Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просили надати їм дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON], 2009 р.н., за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] у супроводі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на період з 20.02.2015 по 25.08.2015 р. до таких країн як: Республіка Білорусь з перебуванням у цій країні не більше 15 днів, Туреччина, Єгипет та Болгарія з перебуванням у цих країнах не більше 21 дня, дозволити їй та іншим позивачам без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини [PERSON], за межі України на період з 20.02.2015 по 25.08.2015 р. до таких країн як: Республіка Білорусь з перебуванням у цій країні не більше 15 днів, Туреччина, Єгипет та Болгарія з перебуванням у цих країнах не більше 21 дня Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що [PERSON] (надалі Позивач-1) перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (надалі Відповідач) з 04.07.2008 по 16.10.2013 рік. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. При цьому, донька знаходиться на утриманні Позивача-1. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. Позивач-1 разом зі своїми батьками, які також є бабусею та дідусем дитини - [PERSON] (надалі Позивач-2) та [PERSON] (надалі Позивач-3) мають намір разом з дитиною в період з середини лютого по кінець серпня 2015 року тимчасово виїжджати за кордом. Однак, Відповідач відмовляється надати у передбачений законодавством України порядок дозвіл на виїзд малолітньої дитини - [PERSON] разом з позивачами за кордон для відпочинку на морі та перебування в гостях у друзів в Німеччині та у родичів в Білорусії. Виїзд дитини разом з позивачами за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, так як дитина цікавиться багатьма речами, займається в різних розвиваючих кружках, фізично та морально зміцнить її, пристосує її до комунікабельності, вивченню язиків, розширить її кругозір, зміцнить стосунки з родиною та друзями, так як дитина періодично спілкується з ними по Інтернету, позитивно вплине на стан її психічного та фізичного здоров'я. Крім того, у вересні 2015 року дитина піде до школи у перший клас. Також, дитина часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких необхідне періодичне перебування дитини на морі. Але не зважаючи на це, Відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини разом з позивачами за межі України, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Така позиція Відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує її право на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання Відповідачем своїми батьківськими правами. Більш того, такими діями Відповідач чинить перешкоди у здійсненні заходів спрямованих на покращення здоров'я дитини та її розвиток, без пояснень причин відмовляється надати позивачам дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення. Позивачі в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надіслав. Однак подав до суду заперечення на позовну заяву позивачів та просив суд відмовити їм у позові. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій просить розглядати справу за відсутності їх представника, позов підтримує та просить вказану позовну заяву задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04.07.2008 по 16.10.2013 рік, що підтверджується копією рішення Ківерцівського районного суду Волинської області (а.с.5). Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. При цьому, донька знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою із ПП «Столичні будинки» (а.с.66). Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає, оскільки рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2014р. із відповідача присуджено стягнення аліментів на дитину [PERSON], [INFO] у сумі 1000 грн. щомісячно (а.с.7-8). Позивач-1 разом зі своїми батьками, які також є бабусею та дідусем дитини - [PERSON] та [PERSON] мають намір разом з дитиною в період з середини лютого по кінець серпня 2015 року тимчасово виїжджати за кордом, а саме в період з 20.02.2015 по 25.08.2015 р. - до Республіки Білорусь, Туреччини, Єгипет та Болгарії. Виїзд дитини разом з позивачами за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, так як дитина цікавиться багатьма речами, займається в різних розвиваючих кружках, фізично та морально зміцнить її, пристосує її до комунікабельності, вивченню язиків, розширить її кругозір, зміцнить стосунки з родиною та друзями, так як дитина періодично спілкується з ними по Інтернету, позитивно вплине на стан її психічного та фізичного здоров'я. Також, судом встановлено, що дитина часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких необхідне періодичне перебування дитини на морі, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого. Але не зважаючи на це, Відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини разом з позивачами за межі України, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Така позиція Відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує її право на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання Відповідачем своїми батьківськими правами. Дані правовідносини регулюються: - ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої 27.02.1991 р., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. - ст. 150 СК України, відповідно до якої, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; - ч. 2 ст. 155 СК України, за якою батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; - абз.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України", за яким за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду; - п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 р., за яким виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку; - п. п. 17, 18 затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року №380 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, за якими проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Оскільки позивач 1 самостійно утримує дитину [PERSON], піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток в межах своїх здібностей і фінансових можливостей та умов життя, відповідач своїми діями перешкоджає позивачу 1 забезпечити належний рівень життя і відпочинок, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, то приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів малолітньої дитини, суд визнає за необхідне надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини [PERSON], 2009 р.н., за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] у супроводі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на період з 20.02.2015 по 25.08.2015 р. до таких країн як: Республіка Білорусь з перебуванням у цій країні не більше 15 днів, Туреччина, Єгипет та Болгарія з перебуванням у цих країнах не більше 21 дня. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.27 Європейської Конвенції про права дитини, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України", ст.ст. 150, 155 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial