Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідача [PERSON], третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, в якому просять позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - [PERSON] В обґрунтування вказаних вимог зазначають, що 05 вересня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, внаслідок чого після реєстрації шлюбу позивачу було присвоєно прізвище «[PERSON]». Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. По причині того, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, шлюб було розірвано. Починаючи з дати розірвання шлюбу, відповідач не проживає разом із донькою, не піклується про неї, не підтримує із дитиною жодних відносин. 04 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та з її чоловіком [PERSON], а тому, вони виховують її, піклуються про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечують та приділяють належну увагу. Натомість, відповідач залишивши дитину, зовсім не цікавиться життям своєї доньки, місце його проживання невідоме. З цих підстав, позивачі просять позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] та представник позивачів у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини своєї неявки, однак надіслали до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 15.11.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 780, вбачається, що 15 листопада 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 22.04.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 691. 04 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 04.12.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 2021. Згідно характеристики № 88 від 20.03.2018 р., виданої ТЗОШ І-ІІІ ступенів № 21 Тернопільської міської ради вбачається, що [PERSON] навчалась у ТЗОШ І-ІІІ ступенів № 21 з першого по четвертий клас включно. Зарекомендувала себе старанною і дисциплінованою ученицею. Мати [PERSON] та вітчим [PERSON] завжди приділяли належну увагу вихованню [PERSON], брали активну участь у життєдіяльності класу та школи. За час навчання [PERSON] у ТЗОШ І-ІІІ ступенів № 21 її фактичний батько - [PERSON] до школи не приходив, навчанням дитини не цікавився, участі в освітньому процесі не приймав. Згідно характеристики № 41 від 20.03.2018 р., виданої НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ с. Великі Гаї» вбачається, що [PERSON] навчається у НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ с. Великі Гаї», починаючи з 7 класу. Зарекомендувала себе старанною і дисциплінованою ученицею. Мати [PERSON] та вітчим [PERSON] приділяють належну увагу вихованню доньки. За весь час навчання [PERSON] у школі її біологічний батько - [PERSON] до школи не приходив, навчанням дитини не цікавився, участі в освітньому процесі не приймав. Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного та проведеного 12.04.2018 р. Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області виявлено, що сім'я [PERSON] проживають у приватному будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Житлово-побутові умови є задовільні та відповідають чинним нормативам. Між членами сім'ї склалися доброзичливі відносини. Діти забезпечені усім необхідним, відповідно до віку. Відповідно до висновку Тернопільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], від 04.09.2018 р. № 02-1432/01-10, рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 30.08.2018 р. № 40, Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Частиною 3 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] після розлучення не бере участі у вихованні доньки, не навідувалася до дитини, не цікавиться її життям та станом здоров'я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов'язку по вихованню неповнолітньої доньки, не виявляє до неї батьківської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на її утримання та не приймає участі у вихованні дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача від виховання доньки, свідоме нехтування ним своїми обов'язками щодо неповнолітньої дитини, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], підлягають до задоволення. З огляду на те, що позивачами не заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів, а норма ч. 3 ст. 166 СК України, є імперативною і не допускає ситуації за якої з особи, котру позбавлено батьківських прав не стягувались би аліменти їх слід стягувати з відповідача в користь дитини, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] на утримання [PERSON], слід стягувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Для забезпечення можливості стягнення аліментів, позивача [PERSON] слід зобов'язати відкрити [PERSON] особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved