Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що вона є власником 1/2 частини житлового будинку за [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17 жовтня 1998 року посвідченого Державним нотаріусом нотаріального округу міста Прилуки Домашенко Л.А. ,яка становить квартиру № 1. Після вчинення договору купівлі-продажу належної їй на праві приватної власності 1/2 частини житлового будинку вона надав згоду та зереструвала в належному їй житлі свого сина відповідача [PERSON], який в 2002 році вивіз належні йому речі з її частини будинку та переїхав на інше постійне місце проживання за адресою [ADDRESS],в зв»язку з чим позивачка і просить суду визнати відповідача [PERSON],[INFO] таким,що втратив право користування житловим приміщенням ,що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги а відповідач двічі в судове засідання не з»явилася,направлені в його адресу судові повістки повернулися з відміткою "за закінченням строку зберігання " і "відмову адресата від одержання" ,що є належним повідомленням про час слухання справи відповідно до положень ст. 74 ч.5 ЦК України і що не перешкоджає розгляду справи по суті в заочному порядку в його відсутність,проти чого не заперечувала в судовому засіданні позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, покази свідків,проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Позивачці [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/2 частини житлового будинку за [ADDRESS] ,що підтвержується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ,витягом з Державного реєстру правочинів , договором купівлі-продажу від 17 жовтня 1998 року посвідченого Державним нотаріусом нотаріального округу міста Прилуки Домашенко Л.А. ( а.с.7-9). В зазначненій квартирі зазначеної частини будинку фактично проживають [PERSON], її син [PERSON] і співмешканка сина [PERSON], що підтвержується довідкою про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку ) осіб виданою Головою комітету саморганізації населення № 1 Центрального мікрорайону від 26 січня 2015 року № 282 виходящий 024/1-09 ( а.с. 11) . В своїй позовній заяві і в судовому засіданні позивачка ствержувала ,що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за [ADDRESS] з 2002 року а проживає в будинку за [ADDRESS]. Дані тверження позивачки не знайшли свого спростування в судовому засіданні а навпаки підтвержуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] і актом про фактичне проживання (непроживання) та реєстрацію осіб у житловому приміщенні від 22 січня 2015 № 15 ,виходящий 024/1-09 ,комісії саморганізації населення № 1 Центрального мікрорайону (а.с.10) . Відповідно до положень ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до положень ст. 72 ЖК України ,визнання особи такою ,що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 150 ЖК України ,громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру) користуються ним для особистого проживання. Відповідно до положень ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача та членів його сім»ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків,установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частини четвертої ст. 71 цього кодексу . Відповідно до положень ч.2 ст. 167 ЖК України наймач,який вибув з жилого приміщення на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті,втрачає право на користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) ,яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним,ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла,які проживають разом з ним,мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Житлове приміщення,яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до положень ч.2 цієї ж статті член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік,якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин, коли відповідач [PERSON], без поважних причин з 2002 року не проживає в квартирі за [ADDRESS] та виїхав на постійне місце проживання до іншого житла ,позивачка вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном а суд вважає необхідним визнати відповідача таким,що втратив право на користування зазначеним житлом. На підставі наведеного,ст.ст. 71,72,150,163 ЖК України,ст. ст. 316,317, 319,321,391,405 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,212,213,215 ,224-227 ЦПК України,суд -

Outcome: approved