Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить суд визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] гр. [PERSON] та усунути перешкоди в користуванні приватною власністю, квартирою [ADDRESS] [PERSON] шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно просив суд визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] гр. [PERSON]. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в засобах масової інформації, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 19384 від 01.02.1995 року квартира [ADDRESS] на праві власності по 1/4 частині належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 16.06.2007 року було укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] подарували [PERSON] 3/4 частини квартири [ADDRESS], відповідно до копії договору який міститься в матеріалах справи та витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно від 16.06.2007 року. Так відповідно до довідки № 162 виданої КП "Таврійський" від 28.01.2014 року за адресою [ADDRESS] зареєстрований також відповідач [PERSON], який з пояснень представника позивача є її братом та з 2007 року проживає у м. Гола Пристань, що також підтверджується довідкою СТОК "Петровець -4", у зв'язку з чим порушуються права позивача, як власника зазначеної квартири. Згідно ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння користування та розпорядження майном. Ст.319 ЦК України надає право власнику володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України - право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 4 ЦПК України Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ст. 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів осіб. Спосіб захисту своїх порушених прав обирається стороною самостійно. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, таким чином без поважних причин відповідач не проживає за вказаною адресою понад один рік, як член сім'ї власника квартири є таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved