Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

позивачі звернулися до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що квартира [ADDRESS] належала сторонам на праві спільної сумісної власності в рівних частинах, тобто по 1/3 частині кожній зі сторін. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13.02.2014 року припинено право власності відповідача на належну йому 1/3 частину вказаної квартири та визнано право власності на цю частку за позивачем [PERSON] Цим судовим рішенням вказаного позивача також вселено в зазначену квартиру. Через негативні санітарний стан та житлові умови позивач [PERSON] здійснює ремонтні роботи в даній квартирі. Однак, відповідач, незважаючи на вказане судове рішення, яке набрало законної сили, не бажає зняти з реєстрації своє місце проживання в спірній квартирі. При цьому він там не проживає більше одного року та шести місяців. Позивачі також зазначають, що позивачкою [PERSON] та відповідачем як колишнім подружжям за період спільного проживання однією сім'єю побудоване будинковолодіння, що в [ADDRESS]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30.01.2013 року вказане будинковолодіння реально поділено між ними та визнано право власності на 1/2 частину за кожним. Таким чином, позивачі вважають, що відповідач має окреме житло, однак, створює позивачам різні матеріально-побутові незручності по використанню спірної квартири та підсобних приміщень. Вони зазначають, що, будучи зареєстрованим у спірній квартирі, відповідач матиме змогу чинити позивачам перешкоди у користуванні цим житлом, оскільки він це вчиняв раніше неодноразово. Тому позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування спірною квартирою, та зняти з реєстрації його місце проживання в цій квартирі. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, та просять позовні вимоги задовольнити. При цьому вони просять не присуджувати з відповідача понесені ними судові витрати та заявили про свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання в спірній квартирі, про що свідчать поштові конверти з відмітками, що судові виклики відповідачу не вручені в зв'язку із закінченням терміну зберігання даної кореспонденції. Також відповідач повідомлявся про розгляд справи за місцем його роботи в Коломийській районній дитячій поліклініці, що за адресою: м.Коломия, вул.Родини Крушельницьких, 28, та особисто отримав судовий виклик, що стверджується відповідним поштовим повідомленням. Причини своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1993 року, виданого Бюро по приватизації державного житлового фонду м.Коломия згідно з розпорядженням №2359 від 01.12.1993 року, кожній із сторін належала 1/3 частина спірної квартири, право власності на яку зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.5 ). Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2014 року, винесеним в справі 346/4918/13-ц, яке набрало законної сили 11.03.2014 року, припинено право власності [PERSON] на 1/3 частину спірної квартири та визнано право власності на цю частку за позивачем [PERSON] зі сплатою останнім грошової компенсації вартості цієї частки в розмірі 28 758,80 грн. (а.с. 8-10). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30.01.2013 року, винесеним в справі №2-2475/11, яке набрало законної сили 02.04.2013 року, між позивачкою [PERSON] та відповідачем проведено реальний розподіл в рівних частках будинковолодіння, що за адресою: [ADDRESS], з влаштуванням окремих входів ( а.с.11-15). Факт розірвання шлюбу між вказаними сторонами стверджується копією запису акта про розірвання шлюбу №232 від 26.11.1988 року, здійсненого відділом ЗАГС Коломийського міськвиконкому (а.с.18). Відповідно до положень ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" відповідач зобов'язаний протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати місце проживання. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач протягом визначеного в ч.2 ст.405 ЦК України строку не проживає без поважних причин в спірній квартирі. В зв'язку з цим його слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням та зняти з реєстрації його місце проживання. На підставі наведеного, ст.405 ЦК України, ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та,

Outcome: approved