Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути на її користь неодержані за життя її матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , кошти з Народицької районної державної адміністрації Житомирської області за здане нерухоме майно, передбачені статею 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 18462 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що нарахування коштів, які були визначені її матері за здане нерухоме майно, передбачених статею 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було проведено, однак, остання за життя коштів не отримала, а відповідач їй, як єдиному спадкоємцю за законом, відмовив у виплаті коштів. Сторони та третя особа будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.209-212), у судове засідання не з`явились, позивач в своїх заявах (а.с.97,121) просить справу розглядати без її участі, підтримує свої позовні вимоги, відповідач та третя особа про причини неявки суд не повідомили, а тому суд, зважаючи на положення ч.1 ст.223 ЦПК України та відсутність підстав для відкладення розгляду справи (ч.2 ст.223 ЦПК України), розглядає справу без участі сторін. Представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулось 25.09.2019 року, просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю, оскільки відсутні підстави для отримання позивачкою коштів, передбачених статею 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як остання вчасно не звернулась до Народицької районної державної адміністрації Житомирської області з відповідними документами для постановки на облік та проведення перерахунку компенсації. Крім того, вважає, що довідка Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №1235 від 24.09.2004 року, свідчить доказом того, що позивач була обізнана про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення. Представник третьої особи у судовому засіданні, яке відбулось 25.09.2019 року, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки Управління Державної казначейської служби в Народицькому районі Житомирської області не має жодних повноважень щодо втручання у діяльність відповідача по справі, не маючи права визначати правильність і законність прийнятих останнім рішень. Відповідно наданих судом їй копій позовної заяви та доданих до неї документів, вважає, що позивач дійсно вчасно не звернулась до Народицької районної державної адміністрації Житомирської області з відповідними документами для постановки її на облік та проведення перерахунку компенсації. Заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи,дослідивши в судовому засіданні докази,суд вважає, що позов слід частково задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.35 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції станом на квітень 1996 року) компенсація громадянам за втрачене у зв`язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до ст.4 цього Закону майно включала вартість будівель, які виплачувались в повному розмірі за діючими на час переселення цінами і визначалась страховими документами з урахуванням сум, одержаних по державному обов`язковому та добровільному страхуванню, а також грошову компенсацію громадянам, які не проживали на території радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину або на інших законних підставах майно, яке не може бути перевезено з вказаних територій. Відповідно до Положення "Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій", затвердженого постановою КМУ № 755 від 15.07.1997 року (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), переселенець на підставі зазначених документів за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу міської ради міста обласного підпорядкування) отримує грошову компенсацію, яка перераховується відповідним відділенням Державного казначейства місця відселення на його особистий рахунок, відкритий ним у будь-якому банку України. [PERSON] мала у власності будинок [ADDRESS] , яке відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України №106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.93, відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення. 15.03.1993 року [PERSON] здала на баланс Межиліської сільської ради Народицького району своє домоволодіння [ADDRESS] , відповідно до статті 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за що їй була нарахована компенсація в сумі 157605 укр.крб., яку остання за життя не отримала і факт отримання даної компенсації не доведений жодними наданими доказами. Вказане підтверджується довідкою Межиліської сільської ради №59 від 06.08.2004 року, листами відділу фінансів Народицької районної державної адміністрації Житомирської області за №03-19/436 від 03.10.2019 року та №96/03-19 від 04.02.2020 року (а.с.26,149, 181). З приводу твердження відповідача про те, що в довідках Межиліської сільської ради №59 від 06.08.2004 року та №136 від 25.12.1997 року (а.с.6) є невідповідність щодо дати здачі будинку, належного [PERSON] на баланс Межиліської сільської ради суд зазначає, що в довідці №59 вказано конкретну дату здачі будинку на баланс 15.03.1993 року, а в довідці №136 зазначено, що данний будинок зданий на баланс сільської ради, без уточнення дати здачі, а тому суд вважає, що ніяких протирічь у перелічених довідках не існує з огляду на те, що в одній зазначено конкретну дату здачі будинку на баланс - 15.03.1993 року, яку (дату) суд і бере до уваги, а в іншій констатовано факт, що будинок був вже зданий на баланс станом на 25.12.1997 року, тобто на момент видачі довідки №136. Відповідно до копії зведеного акту вартості будівель і споруд для компенсації Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації №1227 (а.с.5), розмір коштів за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території в [ADDRESS] , яке належало [PERSON] становить 18687 грн.. Згідно довідки Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №1235 від 24.09.2004 року (а.с.6), сума коштів, яка підлягає виплаті в якості перерахунку компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території в [ADDRESS] , яке належало померлій [PERSON] відповідно до статті 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ №1284 від 29.08.2002 року становить 18462 грн. Згідно листа Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №М-345 від 22.11.2016 року (а.с.8), виплата розміру перерахунку грошової компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забруднених територіях в період 1992-1996 років гр. [PERSON] проведена не була. Отже, судом достовірно встановлено, що сума перерахунку грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території в [ADDRESS] , яке належало померлій [PERSON] , була нарахована, але не отримана. Позивач є спадкоємцем за законом майна померлої [INFO] [PERSON] й до складу спадкового майна входять, зокрема, сума перерахунку грошової компенсації за втрачене нерухоме майно в сумі 18462 грн., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 травня 2001 року (а.с.25), свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 19 січня 2006 року (а.с.7). Відповідно до листа Першої Рівненської державної нотаріальної контори №2031/01-16 від 06.12.2018 року (а.с.66), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа №507 Першою Рівненською державною нотаріальною конторою 22 листопада 2001 року. 19 вересня 2006 року по спадковій справі видано свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , спадкове майно, на яке видані свідоцтва, складається з : -грошової компенсації за втрачене нерухоме майно в сумі 18462 грн. згідно вимог ст.35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; -квартири [ADDRESS] . Згідно статті 1227 ЦК України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою КМУ N 1243 від 18 листопада 2009 року, спадкоємці громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на грошову компенсацію за втрачене спадкодавцем нерухоме майно, якщо така компенсація була нарахована, але не отримана переселенцем, відповідно до норм Цивільного кодексу України. Зі змісту відзиву відповідача Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №01-35/1997 від 15 листопада 2018 року вбачається, що розмір перерахунку компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території в [ADDRESS] , яке належало [PERSON] становить 18462 грн., згідно довідки №1235 від 24.09.2004 року, залишився невиплаченим. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позивач як спадкоємець, має право на отримання нарахованих, але не одержаних її матір`ю за життя соціальних виплат, а тому, позовні вимоги слід задовольнити. При ухваленні рішення суд звертає увагу на посилання представника Народицької районної державної адміністрації Житомирської області на відсутність підстав отримання коштів позивачкою у зв`язку з тим, що остання вчасно не звернулась з відповідними документами про їх отримання, але в той же час вважає, що оскільки [PERSON] , як позивач сама зазначила в своїх заяві, не була обізнана з порядком виплати перерахунку компенсацій, і будь-якими доказами це твердження позивача спростоване не було, а тому зазначена відповідачем обставина не може бути підставою для відмови у виплаті коштів, і позивач як спадкоємець має право на їх отримання. Згідно ст.ст.256,257 ЦК України для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, вбачається, що позивач довідалася про порушення свого права, тобто, про відмову у виплаті коштів в 2016 році, коли отримала письмову відповідь від Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про відсутність підстав отримання коштів за вих.№М-45 від 22.11.2016 року (а.с.8), що жодним належним доказом у справі не спростовано, а тому суд вважає, що позов пред`явлено з додержанням трьохрічного строку, встановленого ст.257 ЦК України. Крім того, довідка Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №1235 від 24.09.2004 року, на яку посилається представник відповідача як на доказ факту обізнанності [PERSON] про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно, не свідчить про те, що остання дійсно була обізнана про відмову у виплаті їй коштів та що вона ознайомлена з порядком та строками отримання компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення. Оскільки Положенням "Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій", затвердженого постановою КМУ № 755 від 15.07.1997 року (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), на райдержадміністрації покладений обов`язок приймати рішення щодо отримання грошової компенсації, і витрати, пов`язані з її виплатою, фінансуються з коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, який є складовою частиною державного бюджету, і з огляду на зміст Положення та Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 № 936, які свідчать, що саме до компетенції районних державних адміністрацій належить проведення виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння, а тому суд приходить до висновку, що Народицька районна державна адміністрація Житомирської області є належним відповідачем у справі, і з неї слід стягнути на користь позивача кошти, передбачені статтею 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про визнання дій відповідача щодо не виплати позивачу перерахунку грошової компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території в [ADDRESS] , яке належало померлій [PERSON] відповідно до статті 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними. Від сплати судового збору позивача звільнено згідно пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір. Позивач не надала суду жодних належних доказів щодо понесення нею витрат на правничу допомогу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому суд з огляду на положення частин 2, 3 статті 137 ЦПК України та ст.ст. 138-140 ЦПК України, приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача щодо стягнення на її користь з відповідачів судових витрат по оплаті витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Outcome: partial