Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання права власності в порядку спадкування після своєї матері [PERSON], яка померла 18 лютого 2000 року, на житловий будинок №72 по вул.Шевченка с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області та на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Обрій», розміром 3,7 в умовних кадастрових гектарах. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач прийняла спадщину своєї матері [PERSON], оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спірний будинок має статус колгоспного двору і не має реєстрації, що позбавляє оформлення прийнятої спадщини в нотаріальному порядку, що має місце невизнання права позивача на даний будинок. Відповідно до заяви від 06 квітня 2017 року представник позивача [PERSON] підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 06 березня 2017 року Талалаївський сільський голова [PERSON] просить розглянути справу за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, встановлено, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно довідки Талалаївської сільської ради від 23 січня 2017 року станом на 15 квітня 1991 року у буд.72 по вул.Шевченка с.Талалаївка Ніжинського району проживали [PERSON] та [PERSON], суспільна група господарства-колгоспна. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] не втратили права на даний будинок, їх частки є рівними-по 1 / 2. Відповідно до довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 03 березня 2017 року вищезазначенй будинок станом на 31 грудня 2012 року не зареєстрований. Технічний паспорт від 30 січня 2017 року засвідчує прийняття даного будинку до експлуатації. [PERSON] померла 18 лютого 2000 року в с.Талалаївка Ніжинського району, спадщину після останньої прийняля її дочка-позивач по справі [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до положень ст.549 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України про зареєстроване місце проживання позивача з 1976 року в буд.72 по вул.Шевченка с.Талалаївка Ніжинського району, довідкою Талалаївської сільської ради від 23 січня 2017 року. Відповідно до повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 06 березня 2017 року спадкова справа після [PERSON] не заводилась. Докази на підтвердження інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON], станом на час розгляду справи відсутні. За таких обставин спадкодавець [PERSON], як член колгоспного двору, не втратила права на вищезазначений будинок в 1 / 2 частці, яка входять до складу її спадщини, цивільна правоздатність останньої, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент її смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дану частку будинку перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом першої черги, оформити прийняту спадщину, позивач, як член колгоспного двору, також не втратила права на даний будинок в 1 / 2 частці, що перешкоджає останній у реєстрації даного права в порядку ст.182 ЦК України, ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що є підставою для задоволення позову в цій частині. Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №044351 [PERSON] належить право на земельну частку (пай), розміром 3,74 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується також повідомленням Управління Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області від 16 лютого 2017 року. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема, в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Позивачем не надано суду вмотивованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину щодо права на вищезазначену земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №044351, звернення позивача до суду з вказаним позовом в цій частині є передчасним. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Заявлена вимога позивача про визнання права власності на земельну частку (пай) чиним законодавством України не передбачена.

Outcome: partial