Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права на огорожу, покликаючись на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06 вересня 2012 року [PERSON] надано в користування земельну ділянку з такими розмірами по периметру в метрах: 21,40; 14,73; 9,56; (по житловому будинку); 6,12 та 10,18 - площею 271,70 кв.м. [PERSON] надати в користування земельну ділянку з такими розмірами по периметру в метрах: 12,27; 23,10; 16,20; 6,12; (по стінах житлового будинку) та 9,56 - площею 223,70 кв.м., з метою періодичного огляду та ремонту своїх частин житлового будинку, конструктивних елементів даху та покрівлі, згідно ст. 98, 99 (п. "ж") Земельного кодексу України, сторонам виділено біля будинку право земельного сервітуту на ділянку шириною 1,0 м з наступними розмірами по периметру в метрах: 1,0; 12,12; 12,05; 11,09; 3,55; 1,03; 1,0; 2,03; 3,55; 9,09; 10,05 та 11,12 площею 37,80 кв.м. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 03 грудня 2012 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 вересня 2012 року змінено, а саме: в другій, третій його частинах резолютивної частини слово «надано» замінено на слово «залишити», а четверту частину резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: залишити у спільному користуванні сторін земельну ділянку шириною 1,0 м по периметру будинку в метрах: 1,0; 12,12; 12,05; 11,09; 3,55; 1,03; 1,0; 2,03; 3,55; 9,09; 10,05 та 11,12 площею 37,80 кв.м. Згодом вона зверталась до Управління архітектури департаменту містобудування для надання дозволу на встановлення огорожі, на виконання вимог якого вона зібрала пакет документів та звернулась до міжвідомчої комісії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради. 08 листопада 2013 року Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради надала відповідь, у якій вказано, що влаштуваня огорожі є можливим при умові представлення заяви-згоди [PERSON] співвласниці даного будинку. Оскільки вона вирішила влаштувати огорожу в межах власного (орендованого) землекористування, вважає, що згода [PERSON] не потрібна, а тому просить визнати за нею право на заміну та влаштування нової огорожі на земельній ділянці на [ADDRESS], з такими розмірами по периметру: 21,40м; 14,73м; 9,56м; (по житловому будинку): 6,12м та 10,18 м площею 271,70 кв.м. без надання заяви-згоди [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що влаштування оспорюваної огорожі можливе лише за умови надання заяви-згоди [PERSON] Просить у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Третя особа [PERSON] та її представник проти позову заперечили та пояснили, що висновок міжвідомчої комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради відповідає вимогам «Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові», затвердженого рішенням Львівської міської ради №834 від 09 вересня 2011 року. Окрім того, жодних невизнаних, порушених чи оспорюваних прав у цьому спорі не має, а тому просять у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06 вересня 2012 року [PERSON] надано в користування земельну ділянку з такими розмірами по периметру в метрах: 21,40; 14,73; 9,56; (по житловому будинку); 6,12 та 10,18 - площею 271,70 кв.м. [PERSON] надати в користування земельну ділянку з такими розмірами по периметру в метрах: 12,27; 23,10; 16,20; 6,12; (по стінах житлового будинку) та 9,56 - площею 223,70 кв.м., з метою періодичного огляду та ремонту своїх частин житлового будинку, конструктивних елементів даху та покрівлі, згідно ст. 98, 99 (п. "ж") Земельного кодексу України, сторонам виділено біля будинку право земельного сервітуту на ділянку шириною 1,0 м з наступними розмірами по периметру в метрах: 1,0; 12,12; 12,05; 11,09; 3,55; 1,03; 1,0; 2,03; 3,55; 9,09; 10,05 та 11,12 площею 37,80 кв.м. /а.с. 5-6/ Згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 грудня 2012 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 вересня 2012 року змінено, а саме: в другій, третій його частинах резолютивної частини слово «надано» замінено на слово «залишити», а четверту частину резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: залишити у спільному користуванні сторін земельну ділянку шириною 1,0 м по периметру будинку в метрах: 1,0; 12,12; 12,05; 11,09; 3,55; 1,03; 1,0; 2,03; 3,55; 9,09; 10,05 та 11,12 площею 37,80 кв.м. /а.с. 7-9/, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року було залишено без змін. /а.с 11/ Як вбачається із відповіді Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №32вих-5760 від 08 листопада 2013 року, відповідач не заперечує право позивача на спірну огорожу та лише вказує умови, які для цього необхідно виконати, а саме: заміна та влаштуваня огорожі на [ADDRESS] є можливим при умові представлення заяви-згоди [PERSON] співвласниці даного будинку. /а.с. 16/ У відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. З огляду на наведене вбачається, що позивач пред'явила позов не до тієї особи, яка має відповідати у даному спорі, відповідач Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради не є належним відповідачем у даній справі, згоду на заміну та влаштування нової огорожі на земельній ділянці на [ADDRESS] не надає третя особа [PERSON], а не відповідач Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради. Позивач та її представник, не заявили клопотання про залучення до участі у справі іншої особи, належного відповідача, як співвідповідача та не довели, що виключно вказаний ними відповідач, а саме: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради є належним суб'єктом спірних правовідносин та має обов'язок вчинити певні дії. Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, позивачем не було оскаржено вищезазначену відповідь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №32вих-5760 від 08 листопада 2013 року, хоча таке право їй було роз'яснено даною відповіддю. /а.с. 16/ Відповідно до р. 1 «Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові», затвердженого Рішенням Львівської міської ради № 834 від 09 вересня 2011 року для отримання розпорядження на влаштування огорожі необхідно подати: заяву на ім'я голови відповідної районної адміністрації про надання дозволу на влаштування огорожі, копію документа, що посвідчує особу (паспорт, з якого встановлюється громадянство, прізвище, ім'я, по батькові, місце реєстрації заявника), завірену згоду на влаштування огорожі співвласників об'єкта нерухомості, копію документа, що засвідчує право власності заявника на об'єкт нерухомості - свідоцтво про право власності, витяг з реєстру про право власності та копії правовстановлюючих документів (договір купівлі-продажу, договір дарування або міни, свідоцтво на спадщину), копію технічного паспорта на об'єкт нерухомості, документ, що підтверджує право на землекористування, висновок управління архітектури департаменту містобудування про можливість заміни існуючої чи встановлення нової огорожі, висновок управління охорони історичного середовища (для пам'яток архітектури, їх охоронних зон та об'єктів у межах історичного ареалу м. Львова), проектну документацію на влаштування огорожі: викопіювання з плану м. Львова М 1:500 з нанесеними червоними лініями та інженерними мережами, план огорожі М 1:200 або М 1:100, розгортка огорожі М 1:100 або М 1:50, фрагменти огорожі, робочі креслення воріт, хвіртки М 1:20 або М 1:10, розрізи М 1:200, М 1:100. Однак, позивачем та її представником [PERSON] не наведено суду жодних належних та допустимих доказів, які б були підставою невиконання вищенаведених вимог (у тому числі надання завіреної згоди на влаштування огорожі співвласників об'єкта нерухомості) та окрім того, сам позивач у позовній заяві покликається на вимоги даного положення. /а.с. 4 зворот./ А також, позивач [PERSON] звернулась до суду з вимогою про визнання за нею права на заміну та влаштування нової огорожі та водночас, не надавши суду жодних належних та допустимих доказів щодо існування огорожі, яка потребує оновлення і на певних законних підставах належить позивачу та крім того, позивача неодноразово було зобов'язано демонтувати огорожу розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №326 від 11 травня 2010 року, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2010 року, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2011 року. /а.с. 41-44/ Враховуючи наведене, суд вважає, що, в судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем та її представником не подано до суду належних та допустимих доказів і судом не здобуто таких доказів на підтвердження факту порушення, невизнання або оспорювання відповідачем Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради прав позивача [PERSON] Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, оскільки позивачем та його представниками не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed