Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб між нею, [PERSON], та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 06 червня 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Малолітню дитину - [PERSON] [INFO], залишити проживати з нею, позивачкою по справі - [PERSON]. Після розірвання шлюбу змінити її прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір та витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 06 червня 2015 року між нею - [PERSON], та відповідачем - [PERSON], було укладено шлюб, який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від спільного проживання у них народилась дочка - [PERSON] [INFO]. Після одруження в період її вагітності відповідач систематично влаштовував їй скандали, які супроводжувались масовою нецензурною лайкою, погрозами в її адрес і навіть побоями. Він не зважав навіть на те, що вона носить його дитину. В результаті постійних конфліктів, вже в період, коли вона була на 3 місяці вагітності, вони розійшлись, вона пішла жити до своїх батьків, а він - до своїх. Ще до народження дитини, відповідач постійно переслідував її із систематичними погрозами. Ще більше ситуація ускладнилась після народження дитини. Він надалі її переслідує, підстерігає на вулиці або приходить до неї додому, влаштовуючи скандали і погрози вбивством. За таких обставин, вона проживає у постійному страху за своє життя і життя дитини, а такожза майно її батьків.Всі вище вказані обставини вказують на те, що їх сім'я розпалася, фактично навіть не створившись.Всі її прохання змінити своє ставлення до життя - виявились безрезультатними.Постійні сварки та скандали з боку відповідача призвели до того, що вони почали віддалятися один від одного і фактично стали чужими людьми.Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього сплаченого позивачкою судового збору та витрат на правову допомогу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2015 року (а.с.4) свідчить про те, що між [PERSON], та [PERSON], 06.06.2015 року був укладений шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №122. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Від спільного проживання у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.01.2016р. а.с.7). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім'ї. Сторони не бажають зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім'я розпалася. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідача . Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved