Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, з позовом, в якому просить: - розірвати шлюб, зареєстрований 06 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 955; - стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача судовий збір. Позовна заява обґрунтована тим, що 06 грудня 2003 року позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] зареєстрували шлюб. В фактичних шлюбних відносинах вони перебували до жовтня 2020 року. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені між сторонами. Спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливо. Позивач має намір створити нову родину. Від шлюбу у подружжя є дитина - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо визначення місця проживання дитини у сторін немає. Спір про розподіл майна буде вирішуватись в окремому провадженні. З жовтня 2020 року відповідач не надає дитині матеріальної допомоги, хоча офіційно працевлаштований, отримує регулярний дохід та має можливість надавати дитині матеріальну підтримку. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач також не подав. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 06 грудня 2003 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , громадянином України, уродженцем м. Мелітополь Запорізької області, та [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Стаханов Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м Харків, актовий запис № 955 /а.с.8/. [INFO] народилась [PERSON] . Батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1661 /а.с.9/. Згідно довідки уповноваженої особи по будинку встановлено, що [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов в частині про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому вважає необхідним розірвати шлюб. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або визначаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору за оплату вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved