Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, в якій просять визнати за ними право власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в с. Кобиловолоки по вул. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області із визначенням таких часток: за позивачкою [PERSON] 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, з яких: 1/3 частка в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 17 березня 2008 року, 1/3 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 09 серпня 2015 року; за позивачкою [PERSON] - 1/3 частки, на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору, мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду. Позивачі в судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просять їх задовільнити. Відповідачі подали до суду заяву про слухання справи у її відсутності позовні вимоги визнали повністю та просили їх задоволити. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідки від 06 листопада 2015 року № 1181, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яка знаходиться в с. Кобиловолоки, вул. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області, є колгоспним двором та складається з двох членів, головою якого була [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 10 вересня 1991 року, виданого Кобиловолоцькою сільською радою згідно рішення № 20 від 23 липня 1991 року. Згідно довідки від 16 травня 2016 року № 604, виданої виконкомом Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, житловий будинок, який знаходиться в с. Кобиловолоки, по вул. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області є колгоспним двором, станом 1991 року головою колгоспного двору була [PERSON], і члени колгоспного двору: чоловік [PERSON], помер 09 серпня 2015 року, син [PERSON], помер 17 березня 2008 року. Станом на 15 квітня 1991 року власниками домоволодіння, що в с. Кобиловолоки, по вул. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області, були [PERSON], [PERSON] (помер 09 серпня 2015 року), [PERSON] (помер 17 березня 2008 року) . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що в Кобиловолоки, по вул. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області, були [PERSON], [PERSON], який помер 09 серпня 2015 року, [PERSON], який помер 17 березня 2008 року, із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року). Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в с. Кобиловолоки, по вул. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області, які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 частці вищевказаного будинковолодіння. 10 лютого 2005 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що за законом матиме право, [PERSON], в якому її прізвище записано помилково «Прихідько» замість дійсного «Прихідко». Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] подала заяву в нотаріальну контору про відмові від обовязкової частки у спадковому майні, після смерті [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-ИД\~ № 062162 [PERSON] помер 17 березня 2008 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки у майні спільної сумісної власності у вказаному колгоспному дворі. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON], яка проживала на день смерті в житловому будинку за вищевказаною адресою та вела спільне господарство. Таким чином [PERSON] має право на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в с. Кобиловолоки по вул.. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких 1/3 частку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 17 березня 2008 року, 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 09 серпня 2015 року. Таким чином [PERSON] як член колишнього колгоспного двору має право на 1/3 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Кобиловолоки по вул. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вихідний №\~ 237/02-31 від 26 квітня 2016 року, виданої\~ приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] виявлено, що відсутні правовстановлюючі документи на\~ житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Кобиловолоки, вул.. Зеленій, 45, Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши [PERSON] 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Кобиловолоки, по вул. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких 1/3 частка спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер 17 березня 2008 року, 1/3 частка - спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 09 серпня 2015 року та визнавши право власності на вказане домоволодіння. Також слід виділити [PERSON] 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Кобиловолоки, по вул. Зелена, 45, Теребовлянського району Тернопільської області, на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору і слід визнати право власності на вказане майно.

Outcome: approved