Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення юридичних фактів та визнання за ним права власності на земельні частки (паї), зазначивши, що [PERSON] була власницею земельної частки (паю) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її син - [PERSON] шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном та речами померлої, що підтверджується відповідною довідкою сільської ради. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на території Стецівської сільської ради Чигиринського району у вигляді земельної частки (паю) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, що належала померлій [PERSON] , та у вигляді земельної частки (паю) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123609. Позивач являється спадкоємцем четвертої черги на дане спадкове майно, яке залишилося після померлого [PERSON] , оскільки проживав з ним однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Позивач звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтв про право на спадщину, але нотаріус відмовив йому в оформленні спадкового майна і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та не прийняттям спадщини у встановлений законом спосіб. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, пояснивши, що в 2000 році померла [PERSON] , якій належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123370 на земельну частку (пай) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. Спадщину після смерті останньої прийняв її син [PERSON] шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном та речами померлої, однак не встиг оформити свої спадкових прав та помер в 2007 році. Крім того, [PERSON] був власником земельної частки (паю) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). [PERSON] та позивач проживали однією сім`єю більше п`яти років, до смерті спадкодавця, тому позивач є спадкоємцем його майна четвертої черги спадкування та прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав в зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які було втрачено, та не прийняттям спадщини у встановлений законом спосіб. Тому, просять суд встановити факт проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю по день його смерті більше п`яти років, встановити факт спільного проживання на час відкриття спадщини та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши заяву, в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їм відомо те, що [PERSON] . приходиться позивачу дядьком та проживав з ним однією сім`єю більше п`яти років, до дня смерті спадкодавця. Позивач здійснював догляд за ним та провів його поховання. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00022123789 від 14.02.2019 року [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої на території Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст.541 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Так, судом встановлено, що [PERSON] була власницею земельної частки (паю) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123370, що підтверджується архівною довідкою архівного відділу Чигиринської РДА Черкаської області від 21.01.2019 року № 03/04-02. Оригінал вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) було втрачено, про що свідчить оголошення з цього приводу в місцевій газеті "Чигиринські вісті" № 38 (12881) від 20.09.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00022123659 від 14.02.2019 року, [PERSON] є сином [PERSON] , а отже спадкоємцем її майна першої черги спадкування відповідно до закону. Судом встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та користування спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Стецівської сільської ради Чигиринського району від 26.11.2018 року № 1060. Судом також встановлено, що [INFO] року відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2007 року помер [PERSON] , після смерті якого на території Стецівської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина. Оскільки спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, то дані правовідносини регулюються нормами ЦК України 2004 року. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судячи з архівної довідки архівного відділу Чигиринської РДА Черкаської області від 21.01.2019 року № 04/04-02 [PERSON] був власником земельної частки (паю) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123609. Оригінал вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) теж було втрачено, про що свідчить оголошення з цього приводу в місцевій газеті "Чигиринські вісті" № 38 (12881) від 20.09.2019 року. Судом також встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] протягом шести років до дня своєї смерті проживав без реєстрації разом зі своїм племінником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який здійснював догляд за ним та провів його поховання, що, крім показів свідків, підтверджується також довідкою Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 23.11.2018 року № 1056. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, спадкоємцями четвертої черги спадкування є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому заявнику необхідно встановити даний факт для можливості оформлення спадщини. В п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 К України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач проживав з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років, що встановлено в судовому засіданні як з пояснень представника позивача, свідків, так і з матеріалів справи. Крім того, як передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з цього та беручи до уваги, що факт спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем протягом шести років до дня смерті останнього знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, то суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України і факт їх постійного проживання теж можливо встановити. Згідно даних державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори Цинди Р.М. № 895/01-16 від 23.10.2019 року, після померлого [INFO] [PERSON] а із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався [PERSON] , який спадщину у встановлений законом спосіб не прийняв, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини чи із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після не зверталися. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори Цинди Р.М. № 278/02-31 від 03.04.2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні частки (паї) після смерті [INFO] [PERSON] а в зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та не прийняттям спадщини у встановлений законом спосіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити, встановивши факт проживання позивача з померлим однією сім`єю більше п`яти років, факт постійного проживання на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved