Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач Житлово-будівельний кооператив «Схід-41» (далі - ЖБК «Схід-41») звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає в квартирі [ADDRESS], квартира знаходиться у приватній власності відповідача [PERSON] на підставі договору дарування від 22.01.1994 р., тобто між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Однак відповідачі не в повному обсязі вносили оплату комунальних послуг, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.03.2015 р. по 01.03.2018 р. в сумі 22643,69 грн. Зазначили про звернення 20 січня 2014 року до суду з судовим наказом про стягнення з відповідачів заборгованості, який 28 березня 2014 року скасовано за заявою стягувачів. Тому просять стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 22643,69 грн. Ухвалою суду від 27 квітня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 30 липня 2018 року за клопотанням відповідачів витребувано з ЖБК «Схід-41» наступні документи: копії протоколів загальних зборів членів ЖБК «Схід-41» за 2014 р., 2015 р., 2016 р., 2017 р. з порядком денним: затвердження тарифу на оплату за комунальні послуги, за обслуговування та утримання 1 кв.м. площі квартир в будинку [ADDRESS] за 2014 р., 2015 р., 2016 р., 2017 р. за кожен зазначений рік окремо; копії розрахунків тарифу на оплату послуг та утримання 1 кв.м. площі квартир, затверджених загальними зборами за 2014 р., 2015 р., 2016 р., 2017 р.; щомісячні розрахунки платежів по будинку [ADDRESS] щомісячних сум до сплати за зазначені періоди з усіма показниками для розрахунків сум по квартирі відповідачів [PERSON] та [PERSON] згідно затвердженого тарифу міськвиконкомом та показників, наданих ЖБК «Схід-41» до КП «Криворізька теплоцентраль»; розгорнутий деталізований по окремим послугам, щомісячно, розрахунок з окремим переліком послуг наданих відповідачам від ЖБК «Схід-41» за 2015 р., 2016 р., 2017 р. Протокольною ухвалою суду від 21.11.2018 року клопотання відповідачів про перехід до загального провадження залишено без задоволення на підставі того, що відповідачами пропущений процесуальний строк для подання такого клопотання, крім того, по суті клопотання належним чином не обгрунтоване відповідно до вимог ст.277 ЦПК України. Протокольною ухвалою суду від 21.11.2018 року відповідачам відмовлено в задоволенні заяви про залишення позовної заяви без розгляду через її безпідставність. В судовому засіданні представник позивача Процко О.І. на задоволенні позову наполягала з підстав, викладених в позові. Зауважила на тому, що відповідач [PERSON] не є членом ЖБК "Схід-41", щодо тарифів за послуги, розмір яких надати вимагали відповідачі, пояснила, що формування тарифів та їх складові - це публічна інформація, яка розміщується надавачами цих послуг. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, з підстав, викладених у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, однак від нього в матеріалах справи наявний відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що статут 2012 року ЖБК «Схід-41» не передбачає такої посади, як в.о. Голови ЖБК, натомість позов підписано особою саме з такою посадою, з чого слідує, що позов підписано невідомою особою, яка не має законних підстав представляти інтереси ЖБК. До позову не додано статуту позивача, відповідних рішень та протоколів, що мають важливе значення для справи. Позов подано з порушенням строків позовної давності, розрахунок складений не належним чином з перехідними показниками та не закінченим обігом терміну. До позову не надані докази досудового врегулювання спору, не надано докази беззаперечності суми до стягнення, не надано доказів встановлених зобов'язальних правовідносин. ЖБК «Схід-41» не є виробником чи постачальником послуг, а є посередником та розподільником деяких послуг, між постачальниками/виробниками та відповідачами боргів не існує, про що ними надаються відповіді комунальних підприємств. Між відповідачами та позивачем договори про надання послуг не укладалися, вони не є членами ЖБК, тому наявність договір є обов'язковою умовою відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Позивачем не надано розгорнутої розшифровки видів та переліку комунальних послуг, про що неможливо зробити висновок про наявність або відсутність боргів. Зазначили, що мають припущення, що до суми боргу включені суми за опалення, однак починаючи з 2011 року опалення в їх квартиру не надходить. Відповідачі зареєстровані та проживають за різними адресами. Крім того, пунктом 4.6.8 Статуту ЖБК «Схід-41» від 01.02.2014 р. передбачено оформлення договорів на надання послуг, при відсутності яких не передбачена оплата за комунальні послуги,в тому числі за ненадані, не в повному обсязі надані, за неякісні та зовсім відсутні послуги. Сума боргу нарахована за тарифами за 1 кв.м., не затверджена жодними загальними зборами ЖБК «Схід-41» за всі останні 10 років, при відсутності кошторисів планових та фактичних, які повинні бути затверджені щорічно загальними зборами та доведеними до відома членів та не членів ЖБК через інформаційний куток, який також відсутній в ЖБК. Тому просять в задоволенні позову відмовити за недоведеністю. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.21), власником вказаного житлового приміщення на підставі договору дарування від 22 січня 1994 р. є відповідач [PERSON] (а.с. 5). Позивач ЖБК «Схід-41» є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] та надає житлово-комунальні послуги його мешканцям, в тому числі й відповідачам у справі з утримання будинку та прибудинкової території та постачання теплової енергії на підставі укладеного з АТ «Криворізька теплоцентраль» договору купівлі-продажу теплової енергії № 530 від 08.10.2013 р. (а.с. 45). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань зі сплати отримуваних послуг виникла заборгованість, розмір якої, станом на 01.03.2018 р., складає 22643,69 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до вимог ст.ст.11, 526 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно підпункту 3 пункту 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання. Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Отже, у спорі, пов'язаному із стягнення заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають встановленню обставини щодо підстав, кількості, якості надання комунальних послуг, а також щодо розміру фактичної заборгованості споживача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, заявивши вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по комунальним платежам у розмірі 22643,69 грн., включив до розміру заборгованості суми за утримання будинку та прибудинкової території і опалення, надав докази на підтвердження заявлених позовних вимог та помісячного розрахунку такої заборгованості із зазначенням підстав проведення такого нарахування: встановлення тарифів, прийняття рішення на загальних зборах (а.с. 88-91). На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач ЖБК «Схід-41» є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] та надає житлово-комунальні послуги його мешканцям, в тому числі й відповідачам у справі, як з утримання будинку та прибудинкової території, так і на підставі укладеного між ним та АТ «Криворізька теплоцентраль» (а.с.45) договору з постачання теплової енергії, суд дійшов висновку, що позивачем доведено надання комунальних послуг щодо надання теплової енергії та утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] у період з 01.03.2015 року по 01.03.2018 року у розмірі 22643,69 грн. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стосовно доводів про відсутність договору між сторонами про надання послуг, суд зазначає наступне. Так, статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. Разом із тим відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих відповідачем житлово-комунальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, проте послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території позивачем надавалися, а відповідачі їх приймали та частково оплачували. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Оскільки між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», тощо, відповідачі мають зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів. Вимога про застосування позовної давності задоволенню не підлягає з огляду на період, за який просить стягнути суму боргу позивач - з 01.03.2015 р. по 01.03.2018 р., часткову оплату відповідачами коштів за надані послуги (останній раз в лютому 2018 року в сумі 160 грн.), що свідчить про визнання ними позову та переривання строку позовної давності,тощо. Що стосується надання позивачем розрахунків витрат, актів чи інші документи, що підтверджують надання послуг, то відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, … також одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо. Зазначене не позбавляє права відповідачів, як споживачів послуг, отримати зазначену інформацію як в позасудовому порядку, так і в судовому засіданні шляхом витребування доказів, чого ними зроблено не було. Крім того, складові тарифу по теплопостачанню є публічною інформацією, розпорядником якої не є позивач у справі. Більш того, відповідачами в судовому засіданні не доведений факт ненадання чи неналежного надання позивачем житлово-комунальних послуг, повної оплати наданих послуг та відсутності заборгованості з отримання послуг теплопостачання та утримання будинків та прибудинкової території (чеки, квитанції, тощо), не спростований наданий позивачем розрахунок. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд виходить з доведеності факту наявності фактичних договірних відносин між сторонами з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг, невиконання споживачами обов'язків з їх оплати та наявності підстав для стягнення заборгованості з їх оплати в розмірі 22643,69 грн. Вказані в позові обставини відповідачами не спростовані. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1762,00 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача з врахуванням розсунень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до яких при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved