overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Представник заявника- головний лікар Колода Є.С. звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу, оскільки останній перебуває на обліку в Комунальному лікувально-профілактичному закладі «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» та хворіє на генералізований (дисемінований) лівобічний ексудативний плеврит. Хворий потребує проходження протитуберкульозного лікування в умовах туберкульозного стаціонару, але останній від лікування ухиляється з 25.11.2014 року. На даний час хворий не лікується і становить епідеміологічну небезпеку для оточуючих. Просив помістити примусово [PERSON] стаціонарного відділення Комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» строком до 3х місяців з метою лікування. Представник заявника в судове засідання не з'явилася, в заяві міститься клопотання розглядати справу у відсутність представника заявника. Заінтересована особа у судове засідання не з'явився, за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON] згідно виписки з амбулаторної картки № 605078 від 20.01.2015 року та витягу протоколу ВКК № 7 від 20.01.2015 року страждає заразною формою генералізованого (дисемінованого) лівобічного ексудативного плевриту та у зв'язку з його ухиленням від протитуберкульозного лікування, йому показана примусова госпіталізація в міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя для лікування. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 11 Закону України від 05.07.2001, № 2586-III "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є достатньо доказів, які вказують на наявність у [PERSON] заразної форми хвороби та його ухилення від лікування, тому заяву задовольняє. На підставі ст.11 Закону України від 05.07.2001, № 2586-III "Про протидію захворюванню на туберкульоз",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просив суд визнати безхазяйним нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 48,0 м. кв., який розташований по [ADDRESS] , передавши його у комунальну власність територіальної громади в особі Вовчківської сільської ради Поліського району Київської області. Заява мотивована тим, що зазначене нерухоме майно є безхазяйним, взяте на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також сплив один рік з дня взяття його на облік. Представник заявника в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Подали до суду заяву про слухання справи у за відсутності заявника. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання заявника суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2013 році заявником - Вовчківською сільською радою - було виявлено занедбаний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 23.08.2013 заявником було розміщено в друкованих виданнях «Новини Полісся» № 34 (9253) від 23.08.2013 та «Час Київщини» № 33 (75) від 23.08.2013 оголошення про те, що безхазяйне приміщення за адресою: [ADDRESS] буде прийняте на баланс сільської ради, якщо власник не пред"явить правовстановлюючі документи. Інформація про власника приміщення не відома. Відомості та документи щодо зазначеної будівлі у Вовчківській сільській раді відсутні. Згідно листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Києво - Святошинської районної ради Київської області № 206 від 16.04.2018, інвентаризаційна справа на об"єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] , в архіві підприємства не зареєстрована і, відповідно, інформація щодо реєстрації права власності відсутня. Рішенням Вовчківської сільської ради Поліського району Київської області № 313-26-УІІ від 26.03.2018 було вирішено здійснити заходи по проведенню інвентаризації безхазяйного нерухомого майна та звернутися до державного реєстратора з заявою про взяття на облік зазначеного безхазяйного майна. До власності територіальної громади приміщення за вказаною адресою не належить, на балансі Вовчківської сільської ради не перебуває. Архівні відомості щодо вказаного об`єкта нерухомого майна відсутні. Заявником було розміщено в друкованих виданнях «Новини Полісся» № 13 (9491) від 31.03.2018 та «Час Київщини» № 11 (305) від 30.03.2018 об"яву наступного змісту: « Безхазяйне приміщення в [ADDRESS] , буде прийнято на баланс сільської ради, якщо власники не пред"являть правовстановлюючі документи». Пошук власника зазначеного об`єкту не дав результатів, у зв`язку в цим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Представник заявника звернувшись в суд із даною заявою, посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено та визнано [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , матір"ю якої є [PERSON] , зобов"язано Коломийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області внести зміни до актового запису № 1 від 02 січня 2004 року про народження [PERSON] , зазначивши батьком - [PERSON] та змінивши прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] . Однак, зазначає, що судом не вирішено питання розподілу судових витрат. В судове засідання сторони не з"явились. Дослідивши надані сторонами докази, ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась із позовом про встановлення батьківства, оплативши судовий збір у розмірі 704, 80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1090299764.1 від 20 липня 2018 року (а.с.1). З ціллю встановлення об"єктивних обставин справи, в процесі розгляду спору позивачка оплатила вартість молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 7 614, 00 грн.. згідно клопотання експерта за № 10/307/Кл-1 від 18 квітня 2019 року (а.с. 68). Також позивачкою, з метою належного захисту порушенихз прав, оплачено 6 338, 80 грн. за надання послуг професійної правничої допомоги, на підтвердження чого суду надано акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15 липня 2019 року, рахунок № 5/19 від 15 липня 2019 року, довідку про розрахунок витрат та копію квитанції № 4303/з2 від 24 липня 2019 року (а.с. 95-98). Виходячи із результатів винесеного судом рішення та вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає доцільним стягнути вказані суми із відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Представник заявника Колода Є.С. звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу, оскільки у останньої була виявлена заразна форма туберкульозу легенів. Хворий потребує проходження протитуберкульозного лікування в умовах туберкульозного стаціонару, але останній від лікування відмовився. На даний час хворий не лікується і становить епідеміологічну небезпеку для оточуючих. Представник заявника в судове засідання не з'явилася, в заяві міститься клопотання розглядати справу у відсутність представника заявника. Заінтересована особа у судове засідання не з'явився, за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON] згідно виписки з амбулаторної картки № 605019 від 08.09.2014 року та витягу протоколу ВКК № 93 від 08.09.2014 року страждає заразною формою туберкульозу легенів та у зв'язку з її ухиленням від протитуберкульозного лікування, їй показана примусова госпіталізація в міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя для лікування. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 11 Закону України від 05.07.2001, № 2586-III "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є достатньо доказів, які вказують на наявність у [PERSON] заразної форми туберкульозу та її ухилення від лікування, тому заяву задовольняє. На підставі ст. 11 Закону України від 05.07.2001, № 2586-III "Про протидію захворюванню на туберкульоз",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Представник заявника підтримуючи вимоги свого довірителя, пояснив, що в паспорті заявника записано «[PERSON]», а в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 31 травня 1994 року записано «[PERSON]». У зв'язку з такими розбіжностями [PERSON] не може вільно розпоряджатися своєю власністю. Тому просить встановити факт належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 31 травня 1994 року, виданого П'ядицькою сільською радою. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви свого довірителя підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи П'ядицької ОТГ в судове засідання подав клопотання з проханням слухати справу у відсутність представника, вимоги заяви підтримує. Заслухавши пояснення представника заявника, проаналізувавши матеріали справи, розглянувши заяву заінтересованої особи, яка не заперечує проти даних викладених в заяві, суд приходить до наступних висновків. [INFO] року народився [PERSON] в с. П'ядики Коломийського району, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.09.1966 року (а.с.5). В паспорті заявника записано «[PERSON]» (а.с.4), а в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 31 травня 1994 року записано «[PERSON]» (а.с. 6-7). У зв'язку з такими розбіжностями [PERSON] не може вільно розпоряджатися своєю власністю, а тому змушений звернутися до суду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки. Той факт, що заявник по батькові є «[PERSON]», а не «[PERSON]» підтверджується копією паспорта та свідоцтва про народження (а.с. 4-5). За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу слід задовольнити. На підставі наведеного ст.256 ч.1 ЦПК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Представник заявниці [PERSON], що діє на підставі довіреності від 01.11.2017 року зареєстрованої за № 230, звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявниця та її представник в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд заяви в їх відсутності,вимоги викладені у заяві повністю підтримують. Із змісту вимог заяви вбачається, що вона є рідною донькою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. Однак, при оформленні документів, нею було встановлено, що у свідоцтві про народження, дані про матір вказано "[PERSON]". Оскільки внести зміни до її свідоцтва про народження неможливо, вона змушена звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин. Зацікавлена сторона - приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кабин Андрій Романовичв судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти задоволення вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 31.10.2017 року (а.с.9), матір'ю позивачки вказано [PERSON]. Однак, як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.08.1954 року (а.с.10), [PERSON] народилася [INFO] року. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] виданого Косівським РВ УМВС України Івано-Франківської області 12.10.2002 року (а.с.11), [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 03.05.2017 року (а.с.12), [PERSON] померла [INFO] року. Проте, як вбачається з копії трудової книжки колгоспника № [NUMBER] заповненої 10.05.1967 року (а.с.13), на ім'я [PERSON], [INFO]. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд має право розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява є підставною та її слід задовольнити. На підставі наведеного та п.5. ч.2 ст. 234 та п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Представник заявниці у заяві та разом із заявницею в судовому засіданні просять встановити факт родинних відносин, а саме те, що заявниця є внукою померлої [INFO] [PERSON] , покликаючись на те, що при оформленні спадкового майна нотаріусом виявлено розбіжності у написанні імені спадкодавиці у документах, які підтверджують родинні зв`язки спадкодавиці та спадкоємиці, зокрема, у свідоцтві про народження батька заявниці в графі матір записано " [PERSON] ", а у свідоцтві про смерть її баби записано " [PERSON] ". Представник заінтересованої особи - Заліщицької міської ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти заяви немає. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, так як вона стверджується крім їх пояснень, наступним: Свідоцтвом про народження [INFO] [PERSON] , серії [NUMBER] від 08.07.1964 року, матір`ю якого записано [PERSON] . Свідоцтвом про народження [INFO] [PERSON] , серії [NUMBER] від 27.03.1973 року, батьком якої записано [PERSON] . Свідоцтвом серії [NUMBER] від 02.07.1995 року про шлюб 02.07.1995 року укладений між [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про смерть [INFO] [PERSON] , серії [NUMBER] від 12.06.2015 року. Свідоцтвом про смерть [INFO] [PERSON] , серії [NUMBER] від 11.06.2019 року. Висновком про відмову у внесенні змін, доповнень до актового запису цивільного стану, без номера, від 28.02.2020 року Заліщицького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), яким заявниці відмовлено у внесенні змін, через відсутність підтверджуючих документів. Довідками №84 від 01.12.2020 року, №173 від 11.12.2020 року виданими виконавчими комітетами Колодрібської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та Заліщицької міської ради відповідно, якими підтверджується те, що заявниця дійсно є внукою померлої [PERSON] . Даний факт також стверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які ствердили, що їм достеменно відомо, що померла [PERSON] є бабою заявниці по лінії батька. Відповідно до положень ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. При цьому, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. В судовому засіданні встановлено, що померла [INFO] [PERSON] є бабою заявниці [PERSON] . Беручи до уваги, що факт наявності родинних відносин між померлою [INFO] [PERSON] та заявницею [PERSON] доводиться матеріалами справи та показами свідків, а встановлення такого факту є необхідним заявниці для оформлення спадкових прав, суд дійшов висновку, що заяву останньої про встановлення факту, що має юридичне значення слід задоволити. А, тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради (далі - КНП «ХОЗЗНПД» ХОР) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію щодо [PERSON] . Заява вмотивована тим, що пацієнтка страждає на F 20.8 Пропфшизофренія, загострення, внаслідок чого він становить небезпеку для себе та оточуючих. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що у [PERSON] діагностовано захворювання у вигляді F 20.8 Пропфшизофренії, загострення. У такому стані він становить небезпеку для себе та оточуючих. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити усвідомленої згоди щодо госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 09 червня 2020 року [PERSON] був доставлений на приймальне відділення КНП «ХОЗЗ НПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 09 червня 2020 року встановила наявність у нього захворювання у вигляді F 20.8 Пропфшизофренії, загострення та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, внаслідок захворювання він становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 09 червня 2020 р., медичною картою стаціонарного хворого № 3164 . Згідно із ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі ст.ст. 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради (далі КНП «ХОЗЗНПД» ХОР) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію щодо [PERSON] Заява вмотивована тим, що пацієнтка страждає на параноїдну шизофренію, безперервного типу перебігу з вираженим апато-абулічним дефектом, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що у [PERSON] діагностовано захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу з вираженим апато-абулічним дефектом. У такому стані вона неспроможна самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON] в судовому засіданні не змогла висловити усвідомленої згоди щодо госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 05.05.2020 року [PERSON] була доставлена в супроводі швидкої допомоги за направленням рай психіатра Віньковецької ЦРЛ на приймальне відділення КНП «ХОЗЗ НПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 06.05.2020 року встановила наявність у неї захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу з вираженим апато-абулічним дефектом та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, внаслідок захворювання вона неспроможна самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її\~ життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 05.05.2020 р., медичною картою стаціонарного хворого № [NUMBER] . Згідно із ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі ст.ст. 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved