Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що з 21.06.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 06.12.2016 року згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між нею та відповідачем розірвано, визначено місце проживання неповнолітніх дітей з нею, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29.08.2016 року і до їх повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Як у період шлюбу так і після розірвання шлюбу відповідач вихованням та доглядом за дітьми не займався, не брав участі у їх утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не відвідав дітей ні вдома ні в навчальних закладах. З початку 2018 року вона переїхала проживати в с. Синевир Міжгірського району. Рішення суду про стягнення з нього аліментів відповідач не виконує, за весь період стягнення жодного разу не сплатив аліменти, що свідчить про свідоме небажання виконувати батьківські обов`язки щодо дітей. Вона свідомо не подавала раніше заяву про позбавлення відповідача батьківських прав, тому що до останнього мала надію, що він усвідомить хибність та шкідливість своєї поведінки. Однак, кожного разу на дні народження дітей, на Великдень, на Різдво Христове та інші сімейні свята діти не отримують подарунків від батька, батько не бере участь у радощах їхнього життя, не приймає участі у навчанні, у вихованні, у важких ситуаціях коли діти хворіють, коли дітям слід дати батьківську пораду. Спочатку діти запитували про свого батька, однак за останні роки вони усвідомили, що батько не бажає їх бачити, що він забув про них. Зазначає, що позбавлення відповідача батьківських прав не порушить інтересів дітей на участь батька у вихованні, а тільки гарантуватиме максимально належний фізичний, розумовий та духовний розвиток дітей, зокрема, позбавлення батьківських прав відповідача припинить законне представництво інтересів дитини з боку відповідача та спростить процедуру оформлення документів для виїзду дитини на відпочинок за кордон, надасть можливість оформити статус одинокої матері та отримувати державну допомогу на дітей, на додаткову щорічну відпустку, на безкоштовне харчування для дітей, на першочергове отримання житла, заборону матері у відмові в прийнятті на роботу, податкову знижку, тимчасову допомогу матері на дітей та багато іншого. А тому на підставі вищенаведеного позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про визнання позову, у якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] до нього про позбавлення його батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визнає. Представник третьої особи служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Синевирської сільськї ради Міжгірського району Закарпатської області та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Позивач стверджує, що батько дітей взагалі самоусунувся від участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей, життям дітей не цікавиться. Згідно заяви від 08.02.2021 року позивач позов визнав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частинами першою, другою та четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2016 року - шлюб укладений 21.06.2008 року у виконкомі Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, за актовим записом № 17 між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн., щомісячно, починаючи з 29.08.2016 року і до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із їх матір`ю [PERSON] . Згідно довідки про склад сім"ї, виданої виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 14.02.2019 року № 745 встановлено, що діти проживають разом з матір"ю за адресою: у будинку [ADDRESS] разом з дідусем та бабусею. Як убачається з акту обстеження житлових умов від 14.02.2019 року громадянки [PERSON] , проведеного депутатом Синевирської сільської ради [PERSON] , [PERSON] проживає у великому будинку з своїми батьками, у якому наявні всі побутові зручності. У дітей є своя кімната, багато іграшок, планшет, мобільний телефон, необхідні меблі, шкільне приладдя, діти здорові і доглянуті. Відповідно педагогічної характеристики наданої ДНЗ № 26 Управління освіти Ужгородської міської ради від 15.06.2018 року, дитина [PERSON] , [INFO] відвідувала старшу групу № 2 ДНЗ № 26 м. Ужгорода з 15.08.2017 року по 26.12.2017 року. За час перебування дитина проявила себе як дружелюбна, спокійна дівчинка, яка приймала участь у всіх видах пропонованої діяльності, але сама не була ініціатором, завжди буда доброзичлива та співчутлива. [PERSON] в ДНЗ приводила і забирала мама [PERSON] . Спостерігаючи за спілкуванням дитини і мами була помітна любов, повага, взаєморозуміння, турбота. За час перебування [PERSON] в ДНЗ батько [PERSON] жодного разу не з`явився в закладі , не приводив і не забирав дитину з дошкільного закладу, не відвідував батьківські збори та не брав участі в інших формах вирішення питань з приводу виховання чи розвитку дитини. Згідно характеристики на учня [PERSON] , наданої Ужгородською ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Гренджі-Донського Ужгородської міської ради від 18.06.2018 року № 341, [PERSON] навчався в Ужгородській ЗОШ І-ІІІ ст. № 6 ім. В.С. Гренджі-Донського з 01.09.2016 року по 02.03.2018 року. За характером [PERSON] спокійний, врівноважений, досить відповідальний у виконанні навчально-трудових завдань, має добру пам`ять і уяву. В класі мав багато друзів, майже ніколи не вступав у конфлікти з вчителями та однокласниками. Належну увагу вихованню дитини приділяла мама. Постійно підтримувала зв`язок із школою та класним керівником, систематично відвідувала батьківські збори. Дитина приходила в шкоду вчасно, чиста та охайна. За час перебування дитини в школі тато був лише один раз, батьківські збори не відвідував, навчанням дитини не цікавився. Як вбачається з характеристик учнів Синевирської ЗОШ І-ІІІ ст. [PERSON] та [PERSON] , діти регулярно відвідують школу у якій навчаються відповідно з 03.03.2018 року та з 01.09.2018 року, на уроки не запізнюються, охайні, виховані. Мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина і доньки, постійно відвідує батьківські збори, співпрацює з учителями. Батько за період навчання дітей не відвідував, їхнім навчанням не цікавився. Згідно довідки Ужгородського РВ ДВС від 09.02.2021 року № 53253236, станом на 01.02.2020 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 101071,83 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , повністю ухилився від участі у вихованні та розвитку дітей, їх матеріального забезпечення, що підтвердив заявою про визнання позову, а тому суд приходить до переконання, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved