Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21.02.2009 року міським відділом РАЦС Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 74, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 765 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином повноліття, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 лютого 2009 року між ними було укладено шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 74. Від даного шлюбу у них народився - син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. На протязі останніх двох років сімейні відносини між нею та відповідачем почали поступово погіршуватися, що в кінцевому результаті привело до остаточного їх припинення. Відповідач не має постійного місця роботи, почав зловживати спиртним. Також він не бере участі у веденні спільного господарства, не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує її та сина матеріально. З вище зазначених приводів між ними часто виникають сварки, свідком яких стає їх син. На даний час шлюб між ними розпався остаточно, шлюбних відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Вони неодноразово протягом останнього часу намагалися спокійно вирішувати сімейні проблеми, та це не дало ніяких результатів. В результаті вищевикладеного вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід, для того щоб побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальну думку про сім»ю їх спільного сина. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально їй та їх дитині взагалі не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, а вона не маю можливості сама утримувати їх малолітнього сина. На протязі останніх років відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вона хоче стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі за рішеннням суду. До початку розгляду справи по суті відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів і просить суд стягнути з неї аліменти на його користь на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів її (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.02.2009 року між ними укладено шлюб, який зареєстрований МВ РАЦС Бердичівського МРУЮ, актовий запис № 74. 15.08.2009 року у них народився син - [PERSON]. Ним виявлялась повага до індивідуальності, звичок та уподобань позивачки, фактично він підтримував компроміс в сім'ї. Постійно докладав зусиль для поліпшення матеріального становища сім'ї. Наразі він не перебуває у безстрокових трудових відносинах з певним роботодавцем, але постійно знаходить і виконую різні роботи разового характеру, які тривалий час були джерелом сімейного доходу. Спиртними напоями не зловживав і не зловживає. На початку вересня 2016 року шлюбні відносини між ними за ініціативою відповідачки були припиненні. Їх сім'я проживала у [INFO] на одній площадці з квартирою його батьків № 33, до яких він перейшов жити, а позивачка залишилась у зазначеній найманій квартирі. В позовній заяві позивачка повідомила, що працює в ТОВ «Силав» на посаді продавця-касира, але обачливо приховала змінний режим своєї роботи. Після фактичного припинення шлюбних відносин син, в період між змінами позивачки, проживає разом з ним, він в інтересах дитини підстроюється під такі життєві обставини позивачки, бере участь у вихованні та утриманні сина в грошовій та натуральній формі, піклуюся про його здоров'я, робить з ним уроки, залучає до розвиткового дозвілля. Доволі часто через це він відмовляється від пропозицій термінового виконання певної разової роботи, втрачає можливий дохід. А отже син має два рівноцінних місця проживання за місцем фактичного проживання кожного своїх батьків, про що досягнуто між ними усної згоди. Він також бере участь в утриманні батька - інваліда третьої групи, безробітного. А тому хоче стягувати з позивачки аліменти на утримання сина за рішенням суду в часті від заробітку( доходу). Ухвалою суду від 05.12.2016 року первісний і зустрічний позови об»єднані в одне провадження(а.с. 34). У відкритому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вимоги зустрічного позову не визнала в зв»язку з їх безпідставністю. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Визнав вимогу про розірвання шлюбу, а вимогу про стягнення аліментів не визнав в повному обсязі. Вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі. Заслухавши пояснення свідків, зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, та відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України(далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 20 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 21.02.2009 року міським відділом РАЦС Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с. 7). Оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу, а тому позовна вимога в частині розірвання шлюбу, є обгрунтованою і підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно копії свідоцтва про народження дитити - [PERSON], [INFO], його батьками є: [PERSON] та [PERSON](а.с. 10). У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного Кодексу України(далі СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України, право на аліменти має той з батьків, з проживає дитина. Як було встановлено в судовому засіданні - [PERSON] проживає з матір"ю [PERSON]. Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки: [PERSON], та [PERSON], а також не заперечив і сам відповідача. Також даний факт підтверджується актом обстеження умов проживання позивачки [PERSON]В.(а.с.42). Покази свідка [PERSON], суд оцінює критично, оскільки вони суперечать показам інших свідків, та матеріалам справи, які були зібрані та дослідженні в судовому засіданні. А тому, суд вважає, що право на аліменти на дитину має [PERSON], оскільки саме з нею проживає син - [PERSON]. Що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на дитину, то суд прийшов до наступного. У відповідності до частини першої ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює не офіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, про що не заперечив в судовому засіданні і сам відповідач, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання дитини, відповідно до вимог ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Слід також зазначити, що про можливість сплати аліментів саме в такому розмірі не заперечив і сам відповідач. А тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, а позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів не підлягають задоволенню в зв"язку з їх безпідставністю. Крім того, суд вважає, що підлягає задоволенню і позовна вимога позивачки про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища [PERSON], так як відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем . Також, суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави, та на користь позивачки, оскільки його понесення підтверджено документально(а.с. 2).

Outcome: partial