Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач в особи свого представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів про звернення стягнення на майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2013 р., по справі №645/7893/13-ц задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк Актив-банк до [PERSON] та [PERSON] (про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 911.1.08/Д(с)-12 від 24 квітня 2008 року у розмірі 352 652, 50 грн. Вищевказаним рішенням встановлені факти, а саме те, що між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та [PERSON], укладався договір про іпотечний кредит № 911.1.08/Д(с)-12 від 24 квітня 2008 року на суму 382 000,00 грн., відсотки за користування кредитом складали 10,7 % річних, видача коштів здійснено на підставі меморіального ордеру №2400 від 24.04.2008р. В забезпечення кредитного договору було укладено договір поруки з [PERSON], та договір іпотеки з [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №748 згідно якого предметом іпотеки виступила трикімнатна квартира загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 43,7, що знаходиться за адресою 61005, м. Харків, Салтівське шосе, 6.250-А, кв.435. Вищевказана квартира належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.02. 2003 року. Також рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2013р., по справі №645/7893/13 зафіксований факт порушення позичальником [PERSON] істотних умов кредитного договору, внаслідок чого у позичальника виникла заборгованості за кредитним договором яка станом на 25.07.2013 року складає 352 652, 50 грн. 06 лютого 2014року набрало чинності вище зазначене рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2013р. Проте на данний час заборгованість по кредиту не погашена, в звязку з чим ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» змушений звертатися до суду з вимогою звернення стягнення на майно, що перебуває в іпотеці банку. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив про обставини, які викладені вище в даному рішенні, одночасно представник позивача звертав увагу суду на те, що кредит був отриманий у національній валюті, в звязку з чим дія Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на дане нерухоме майно не розповсюджується. Проти ухвалення по справі заочного рішення представник позивача не заперечував. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Таким чином, відповідно до п. 3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 р. між позивачем ПАТ «КБ «Актив-банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір 911.1.08/Д(с)-12 (а.с. 6-8), згідно якого [PERSON] були надані грошові кошти в сумі 382 000,00 грн. строком до 23 квітня 2032 р. що підтверджується меморіальним ордером №2400 від 24.04.2008 р. (а.с. 9). Статтею 572 ЦК України встановлено, що кредитор, яким є позивач, має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.12.2013 р., по справі №645/7893/13-ц задоволений позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк Актив-банк до [PERSON] та [PERSON] (про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 911.1.08/Д(с)-12 від 24 квітня 2008 року у розмірі 352 652,50 грн. (а.с. 16-17). Даним рішенням встановлені факти, що між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та [PERSON], укладався договір про іпотечний кредит № 911.1.08/Д(с)-12 від 24 квітня 2008 року на суму 382 000,00 грн., відсотки за користування кредитом складали 10,7 % річних, видача коштів здійснена на підставі меморіального ордеру №2400 від 24.04.2008р. Одночасно зазначеним рішенням встановлено, що відповідачем забовязання за даним договором не виконані, в наслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 352 652, 50 грн. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В забезпечення кредитного договору було укладено договір іпотеки від 24 квітня 2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON], відповідно до якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: 3-кімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, Салтівське шосе[ADDRESS] (а.с.10-12). Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" визначено, що за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні Піни на цей вид майна. Пункт 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначає, що при задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до п.п. 1.1 Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 43,7, що знаходиться за адресою 61005, м. Харків, Салтівське шосе[ADDRESS] яка належать [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11.02.2003 року (серія САА №919073), виданим Фрунзенською районною радою на підставі Рішення виконавчого комітету Фрунзекської районної ради м. Харкова № 15/40 від 21.01.2003р. (а.с.14) Відповідно до п.п. 2.1.5 Іпотечного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання позичальником зобовязань, а також у інших випадках, передбачених цим договором, задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п.п. 4.1 Іпотечного договору іпотеко держатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку якщо у момент настання строку виконання забовязань, вони не будуть виконані (виконані належним чином). Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3. ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки має серед іншого й містити інформацію про початкову ціну продажу нерухомості. Відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб»єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до розяснень, що містяться в п.п.42, 43 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. На час звернення позивача до суду забовязання за кредитним договором не виконано, заборгованість не погашена, в звязку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно меморіального ордеру №2616 від 25 березня 2014 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved