Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, уточненою пізніше, в якій вказали, що 29-30 серпня 2016 року Публічному акціонерному товариству "Сумигаз" та Білопільському цеху газового господарства Сумського управління з експлуатації газового господарства були дані вказівки щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу. На час звернення позивачів з позовом до Білопільського районного суду ( 30.08.2016 року) будинок № 2 по вул.Супруна в м.Білопілля було відключено від газопостачання і зазначені організації відмовлялися в поновленні газопостачання до встановлення загальнобудинкового лічильника газу. Команду відключити газ дав присутній біля дому начальник Білопільського цеху СУЕГГ ПАТ «Сумигаз» [PERSON] При неодноразових зверненнях мешканців будинку до керівників зазначених підприємств щодо встановлення в їхніх квартирах індивідуальних поквартирних лічильників газу замість загальнобудинкового лічильника газу позивачі отримували відмову. Позивачі вказують, що вони зверталися до органів місцевого самоврядування, управління захисту прав споживачів, Президента України [PERSON] та НКРЕКП щодо вирішення даного питання, повідомили про зазначене начальника Білопільського цеху СУЕГГ ПАТ «Сумигаз» та представника ПАТ «Сумигаз» і просили призупинити роботи по облаштуванню вузла обліку газу на будинку до отримання офіційної відповіді, але ігноруючи всі докази і аргументи їм відключили газ. Питання заборони встановлення загальнобудинкових лічильників без облаштування обліку газу в кожній квартирі за рахунок надавача послуг вирішувалося позитивно також на сесії Білопільської міської ради. Зазначаючи, що на даний час представники Білопільського цеху газового господарства Сумського управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Сумигаз» не встановлюють і не встановлювали індивідуальні газові лічильники мешканцям будинку по вул.Супруна, буд.№ 2 у м.Білопілля, окрім квартири № 3, а намагаються встановити один окремий загальнобудинковий газовий лічильник на весь будинок. Тому позивачі вважають, що дії представників Білопільського цеху газового господарства Сумського управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Сумигаз» та керівництва ПАТ «Сумигаз» є такими, що не відповідають і суперечать законодавству про захист прав споживачів та не дають мешканцям будинку по вул.Супруна, 2, у м.Білопілля альтернативи та права вибору. Тому, посилаючись на вищезазначене, просили суд встановити, що права споживачів, передбачені ст.ст. 10, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» порушено та зобовязати ПАТ «Сумигаз» здійснити безоплатну установку індивідуальних газових лічильників мешканцям будинку по вул.Супруна, буд. 2, м.Білопілля до 01.01.2018 року. Визнати право за споживачами- мешканцями будинку № 2 по вул.Супруна, м.Білопілля на установку індивідуальних безкоштовних лічильників. Залишити норми споживання газу на рівні діючих - 7.1 м3 за діючими тарифами до перегляду цих норм в установленому порядку. Стягнути з ПАТ «Сумигаз» моральну шкоду на користь [PERSON] в звязку з різким погіршенням стану здоровя у сумі 561,30 грн. Зобовязати ПАТ «Сумигаз» здійснити перерахунок плати за відсутність газопостачання в період з 30.08.2016 року по 02.09.2016 року мешканцям будинку, у яких відсутні індивідуальні лічильники. Визнати акт № 3 від 30.08.2016 року Білопільського цеху газового господарства таким, що складений з порушенням чинного законодавства та визнати недійсним. \~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в листах, адресованих суду, просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала повністю і просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи Білопільської дільниці управління експлуатації Сумського відділення ПАТ «Сумигаз» (колишнього Білопільського цеху газового господарства Сумського управління з експлуатації газового господарства) [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовних вимог і просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Представник Білопільської міської ради [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги частково, а саме позовні вимоги зазначені в пунктах 1-3 уточненої позовної заяви. Суд, вислухавши пояснення позивачів, представників відповідача, третіх осіб, свідків [PERSON], [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є мешканцями будинку № 2 по вул. Супруна в м.Білопілля і є споживачами природного газу відповідно до укладених з газовим господарством договорів про надання послуг з газопостачання, відповідно до яких Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» в особі голови правління [PERSON] зобов'язувалося безперервно надавати позивачам послуги з постачання природного газу, а ті в свою чергу зобов'язалися своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний газ і користування послугами за встановленими згідно із законодавством цінами в термін і на умовах, передбачених цим договором. Виконавець згідно п.6.1.3 договору зобовязався установлювати споживачам лічильники газу за власний рахунок, що підтверджується копією договору № 018202 від 03.11.2010 року, укладеного між споживачем [PERSON]Р.