Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 610477,93 гри. за договором про надання кредиту № 11343184000 від 08.05.2008 року, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 08.05.2008 року, укладеного між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], посвідченого 08.05.2008 року [PERSON], приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, шляхом визнання за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) права власності на предмет іпотеки, а саме: на квартиру [ADDRESS], припинити право власності іпотекодавця [PERSON], в тому числі право володіння, користування та розпорядження квартирою [ADDRESS], припинити право користування житловим приміщенням усіх мешканців, які проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], виселити з квартири [ADDRESS] іпотекодавця [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою, стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) витрати по сплаті судового збору з [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову та уточненних позовних вимог заперечували, посилаючись на письмові заперечення, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача та його представника, суд встановив, що 08.05.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11343184000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 49000,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 07.05.2038 року або достроково зі сплатою 9,5 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець передав ПАТ «УкрСиббанк» у іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру під [ADDRESS], що підтверджується Договором іпотеки № б/н від 08.05.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.2008 року. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Через неналежне виконання умов договору про надання кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 76376,57 дол. США, (сімдесят шість тисяч триста сімдесят шість доларів США 57 центів), що згідно курсу НБУ складає 610477,93 грн. (шістсот десять гривень чотириста сімдесят сім гривень 93 копійки), яка складається з: - 47773,65 дол. США (сорок сім тисяч сімсот сімдесят три долари США 65 центів), що в еквіваленті складає 381854,79 грн. (триста вісімдесят одна тисяча вісімсот п'ятдесят чотири гривні 79 копійок)- заборгованість за кредитом; - 28602,92 дол. США (двадцять вісім тисяч шістсот два долари США 92 центи), що в еквіваленті складає 228623,14 грн. (двісті двадцять вісім тисяч шістсот двадцять три гривні 14 копійок) - заборгованість по процентам за користування кредитом. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». « 08» грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббак» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України та вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Таким чином, позивач, як новий кредитор та новий іпотекодержатель має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та в рахунок виконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки. За законом та договором іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі і за рішенням суду. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Оскільки Іпотекодавець [PERSON] не виконав своїх обов'язків перед позивачем належним чином, останній вправі висунути до нього вимоги про відновлення свого порушеного права. Кредитор вправі розпочати процедуру звернення стягнення на заставлене майно вже за наявності самого факту невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання. Однак, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) права власності на предмет іпотеки, а саме: на квартиру [ADDRESS]. В той час коли, відповідно до ч.1 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. При цьому відповідно до ст. 37 вказаного закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Враховуючи те, що у вказаний позивачем спосіб, визнання права власності можливе лише шляхом укладання окремого договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, а саме про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання або наявність відповідного застереження в договорі є самостійними підставами для реєстрації права власності, відповідно законом не передбачено судового способу захисту порушеного права визначеного позивачем, в той час як сторони не позбавлені права укладати вказаний договір або позивач за наявності відповідного застереження в договорі іпотеки не позбавлений можливості реєстрації права власності, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, не підлягають задоволенню і інші позовні вимоги, оскільки витікають за наслідком задоволення первісних. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed