с. 17) [PERSON] не приступила до роботи за призначенням. З довідки Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця від 02.09.2014 року № 1209 вбачається, що відповідачка станом на 02.09.2014 року є студенткою п'ятого курсу фармацевтичного факультету заочної форми навчання Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця (контрактна форма навчання) термін закінчення університету 2015 року. Дата вступу до університету в даній довідці не відображена. Навчання за заочною формою навчання не є перешкодою для відпрацювання за місцем призначення не менше трьох років відповідно до укладеної угоди та нормативно правових актів. Крім того відповідачкою не надано доказів, щодо відсутності її працевлаштування в спірний період у інших юридичних, фізичних осіб, на умовах самозайнятості, перебуванні на обліку в центрі зайнятості з наданням статуту безробітної, тощо. Тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та потрібно стягнути з [PERSON] на користь Державного бюджету України 17050 гривень 00 копійок на рахунок р/р 35429201048522 в ГУДКСУ м. Києва МФО 820019 (код ЄДРПОУ 02010764). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору . На підставі викладеного та

Outcome: approved