Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.04.2016 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Також [PERSON] зазначає, що враховуючи потреби дитини, рівень споживчих цін, а також те, що згідно діючого законодавства вона має право на зміну визначеного судом розміру аліментів, крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" внесені зміни до ст. 182 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому просить збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з 1/4 частини на 1/3 частину його заробітку (доходу), з урахуванням змін законодавства. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він отримує заробітну плату, сума якої є незначною, а тому сплачувати 1/3 частини він не має змоги. Також зазначив, що аліменти сплачує регулярно, надавши суду квитанції про їх сплату. Поряд з цим додав, що відрахування у розмірі 1/3 частини заробітку передбачено для сплати аліментів на двох дітей. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.04.2016 року, що набрало чинності 19.04.2016 року, з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем не наведено, а відповідно судом не встановлено обставин, які були б підставою для збільшення розміру аліментів, за наявності яких відповідач мав можливість сплачувати значно більший розмір аліментів. Крім того, внесення змін до законодавства в частині зміни мінімального розміру аліментів на одну дитину, як обставина на яку посилається позивач, не є підставою для збільшення їх розміру. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог [PERSON], а відтак і про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed