Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачкою 12.08.2013 року у Подільській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №4, покликаючись на те, що вже більше трьох років вони з відповідачкою разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не цікавляться одне одним. За таких обставин, як зазначає позивач, їх шлюб позбавлений майбутнього і підлягає розірванню, оскільки шкодить його інтересам. Також позивач у своєму письмовому клопотанні просить проводити розгляд справи у його відсутності. У сторін від даного шлюбу є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду 19.07.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідачка відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, в судовому засіданні позов визнала повністю та просить його задовольнити. Також відповідачка просить після реєстрації розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного: Сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.08.2013 року, зареєструвавши його у Подільській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №4, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 12.08.2013 року. Судом встановлено на підставі свідоцтва про народження № [NUMBER] від 28.01.2017 року Департаменту охорони здоров`я та психогігієни міста Нью-Йорк, що у сторін від даного шлюбу є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач наполягає на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду його інтересам. Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання відповідачкою даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, суд вважає, що оскільки сторонами припинено спільне проживання, ними втрачено взаємні почуття любові та поваги, подальше збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, шлюб між ними слід розірвати. Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved