Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, Галущиногреблянської сільської ради в якому просила зобов'язати відповідачів виділити земельну ділянку із земель державної власності. Позивачем надані уточнення та доповнення до позовних вимог. Так, заявою від 10.03.2015 року позивач просила зобов'язати Головне управління Держземагенства у Полтавській області надати їй земельну ділянку площею 4,1500 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель державної власності Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області , кадастровий номер [NUMBER] , та земельну ділянку площею 4, 1500 га , цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , із земель державної власності Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, кадастровий номер [NUMBER]. Позов обґрунтовувала тим, що відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.10.2010 року за нею визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах, згідно серифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] і земельну ділянку 4,15 умовних кадастрових гектарах без визначення меж, згідно сертифікату серії [NUMBER], які розташовані на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області . Маючи намір оформити право власності на земельну ділянку та визначити її межі в натурі, позивачка зверталася до відповідачів з заявами, але їй було повідомлено, що земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, відноситься до земель державної власності, у зв'язку з чим у неї виникли труднощі з її виділом. З метою захисту своїх порушених прав звернулася до суду. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову з урахуванням уточненої позовної заяви від 10.03.2015 року підтримали. Представник Головного управління Держземагенства у Полтавській області позовні вимоги позивача заперечував . Представник Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином, через канцелярію суду надали заяву від 08.05.2015 року за № 02-21/39 про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнають повністю і не заперечують проти їх задоволення.. Суд заслухавши сторони, оцінивши надані докази ґрунтуючись на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.10.2010 року за позивачем визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах, згідно серифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] і земельну ділянку 4,15 умовних кадастрових гектарах без визначення меж, згідно сертифікату серії [NUMBER], які розташовані на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 7-8). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці площею 4,15 га. було присвоєно кадастровий номер [NUMBER], виготовлено кадастровий план, та визначено, що вона відноситься до земель державної власності (а.с.9). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці площею 4,15 га. було присвоєно кадастровий номер [NUMBER], виготовлено кадастровий план, та визначено, що вона відноситься до земель державної власності (а.с. 49). Частина 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачає, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про "законні сподівання" [PERSON] на отримання у власність земельної ділянки на підставі рішення суду яке набрало законної сили, що співвідноситься з висновками Європейського суду з прав людини у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24 липня 2003 року. Таким чином, встановивши, що земельна ділянка, яка має бути відведена позивачці знаходиться у державній власності, та виходячи з повноважень головного управління Держземагенства у Полтавській області, суд приходить до висновку про правомірність вимог [PERSON] та задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved