Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності документу та визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [INFO] року померла мама [PERSON] - [PERSON] Факт родинних стосунків підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Великолепетиського районного суду від 27.09.2007 року [PERSON] разом зі своєю дружиною усиновили [PERSON], так як на дату усиновлення він був дитиною-сиротою, внаслідок чого прізвище та по-батькові [PERSON] було змінено на [PERSON]. Після усиновлення [PERSON] було видано нове свідоцтво про народження, де [PERSON] з дружиною зазначені вже батьками Артема. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 4,093 га. що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 18 травня 2001 року Рубанівською сільською радою, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 126. Але при виписці державного акту було зроблено помилку у написанні прізвища [PERSON], а саме замість згідно документів, що посвідчують особу «Колєснікова», записано «[PERSON]». Правильність прізвища [PERSON] підтверджується доданою копією її свідоцтва про смерть. На сьогоднішній день він має намір оформити право на спадкове майно, але підтвердити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 18 травня 2001 року Рубанівською сільською радою, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 126 не може через допущену помилку при написанні прізвища [PERSON] З метою виправлення помилки він звернувся до відділу у Великолепетиському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, але листом від 26.04.2018 року № 29-21-0.21-112/105-18 йому в цьому було відмовлено. Згідно із п. 4.1. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 № 325, яка втратила чинність 23.08.2013 року, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Із внесенням змін до норм діючого законодавства з 01 січня 2013 року ні в територіальних органів Держгеокадастру, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на землю. На сьогоднішній день такі правовстановлюючі документи, як державні акти на право власності на землю, не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються. Отже, він немає іншого способу, окрім судового, для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Інших, крім [PERSON] спадкоємців, які б прийняли спадщину, у його рідної матері не має. Спадщину після смерті матері Артем прийняв у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що підтверджується листом нотаріуса від 26.03.2013 року, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщина належить [PERSON] з дня її відкриття. Коли він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу синові свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку. Після пошуків державного акту, ним було встановлено, що цей документ було втрачено по невідомим йому причинам. Копію державного акту законному представнику вдалося отримати у Великолепетиському відділі Держгеокадастру. На даний час [PERSON], являючись єдиними спадкоємцем за законом, не може оформити спадщину після своєї матері з незалежних від нього причин. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, [PERSON] вцілому належить право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті його рідної матері. Позивач просить суд встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO] року, державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 травня 2001 року Рубанівською сільською радою на ім'я [PERSON], зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 126; визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] року, право власності на земельну ділянку загальною площею 4,093 га., розташованої на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 травня 2001 року Рубанівською сільською радою на ім'я [PERSON], зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 126. Законний представник [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просить розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача Сеньків Ю.М. у судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просить розглядати справу у її відсутність. Вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 18.05.2001 року Рубанівською сільською радою [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Але при виписці державного акту було зроблено помилку у написанні прізвища [PERSON], а саме: замість "[PERSON].", записано "[PERSON]". [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 17.11.2005 року. Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.07.2001 року, рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 28.09.2007 року. Факт належності [PERSON], померлій [INFO] року, державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 травня 2001 року Рубанівською сільською радою на ім'я [PERSON], зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 126, підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 17.11.2005 року та визнано відповідачем. Встановлення вказаного факту необхідно позивачу для прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON] Виправити помилку у державному акті іншим шляхом неможливо, оскільки після втрати чинності 01.01.2013 року Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, а такі правовстановлюючі документи як державні акти на право власності на землю, починаючи з 01.01.2013 року не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються, і виправити помилку іншим шляхом, окрім судового, неможливо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про встановлення факту належності проавовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом і прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Інші спадкоємці відсутні і ніхто інший спадщину не приймав, що підтверджується листом нотаріуса № 241/02-14 від 26.03.2013 року. Отримати через орган нотаріату свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач не може через відмову нотаріуса у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується листом нотаріуса № 241/02-14 від 26.03.2013 року. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що померлій [PERSON] належить право власності на земельну ділянку, яка входить до складу спадщини після її смерті, а позивач є єдиними спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який прийняв спадщину після померлої [INFO] року [PERSON], але не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через органи нотаріату у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 392, 1216, 1217, 1262, 1269 ЦК України за [PERSON] необхідно визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, яка належала на праві власності [PERSON], померлої [INFO] року, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні представник відповідача визнав позов у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що законному представнику відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 851 грн. 14 коп. На підставі ст.ст. 392, 1216, 1217, 1262, 1269 ЦК України,

Outcome: approved