Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Представник кредитної спілки «СуперКредит» Білак О.С. у грудні 2017 року звернулася до Миронівського районного суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на те, що 25.06.2015 між КС «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-20/0054/15/63/26 (договір-1), згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 2 000 грн. Також 25.06.2015 між сторонами було укладено додатковий договір до вказаного кредитного договору, згідно якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 2 000 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору - 2000 грн., та погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам. Крім того, 05.04.2016 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №СК-20/0014/16/134/21 (договір-2), відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 4 000 грн. Однак свої обов'язки по сплаті кредитів відповідач належним чином не виконує, а тому перед позивачем утворилася заборгованість за договором-1 у розмірі 1 057,62 грн. та за договором-2 у розмірі 6 436,65 грн., які представник позивача просить стягнути на користь КС «СуперКредит». Заборгованість згідно договору-1 у розмірі 1 057,62 грн. складається із: - 344,10 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредитного договору; - 149,32 грн. - сума несплачених відсотків; - 564,20 грн. - нарахована сума пені. Згідно договору-2 заборгованість у розмірі 6 436,65 грн. складається із: -4 000 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту; -1 791,11 грн. - сума несплачених відсотків; -645,54 грн. - нарахована сума пені. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.06.2015 між КС «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-20/0054/15/63/26, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 2 000 грн. на споживчі потреби /а.с. 9/. Також 26.06.2015 між КС «СуперКредит» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору кредитної лінії №СК-20/0054/15/63/26 від 25.06.2015, згідно якого відповідачу було надано транш по вищевказаному кредиту у розмірі 2 000 грн. та погоджено графік платежів по кредиту та процентам з врахуванням раніше сплачених платежів /а.с.10/. Згідно вказаного договору сума залишку наданого кредиту на момент підписання договору складає 2 000 грн. Крім того, 05.04.2016 між сторонами було укладено кредитний договір №СК-20/0014/16/134/21, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 4 000 грн. на/для ведення особистого селянського господарства /а.с. 11/. Відповідно до п. 3.1 договору кредит надається у національній валюті, після підписання договору готівкою у касі або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача. Позивач свої зобов'язання виконав, а саме надав відповідачу кошти, передбачені кредитними договорами, що підтверджується заявою [PERSON] /а.с.8/, видатковим касовим ордером від 26.06.2015 /а.с.12/ та платіжним дорученням №3325 від 05.04.2016 /а.с.13/. Відповідно до п.п.2 п. 2.4 договору відповідач зобов'язався погашати кредит та сплачувати нараховані проценти у порядку, визначеному договором. Відповідно до п.3.2 договору нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредиту із розрахунку 72 % річних. Згідно п. 3.4 договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених у таблиці додаткового договору, позивач має право стягувати із відповідача пеню за кожен день прострочення у розмірі 1 % від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Однак відповідач належним чином свої зобов'язання згідно умов кредитних договорів не виконує, у зв'язку із чим КС «СуперКредит» 09.11.2016 [PERSON] було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості /а.с.16-17/. Проте відповідач заборгованість не погашає, внаслідок чого станом на 18.11.2016 виникла заборгованість: згідно договору-1 у розмірі 1 057,62 грн., яка складається із: - 344,10 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредитного договору; - 149,32 грн. - сума несплачених відсотків; - 564,20 грн. - нарахована сума пені. згідно договору-2 у розмірі 6 436,65 грн., яка складається із: -4 000 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту; -1 791,11 грн. - сума несплачених відсотків; -645,54 грн. - нарахована сума пені. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами цивільного законодавства у сфері кредитних зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у позивача виникло право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов КС «СуперКредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7 494,27 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставах вищевказаного, ст. ст. 512, 514, 525, 526, 530, 1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved