Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу за договором про надання послуг. В обґрунтуванні позову зазначивши, що [PERSON] 23.06.2012 р. звернувся на СТО Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосан Моторс" зі скаргами на роботу автомобіля Ford New Transit Van R350 EL держ. номер [NUMBER]. Після проведення перевірки технічного стану, ДТЗ було прийнято на ремонт за актом приймання-передачі № АМ-0030402 від 23.06.2012 р. Сторонами оформлена заявка № АМ- 0030402 від 23.06.2012 р. на ремонт автомобіля з переліком скарг та попередньою калькуляцією вартості ремонту і матеріалів на суму 6 185,20 грн. Після прийняття автомобіля працівниками станції технічного обслуговування було виявлено необхідність здійснення додаткових робіт. Оскільки заявкою було визначено, що при ремонті автомобіля фактична вартість робіт може відрізнятись від попередньої в межах 20%, а ціна виявлених несправностей значно перевищувала даний ліміт, ремонт було зупинено. Перелік необхідних робіт і матеріалів на суму 18 602,87 грн. узгоджено з відповідачем в додатковій заявці № АМ-0030402/2 від 27.06 2012 р. Відповідач погодився з обсягом та вартістю необхідних робіт та матеріалів. Таким чином, позивач попередив відповідача про необхідність додаткових робіт, узгодив з відповідачем перелік даних робіт, запасних частин, матеріалів, а також їх попередню вартість чим виконав вимоги п. 4 ст. 844 Цивільного кодексу України, п. 11 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів". Всього було проведено робіт і використано запасних частин і матеріалів на загальну суму 23 385,94 гривень. Ремонт було завершено 10.08.2012 р., після його завершення позивач склав акт виконаних робіт № АМ-0030402 від 10.08.2012 р., акт прийому-передачі автомобіля після надання послуг № АМ-0030402 від 10.08.2012 р., рахунок-фактуру № САМІ 15177 від 10.08.2012 р. Позивач неодноразово повідомляв відповідача про закінчення ремонту та необхідність прибути на станцію технічного обслуговування для прийняття виконаних робіт, перевірки їх якості, здійснення оплати та приймання автомобіля. Відповідач не відмовлявся від отримання автомобіля та оплати наданих послуг, проте до СТО не з'явився, відремонтований автомобіль не забрав, оплату послуг не здійснив. Згідно п. 56 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених наказом Мінтрансу України від 11.11.2002р. № 792, замовник зобов'язаний своєчасно оплачувати надані умовами договору послуги і приймати ДТЗ на їхні складові частини після надання послуг, у разі неотримання без поважних причин ДТЗ (їхніх складових) у визначений договором термін відшкодувати виконавцю вартість їх збереження згідно з умовами договору. Заявкою на проведення ремонту встановлено, що по завершенні ремонту і повідомленні замовника про даний факт, збереження автомобіля відбувається на відкритому майданчику протягом 3-х діб безкоштовно, за подальше зберігання з замовника стягується плата із розрахунку 15 грн./доба. Відремонтований автомобіль знаходився на майданчику СТО з 11 серпня 2012 року. 23.05.2013 р. державним виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ Вельгуленко Светланою Володимирівною на виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Донецька від 30.11.2012 р. по цивільній справі № 2/0532/1396/2012 рік автомобіль Ford New Transit Van R350 EL держ. номер [NUMBER] вилучено у позивача згідно акту № 37142659 опису та арешту майна. Тобто, автомобіль відповідача після ремонту зберігався на майданчику СТО з 11 серпня 2012 року до 23 травня 2013 року - 286 календарних днів. До 13 серпня 2012 року включно автомобіль зберігався безкоштовно, з 14.08.2012 р. зберігання автомбіля стало оплатним - 15 гривень за добу. За таких обставин, вартість зберігання автомобіля з 14.08.2012 р. до 23.05.2013 р. склала 4 245,00 грн. (15грн.*283 доби = 4 245 грн.). 25 грудня 2013 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про оплату 23 385,94 грн. вартості наданих послуг і 4 245,00грн. за зберігання автомобіля в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України. Проте, до теперішнього часу відповідач оплату не здійснив, та в телефоних розмовах відповідач проти боргу не заперечує. У зв'язку з чим вони вимушені звернутись до суду з цим позовом та просили стягнути з [PERSON]на користь ТОВ «Автосан Моторс» заборгованість в сумі 23 385,94 грн. за надані послуги з ремонту автомобіля, заборгованість в сумі 4 245,00 грн. за зберігання автомобіля, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 276,30 грн. Представник позивача за довіреністю Шишенко Я.О. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, при цьому позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився. Статтею 74 ч.5 ЦПК України передбачено, що судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, що бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Донецькій області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] тому саме за цією адресою відповідач неодноразово був повідомлений про час та місце слухання справи шляхом надіслання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням, але зазначені повідомлення були повернені до суду за закінченням строку зберігання, що свідчить про належне повідомлення останнього про день слухання справи у відповідності до вимог статті 74 частини 5 ЦПК України і свідчить про ухилення відповідача від отримання замовної пошти, а відповідно ухилення від явки до суду, що надає суду можливість розглядати справу у його відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Судом встановлено, що згідно заявки [PERSON] № АМ-0030402 від 23.06.2012 року станцією технічного обслуговування ТОВ «Автосан Моторс» було прийнято на ремонт автомобіль Ford New Transit Van R350 EL держ. номер [NUMBER], що підтверджується актом приймання-передачі № АМ-0030402 від 23.06.2012 року (а.с.6-7, 8). У заявці на ремонт автомобіля № АМ-0030402 від 23.06.2012 року були перелічені скарги та проведена попередня калькуляція вартості ремонту і матеріалів на суму 6 185,20 гривень. Таким чином, 23.06.2012 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосан Моторс» було укладено договір підряду, згідно якого ТОВ «Автосан Моторс» зобов'язався відремонтувати за замовленням [PERSON] автомобіль Ford New Transit Van R350 EL держ. номер [NUMBER], а [PERSON] в свою чергу зобов'язався прийняти відремонтований автомобіль та оплатити вартість ремонту. Крім того, згідно додаткової заявки [PERSON] № АМ-0030402/2 від 27.06.2012 року було збільшено обсяг та вартість необхідних робіт та матеріалів необхідних для ремонту автомобіля Ford New Transit Van R350 EL держ. номер [NUMBER] до 18 602,87 гривень (а.с.9-10). Відповідно до договору підряду, оформленого заявками № АМ-0030402 від 23.06.2012 року та № АМ-0030402/2 від 27.06.2012 року, попередня сума ремонту складає 18 602,87 гривень. Разом з тим, замовник погодився на те, що фактична вартість виконаних робіт може відрізнятись від попередньої в межах 20% без письмового узгодження із замовником. Згідно акту виконаних робіт № АМ-0030402 від 10.08.2012 р. станція технічного обслуговування ТОВ «Автосан Моторс» завершило ремонт автомобіля Ford New Transit Van R350 EL держ. номер [NUMBER] 10 серпня 2012 року. Також було складено акт прийому-передачі автомобіля після надання послуг № АМ-0030402 від 10.08.2012 р. та рахунок-фактуру № САМІ 15177 від 10.08.2012 р., згідно якого загальна вартість виконаних робіт, запасних частин і матеріалів складає 23 385,94 гривень (а.с.11,12). Позивач неодноразово повідомляв відповідача про закінчення ремонту та необхідність прибути на станцію технічного обслуговування для прийняття виконаних робіт, перевірки їх якості, здійснення оплати та приймання автомобіля. Проте відповідач до СТО так і не з'явився, відремонтований автомобіль не забрав, оплату послуг не здійснив. Згідно п. 56 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених наказом Мінтрансу України від 11.11.2002 р. № 792, замовник зобов'язаний своєчасно оплачувати надані умовами договору послуги і приймати ДТЗ на їхні складові частини після надання послуг, у разі неотримання без поважних причин ДТЗ (їхніх складових) у визначений договором термін відшкодувати виконавцю вартість їх збереження згідно з умовами договору. Договором підряду, укладеним між ТОВ «Автосан Моторс» та [PERSON] 23.06.2012 року передбачено, що по завершенні ремонту і повідомленні замовника про даний факт, збереження автомобіля відбувається на відкритому майданчику протягом 3-х діб безкоштовно, за подальше зберігання з замовника стягується плата із розрахунку 15 гривень за добу. Автомобіль відповідача після ремонту зберігався на майданчику станції технічного обслуговування з 11 серпня 2012 року до 23 травня 2013 року, оскільки 23.05.2013 року державним виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ Вельгуленко Светланою Володимирівною на виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Донецька від 30.11.2012 р. по цивільній справі № 2/0532/1396/2012 рік автомобіль Ford New Transit Van R350 EL держ. номер [NUMBER] вилучено у позивача згідно акту № 37142659 опису та арешту майна (а.с.15-18). Таким чином, до 13 серпня 2012 року включно автомобіль зберігався на СТО безкоштовно, з 14.08.2012 р. зберігання автомбіля стало оплатним - 15 гривень за добу, у зв'язку із чим вартість зберігання автомобіля з 14.08.2012 р. до 23.05.2013 р. склала 4245, 00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач порушив свої зобов'язання за даним правочином: не з'явився на СТО позивача, не забрав автомобіль після ремонту і не оплатив надані послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор мас право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 25 грудня 2013 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про оплату 23 385,94 грн. вартості наданих послуг і 4 245,00грн. за зберігання автомобіля в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, але до теперішнього часу відповідач оплату не здійснив. Таким чином, суд приходить до висновків про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Автосан Моторс» заборгованість в сумі 23 385,94 грн. за надані послуги з ремонту автомобіля, заборгованість в сумі 4 245,00 грн. за зберігання автомобіля, а всього 27630,94 гривень. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 276,30 грн., оскільки з причини невиконання відповідачем взятих на себе обов'язків, позивач змушений був звернутися до суду з позовом. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 610, 837, 844 ЦК України й

Outcome: approved