Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, а саме просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортних засобів від 20 лютого 2010 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на транспортий засіб FORD MONDEO 2007 року випуску, легковий сєдан, номер кузова [NUMBER], об'єм двигуна 1799 куб.см., колір чорний, державний номер [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на транспортий засіб FORD TRANSIT 2008 року випуску, вантажний фургон, номера кузова [NUMBER], об'єм двигуна: 2402 куб. см., колір білий, державний номер [NUMBER]. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2010 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу транспортних засобів. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язався передати позивачу транспортні засоби, зазначені в п. 1.2 Договору, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити за них обумовлену грошову суму. Згідно з вимогами п. 3.1.1., позивач мав протягом місяця, після отримання грошових коштів за транспортні засоби, зняти транспортні засоби з обліку та переоформити право власності на Позивача. [PERSON] також 20 лютого 2010 року були передані [PERSON] грошові кошти за транспортні засоби відповідно до умов Договору в сумі 176000,00 (сто сімдесят шість тисяч) гривень 00 копійок. На підтвердження отримання грошових коштів від позивача за продаж вказаних вище автомобілів відповідач склав розписку. Відповідач, в свою чергу, передав транспортні засоби у володіння позивача, про що було складено Акт приймання-передачі транспортних засобів. Так, відповідач передав у фактичне володіння позивача наступні транспортні засоби: Марка (модель): FORD MONDEO 2007 року випуску; Номер кузова: [NUMBER] Об'єм двигуна: 1799 куб. см. Транспортний засіб належить Продавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], що видано 28.08.2007 року РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ МВС України в Одеській області, реєстраційний номер [NUMBER]. Марка (модель): FORD TRANSIТ 2008 року випуску; Номер кузова: [NUMBER] Об'єм двигуна: 2402 куб. см. Транспортний засіб належить Продавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], що видано 08.07.2008 року РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ МВС України в Одеській області, реєстраційний номер [NUMBER]. Разом із транспортними засобами були передані свідоцтва про державну реєстрацію, комплекти ключей та інструкції з експлуатації. З моменту передачі позивачеві транспортних засобів, позивач безперешкодно ними володіє та користується. Таким чином, безпосереднім виконанням договору купівлі-продажу транспортних засобів є фактичне передання транспортних засобів позивачеві та оплата грошової суми позивачем відповідачеві. Однак, [PERSON] свій договірний обов'язок в частині зняття з обліку та переоформлення права власності на позивача не виконав, транспортні засоби з обліку ним зняті не були. При цьому, неодноразові наполягання покупця з вимогами забезпечити виконання своїх зобов'язань за договором, в тому числі і в письмовій формі, були залишені ним без уваги та відповідного реагування. Невиконання відповідачем своїх вимог щодо переоформлення транспортних засобів порушує право власності позивача на ці транспортні засоби в частині розпорядження ними. Згідно ст.ст. 11, 328 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати, а право власності - набуватися з договорів та інших правочинів. Право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. З положень ст.ст. 638-640, 655 ЦК України вбачається те, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. "Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок", затверджені постановою Кабінету Міністрів України за №1388 від 07 вересня 1988 року не встановлюють обов'язок державної реєстрації самого договору, а встановлюють обов'язок власника-продавця автомобіля зняти його з реєстрації безпосередньо перед його відчуженням та обов'язок, як вказано в самих правилах "нового власника" провести реєстрацію придбаного транспортного засобу. При цьому державна реєстрація транспортних засобів здійснюється органами Державтоінспекції МВС виключно з метою контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів встановленим в Україні вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням вимог законодавства, що визначає порядок сплати податків, внесення інших обов'язкових платежів, використання транспортних засобів в умовах воєнного та надзвичайного стану, а також для забезпечення їх обліку та попередження протиправних дій щодо них. Таким чином той факт, що автомобілі не були попередньо зняті з реєстрації та не пройшли процедуру державної реєстрації за позивачем не є визначальною обставиною для розгляду спору, оскільки правове значення при вирішенні питання щодо підстав набуття права власності щодо нього має не реєстрація цього майна, а наявність правочину, який не суперечить вимогам закону. Порушення правил реєстрації може лише призводити до інших негативних наслідків для нового власника. Вказана обставина повністю узгоджується з вимогами Цивільного кодексу України, зокрема ст. 328 ЦК України, та положеннями самих Правил. Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля не належить до угод, що підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, а згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може заявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визначається іншою особою і є об'єктивні докази, що між сторонами 20 лютого 2010 року дійсно буб укладений договір купівлі-продажу автомобілів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та згідно ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 321, 328, 638-640, 655 ЦК України, ст.ст.10, 11, 74, 174, 209, 213-215, ЦПК України,

Outcome: approved