overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності його матері, [PERSON] на підставі рішення виконкому Малоключівської сільської ради № 5 від 25.05.1989 року. Відповідно до договору дарування, посвідченого 05.11.1992 року головою сільської ради вказаний будинок був подарований йому. Договір був записаний в погосподарській книзі і власником будинку став він. Однак в Коломийському МБТІ договір дарування не був зареєстрований. Крім того, втрачений оригінал договору дарування. Просить суд, в зв'язку із виниклими обставинами, визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння, а справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання свого представника не направив. Подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності матері позивача, [PERSON] на підставі рішення виконкому Малоключівської сільської ради № 5 від 25.05.1989 року. 05.11.1992 року [PERSON] подарувала вказане будинковолодіння [PERSON]. У відповідності до вимог "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконкомами міських, селищних, сільських рад" від 19.01.1976 року договір даруваня між [PERSON] та [PERSON] був посвідчений головою Сопівської сільської ради 05.11.1992 року за реєстровим № 14. Таким чином, договір дарування був зареєстрований лише в погосподарській книзі, оскільки на час його укладення записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право власності, тому в Коломийському МБТІ договір зареєстрований не був. Однак, оригінал вказаного договору дарування втрачений. У відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року право на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації, а право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом визнається дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації за умови, що реєстрація була проведена відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення права власності. Тому на час укладення вказаного договору дарування запис в погосподарській книзі підтверджував право власності позивача на спірне будинковолодіння. Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати правовстановлюючого документа. Враховуючи наведене, а також те, що оригінал правовстановлюючого документа втрачений, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача На підставі ст.ст. 16, 331, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право на земельну частку (пай), площею 3,78 га, розташовану на території Телешівської сільської ради Рокитнянського району в порядку спадкування за законом, після смерті діда [PERSON], належному йому на підставі Сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданий на підставі рішення Рокитнянської райдержадміністрації № 446 від 05.11.1997 року серія КВ № 0080630 зареєстрований 13.01.1998 року за № 627 в КСП "Україна" с. Телешівка Рокитнянського району. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та спадщину після смерті свого батька [PERSON], прийняла згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але не оформила своїх спадкових прав в зв"язку зі смертю. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії довідки Телешівської сільської ради Рокитнянського району № 652 від 26.07.2011 року вбачається, що [PERSON] було видано сертифікат на земельну частку (пай) КВ № 0080630. З копії рішення Рокитнянського районного суду від 27.12.2013 року вбачається, що судом було установлено факт, що [PERSON] був батьком [PERSON]. Із спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці, які мали право на спадщину після смерті [PERSON] відмовилися від її прийняття на користь дочки померлої [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право на обов"язкову частку у спадщині після [PERSON], померлої [INFO] року у розмірі 1/4 частини спадкового майна. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Рокитнянської селищної ради, площею 3,358 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на права власності на земельну ділянку. Крім неї право на спадщину має її брат [PERSON], на ім"я якого складено заповіт. Право на спадкування по ст. 1241 ЦК України мають непрацездатні діти спадкодавця, за віком чи за станом здоров"я. Непрацездатними вважаються діти, що досягли пенсійного віку та інваліди І, ІІ та ІІІ груп. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримала повністю, відповідач визнає та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Третя особа: приватний нотаріус Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д., будучи повідомленою належним чином, про причину неявки не повідомила. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи, особи, що потерпіла внаслідок аварії на ЧАЕС. З копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] вбачається, що [PERSON] була її матір"ю. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 153912 вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка, яка розташована на території Рокитнянської селищної ради, площею 3,358 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1241 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. За її чоловіком рахується з 2005 року житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. Вказаний будинок [PERSON] належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.1994 року за № 2001 та був зареєстрований у КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації" у реєстровій книзі № 2 за № 361. На даний час вказаний документ на житловий будинок втрачено, що підтверджується оголошенням опубкікованим у газеті "Вісник Рокитнянщини". Незважаючи на те, що вона своєчасно прийняла спадщину, однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю, відповідач визнає та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок загальною площею 108 кв.м. 1970 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], до трьох місяців, посилаючись на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON] В квітні 2017 року коли він переїхав жити до с. Запруддя Рокитнянського району він дізнався про наявність заповіту на його ім"я та звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак йому було відмовлено у зв"язку з пропуском строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Сторони будучи повідомленими про день та час попереднього слухання справи в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач свій позов підтримав, відповідач визнав та просять суд справу заслухати у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року в с. Запруддя Рокитнянського району Київської області померла [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина. Згідно роз"яснення № 1330/01-16 від 23.05.2017 року наданого державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори вбачається, що позивача звертався до державного нотаріуса по питанню прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у зв'язку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Зважаючи на те, що відповідачем визнаються вимоги позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач \~\~звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову та до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частини з дня подачі позову та до 01.08.2015 року. В своїй позовній заяві посилається на те, що на даний час чоловік змінив своє ставлення до родини, перестав піклуватися про її добробут, не надає кошти на утримання сім"ї, зароблені гроші витрачає на власний розсуд. Утримання дітей, комунальні платежі за житловий будинок, в якому вони проживають, лягли на неї. Вона працює молодшою сестрою Ольшаницького психоневрологічного інтернату та перебуває на обліку в УПФУ у Рокитнянському районі як інвалід третьої групи, отримуючи пенсію по інвалідності. Її матеріальне становище є вкарай нужденним, вона не може одна забезпечити належне матеріальне забезпечення сім"ї та синові. В попереднє судове засідання сторони не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини\~ в розмірі 1/3 частини, щодо стягнення аліментів на утримання дружини-інваліда відмовилася, \~відповідач визнав уточнені вимоги позивача в повному обсязі та просять суд справу розглянути у їх відсутності. \~ Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України \~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому суд вважає необхідним провести стягнення аліментів з \~дня звернення \~позивача до суду. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття. В своїй позовній заяві посилається на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги сім"ї, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не приймає участі у їх вихованні. Діти перебувають на її утриманні. Вона на даний час не працює та не моє змоги належним чином утримувати дітей. В попереднє судове засідання сторони не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, відповідач визнав уточнені вимоги позивача та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому останній підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. В своїй позовній заяві посилається на те, що їх з відповідачем сім"я розпалася, діти проживають з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судове засідання сторони будучи належним чином повідомленими не з"явилися, позивач подав до суду заяву якою підтримала свої вимоги та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач про причини неявки не повідомив заперечення та заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Із довідки виданої УПФУ в Рокитнянському районі № 10 від 04.01.2017 року вбачається, що позивач перебуває на обліку в УПФУ і отримує соціальну пенсію інвалідам з дитинства ІІІ групи, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, яка складає з липня 2016 року по грудень 2016 року - 7077 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому останній підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. В своїй позовній заяві посилається на те, що 24.07.1999 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 29.10.2014 року рішенням Рокитнянського районного сулу шлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідач ухиляється від обов"язку покладеного на нього ст. 180 СК України щодо утримання своєї дитини. В попереднє судове засідання сторони не з"явилися, позивач в позовній заяві свої вимоги підтримала, відповідач подав до суду заяву якою визнав вимоги позивача та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 гривень, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. В своїй позовній заяві посилається на те, що вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач не надає коштів на утримання сім"ї, зароблені кошти витрачає на власний розсуд. Дитина постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. В попереднє судове засідання сторони не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1500 гривень, відповідач визнав уточнені вимоги позивача та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач добрвільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому останній підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття. В своїй позовній заяві посилається на те, що вони з відповідачем не проживають однією сім"єю. Спільного бюджету та господарства не ведуть. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти перебувають на її утриманні. На даний час вона ніде не працевлаштована. Утримувати дітей її важко. В судове засідання сторони не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач свою позовну заяву підтримала повністю, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому останній підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved