Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду мотивуючи це тим, що 09.12.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору - відповідач має своєчасно надавати грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором Відповідач не виконує покладені на неї заявою зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом. В наслідок чого станом на 30.06.2017 року утворилася заборгованість в сумі 17842,18 грн., в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій прохала слухати справу без її участі, з позовом згодна частково, вказавши, що позовні вимоги визнає, крім штрафу та прохала застосувати строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, а саме 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 825,82 штраф (процентна складова), яка на час пред'явлення позивачем цього позову - сплила. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ПАТ комерційного банку "Приватбанк" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та ЦК України. Судом встановлено, що 09.12.2011 року згідно укладеної договору № б/н (а.с.9-32), відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Умов договору відповідач належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 30.06.2017 року має заборгованість - 17842,18 гривень, яка складається з - 1977,41 грн. заборгованість за кредитом, 14538,95 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 825,82 грн. штраф (процентна складова) що підтверджується розрахунком боргу (а.с.4-5). Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Проте банком порушені строки позовної давності, а саме з розрахунку заборгованості вбачається, що з моменту виникнення заборгованості по додатковим вимогам банку, штрафам та пені, минув час понад один рік, протягом якого відповідач не вчиняв жодних дій , які б підтверджували визнання ним свого боргу, тобто відсутні обставини , що підтверджують переривання строку позовної давності, а тому строк позовної давності в один рік, що згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу)- сплив. 3 пункту 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, та при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Положення пункту 7 ч.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку. У відповідності зі ст. 256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України - позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. В силу ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-70/0/4-13, у разі якщо відповідач подав заперечення проти позову, посилаючись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності. З огляду на те, що позовна давність за вимогами позивача про стягнення неустойки по кредиту, а саме 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 825,82 штраф (процентна складова), на час пред'явлення позивачем цього позову - сплила, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині цих вимог - не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевказане, дослідивши матеріали справи вважаю за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 16516,36 гривень, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Outcome: partial