Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором в сумі 28498 грн. 43 коп. та судових витрат по справі в сумі 1762 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні 09.07.2018 року позовні вимоги не визнав та пояснив, що кредитний договір не підписував, картку та гроші не отримував, в зв"язку з чим по справі оголошена перерва для витребування оригіналу кредитної справи та вирішення питання про призначення почеркознавчої експертизи. В наступні судові засідання - 17.12.2018 року та 23.01.2019 року відповідач не з»явився, про причину неявки не повідомив, клопотань від нього до суду не надходило, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за останньою відомою суду адресою, що підтверджується розпискою про отримання повістки в суді (а.с.79) та повернутою судовою повісткою з відміткою «адресат не проживає за даною адресою», яка відповідно до ст.131 ЦПК України вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 11.02.2011 року між відповідачем та позивачем був укладений кредитний договір, згідно з яким банк надав відповідачу 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30%. В свою чергу відповідач взяв на себе обовязок по поверненню кредиту, сплаті відсотків та інших платежів за використання кредиту. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В порушення умов вищезазначеного договору, відповідач свої зобовязання до цього часу не виконує, що виразилось в недотриманні строків погашення кредиту, строків погашення відсотків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. \~ \~ \~ \~Ст.526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Законом передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених умовами договору, банк має право вимагати від відповідача повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за договором у повному обсязі. \~ \~ \~ \~За розрахунками позивача станом на 31.03.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем складає: 28498,43 грн., з яких: 2797,60 грн. - заборгованість за кредитом, 20218 грн.- заборгованість по процентам, 3649,57 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн.- штраф (фіксована частина) та 1333,26 грн. - штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~Суд частково не погоджується з розрахунком боргу. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). \~ \~ \~ \~За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. \~ \~ \~ \~Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума боргу, крім 500 грн. - штрафу (фіксована частина) та 1333,26 грн. - штрафу (процентна складова). \~ \~ \~ \~При таких обставинах позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи,\~11.02.2011 року [PERSON] звернувся до позивача\~\~із анкетою-заявою, яка з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає кредитний договір, за яким відповідачу надано кредитний ліміт на карту в розмірі 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач свої зобов"язання за правочином виконав у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач же, користувався кредитним лімітом і має на 31 березня 2018 року заборгованість за правочином, яку він не погашає, усупереч положенням правочину. \~ \~ \~ \~У звязку із цим,\~ акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"\~26.04.2018 року звернулось до суду із зазначеними позовними вимогами та сплатило судовий збір. \~ \~ \~ \~На підтвердження особи, із якою укладався правочин, позивач надав копію паспорта [PERSON] \~ \~ \~ \~У відповідності до положень\~ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. \~ \~ \~ \~Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами кредитного договору, відповідач суду не надав і не звернувся до суду про визнання його недійсним. \~ \~ \~ \~Окрім цього, [PERSON] не подав до суду клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи з метою отримання у справі належного доказу, у відповідності до ст.77 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Таким чином, на переконання суду, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним і за положеннями якого відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до положень ст.ст.\~525,\~526,\~530, \~610,\~625,\~629,\~ 1048,\~1050,\~ 1054 ЦК України. Відповідно до листа від 07.07.2018 року № Е.65.0.0.0/3-365676 повідомлено, що з 21.05.2018 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Відповідно до ч.2\~ст.5 ЗУ «Про Акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов'язаних зі зміною назви. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі, які складаються із судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial