Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач просить суд встановити факт, що [PERSON], прийняла спадщину після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. У судове засідання позивач не з'явилась, однак подала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак надали на адресу суду письмові заяви в яких просять розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. За викладених умов, відповідно до ст. 169, ч.4 ст.174,ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши обставини матеріалів справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Радехівським відділом РАГС Львівської області вбачається, що [INFO] року, помер [PERSON], з приводу чого в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 26. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 вересня 1975 року виданого Сморжівською сільською радою Радехівського району Льавівської області вбачається, що [PERSON] являвся чоловіком позивачки [PERSON]. Після смерті спадкодавця, залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться у [ADDRESS]. Фактично прийнявши спадщину вступивши в управління та володіння майном спадкодавця та маючи намір оформити свої права на спадкове майно чоловіка, відповідно для прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріусом нотаріальної контори мені було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а від так видати свідоцтво про право на спадщину нотаріальна контора не може, оскільки право власності на нерухомість за померлим зареєстроване не було. Відсутність у позивача належних правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, унеможливлює реалізацію її майнових прав, як спадкоємця, у позасудовому порядку, оскільки спадкодавець при житті не оформив права власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, тому позивач вимушена звернутися в суд з даним позовом. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-ІV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 № 5037-VI; далі - Закон) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 року проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами, як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. До передбачених ст.19 Закону підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке рішення набрало чинності, є правовстановлюючим документом, на підставі якого має проводитися реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог статей 548 та 549 ЦК УРСР (був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за позивачем одноосібного права власності на будинковолодіння в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON].

Outcome: approved