overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що її повнолітня дитина проживає разом з нею,відповідач може надавати їй матерiальну допомогу на утримання їх дитини в зв'язку з навчанням, але в добровільному порядку таку допомогу їй не надає,тому просила суд стягувати з нього кошти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з дати звернення до суду і до закінчення навчального закладу. В судове засідання позивачка не "явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи був повідомлений, причину своєї неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача. Дослідивши матерiали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 11.04.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбi,i вiд даного шлюбу мають дочку: [PERSON]-[INFO]. В даний час донька навчається на 2 курсі Житомирського державного університету ім. І. Франка, позивачка сплачує кошти за дочку за її проживання , харчування, надає доньці кошти на утримання, купує одяг, тощо,тому вона потребує матеріальної допомоги,що підтверджується письмовими матеріалами справи. У відповідності до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і в зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови,що вони можуть надавати таку допомогу. При прийнятті рішення щодо стягнення на утримання дитини на час навчання грошової суми суд приймає до уваги сімейний стан сторін по справі, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивачки,і стягує з відповідача кошти - в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з дати звернення до суду і до закінчення навчального закладу, тобто з 21 жовтня 2014 року до 30 червня 2017 року за винятком періоду канікул та виробничої практики. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що після смерті її матері залишилося спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно не має, тому просила суд визнати за нею як за дочкою померлої матері право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, свої позовні вимоги підтримала, просила суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO] у віці 82 років в с.Облітки Радомишльського району Житомирської області, право власності на житловий будинок у [ADDRESS]. Представник Облітківської с/ради в судове засідання не з"явився, надіслав письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Малі Міньки Народицького району Житомирської областіі і в свідоцтві про народження її батьками були записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] . Також встановлено, що Облітківською с/радою Радомишльського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого дружина отримала прізвище чоловіка - «[PERSON]» (а.с. 6). Мати позивачки - [PERSON], померла [INFO] у віці 82 років в с.Облітки Радомишльського району Житомирської області. Брат позивачки - [PERSON], помер [INFO] у віці 63 років в с.Облітки Радомишльського району Житомирської області У відповідності до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва,а якщо право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації - то таке право виникає з моменту державної реєстрації. З інформації про право власності на нерухоме майно ТОВ "Всеукраїнська оціночна компанія" від 14.10.2014 року вбачається, що вартість домоволодіння складає 77 236 грн. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов"язки,носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно записів погосподарських книг Облітківської с/ради Радомишльського району Житомирської області головою колгоспного двору (домогосподарства) в с.Облітки Радомишльського району по [ADDRESS] була [PERSON] з моменту вселення(2001) по день смерті(2005)(а.с.-17). Приймаючи до уваги викладене та те, що позивачка надала докази,які свідчать про право власності спадкодавця, її померлої матері, як власника будинку згідно наведених вище доказів та те,що іншим шляхом спадкові права позивача не захистити, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки, в зв"язку з чим вони у серпні 2014 року припинили спільне роживання , примирення та подальше проживання з відповідачем однією сім'єю неможливе. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити її прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не прибула , направила до суду заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються належні докази, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України зі згоди позивачки суд постановляє по справі заочне рішення. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 12 квітня 2013 року виконавчим комітетом Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 02. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Між сторонами склалися неприязні стосунки , в зв'язку з чим у серпні 2014 року вони припинили спільне проживання, проживають окремо. Неповнолітній син сторін проживає з позивачкою, спору між сторонами щодо місця його проживання немає. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сім'ї сторони не здійснили. Позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки, в зв"язку з чим вони ще у 2000 році припинили спільне проживання , відповідач фактично створив нову сім"ю з іншою жінкою, подальше проживання з відповідачем однієї сім"єю неможливе, миритися вона не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу між ним та позивачкою згоден, миритися не бажає. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 16 червня 1970 року Болградським райбюро ЗАГС Одеської області , про що було зроблено актовий запис за № 65. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Між сторонами склалися неприязні стосунки , в зв'язку з чим вони ще у 2000 році припинили спільне проживання. За минулий час заходів для примирення та збереження сім"ї сторони не здійснили. Миритися сторони не бажають. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки, вони припинили спільне проживання , від шлюбу дітей не мають, примирення та подальше збереження сім'ї неможливо. Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється , тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Позивачка просить також після розірвання шлюбу надати їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не прибула , направила до суду заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні. Відповідач позов визнав в повному обсязі, на розірвання шлюбу між ним та позивачкою згоден, миритися не бажає також просить в своїй заяві розглянути справу у його відсутність. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 29 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис за № 275. Від шлюбу сторони дітей не мають. Між сторонами склалися погані стосунки, припинили спільне проживання, проживають окремо, миритися сторони не бажають, обидва наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За викладених обставин суд вважає за необхідне в зв"язку з розірванням шлюбу між сторонами присвоїти позивачці за її бажанням дошлюбне прізвище

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння вони з відповідачем у травні 2013 року припинили спільне проживання, примирення та подальше проживання з відповідачем однією сім'єю неможливе, миритися вона не бажає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Одеські вісті" № 130(4695) від 25.11.2014 року , причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 09 листопада 1978 року Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис №39. Від шлюбу сторони мають неповнолітнью дитину: [PERSON] [INFO]. Між сторонами склалися неприязні стосунки, в зв"язку з чим у травні 2013 року вони припинили спільне проживання, проживають окремо , місце проживання відповідача на теперішній час позивачці невідомо. За мінулий час будь-яких заходів для збереження сім"ї сторони не здійснили. Позивачка миритися з відповідачем не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Дочка сторін проживає з позивачкою, спора між сторонами щодо місця проживання неповнолітньої дитини немає. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 березня 1989 року виконкомом Насташинської сільської Ради народних депутатів, Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя у них припинилося, вони мають різні інтереси, та погляди на подружнє життя. На даний час їх не пов"язує спільний побут, подружніх стосунків не підтримують, живуть окремо, шлюб існує формально. Підстав для примирення і збереження шлюбу немає. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала до суду заяву в якій просить справу слухати в її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, вимоги позову визнає. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 листопада 2008 року виконавчим комітетом Куманівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], проживає разом з нею. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя у них припинилося, вони мають втратили любов і повагу один до одного, мають різні погляди на сім'ю та ведення спільного господарства. На даний час їх не пов"язує спільний побут, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Підстав для примирення і збереження шлюбу немає. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати в її відсутності, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, вимоги позову визнає. Відповідно до п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану, Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 335. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружні відносини між ними припинилися з травня 2015 року, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім"ю, а тому вважає, що їх шлюб існує формально. Підстав для примирення і збереження шлюбу немає. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала до суду заяву в якій просить справу слухати в її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, вимоги позову визнає. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін, копію свідоцтва про народження дитини, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним та підлягаючим задоволенню, оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.03.1989 року у міському відділ РАЦС м. Бердичева, актовий запис № 155. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя у них не склалося, причиною є те, що тривалий час вони разом не проживають. Відповідач має іншу сім"ю. Причиною розладу сім"ї були різні характери та погляди на життя. Шлюб існує лише формально. Миритися не бажають. В судове засіданні позивачка не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін(а.с.3), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 березня 2008 року міського відділу реєстрації актів цивільного стану, Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 67. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружні відносини між ними припинилися, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім"ю, а тому вважає, що їх шлюб існує формально. Підстав для примирення і збереження шлюбу немає. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала до суду заяву в якій просить справу слухати в її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, вимоги позову визнає. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін, копію свідоцтва про народження дитини, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним та підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved