Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 липня 2014 року о 15 годині 40 хвилин в м. Мелітополі по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополі відбулось зіткнення автомобілів [NUMBER] з причепом БЗП 5 АМ 9019 ХХ, яким керував позивач на підставі довіреності та автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 з державним номерним знаком АР 1158 СМ під керуванням водія [PERSON] Після вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди інспектором ДАІ 28 липня 2014 рок відносно позивача було складено протокол по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.02.2015 року провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області було проведено судову авто-технічну експертизу. Згідно висновку експерта № 129/14 від 29.12.2014 року, в діях водія автомобілю [PERSON] невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору могли б знаходитися в причинному звязку з подією даної пригоди, не вбачаються, а невиконання водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 14.6, розділу 34 (дорожня 1.3.) ПДР України, знаходиться у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, відновлювальний ремонт яких, відповідно до звіту спеціаліста № 40 по визначенню вартості відновлювального ремонту від 28.04.2015 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на дату оцінки в сумі 14174,00 гривні. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «СК «Арсенал страхування». 16 березня 2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Арсенал страхування» з заявою щодо виплати страхового відшкодування. Листом від 20.04.2015 року № 200415-00639/к/у ПАТ «СК «Арсенал страхування» йому було відмовлено у звязку з тим, що відносно відповідача [PERSON] адміністративний протокол не складався, отже, відсутні докази вини та цивільно-правової відповідальності водія [PERSON] Позивач погоджується з позицією ПАТ «СК «Арсенал страхування». Таким чином, оскільки в зазначеній експертизі № 129/14 від 29.12.2014 року визначається невідповідність дій відповідача вимогам ПДР, які знаходяться в причинному звязку з подією даної пригоди, то позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому спричинену шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки в розмірі, що, відповідно до звіту спеціаліста № 40 по визначенню вартості відновлювального ремонту від 28.04.2015 року, складається з вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на дату оцінки в сумі 14174,00 гривні, витрат на оплату послуг спеціаліста в сумі 1000 гривень, а всього 15174,00 гривні, витрати на правову допомогу, а також моральну шкоду. Моральна шкода оцінюється позивачем у розмірі 3000 гривень, полягає в тому, що він зазнав душевних стражданнях, оскільки протиправними діями відповідача пошкоджено транспортний засіб, який знаходився в користуванні позивача. У звязку з пошкодженням автомобілю та тим, що грошових коштів в необхідному обсязі на відновлювальний ремонт у нього не було він тривалий час не мав можливості використовувати автомобіль за цільовим призначення. До того ж, сам факт дорожньо-транспортної пригоди негативно вплинув на психічний стан позивача. Раніше він не був учасником ДТП і тому раптові обставини зіткнення автомобілів, а також сам факт ДТП змусили його докладати додаткові зусилля для відновлення психічного становища та організації робочого часу. Представник позивача позовні вимоги підтримала, до викладених у позовній заяві обставин додала, що позивач уперше став учасником ДТП, відносно нього було складено протокол. Як додаток до протоколу було складено схему ДТП, у якій інспектор замість місця зіткнення транспортних засобів вказав місце удару, оскільки він прирівнював удар та зіткнення. В ході розгляду адміністративної справи пояснення давали обидва водія, позивач давав показання, що підтверджувались матеріалами справи поясненнями інспектора та свідків, а також висновком експертизи, у звязку з чим постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 24.02.2015 року провадження відносно нього закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Сам факт ДТП, те, що позивач був змушений тривалий час знаходитись без машини та безпосередньо процес судового розгляду завдав [PERSON] моральних страждань. Крім того, представник позивача зазначила, що відповідача було повідомлено про дату та час проведення огляду транспортного засобу, за результатами якого було складено звіт спеціаліста, однак відповідач не зявився. Позивач підтримав свого представника, стосовно обставин ДТП пояснив, що він рухався по крайній лівій смузі по пр. Б. Хмельницького у м. Мелітополь зі швидкістю 50-60 км/год, зупинившись перед перехрестям біля КП «Водоканал» він пропустив усі зустрічні автомобілі, збираючись повертати ліворуч, позаду побачив автомобіль TOYOTA і відчув як той правою частиною автомобілю врізався у передню ліву частину його автомобілю. Також позивач зазначив, що у нього троє дітей(двоє малолітніх та один неповнолітній сини) та дружина, яка не працює, його заробітна плата складає 3\~000 грн., після ДТП автомобіль потребував ремонту, він не мав змоги ним користуватись біля року. За звичайних обставин, позивач використовував автомобіль щодня, добирався на ньому на роботу. Його родичі проживають у Приазовському районі, у с. Чкалово і йому з сімєю довелось користуватись