Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 03.07.1976 р. Мотивує заяву тим, подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття взаємної любові, довіри та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Зазначила, що з відповідачем однією сім'єю не проживають з 2014 року, неповнолітніх дітей не мають. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03.07.1976 р. між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюб від 03 липня 1976 року, актовий запис №1552, видане палацом одруження "Жовтневий"(а.с. 3). Від спільного життя подружжя неповнолітніх дітей не має. Майновий спір між сторонами відсутній. Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2014 року, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved