Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач Закрите акціонерне товариство «Планета-Буд» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (далі по тексту - позивач, ЗАТ «Планета-Буд») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач 2), які діють в своїх інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні власністю. Позов обгрунтовано наступним. Між ЗАТ «Планета-Буд» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого ЗАТ «Планета-Буд» передало останньому у безоплатне користування приміщення - квартиру [ADDRESS] на строк існування трудових відносин між сторонами. Відповідно до п. 2.10 Договору у випадку розірвання Сторонами трудовою договору [PERSON] протягом місяця звільняє надане житло і проводить розрахунки, передбачені п. 2.1 щодо його утримання. У п. 5.1. Договору Сторонами погоджено, що Договір припиняється достроково у випадку розірвання трудового договору укладеного між Сторонами. Постановою господарського суду м. Києва від 11.02.2014 у справі № 50/790-43/173 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру щодо Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд» (м. Київ, вул. Підвисоцького, буд. 5, оф. 1 ЄДРПОУ 25638927). Підприємницьку діяльність товариства завершено та припинено повноваження органів його управління. Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2015 призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Звєздічева Максима Олександровича. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2018 у справі №50/790-43/173 ліквідатором ЗАТ «Планета-Буд» призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника» ліквідатор з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Листом № 16-9580/10-21/18 від 07.08.2018 Київський міський центр зайнятості повідомив, що за даними бази ЄДРС (Єдиного державного реєстру страхувальників) інформація щодо трудових відносин громадянина [PERSON] з ЗАТ «Планета-Буд» відсутня. Таким чином, договір від 30.04.2008 є припиненим з 11.02.2014, тобто з моменту винесення постанови Господарським судом м. Києва у справі № 50/790-43/173 про визнання банкрутом та викриття ліквідаційної процедури щодо Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд». У зв`язку з чим просив визнати [PERSON] , [PERSON] та членів їх сім`ї такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] та усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття їх з реєстрації місця проживання та виселити. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03.04.2019 позовна заява була залишена без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали на усунення недоліків. 06.05.2019 через канцелярію суду позивач подав заяву про усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13.05.2019 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11.09.2019 позовна заява залишена без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали на усунення недоліків. 27.12.2019 позивач подав заяву про усунення недоліків. Позивач уточнив позовні вимоги та просив залучити в якості третьої особи службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації. В судовому засіданні 21.01.2020 було залучено до участі у справі в якості третьої особи - Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Клопотання відповідача 1 про виклик свідків задоволено частково, в клопотанні про витребування доказів відмовлено. Відповідачем подано до суду заяву про застосування строків позовної давності. Заява мотивована тим, що відповідач припинив трудові відносини з позивачем 13.06.2009. Проте позовна заява була подана лише 15.03.2018, тобто з пропуском строку загальної позовної давності. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. 27.04.2020 позивач надав до суду заперечення проти заяви про застосування строків позовної давності. В обґрунтування вказав, що до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення. Представник позивача зазначив, що заява відповідача 1 про застосування наслідків спливу строків позовної давності є безпідставною, такою, що не ґрунтується на нормах права та відповідно не підлягає задоволенню. Представник відповідача 1 подав до суду додаткові пояснення в яких вказав, що позивач станом на дату розгляду справи не є власником спірного майна, оскільки спірна квартира була продана на прилюдних торгах ТОВ «Аванті-Бриз», тому у позивача відсутнє право вимагати виселення відповідачів. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26.05.2020 закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті. 27.01.2021 Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації надала до суду пояснення по справі. Представник Служби вказав, що відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва у квартирі [ADDRESS] , мають реєстрацію місця проживання діти: [PERSON] 2006 р.н., [PERSON] 2011 р.н., [PERSON] 2018 р.н. Представник третьої особи просив ухвалити рішення відповідно до вимог законодавства, з максимально можливим врахуванням інтересів дітей. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі та представник відповідача 1 просили відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість та безпідставність. При цьому наполягали на тому, що позивач не мав наміру виконувати умови Договору, про що свідчить погодження звільнення [PERSON] в порядку переведення з ПАТ «Планетабуд» до ТОВ «Укрспецбуд» та ТОВ БМК «Планетабуд», які підпорядковані одному керівникові та кінцевому бенефіціару [PERSON] ; передача спірної квартири в іпотеку ПАТ «Укркомунбанк» у забезпечення кредитного договору, без повідомлення відповідача та без посилання на цю суттєву обставину в укладеному Договорі житлового найму; продаж спірної квартири з прилюдних торгів без повідомлення про це відповідача, що виключає можливість виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором житлового найму; банкрутство позивача. Отже в силу умов договору та положень ч. 4 ст. 212 ЦК України, ст. 168 ЖК України відповідачі та члени їх родини не втратили право користування спірною квартирою. Також відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що за взаємною згодою сторін, він виконав умови п. 2.5 Договору, шляхом заміни способу виконання - відчуження права власності на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0.1200 га, що розташована по [ADDRESS] . Вислухавши виступи учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Як встановлено судом, власником квартири [ADDRESS] є Закрите акціонерне товариство "Планета-Буд", що підтверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125373130 від 25.05.2018 (а.с. 27). З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2008 між ЗАТ «Планета-Буд» (Сторона1) та [PERSON] (Сторона 2) укладено Договір, за умовами якого ЗАТ «Планета-Буд» передало [PERSON] у безоплатне користування приміщення - квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1. Договору строк проживання обмежений строком дії трудового договору між сторонами та/ або припиненням цього Договору відповідно до Законодавства, в тому числі його виконанням і переходом вказаної квартири у власність працівника. Відповідно до п. 2.10 Договору у випадку розірвання Сторонами трудовою договору Сторона 2 протягом місяця звільняє надане житло і проводить розрахунки, передбачені п. 2.1 щодо його утримання (а.с. 28-30). Постановою Господарського суду м. Києва від 11.02.2014 у справі №50/790-43/173 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру щодо Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд». Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Звєздічева Максима Олександровича. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2018 у справі №50/790-43/173 ліквідатором ЗАТ «Планета-Буд» призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича. У спірній квартирі зареєстроване місце проживання наступних осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 2006 р.н., [PERSON] 2011 р.н. та [PERSON] 2018 р.н. Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов`язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Частиною 1 ст. 810 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 1 ст. 816 ЦК України у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо користування житлом. Частиною 1 ст. 821 ЦК України встановлено, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. У п. 5.1. Договору Сторонами обумовлено, що Договір припиняється у випадку розірвання трудового договору укладеного між Сторонами. Як вбачається із копії трудової книжки, [PERSON] 30.06.2009 був звільнений з ЗАТ «Планета Буд» у зв`язку із переведенням до ТОВ «Укрспецбуд». Відтак, в силу п. 2.1. та п. 5.1. Договору, а також у відповідності до ст. 598 ЦК України, Договір є припиненим, а отже підстави для проживання відповідачів відсутні. Докази щодо виплати вартості квартири позивачу у розмірі 729 799,20 грн. відповідач не надав, як і не надав доказів про виконання умов п. 2.5 Договору, шляхом заміни способу виконання Договору, зокрема, шляхом відчуження права власності на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0.1200 га, що розташована по [ADDRESS] на користь позивача. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституція України у ст. 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що позивач є власником спірного житла, а відповідачі втратили правові підстави для користування спірною квартирою. У позасудовому порядку відповідачі не звільняють спірну квартиру. Відмова останніх від звільнення житла є підставою для захисту власником своїх прав у судовому порядку. Оскільки відповідачі не мають законних підстав для використання спірної квартири, останні підлягають виселенню з неї разом із членами сім`ї без надання іншого житла. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 № 5 за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв`язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. Відтак доводи відповідачів про те, що позивачем при зверненні до суду з позовом були пропущені строки позовної давності суд не може покласти в основу рішення, оскільки позовна давність на дані вимоги не поширюється. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням та ін.). Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про виселення, відповідно, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. У разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстрації особи на підставі рішення суду такі дії оскаржуються в порядку, встановленому КАС України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України) В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 3 842 грн., в рівних частках з кожного.

Outcome: partial