громадським транспортом, щоб їх відвідати. Крім того, його сімя була змушена скоротити кількість подорожей на море, а коли діти хворіли, то він наймав такси, щоб доїхати до лікарні, що також негативно сказувалось на його душевному стані та тягнуло додаткові витрати. Все це призвело до його душевних страждань, внаслідок порушення його звичних умов життя. Відповідач у судовому засіданні підтримав раніше надані заперечення у яких зазначив, що позовні вимоги не можуть підлягати задоволенню виходячи з того, що [PERSON] є неналежним позивачем, протокол було складено на [PERSON], постанову про закриття провадження по справі №320/7983/14-п відносно позивача не оскаржував, наданий позивачем звіт не може бути доказом по справі, оскільки це висновок спеціаліста, а не експерта. У звязку з відсутністю у звіті фотографій відповідач виказав сумнів, що огляд взагалі проводився. Крім того, огляд проводили не викликаючи його та представника страхової компанії, що суперечить п. 5.2 [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 р., через значний проміжок часу і відсутні підтвердження того, що усі пошкодження стались саме внаслідок ДТП за участю відповідача. По обставинам ДТП [PERSON] показав, що він керував автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 150, рухався в північному напрямку по пр. Б.Хмельницького зі швидкістю 45-50 км/год займаючи крайнє ліве положення. Перед ним рухався автомобіль маршрутного таксі, а праворуч в попутному напрямку на одному рівні з маршрутним таксі, посередині, рухався DAEWOO ESPERO. Пропустивши маршрутне таксі водій DAEWOO почав маневр повороту ліворуч. Щоб уникнути зіткнення [PERSON] почав змінювати траєкторію руху в ліву сторону, в цей час автомобіль DAEWOO скоїв зіткнення з передньою правою частиною його автомобіля. Позовні вимоги в часині відшкодування моральної шкоди відповідач вважає необґрунтованими, оскільки, конкретних доказів, на підтвердження завданої моральної шкоди позивач не надав, так само як і посилання на міркування з яких позивач визначив розмір шкоди. Відповідач заперечував проти задоволення вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки будь які допустимі докази несення позивачем витрат на правову допомогу відсутні у матеріалах справи. За таких обставин, [PERSON] вважає позовні вимоги не обґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи ПАТ «СК «Арсенал Страхування» заперечував проти задоволення позову. Вказав, що під час проведення страхового розслідування не встановлена винність [PERSON], крім того, відсутня постанова суду, яким відповідача визнано винним. Тому відсутні підстави для стягнення з ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] грошових коштів на відшкодування майнової та моральної шкоди. Представник зазначив, що винність позивача підтверджується тим, що протокол складено на позивача, винність відповідача не доказана, а експертиза проведена поверхнево. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, поштове відправлення повернулось з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд,\~\~дослідивши\~\~матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.\~\~ Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобілю [NUMBER] є третя особа [PERSON]В./а.с.9/ [PERSON] керує та розпоряджається належним [PERSON] автомобілем на підставі довіреності від 20.11.2010 року./а.с.10/ 28 липня 2014 року о 15 годині 40 хвилин в м. Мелітополі по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополі сталося зіткнення автомобілів [NUMBER] з причепом БЗП 5 АМ 9019 ХХ, під керуванням водія [PERSON] та TOYOTA LAND CRUISER 150 державний номерний знак якого АР 1158 СМ під керуванням водія [PERSON] Відносно [PERSON] складено протокол АВ2№726764 по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. / адміністративна справа №320/7983/14-п, а.с. 5/ Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 150 державний номерний знак якого АР 1158 СМ належить [PERSON]А./а.с.96/ Ця обставина сторонами не оспорюється. У судовому засіданні було досліджено справу про адміністративне правопорушення №320/7983/14-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.02.2015 року провадження по справі про адміністративні правопорушення №320/7983/14-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення./а.с.12/ Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом було опитано водіїв [PERSON] та [PERSON]А./а.с.25-26/, свідків, досліджено матеріали справи, проведено додатковий огляд місця події/а.с.31-33/, доручено провести експертизу, а Науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України в Запорізькій області проведено судову автотехнічну експертизу. Експертом, при проведені експертизи бралось два варіанти розвитку подій, внаслідок яких сталося ДТП: за показаннями [PERSON] та за показаннями [PERSON] У матеріалах справи №320/7983/14-п мається висновок експерта № 129/14 від 29.12.2014 року. Експерт при розгляді варіанту події за показаннями водія [PERSON] зробив висновок, що в діях водія автомобілю DAEWOO ESPERO д/н 17254НЕ [PERSON] невідповідності вимогам Правил дорожнього руху не вбачається. В діях водія автомобілю DAEWOO ESPERO д/н 17254НЕ [PERSON] невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли б знаходитися в причинному звязку з подією даної пригоди, не вбачаються. Дії водія TOYOTA LAND CRUISER 150 д/н [NUMBER] [PERSON] не відповідають вимогам п.п. 12.4, 12.9, 10.1, 14.6 розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 14.6, розділу 34 (дорожня 1.3.) Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди. При розгляді варіанту події за показаннями водія [PERSON] експертом зазначено, що для відповіді на питання про наявність (відсутність) технічної можливості у водія [PERSON] запобігти зіткненню з автомобілем «DAEWOO ESPERO» експерту необхідно враховувати такі вихідні данні: момент виникнення небезпеки для водія [PERSON], час тривання небезпеки для нього, характер руху та траєкторія руху автомобіля «DAEWOO ESPERO». Вищевказані дані, в постанові про призначення експертизи за показаннями [PERSON] не зазначено. /а.с. 60-66, 80-91; адміністративна справа №320/7983/14-п, а.с. 43-49/ Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Згідно звіту спеціаліста № 40/д по визначенню вартості відновлювального ремонту від 28.04.2015 року, складеного експертом-автотоварознавцем [PERSON], вартість відновлювального ремонту з урахуванням коєфіціенту фізичного зносу станом на дату оцінки складає 14174,00 гривні./а.с.13-22, 190-200/ За складання звіту спеціаліста № 40/д по визначенню вартості відновлювального ремонту від 28.04.2015 року позивачем було сплачено 1000 гривень, що підтверджується доданою до позову копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 28.04.2015 року./а.с.23/ Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в Приватном акціонерном товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування»./а.с.86/ 16 березня 2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Арсенал страхування» з заявою щодо виплати страхового відшкодування./а.с.24/ Листом ПАТ «СК «Арсенал страхування» від 20.04.2015 року № 200415-00639/к/у позивачу відмовлено у відшкодуванні страхової виплати у звязку з тим, що відносно відповідача [PERSON] адміністративний протокол не складався, а, відповідно, відсутні докази вини та цивільно-правової відповідальності водія [PERSON]А./а.с. 25/ Згідно ст. 6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-праової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для настання страхового випадку необхідна наявність вини та цивільно-правової відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки не має судового рішення, яким було б встановлено винність відповідача [PERSON] у даному ДТП, то суд вважає обґрунтованою відмову ПАТ «СК «Арсенал страхування» у відшкодуванні страхової виплати. Заперечення відповідача в стосовно того, що [PERSON] є неналежним позивачем суд до уваги не приймає, оскільки згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки " розяснено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи викладене, [PERSON], маючи посвідчення водія та керуючи автомобілем на підставі довіреності є належним позивачем по справі. Заперечення відповідача та представника ПАТ СК стосовно того, що винність позивача підтверджується тим, що саме відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення суд до уваги не приймає, оскільки наявність протоколу відносно особи ще не вказує на беззаперечну винність цієї особи, а постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 24.02.2015 року по справі №320/7983/14-п встановлено, що у діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Ця постанова не оскаржувалась. У той час, як згідно висновку експерта № 129/14 від 29.12.2014 року саме невиконання водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 14.6, розділу 34 (дорожня 1.3.) ПДР України, знаходиться у причинному звязку з подією ДТП. Суд враховуючи показання про обставини ДТП як позивача, так і відповідача та дослідивши матеріали адміністративної справи №320/7983/14-п, у тому числі висновок експерта, приходить до наступного. Експертом, при проведені експертизи бралось два варіанти розвитку подій, внаслідок яких сталося ДТП: за показаннями [PERSON] та за показаннями [PERSON] У матеріалах справи №320/7983/14-п мається висновок експерта № 129/14 від 29.12.2014 року. Експерт при розгляді варіанту події за показаннями водія [PERSON] зробив висновок, що в діях водія автомобілю DAEWOO ESPERO д/н 17254НЕ [PERSON] невідповідності вимогам Правил дорожнього руху не вбачається. В діях водія автомобілю DAEWOO ESPERO д/н 17254НЕ [PERSON] невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли б знаходитися в причинному звязку з подією даної пригоди, не вбачаються. Дії водія TOYOTA LAND CRUISER 150 д/н [NUMBER] [PERSON] не відповідають вимогам п.п. 12.4, 12.9, 10.1, 14.6 розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 14.6, розділу 34 (дорожня 1.3.) Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди. При розгляді варіанту події за показаннями водія [PERSON] експертом зазначено, що для відповіді на питання про наявність (відсутність) технічної можливості у водія [PERSON] запобігти зіткненню з автомобілем «DAEWOO ESPERO» експерту необхідно враховувати такі вихідні данні: момент виникнення небезпеки для водія [PERSON], час тривання небезпеки для нього, характер руху та траєкторія руху автомобіля «DAEWOO ESPERO». Вищевказані дані, в постанові про призначення експертизи за показаннями [PERSON] не зазначено. [PERSON] на якого, згідно ст. 60 ЦПК України, покладено обовязок доведення обставин, на які він посилається не заявляв клопотань про проведення додаткової експертизи, так само, як і представник ПАТ «СК «Арсенал страхування». За таких обставин, суд вважає, що висновок експерта, всупереч запереченням представника ПАТ «СК «Арсенал страхування», відображає сутність усіх частин експертного дослідження, в ході проведення експертизи було враховано покази учасників ДТП, свідків, наявні у матеріалах справи документи, ці дані підтверджували показання [PERSON] про обставини ДТП, тому суд приходить до висновку, що саме внаслідок винних дій [PERSON] 28 липня 2014 року сталася ДТП, якою позивачу заподіяно збитки. Враховуючи ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, [PERSON] має право на відшкодування збитків завданих йому джерелом підвищеної небезпеки [PERSON], як особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодій кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Заперечення відповідача про те, що висновок спеціаліста не входить до переліку засобів доказування та відповідно не може бути прийнятий судом як доказ у цивільній справі, а також у звязку з тим, що звіт не містить фото, огляд автомобілю проведено через значний час після ДТП та за відсутності відповідача та представника страхової компанії суд до уваги не приймає виходячи з наступного. Згідно ч. 1ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 66 ЦПК України, висновок експерту докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Позивач обґрунтовує майнову шкоду посилаючись не на висновок спеціалісту, як вказує відповідач, а на звіт спеціалісту №40/д від 28.04.2015 р.. проведений експертом товарознавцем, який має вищу технічну освіту та стаж експертної роботи з 1995 року. Вказаний звіт має додаток №3 фото таблицю до звіту №40/д./а.с.196-199/ Оригінал звіту знаходиться у матеріалах справи./а.с.190-199/ [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 р., до звіту спеціаліста не застосовуються. За таких обставин суд, враховуючи відсутність клопотань сторін про залучення експерта для проведення експертизи, вважає звіт спеціалісту належним доказом. Виходячи з викладеного, матеріалами справи підтверджено розмір завданої матеріальної шкоди позивачу у розмірі 15174,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3,4,5 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вирішуючи питання про задоволення позову у частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, як доводи позивача про те, що у нього на утриманні знаходяться троє дітей(двоє малолітніх та один неповнолітній сини) та дружина, яка не працює, його заробітна плата складає 3\~000 грн., після ДТП автомобіль потребував ремонту, він не мав змоги ним користуватись біля року. Те, що він за звичайних обставин використовував автомобіль щодня, добирався на ньому на роботу. Його родичі проживають у Приазовському районі, у с. Чкалово і йому з сімєю довелось користуватись громадським транспортом, щоб їх відвідати. Крім того, його сімя була змушена скоротити кількість подорожей на море, а коли діти хворіли, то він наймав такси, щоб доїхати до лікарні, що також негативно сказувалось на його душевному стані та тягнуло додаткові витрати. Все це призвело до його душевних страждань, внаслідок порушення його звичних умов життя. А також заперечення відповідача про відсутність обґрунтування розрахунків розміру моральної шкоди. Тому, суд вважає позов в цій частині таким, що підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 2\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у тому числі витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України,\~ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. 8 Закону України від 17.09.2015р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь у даній справі не може перевищувати 551 грн.20 коп. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Заперечення відповідача про відсутність документального підтвердження витрат позивача на правову допомогу суд до уваги не приймає, оскільки позивачем у судовому засіданні на підтвердження витрат на правову допомогу надано додаткову угоду до договору №160 про надання правової допомоги від 02.06.2015 р. та квитанцію прибуткового касового ордеру №160 від 02.06.2015 р. про отримання від нього адвокатом [PERSON] 3500 грн. /а.с.187,188/ Згідно акту про надання правової допомоги від 23.09.2015 р., адвокатом [PERSON] виконані, а [PERSON] прийняті юридичні послуги за період з 02.06.2015 р. по 23.09.2015 р., згідно договору №160 від 02.06.2015 р. на суму 2\~519,12 грн./а.с.189/ Надання правової допомоги підтверджується участю адвоката у судових засіданнях 28.09.2015 року з 11:45 до 11:48 /а.с.92/, 09.11.2015 року з 11:58 до 12:01/а.с.97/, 25.11.2015 року з 10:00 до 10:03 /а.с.103/, 26.05.2016 року з 10:15 до 11:57 /а.с.201-202/, а всього 1 год. 48 хв. Адвокат [PERSON] прийняла участь загалом у судових засіданнях строком 1 год.48 хв. Розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати у 2016 р.: 551 грн. 20 коп.: 60 хвилин х 111 хвилин = 1\~019,72 грн. Отже, відповідно до вимог ст. 84,88 ЦПК України, з урахуванням ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» на користь [PERSON] підлягають стягненню з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3511 грн. 27 коп. Підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн./а.с.1/

Outcome: partial