(мешканкою квартири [ADDRESS]) та ВАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз». Боргу за споживання газу позивачі перед відповідачем не мають. Тобто в силу положень п.1 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивачі є споживачами газу. 29-30 серпня 2016 року Публічному акціонерному товариству "Сумигаз" та Білопільському цеху газового господарства Сумського управління з експлуатації газового господарства були дані вказівки щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу. На час звернення позивачів з позовом до Білопільського районного суду ( 30.08.2016 року) будинок № 2 по вул.Супруна в м.Білопілля було відключено від газопостачання і зазначені організації відмовлялися в поновленні газопостачання до встановлення загальнобудинкового лічильника газу. Команду відключити газ дав присутній біля дому начальник Білопільського цеху СУЕГГ ПАТ «Сумигаз» [PERSON] При неодноразових зверненнях мешканців будинку до керівників зазначених підприємств щодо встановлення в їх квартирах індивідуальних поквартирних лічильників газу замість загально будинкового лічильника газу позивачі отримували відмову. Позивачі зверталися до органів місцевого самоврядування, Управління захисту прав споживачів, Президента України [PERSON] та НКРЕКП щодо вирішення даного питання, повідомили про зазначене начальника Білопільського цеху СУЕГГ ПАТ «Сумигаз» та представника ПАТ «Сумигаз» і просили призупинити роботи по облаштуванню вузла обліку газу на будинку до отримання офіційної відповіді, але ігноруючи всі докази і аргументи їм відключили газ в період з 30 серпня по 02 вересня 2016 року і питання щодо встановлення індивідуальних лічильників газу на даний час не вирішено, а навпаки, мешканців будинку №2 по вул.Супруна в м.Білопілля представником газорозподільного підприємства попереджено, що в разі відмови від встановлення загальнобудинкового лічильника газу їм відповідно до додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем (пункт 3 глави 4 розділу 1Х) буде встановлено для оплати граничний обсяг споживання природного газу у разі порушення Кодексу газорозподільних систем 18,3 м3 (плита газова у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача) замість існуючої на даний час норми - 7,1 м3, тобто більше у два з половиною рази. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», відповідно до ч.1 ст. 6 якого суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі- до 1 січня 2018 року. Враховуючи вищезазначене,суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані в термін до 01.01.2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням. При цьому у разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання встановленими Кабінетом Міністрів України( положення частини першої статті 6 Закону). Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: - коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. На сьогодні фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу. На сьогодні без обліку залишається категорія споживачів (населення), які використовують природний газ тільки для приготування їжі. Посилаючись на те, що забезпечення 100% обліку природного газу у населення є приорітетним заходом галузі, і також чітко регламентовано положеннями Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», та що заходи із встановлення будинкових лічильників (із зазначенням адрес будинків) передбачено у відповідному [PERSON] розвитку газорозподільної системи ПАТ «Сумигаз» на 2016-2025 роки, зокрема у розділі «Інвестиційна програма на 2016 рік» та що затверджений НКРЕКП План розвитку газорозподільної системи розміщений на офіційному веб-сайті ПАТ «Сумигаз» і що підставами для встановлення будинкових лічильників та проведення розрахунків є : 1. Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 2. Закон України «Про ринок природного газу»; 3. Глава 5 розділу Х1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( далі- НКРЕКП) 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824; 4. План розвитку газорозподільної системи на 2016-2025 роки, затверджений постановою НКРЕКП №549 від 31.03.2016 року ( в 1 розділі- Інвестиційна програма на 2016 рік); 5. Тимчасове положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2002 року № 620 зі змінами ( постанова КМУ від 27.01.2016 року № 46 «Про внесення змін до постанови КМУ від 16 травня 2002 року № 620»); 6. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року з № 1384/27829. 7. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстицї України 06.11.2015 року за № 1386/ 27831. Відповідно до вимог глави 5 розділу 1Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 року № 2494, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 « за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ». Так, 30.08.2016 року за ініціативи та кошти ПАТ «Сумигаз» було розпочато монтажні роботи щодо встановлення будинкового лічильника газу за адресою : Сумська область, м.Білопілля, вул. Супруна, 2. У відповідності до Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 року № 2494, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, Правил безпеки систем газопостачання, які затверджені наказом Міненерговугілля України № 285 від 15.05.2015 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 674/27119 від 08.06.2015 року (надалі Правила) 30.08.2016 року для забезпечення монтажних робіт щодо встановлення будинкового лічильника газу за адресою: Сумська область, м.Білопілля, вул.Супруна, 2, тимчасово було припинено газопостачання, про що завчасно мешканці цього будинку були повідомлені шляхом розміщення відповідних оголошень на дошках об'яв (дверях під'їздів). В ході проведення монтажних робіт на ввідному газопроводі зазначеного житлового будинку було виявлено падіння тиску газу, що свідчило про наявність небезпеки, пов'язаної з витоком газу. Вибухо і пожежонебезпечні властивості природного газу вимагають жорсткого дотримання техніки безпеки. Поновлення газопостачання, передусім після монтажних робіт або ліквідації аварійної ситуації, пов'язаної з витоком газу можливо лише за умови дотримання вимог Правил з дотриманням порядку технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання в частині проведення випробувань на щільність та герметичність внутрішньобудинкової системи газопостачання, технічного огляду газових приладів в квартирах з метою недопуску аварійної ситуації, пов'язаної з падінням тиску газу. За обставин падіння тиску газу відновлення газопостачання є небезпечним через загрозу вибуху газу, а у випадку значної концентрації природного газу загрозу значного вибуху та виникнення пожежі, руйнувань тощо що може спровокувати нанесення шкоди здоров'ю і майну всіх мешканців будинку. Через недопуск мешканців до внутрішньобудинкової системи газопостачання, про що складено відповідний акт про порушення 30.09.2016 року, виключалась можливість усунення витоку газу та одночасного відновлення газопостачання в багатоквартирному житловому будинку за відсутності доступу до газових приладів в квартирах, в тому числі і через відсутність власників житлових приміщень. Пуск газу здійснено 02.09.2016 року після проведення випробувань на герметичність внутрішньобудинкової системи газопостачання, технічного огляду газових приладів у всіх квартирах багатоквартирного житлового будинку за адресою: Сумська область, м.Білопілля, вул. Супруна, 2, у відповідності до вимог Правил. Всі об'єкти системи газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям. Пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається ( п.7.17 Правил). Водночас ПАТ «Сумигаз» прийнято до уваги лист (вх.№37 від 31.08.2016 року) та доданий до нього акт відмови від встановлення будинкового лічильника газу за адресою: Сумська область, м.Білопілля, вул.Супруна, 2 від 30.08.2016 року з підписами 34-х споживачів з правом вибору споживачів природного газу цього будинку іншого джерела фінансування для влаштування індивідуальних лічильників газу ( ст.3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»). Заперечуючи проти позовних вимог в частині зобов'язання здійснити перерахунок плати за відсутність газопостачання в період з 30.08.2016 року по 02.09.2016 року мешканцям будинку №2 по вул.Супруна в м.Білопілля, представник відповідача посилається на те, що ПАТ №Сумигаз» в жовтня 2016 року здійснило коригування нарахувань в бік зняття обсягу розподіленого природного газу за період з 30.08.2016 року по 02.09.2016 року( за чотири календарні дні), на підтвердження чого до матеріалів справи приєднано копії рахунків позивачів з коригуванням. Щодо позовних вимог про визнання акту №3 від 30.08.2016 року Білопільського цеху газового господарства Сумського управління з експлуатації газового господарства таким, що складений з порушенням чинного законодавства та визнання його недійсним, - представник відповідача в письмових поясненнях вказав, що акт відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, як по формі ( додаток № 11 до цього Кодексу) так і за змістом, порядком оформлення акту про порушення ( розділ Х1 цього Кодексу). Виходячи з вищевикладеного, ПАТ «Сумигаз» вважає, що жодна норма Закону України «Про захист прав споживачів» при здійсненні монтажних робіт щодо встановлення будинкового засобу обліку природного газу за адресою: Сумська область, м.Білопілля, вул.Супруна, 2, з боку ПАТ «Сумигаз» не порушена. Особливості безоплатного встановлення лічильників газу визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», (далі-Закон), статтею 2 якого встановлені умови комерційного обліку, за яких здійснюється постачання природного газу та кінцеві строки забезпечення обліку газу газовими лічильниками ( комерційний облік). Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону облік газу лічильниками повинен бути забезпечений споживачам, які газ використовують: для підігріву води та приготування їжі - з 01.01.2016; тільки для приготування їжі - з 01.01.2018; для інших споживачів - з 01.07.2011. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення,- до 01.01.2012 року; для підігріву води та приготування їжі- до 01.01.2016 року; тільки для приготування їжі - до 01.01.2018 року. Виходячи з положень вказаної норми закону, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані в термін до 01.01.2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних, так і загальнобудинкових, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням. При цьому, Закон відокремлює категорії споживачів за видами споживання та не передбачає обов'язку встановлювати індивідуальні лічильники в квартирі кожного споживача газу чи обов'язку встановлювати загальнобудинковий лічильник. Крім того, будь-яких пільг для визначення черговості встановлення газових лічильників чинне законодавство не передбачає. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідач є суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території Білопільського району Сумської області. Згідно структури тарифу на послуги розподілу природного газу ПАТ «Сумигаз» графи « Показники (елементи витрат) річної планованої тарифної виручки» за № з/п 2.1.6 : «Витрати на забезпечення обліку природного газу, усього» становлять 38\~368,7 тис. грн. (без ПДВ), а 49,94 грн. за 1000 куб.м.(без ПДВ ), у т. ч. встановлення лічильників газу населенню: 21\~558,6 тис. грн. (без ПДВ) та 28,06 грн. за 1000 куб.м.(без ПДВ) - № з/п 2.1.6.1 та встановлення будинкових приладів обліку 16\~810,1 тис.грн. (без ПДВ) та 21,88 грн. за 1000 куб.м. (без ПДВ) ( а.с.160). Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], ПАТ «Сумигаз» не планує в 2017 році закладати в тариф на газ встановлення лічильників газу, але на даний час і протягом останніх років в тарифі на газ закладено встановлення лічильників газу, в тому числі і для мешканців будинків, в котрих вже встановлені лічильники газу в квартирах. Будинок № 2 по вул.Супруна в м.Білопілля включений в План розвитку газорозподільної системи на 2016-2025 роки згідно Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ «Сумигаз» на 2016 рік (т.1, а.с. 161-227). Таким чином, судом встановлено, що в тарифі на газ закладено встановлення квартирних лічильників газу і це передбачено Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», (далі-Закон), статтею 3 якого фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, тобто покладено на відповідача у даній справі. Щодо встановлення відповідачем завищеної норми газу - 18,3м3 у разі відмови споживачів від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, то згідно Кодексу газорозподільних систем вбачається, що загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлюється за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок, при цьому балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Тобто згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку не потрібно - це відповідальність голови ОСББ (якщо в будинку створене ОСББ) або керуючої компанії. Натомість додаток №10 до Кодексу газорозподільних систем, на який посилається відповідач, застосовуючи норму 18,3 кубометрів газу, регламентує відповідальність побутового споживача (тобто конкретного споживача, а не їх групи), який не забезпечений лічильником газу та при цьому відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ. Тобто відповідач не складав акти про порушення на кожного побутового споживача, (мешканців будинку № 2 по вул.Супруна в м.Білопілля), тому кожен із мешканців (побутових споживачів), - не є відповідальним за відмову від встановлення лічильника на будинок (загальнобудинкового лічильника газу). Особисті рахунки відкриті на кожного із споживачів, а не на весь будинок. Якби акт про порушення складався на конкретного побутового споживача, який не дає встановити лічильник у квартиру, тоді б він був відповідальним за відмову від встановлення лічильника у квартиру, але не на будинок. І тільки у цьому випадку були б правомірними дії відповідача щодо застосування норми обліку 18,3 кубометрів газу. А судом встановлено, що позивачі, як побутові споживачі газу, не відмовлялися від встановлення лічильника газу у своїй квартирі. А питання встановлення будинкового лічильника газу не належить до компетенції позивачів, згідно розділу 9 глави 5 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2494 30.09.2015 року. Питання встановлення будинкового лічильника- це питання управителя та газового господарства. Не передбачено відповідальності окремого побутового споживача за відсутність загальнобудинкового приладу обліку. Тому не є правомірним застосування відповідачем завищеної норми газу 18,3 м3 у разі відмови від встановлення загальнобудинкового лічильника газу. Відповідно до п.п.3,4,7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»\~крім інших випадків порушень прав споживачів,\~які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього\~Закону\~та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги навязує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених\~ Постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246 вбачається, що згідно п.10 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 1 квітня 2015 року здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності- за нормами споживання природного газу (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 16-1 цих Правил). Згідно п.28 Правил споживач має право на безперервне отримання газу з відповідними якісними показниками в порядку, передбаченому договором; отримання послуг з монтажу, технічного обслуговування та ремонту газових приладів і пристроїв, лічильників газу за своєю заявкою; перевірку якісних показників газу та якості надання послуг; зменшення розміру плати у разі погіршення якісних показників газу та зниження тиску газу. Відповідно до п. 32 Правил надання населенню послуг з газопостачання газопостачальне підприємство зобов'язане: забезпечити безперервне постачання газу з відповідними якісними показниками в порядку, передбаченому договором; неухильно дотримуватися вимог Правил безпеки систем газопостачання; розглядати в установленому порядку претензії споживача щодо нарахувань за надані послуги з газопостачання і за наявності відповідних підстав задовольняти його вимоги; укласти договір із споживачем у письмовій формі; відкрити споживачеві особовий рахунок. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року ( зареєстр. в міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827), - зазначені Правила розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу. Вищевказані Правила діяли нарівні з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених\~ Постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246 до втрати останніми чинності відповідно до постанови КМУ від 13 липня 2016 року № 442 . Тобто в період часу з 30.09.2015 року по 13.06.2016 року діяли як Правила від 09.12.1999 року № 2246, так і Правила від 30.09.2015 року № 2496. Відповідно до п. 27 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, - постачальник є відповідальним за порушення вимог цих Правил та несвоєчасне надання інформації або надання недостовірної інформації. Відповідно до п. 13 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, - розрахунки за послуги з газопостачання можуть провадитися на підставі даних Оператора ГРМ про обєм(обсяг) газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та між опалювальний період. Відповідно до п.14 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно п. 11 Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обовязками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до п.21 Побутовий споживач має право на вільний вибір постачальника та безоплату зміну постачальника; безперервне отримання природного газу за умовами договору постачання природного газу; зменшення розміру плати в разі погіршення наданих постачальником послуг; отримання інформації про загальні умови постачання ( у тому числі ціни), порядок плати за спожитий природний газ, права та обовязки постачальника та побутового споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і побутовим споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з постачальником тощо; розірвання договору та/або відшкодування збитків в установленому законодавством порядку, зокрема цими Правилами; проведення звіряння розрахунків з підписанням відповідного акта; безоплатне отримання інформації про обсяги та інші показання власного споживання природного газу; інші права, передбачені цими Правилами та чинним законодавством. Постановою КМУ № 46 від 27.01.2016 року було внесено зміни до постанови КМУ вд 16.05.2002 року № 620 про «Тимчасове положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку». Ініціатором встановлення загальнобудинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів, відповідно до п.4 постанови № 46 можуть бути як власник(власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи, тому і оплачує роботи по встановленню лічильника ініціатор. Пунктом 5 постанови встановлено порядок визначення обсягів спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку. У будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу,- за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. Тобто, як пояснили в судовому засіданні позивачі, раніше їм безпосередньо керівником Білопільського цеху газового господарства було обіцяно встановлення саме індивідуальних лічильників газу, а пізніше без розяснень змін до діючого законодавства запропоновано підписати заяву про приєднання, не пояснивши, що вона і є договором, та умови договору. Являючись пенсіонерами, позивачі мають єдиний дохід- пенсію, економлять на усьому, не користуються кожен день газовими плитами для приготування їжі, вважають, що лічильник загального користування не може забезпечити кожному споживачу справедливого та прозорого обліку природного газу та його економії, зважаючи на матеріальне становище позивачів. А також, що в частині квартир будинку проживає більше осіб, ніж зареєстровано, при цьому позивачі будуть платити стільки ж, скільки і сусіди. Та ще платити за газ, спожитий тими, хто винаймає житло. Таким чином, принцип використання багатоквартирних вузлів обліку газу не забезпечує захист прав споживачів. Використовуючи будинковий газовий лічильник неможливо обєктивно оцінити обєм спожитого газу кожним конкретним мешканцем квартири. Встановлення загальнобудинкового лічильника збільшить плату за користування газом. Щодо відключення газопостачання в період з 30.08.2016 по 02.09.2016 року свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є мешканкою будинку № 2 по вул.Супруна в м.Білопілля та памятає, що була на будинку обява про те, що 29 серпня 2016 року буде відключено газ, що 29.08.2016 року мешканці будинку вийшли на забастовку, у звязку з чим газ не відключили і ніяких робіт на будинку не проводилося, а 30 серпня 2016 року знову приїхали відключати газ. Мешканці будинку вже не перешкоджали встановлювати загальнобудинковий лічильник, а говорили, що будуть звертатися до суду. Мешканці будинку чекали своєї черги, але на встановлення індивідуальних лічильників газу, а не загальнобудинкового, так як перед цим вже були на інші будинки в м.Білопілля поставлені індивідуальні лічильники газу, останній будинок- по вул.Леніна(Соборна), 71,- в червні 2016 року. Жодних фізичних перешкод щодо не встановлення загальнобудинкового лічильника з боку мешканців будинку не було. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона також є мешканцем будинку № 2 по вул. Супруна в м.Білопілля та їй відомі всі події, повязані зі спробою встановлення загальнобудинкового лічильника. Що мешканцям будинку не розяснювалось, що буде встановлюватися загальнобудинковий лічильник. Вона не знає яким чином була подана заява про приєднання, договору вона не бачила, що мешканцям будинку прийшлося викликати поліцію до будинку 30 серпня 2016 року, так як з боку представників Білопільського цеху газового господарства була груба поведінка. І по приїзду поліції було вирішено подавати позов до суду. Що особисто начальника ЖЕК [PERSON] вона знає, але його протягом чотирьох днів, коли в будинку не було газу, вона не бачила біля будинку з 8-00 до 17-00 години, хоча протягом 24-х годин доби на вулиці вона не знаходилася. Таким чином, позовні вимоги в частині зобовязання здійснити перерахунок за відсутності природного газу у період з 30.08. по 02.09.2016 року та визнання акту про порушення № 3 від 30.08.2016 року ПАТ «Сумигаз» складеного з порушенням чинного законодавства та визнання його недійсним,- не підлягають задоволенню, з огляду на те, що представник відповідача в судовому засіданні приєднала до матеріалів справи перерахунок норм споживання газу за період відключення з 30.08. по 02.09.2016 року та позивачами не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами в чому полягає недійсність акту про порушення № 3 від 30.08.2016 року ПАТ «Сумигаз». Як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідач належним чином сповістив мешканців будинку № 2 по вул.Супруна в м.Білопілля про встановлення загально будинкового лічильника газу, про що було оприлюднено інформацію шляхом прикріплення до дверей кожного підїзду оголошення з датою проведення робіт, і саме зазначеним актом була встановлена відмова мешканців будинку від встановлення будинкового лічильника газу шляхом недопущення до ввідного газопроводу житлового будинку ( т.1, а.с.72). В кінці тексту зазначеного акту стоять підписи осіб, уповноважених на складання акту і доказів того, що підписи в акті не належать його підписантам, а саме [PERSON], позивачі не надали. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,\~що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України \~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання ). Відповідно до ч. 1\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. \~\~\~ З врахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки порушено права споживачів щодо навязування таких умов одержання послуги, які ставлять споживачів у нерівне становище порівняно з іншими споживачами,(частково у будинку вже встановлені безоплатно індивідуальні лічильники газу), порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. Внаслідок чого споживачі мають сплачувати за 18,3 м3 газу замість 7,1 м3, - тобто майже втричі завищену вартість. Тобто порушуються права споживачів газу. Задоволенню підлягають позовні вимоги в частині визнання порушеними прав споживачів, передбачених ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо навязування умов одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами; порушення принципу рівності сторін договору; визначення неналежним чином ціни продукції. Визнання права за споживачами позивачами по справі- мешканцями будинку по вул. Супруна, 2, м.Білопілля, на установку індивідуальних безкоштовних лічильників та зобовязання ПАТ «Сумигаз» здійснити безоплатну установку індивідуальних газових лічильників мешканцям будинку № 2 по вул.Супруна в м.Білопілля до 01.01.2018 року. Залишення норми споживання газу на рівні діючих за діючими тарифами до перегляду цих норм в установленому порядку. Відповідно до ч. 2\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~та\~п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»\~ при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної ( немайнової) шкоди. Проте задоволення такої вимоги за умови її пред'явлення можливе з урахуванням положень п. 5 ч. 1\~ст. 4 Закону України « Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією ( товар, робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для суспільних потреб), у випадках, передбачених законом. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Отже, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди на підставі\~ Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевказаного,

Outcome: partial