Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права на земельну ділянку, в котрій зазначено, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті останньої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки площею 3,1428 га, розташованої на території Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], земельної ділянки площею 0,9332 га, розташованої на території Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. В силу ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом, іншим спадкоємцем є відповідачка по справі [PERSON] На протязі останніх років він проживав разом із [PERSON], турбувався про неї, оскільки стан здоров"я останньої був тяжким. Відповідачка не проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, не доглядала її. В передбачений законодавством шестимісячний термін він не заявляв про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] та не звертався з відповідною заявою до нотаріальної контори. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 вересня 2014 року по справі № 382/1926/14 за ним було визнано право власності на вищевказане майно. Після набрання рішенням законної сили ним було виявлено, що до складу спадкового майна також ввійшла земельна ділянка площею 0,4468 га, що розташована на території Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Після виявлення ним спадкового майна, щодо якого не було вирішено питання у судовому рішенні, він звернувся за консультацією до нотаріальної контори, де після проведення правового аналізу наданих ним документів, йому було роз'яснено, що видача на його ім?я свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку можливе лише за наявності оригіналу правовстановлюючого документу, а у разі його відсутності вказане питання слід вирішувати у судовому порядку. Після пошуку оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно він їх не виявив та прийшов до висновку про їх остаточну втрату. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін?юсту № 296/5 від 22.02.2012 р. та зареєстрованого в Мін?юсті 22.02.2012 р. за № 282/20595, ? видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов?язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На сьогоднішній день порядок отримання свідоцтв правовстановлюючих документів взамін втрачених або зіпсованих врегульовано ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26.10.2011 р., відповідно до якої у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Проте, особа, яка має право на таке звернення (власник майна) помер, в зв?язку з чим втратив свою правоздатність. Тому, виходячи з наведених обставин, він позбавлений можливості скористатися процедурою повторного отримання свідоцтва на нерухоме майно, що передбачена ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14.12.2012 р. «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мін?юсті 18.12.2012 р. за № 2102/22414, ? органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу. Таким чином, він як спадкоємець, не може отримати повторне свідоцтво або дублікат правовстановлюючого документу, що має силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання. З наведеного вище вбачається, що відсутній законодавчо врегульований механізм набуття права власності на спадкове майно за умови відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, що, в свою чергу обмежує його права, як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку ? шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідачка позов визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вимоги позову є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved