Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРВЕСТ ГРУП» про розірвання договору про надання послуг та стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.12.2018 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРВЕСТ ГРУП» був укладений договір про надання послуг № 02008. На виконання даного договору 10 грудня 2018 року ним були перераховані грошові кошти в сумі 28 903,20 гривень на рахунок Відповідача, що підтверджується квитанцією № 0.0.1207399080.1 від 10.12.2018 року. Згідно даного договору, Відповідач зобов`язався надати послуги, визначені пунктом 2.4 договору, а саме: пошук транспортного засобу для подальшого передання його за умовами фінансового лізингу за договором між замовником та лізинговою компанією, або у власність замовника. Після виставлення Відповідачем, відповідного рахунку, він на виконання своїх зобов`язань за Договором - здійснив 100% оплату вартості послуг, ще підтверджується квитанцією № 0.0.1207399080.1 від 10.12.2018 р. Разом з тим, Відповідач взяті на себе зобов`язання згідно договору не виконав. Відповідачем послуги з пошуку автомобіля не були надані, Відповідач протягом дії договору не здійснював жодних пропозицій з варіантів автомобілів для придбання, відсутнє буд-яке документальне підтвердження цьому, він та Відповідач не підписували жодних документів відносно наданих послуг. Також, ним не отримувано на його адресу будь-яких письмових документів, які б підтверджували, що Відповідач здійснював дії на виконання зобов`язання щодо надання послуг з пошуку автомобіля. 11.02.2020 року ним було направлено на адресу ТОВ «Арвест Груп», претензію щодо не виконання умов договору про надання послуг, про розірвання договору та повернення коштів, однак, відповіді на претензію він не отримав. Зазначає, що Відповідачем передбачених договором умов призвело його до занепокоєння та переживань, пов`язаних з втратою грошей, необхідністю принижувати свою честь та гідність перед Відповідачем, звертатися для вирішення проблемної ситуації до суду. Це потягло за собою зміну його звичного способу життя, численні стреси. Враховуючи характер та обсяг завданих страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що йому завдано моральної шкоду, яку він оцінює в розмірі 5 000 гривень. Враховуючи наведене просить розірвати Договір про надання послуг № 02008 від 10.12.2018 року, що укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРВЕСТ ГРУП», стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРВЕСТ ГРУП» на його користь 28 903,20 грн. сплачених ним коштів на виконання умов договору, та 5 000 грн. моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про судове засідання відповідач був повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки. Від відповідача не надходило відзиву на позов, інших заяв та клопотань. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач ТОВ «АРВЕСТ ГРУП» 10 грудня 2018 року уклали договір про надання послуг №02008. За змістом п. 1.1 Виконавець зобов`язується надати послуги, передбачені п. 2.1, 2.4 цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуг та оплатити їх у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.2.1 Послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до п. 2.4 даного Договору, Виконавець надає Замовнику наступні послуги: пошук транспортного засобу, для подальшого передання його за умовами фінансового лізингу за договором між Замовником та лізинговою компанією або у власність замовника; консультації стосовно вибору транспортного засобу; перевірка транспортного засобу та перевірка правоздатності продавця; підготовка договорів, заяв, листів; проведення переговорів щодо купівлі-продажу транспортного засобу. Згідно п.2.9 договору про надання послуг № 02008 від 10 грудня 2018 року, прийняття замовником послуг оформляється актом надання послуг. Згідно п.2.8. договору про надання послуг № 02008 від 10 грудня 2018 року, характеристика для пошуку транспортного засобу: марка ВАЗ, модель 2115, об`єм двигуна 1,6, трансмісія 2WP , комплектація Luxe, рік випуску 2014, вартість 57806,40 гривень. Згідно п.3.1 договору про надання послуг №02008 від 10 грудня 2018 року, вартість послуг виконавця становить 28903,20 гривень. Оплата послуг здійснюється протягом трьох банківських днів з дня укладення даного договору. Позивач [PERSON] 10 грудня 2018 року на виконання п.3.1 договору здійснив оплату вартості послуг виконавця ТОВ «АРВЕСТ ГРУП» в сумі 28903,20 гривень, що підтверджується копією квитанції №0.0.1207399080.1 від 10.12.2018 року. Згідно п.10.1 договору про надання послуг №А1105 від 12 листопада 2018 року, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Нормою ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За умовами ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняється. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. У відповідності до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як передбачено умовами ч. 1, ч. 2 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Умовами п. 10.3 Договору передбачено, що він може бути розірваний за взаємною згодою сторін. Одностороннє розірвання договору можливе лише у випадках, передбачених цим Договором та законодавством України, зокрема, у випадках неналежного виконання умов договору іншою стороною. Таким чином, враховуючи, що відповідачем умови договору не виконані, договір про надання послуг, укладений між сторонами 10.12.2018 року, підлягає розірванню. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 28903,20 грн. сплачених позивачем на виконання умов договору Виходячи з аналізу наведених вище норм чинного законодавства є очевидним, що умови оспорюваного Договору, зокрема, про сплату винагороди виконавцю за посередницькі послуги з пошуку автомобіля у розмірі 28903,20 грн. на умовах стовідсоткової передоплати протягом трьох банківських днів з дня укладення даного договору, без визначення умов повернення такої винагороди за надані послуги, які не є позитивними, бажаними (очікуючими) для споживача, є несправедливими. Зі змісту договору про надання послуг №02008 від 10 грудня 2018 року та законодавчих норм вбачається, що плата має бути здійснена позивачем саме за послуги, які мають бути надані. Проте, відповідачем послуги з пошуку автомобіля не були надані, автомобіль позивачем не придбаний (від відповідача не передавався), відповідач ТОВ «АРВЕСТ ГРУП» протягом дії договору не здійснював жодних пропозицій з варіантів автомобілів для придбання, відсутнє буд-яке документальне підтвердження цьому, сторони не підписували жодних документів відносно наданих послуг, а також позивач не отримував на свою адресу будь-яких письмових документів, які б підтверджували, що відповідач здійснював дії на виконання зобов`язання щодо надання послуг з пошуку автомобіля. Отже, умови договору про надання послуг №02008 від 10 грудня 2018 року відповідачем ТОВ «АРВЕСТ ГРУП» не виконані, визначений у замовленні автомобіль вартістю 57 806,40 грн. позивачу [PERSON] у власність не переданий, грошові кошти в сумі 28 903,20 грн. за не надані послуги не повернуто. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання договору про надання послуг №02008 від 10 грудня 2018 року та стягненню з відповідача ТОВ «АРВЕСТ ГРУП» на користь позивача коштів сплачених позивачем в розмірі 28 903,20 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується стягнення з ТОВ «АРВЕСТ ГРУП» моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. судом встановлено наступне. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір спричиненої позивачу моральної шкоди, суд враховує, що саме діями відповідача ТОВ «АРВЕСТ ГРУП» позивач зазнав нервового стресу та хвилювання, душевні страждання, у зв`язку з не виконанням ТОВ «АРВЕСТ ГРУП» своїх зобов`язань за договором, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб його життя. Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", враховуючи обставини справи, характер, обсяг та глибину душевних страждань, їх негативний наслідок, виходячи з принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з відповідача ТОВ «АРВЕСТ ГРУП» на користь позивача необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору за цим позовом. Частиною ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved