Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Немирівського районного суду з позовом про відшкодування шкоди, вказавши в позові, що Немирівською місцевою прокуратурою вивчено стан дотримання інтересів у сфері відшкодування шкоди заподіяної водним біоресурсам. Установлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000279 від 03.10.2017 року складеного Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області [PERSON] 03.10.2017 року близько 07 год. 10 хв. перебуваючи в акваторії Ладижинського водосховища річки Південний Буг неподалік с. Новоселівка Немирівського району Вінницької області, грубо порушуючи п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» здійснював вилов риби в забрід забороненими (промисловими) знаряддям лову - сіткою. Унаслідок здійснення незаконного вилову водних живих біоресурсів [PERSON] вилучив із природного середовища 28 штук рибних біоресурсів, зокрема судак - 8, плітка- 2, лящ -16, карась -2. У подальшому постановою Немирівського районного суду від 12.12.2017 року (справа № 140/2562/17) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Зазначена постанова [PERSON] не оскаржувалась та 25.12.2017 року набрала законної сили. Відповідно до ст.ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об'єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належить до природних ресурсів загальнодержавного значення. Згідно ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об'єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах. встановлених законодавством України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (далі Постанова) від 21.11.2011 затверджено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України. На підставі указаної постанови КМУ начальником відділу № 2 Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області здійснено розрахунок шкоди заподіяної [PERSON] внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Так, відповідно до розрахунку шкода заподіяна [PERSON] внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів 03.10.2017 року на річці Південний Буг неподалік с Новоселівка становить 7004 грн. Однак, станом на 20.02.2018 року [PERSON] шкоду в добровільному порядку не відшкодував. Так, відповідно до п. 17 «Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1126 від 18.07.1998. застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства. Відповідно до п. 7 постанови Пленум) Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 1 166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 6.16 «Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України» затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 26 від 19.01.2012 органом уповноваженим державою на пред'явлення позовів про відшкодування шкоди, заподіяної громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів є управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та врегулювання рибальства у Вінницькій області. Водночас, незважаючи на тривалий час з моменту заподіяння шкоди вищевказаний суб'єкт владних повноважень жодних заходів представницького характеру не вживав. Тоді як, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» захист законних інтересів держави у разі порушення або загрози їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади до компетенції якого віднесені відповідні повноваження покладено на органи прокуратури. Прокурор здійснюючи представництво в суді самостійно визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту. Про це ж йдеться у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі про представництво інтересів держави в арбітражному судочинстві, яке згідно ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд» є обов'язковим до виконання. Так, судовою практикою Верховного Суду України зокрема у постановах від 16.12.2015 :(справа № 6-2510ц15), від 05.10.2016 (справа № 916/2129/15), від 29.06.2016 (справа №6-1376ц!6) підставою для представництва інтересів держави прокурором визнано захист «суспільного» «публічного» інтересу, яким є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання. Дотримання законодавства про захист природних ресурсів загальнодержавного становлять «суспільний» «публічний» інтерес, а незаконне вилучення водних біоресурсів із природного середовища та ухилення від відшкодування заподіяної шкоди породжує підстави для захисту вказаних інтересів прокурором. Враховуючи що органи охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та врегулювання рибальства, заходів щодо стягнення шкоди заподіяної [PERSON] не вживали, наявні підстави для пред'явлення указаного позову прокурором, в рамках повноважень передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 57 ЦПК України. В судовому засіданні прокурор Немирівської місцевої прокуратури Іванішин Д.В. позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій просить розгляд справи провести у відсутність представника Управління, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином. Судова повістка двічі направлялася на адресу в казаній у позовній заяві, однак повернулася з відміткою «за закінченням терміном зберігання». Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин та приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні прокурора, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] здійснив незаконний вилов риби в забрід забороненими (промисловими) знаряддями лову - сіткою, в акваторії Ладижинського водосховища річки Південний Буг неподалік с. Новоселівка Немирівського району Вінницької області. Тому відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 000279 від 03 жовтня 2017 року ( а. с. 4-5 ). Згідно протоколу винесена постанова № 140/2562/17 від 12.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення, якими визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 85 ч.4 КУпАП, та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. ( а. с. 8 ). Своїми діями, [PERSON] наніс державі шкоду, заподіяну внаслідок здійснення незаконного вилову риби, на суму 7004 грн., що підтверджується копією розрахунку Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області (Вінницярибоохорона) ( а. с. 9-11 ). Розрахунки збитків здійснено у відповідності до додатку № 5,6 до Постанови КМ України від 21 листопада 2011 року № 1209 "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Відповідно до ст. 63 Закону України «Про твариний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні правил використання обєктів тваринного світу. Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах встановлених законодавством України. Відповідно до п. 6.7 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого Наказом Держекоінспекції України № 652 від 28.09.2017 року, Держекоінспекція відповідно до своїх функцій розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Згідно ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, перераховуються на рахунок місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища за місцем заподіяння екологічної шкоди". Тому враховуючи те, що внаслідок порушення відповідачем незаконного вилову риби забороненим знаряддям лову, завдано шкоду навколишньому природному середовищу, яка ним у добровільному порядку не відшкодована, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави 7004 грн. шкоди, завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762 грн. згідно квитанції. На підставі викладеного та

Outcome: approved