Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви від 06.06.2018 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітного [PERSON] в твердій грошовій сумі в 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона є опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] Відповідно до заочного рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01.03.2016 р. [PERSON] у зв`язку з невиконанням нею батьківських обов`язків було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] ; передано [PERSON] органу опіки та піклування для подальшого влаштування до установ сімейних форм виховання, присуджено до стягнення з [PERSON] на користь осіб або установи, на вихованні яких буде перебувати дитина, аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, починаючи з дня подання заяви ( 27.01.2016 р.) до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ); накладено заборону на відчуження житла. в якому зареєстрований та право користування яким має малолітній [PERSON] , до його повноліття ( [INFO] ). Позивач посилається на те, що рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина відповідачем в добровільному порядку не виконується, виконавчий документ до примусового виконання стягувачем не пред`являвся. Водночас, присуджена сума аліментів є мізерною, зазначені кошти не є достатніми на утримання дитини, її здорове харчування, розвиток та значно меншою за встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, в зв"язку з чим [PERSON] просить вирішити питання про збільшення розміру аліментів в судовому порядку. Позивача надала заяву, відповідно до якої підтримала позовні вимоги в повному обсязі та слухання справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи надала заяву про пітримання позовних вимог [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 280 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 01.03.2016 р. [PERSON] у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] ; передано [PERSON] органу опіки та піклування для подальшого влаштування до установ сімейних форм виховання, присуджено до стягнення з [PERSON] на користь осіб або установи, на вихованні яких буде перебувати дитина, аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, починаючи з дня подання заяви ( 27.01.2016 р.) до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ); накладено заборону на відчуження житла. в якому зареєстрований та право коритування яким має малолітній [PERSON] , до його повноліття ( [INFO] ). Розпорядженням Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації №255 від 17.05.2016 р. малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації №298 [PERSON] . призначено опікуном малолітнього [PERSON] . На час розгляду справи малолітній [PERSON] проживає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, виконавчий лист з примусового виконання заочного рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01.03.2016 р. до примусового виконання не пред`являвся. Судом встановлено, що відповідач рішення суду не виконує, в добровільному порядку, допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не надає. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду надано не було. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; іншіобставини, щомаютьістотнезначення. Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-УШ від 17.05.2017 р., яка чинна на час вирішення спору і покращує становище дитини в порівнянні з редакцією даної норми, яка діяла на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів) на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд враховує розмір доходів позивача, яка отримує пенсію, та є прабабусею [PERSON] . Також суд враховує матеріальне становище відповідача, яка є особою працездатного віку, а також те, що остання не має інших аліментних зобов`язань, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Суду також не надано даних про доходи відповідача, однак при вирішенні даної справи суд керується нормами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, яка визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд враховує стан здоров`я дитини, а також розмір витрат, які необхідно здійснити відповідно до його віку для забезпечення його життєдіяльності. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання неповнолітнього [PERSON] і визначити їх у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, в зв"язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави .

Outcome: approved