overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він із відповідачкою перебуває в шлюбі з 22 грудня 2010 року, від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Позивач посилався на те, що вони із відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, по цій причині часто виникають сварки та скандали, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага, сім"я розпалася остаточно і примирення неможливе, просив розірвати шлюб . В судове засідання позивач не з"явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву в якій підтримав свої позовні вимоги, просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилася, направила до суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутності. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 22 грудня 2010 року, від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сім"ї стали постійні сварки та скандали, що виникали з різних причин, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, тривалий час не підтримують подружніх стосунків. Сторони неодноразово намагалися зберегти сім'ю, але спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам обох сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.04.2015 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тими обставинами, що сімейне життя не склалося по тій причині, що у подружжя різні характери, різні погляди на життя, у зв"язку з чим втратились почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин позивач вважає, що сім"ю зберегти неможливо, примирення не бажає, шлюбні стосунки подружжя не підтримує, шлюб має формальний характер. Відповідач відмовляється звертатись до органів РАЦС із спільною заявою про розірвання шлюбу, в зв"язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дівоче - Козаченко та просить розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ №095918, виданого 16.04.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.04.2015 року, актовий запис №214. Сторони не проживають однією сімєю, від шлюбу дітей не мають, шлюбні стосунки подружжя не підтримує, шлюб має формальний характер. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище наведене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він разом з відповідачами є співвласником квартири [ADDRESS]. З 2013 по 2015 рр. за рахунок своїх особистих коштів позивач у повному обзязі здійснив оплату послуг Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", оскільки відповідачі ухиляються від виконання зобов'язань по сплаті вказаних послуг відповідно до розміру своїх часток у квартирі. Посилаючись на те, що відповідачі не відшкодували йому понесені витрати по сплаті комунальних послуг за квартиру позивач просить стягнути з відповідачів на його користь 5884 грн. 92 коп. по 1471,23 грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат на утримання квартири та понесені ним судові витрати, що складаються з суми судового збору у розмірі 243, 60 грн., суми у розмірі 39 грн. , що сплачена позивачем за отримання довідки з Державного реєстру речових прав та витрат сплачених представником позивача за проїзд до суду. Відповідачі в призначений час в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS], іншими співласниками вказаної квартири є відповідачі, яким належить по ? частки квартири. З 2013 по 2015 рік позивач за рахунок особистих коштів здійснив оплату послуг Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" у розмірі 5884,92 грн., що підтверджується квитанціями. Згідно вимог ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до його частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Разом з тим, відповідачами не були відшкодовані позивачу сплачені за них кошти на утримання спільного майна у розмірі 4413,69 грн . Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачів на користь позивача слід стягнути кошти в розмірі 4413, 69 грн., по 1471, 23 грн.з кожного відповідно. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з кожного відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовій збір в розмірі 243,60 грн., по 81,20 грн. з кожного відповідно та витрати позивача, пов'язані з отриманням довідки з Державного реєстру речових прав в розмірі 36 грн., по 12 грн. з кожного відповідно. Разом з тим, вимоги про відшкодування витрат сплачених представником позивача за проїзд до суду задоволенню не підлягають, оскільки останнім надані квитки про сплату за проїзд у межах міста, водночас як діючим законодавством не передбачена компенсація такого виду витрат.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та сімю. Тривалий час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому вважає, що примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належно. До суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов визнає, на розірвання шлюбу згодна, після розірвання шлюбу просить присвоїти дошлюбне прізвище - "Курганська". Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.06.2013 р. в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 125. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, сторони на даний час проживають окремо, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу відповідачу необхідно присвоїти дошлюбне прізвище - "Курганська". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.08.2011 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO] Однак подружні відносини між сторонами не склались на ґрунті взаємних непорозумінь, розходження поглядів на сімейні відносини, самоусунення відповідача від виконання подружніх обов'язків щодо утримання сім'ї та малолітнього сина. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.08.2011 р. в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 219. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Прізвище відповідача після розірвання шлюбу необхідно залишити "[PERSON]". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2005 р., від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сімю, постійні непорозуміння, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. З початку лютого 2016 р. відповідач залишила сімю, син залишився проживати з позивачем, шлюбні стосунки припинені. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - "Дуброва". Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.01.2005 р. в Варовицькій сільській раді Васильківського району Київської області, актовий запис №1 (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, сторони на даний час проживають окремо, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірваня шлюбу відповідачу необхідно залишити шлюбне прізвище - "Дуброва". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що при проведенні перевірки виконання побутовими споживачами "Правил користування електричною енергією для населення" було встановлено, що відповідач порушив правила споживання тим, що безобліково споживав електричну енергію , а саме, порушив вимоги п.48 вказаних Правил, шляхом самовільного підключення на лінію електропередач поза засобів обліку. Електроенергія споживалася, але не оплачувалася, про що був складений працівниками енергонагляду акт №к 018201 від 15 червня 2012 року. На підставі п.53 Правил та "Методики", затверженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року №562 було зроблено розрахунок збитків на суму 2414 грн.05 коп.,крім того, у відповідача існує заборгованість перед електропостачальником за спожиту електричну енергію в сумі 1177 грн.44 коп.,відповідач добровільно відшкодувати збитки відмовляється, тому позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] 2 лютого та 12 березня 2015 року не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений шляхом оголошення в газеті «Час Київщини» №5, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд визнає явку відповідача неповажною і вважає, з урахуванням думки позивача, вважає можливим слухати справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів згідно ч.1 ст.224 ЦПК України Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Відповідач є споживачем електроенергії в будинку [ADDRESS], Вишгородського району,Київської області, і ним були порушені Правила користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року ,крім того має заборгованість за спожиту електричну енергію,тому повинен відшкодувати завдані збитки позивачу. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати. На підставі ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача борг за договором № 195 від 10.11.2011 року за користування об'єктом благоустрою. Станом на 01.01.2014р. заборгованість за цим договором становить 2570 грн., а тому, позивач просив суд стягнути з відповідача зазначений борг та судові витрати по справі в розмірі 243,60грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав повністю. За п.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, є встановленим та визнаним, що між сторонами по справі 10.11.2011 року був укладений договір №195 на користування об'єктом благоустрою, зокрема на використання об'єкту благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража в м. Біла Церква. Плата за послуги затверджена рішенням Білоцерківської міської ради від 11.07.2008року № 800 "Про затвердження Правил благоустрою м. Біла Церква" та становить 100грн. на місяць в т.ч. ПДВ 16,67 грн. на термін дії договору. Встановлено, що термін дії договору до 01.01.2014 року. Станом на день розгляду справи судом відповідач борг в сумі 2570 грн. не сплатив. Згідно ч.1ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість за договором №195 від 10.11.2011року в сумі 2570 грн. та судові витрати по справі - 243,60 грн.. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що контролерами ХЭМ в будинку відповідача, який розташований за адресою: [ADDRESS], виявлялося порушення Правил користування електроенергією для населення. По вказаному порушенню було складено акт № 167530 від 13.09.2013 року, на підставі якого зроблено перерахунок. Просить суд стягнути з відповідача суму вартості не облікованої електроенергії, встановленої за актом у розмірі 504,15 грн. та повернення судового збору. Відповідач до суду не прибув по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд в порядку ст. 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним у справі доказам. Суд знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], та по зазначеній адресі допустив порушення Правил, а саме: - самовільне підключення електроустановок до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, яке було виявлено 13 вересня 2013 року. Згідно п. 48 „Правил користування електричною енергією для населення" споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію, порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п. 53 „Правил користування електричною енергією для населення" у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача відшкодувати збитки енергопостачальник має право звернутись до суду. Факт правопорушення відповідачем вищевказаних Правил підтверджуються актом № 167530 від 13.09.2013 року, на підставі якого зроблено перерахунок на суму 504,15 грн. З особового рахунку вбачається, що відповідач вказану суму не сплатив. Згідно ст..1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується особою, яка її спричинила. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено "Правила користування електроенергією для населення", у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача повернення судового збору.

Outcome: approved