Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду й свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] має неповнолітнього сина, [PERSON], та є одинокою матір'ю. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.03.2012 р. дитина відібрана у матері без позбавлення батьківських прав. [PERSON] з 2009 року перебуває в Гребениківській спеціальній школі-інтернаті. За інформацією адміністрації закладу [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання, розвитку, утримання сина [PERSON]. Від керівництва школи - інтернату до служби у справах дітей надійшла інформація про невиконання батьківських обов'язків з клопотанням про позбавлення батьківських прав. [PERSON] життям сина не цікавиться, не піклується про сина, про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його розвиток, не спілкуються з ним в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає синові доступну до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не забезпечує матеріально. [PERSON] притягувалась до кримінальної відповідальності в 2010 році. Вироком суду засуджена до покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. До служби у справах дітей Сумської міської ради з питання повернення дитини на виховання [PERSON] не зверталася. Таке ставлення матері до дитини негативно впливає на його психоемоційний розвиток, ущемляє інтереси дитини, наносить йому моральну шкоду. Враховуючи вищевикладене позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Суду пояснила, що у неї відсутні кошти на ремонт в квартирі, зараз вона виплачує кредит за старшого сина, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, іноді вживає спиртні напої. Просила не позбавляти її батьківських прав відносно сина [PERSON]. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є підстави для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав. Представник Гребениківської спеціальної школи-інтернат в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] іноді провідує сина в навчальному закладі, привозить гостинці, бувший у використанні одяг та взуття, але прагнення поновити свої права на дитину не виявляє. Крім того, під час бесіди з директором школи на запитання: "Чи потрібна якась допомога в питанні повернення прав на дитину?", відповіла, що її влаштовує теперішня ситуація, нехай ще два роки дитина матиме статус, а коли хлопцю виповниться 18 років, він все-одно повернеться до неї. Третя особа - Сумський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника. Судом встановлено, що [PERSON] має неповнолітнього сина, [PERSON], та є одинокою матір'ю (а.с. 2, 3). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.03.2012 р. дитина відібрана у матері без позбавлення батьківських прав (а.с. 4). [PERSON] з 2009 року перебуває в Гребениківській спеціальній школі-інтернаті. За інформацією адміністрації закладу [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання, розвитку, утримання сина [PERSON]. Від керівництва школи - інтернату до служби у справах дітей надійшла інформація про невиконання батьківських обов'язків з клопотанням про позбавлення батьківських прав (а.с. 8). Вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 24.06.2010 р. [PERSON] було засуджено за ст. ст. 304 ч. 2 - за втягнення свого малолітнього сина [PERSON] у зайняття жебрацтвом, 126 ч. 1 - за умисне завдання ударів та побоїв малолітньому сину, що не спричинили тілесних ушкоджень, 125 ч. 1 КК України - за завдання умисних легких тілесних ушкоджень (а.с. 5). Згідно висновку Служби у справах дітей від 08.04.2014 р. [PERSON] життям сина не цікавиться, не піклується про сина, про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його розвиток, не спілкуються з ним в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає синові доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не забезпечує матеріально (а.с. 18). Згідно листа від 19.03.2014 р. № 68 [PERSON] іноді провідує сина в навчальному закладі, привозить гостинці, бувший у використанні одяг та взуття, але прагнення поновити свої права на дитину не виявляє. Крім того, під час бесіди з директором школи на запитання: "Чи потрібна якась допомога в питанні повернення прав на дитину?", відповіла, що її влаштовує теперішня ситуація, нехай ще два роки дитина матиме статус, а коли хлопцю виповниться 18 років, він все-одно повернеться до неї. Згідно інформації Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про здійснення соціального супроводу родини [PERSON], в квартирі, де проживає відповідач, ремонт відсутній, шпалери обірвані, в квартирі брудно, меблі старі. Зі слів сусідів, відомо, що раніше були випадки жорстокого поводження матері у стані алкогольного сп'яніння з дитиною, [PERSON], хлопець жебракував, боявся йти додому. Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, враховуючи всі відомості про родину [PERSON], її спосіб життя, відношення до дітей, умови проживання та інші вище зазначені фактори, підтримує Службу у справах дітей, і не заперечує проти прийняття рішення щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved