Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні водозабором та порушення добросусідських відносин. Позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до рішення тринадцятої сесії двадцять третього скликання Богданської сільської ради від 08 лютого 2001 року №153 "Про надання та оформлення договору оренди на сінокісну ділянку" прийнято рішення надати в оренду [PERSON], мешканцю. [ADDRESS], земельну ділянку в розмірі 0.49 га в урочищі Борщевиця, строком на 25 років. На зазначеній земельній ділянці знаходиться колодязь водопостачання, яким до 2012 року користувалися позивач [PERSON] та за його письмовою згодою, [PERSON] та [PERSON]. Однак, відповідач по справі, [PERSON], останні два роки на даній земельній ділянці, знищила огорожу земельної ділянки, викинувши дерев'яні кілки і перекрила доступ позивачем до водопостачання, чим самим порушила ст.ст. 103,108 ЗКУ про право [PERSON], як законного користувача земельною ділянкою та позбавила на право вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження даною земельною ділянкою. Вище наведене підтверджується листом Богданської сільської ради від 03 жовтня 2013 року №338, в якому зазначено, що комісією в складі сільського голови Ференц П.П., землевпорядника сільської ради Бешота О.П. та дільничного інспектора Кокіш В.Ю. підтверджено та виявлено, що [PERSON] самовільно перекрила доступ води до житлового будинку [PERSON] на території земельної ділянки, яка закріплена за громадянином [PERSON] Враховуючи наведене, Богданською сільською радою, 10 січня 2014 року було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2012 року, за яким відповідачка [PERSON], своїми діями перешкоджає [PERSON] у зборі питної води, чим порушила вимоги ст. 152 КУпАП та п.3.3.13 правил благоустрою села Богдан Рахівського району Закарпатської області. На підставі наведеного, просили зобов'язати [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS] звільнити земельну ділянку землекористувача [PERSON], [INFO]. мешканця [ADDRESS] та заборонити [PERSON], вчиняти будь-які дії особисто, або через інших осіб, щодо перекриття водойми до житлового будинку позивачів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мешканців [ADDRESS]. Позивачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їхній представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. [PERSON] та [PERSON] в своїх показах зазначили, що відповідачка [PERSON], перешкоджає їм користуватися водозабором, який знаходиться на земельній ділянці [PERSON] Зокрема, відповідачка забороняє їм брати воду з колодязя, мотивуючи тим, що колодязь знаходиться на її земельній ділянці. При цьому, відповідачка погрожує їм висипати туалет у колодязь. На підставі наведеного, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. в своїх показах зазначила, що колодязь знаходиться на її земельній ділянці. Враховуючи той факт, що з позивачами [PERSON] та [PERSON], вона вже вісімнадцять років перебуває у неприязних відносинах, тому і відмовляє їм користуватися колодязем. Більше того, позивачі [PERSON] та [PERSON] не зверталися до неї з проханням надати їм дозвіл користуватися колодязем. З вище наведених підстав просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи, Богданської сільської ради - Бешота І.П., в своїх показах зазначила, що колодязь знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні [PERSON] на підставі договору про тимчасове користування землею від 02 січня 2001 року. Визнає той факт, що відповідачка по справі [PERSON] своїми діями перешкоджає позивачам у заборі води. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом. У ході судового дослідження достовірно встановлено, що 02 січня 2001 року між позивачем [PERSON] та Богданською сільською радою було укладено Договір на право тимчасового користування земельною ділянкою площею 0.49 га терміном на 25 років з цільовим призначенням: сінокосіння та випасання худоби, який зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею за №178 від 02.01.2001 року. Рішенням 13 сесії 23 скликання Богданської сільської ради №153 від 08 лютого 2001 року позивачу [PERSON] було передано у довгострокове користування земельну ділянку площею 0.49 га в ур. Борщевиця с. Богдан Рахівського району Закарпатської області між сусідами [PERSON] та [PERSON] З вище наведеного суд констатує, що позивач [PERSON], являються належним землекористувачем земельної ділянки площею 0.49 га в ур. Борщевиця с. Богдан Рахівського району Закарпатської області. З матеріалів справи та показів учасників судового розгляду, судом достовірно встановлено, що на зазначеній земельній ділянці, знаходиться колодязь водопостачання, яким користуються позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З листа Богданської сільської ради за № 338 від 03.10.2013 року йдеться про те, що заяву гр. [PERSON] розглянуто з виїздом на місце конфлікту в присутності сільського голови, Ференца П.П., землевпорядника Бешоти О.П. та дільничного інспектора Кокіша В.Ю. Згідно здійсненої перевірки встановлено, що [PERSON] із-за недобросусідських відносин до [PERSON] самовільно перекрила доступ води до житлового будинку [PERSON] на території земельної ділянки, яка закріплена за гр. [PERSON], який дав згоду на забір води [PERSON], що можна трактувати як встановлення сервітуту між даними громадянами. Згідно ст.96 ЗК України землекористувачі також зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель" - самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Суд вважає доведеним факт створення відповідачкою перешкод позивачам у користуванні земельною ділянкою, що й підтверджується матеріалами справи, зокрема, ситуаційним планом місця розташування земельної ділянки, листами (відповідями на звернення) Богданської сільської ради від 03.10.2013 року за №338; від 12.11.2013 року за №1306/06-10; від 16.01.2014 року за №8. З даних документів встановлено, що відповідачка [PERSON] грубо порушив вимоги ст.ст. 95, 96, 103 ЗК України, а саме, самовільно знищила огорожу, викинувши дерев'яні кілки і перекрила позивачам доступ до водопостачання, чим самим захопила частину земельної ділянки, землекористувачем якої є [PERSON]. Статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Згідно ч.2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. У відповідності до статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких перешкод його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Враховуючи те, що позивачами надано обґрунтовані докази того, що відповідачка [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку [PERSON], шляхом знищення огорожі, та перекриття позивачам доступу до колодязя, що порушує право останнього, як землекористувача користуватися даною земельною ділянкою, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачів про зобов'язання відповідачки звільнити захоплену частину земельної ділянки землекористувача [PERSON] та про усунення перешкод у користуванні даною земельною ділянкою - підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат понесених при зверненні з позовом до суду позивачами не ставилося. На підставі наведеного,

Outcome: approved