Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивачі звернулися у суд із позовом до Заболотівської селищної ради Коломиського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог вказали, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON] , який помер [INFO] та позивачам по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/5 частині житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в [ADDRESS] . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на 1/5 частку, яка належала останньому, спадкоємцем якої згідно заповіту стала дочка померлого, позивачка по справі [PERSON] , яка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що житловий будинок належить колгоспному двору в якому не визначені частки . Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просив розглядати за її відсутності. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] , адвокат Зленко В.А. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просив справу розглядати за відсутності їхнього представника . Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що останній помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із невизначеністю часток в колгоспному дворі . З довідки від 06.08.2021 р. № 301/02-14 виданої приватним нотаріусом, слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який проживав в [ADDRESS] заведена спадкова справа за № 126/2021 на підставі заяви про видачу спадщини за заповітом №272 від 30.07.2021 р. [PERSON] , [INFO] , жительки с.Балинці. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.11.1987 р., жилий будинок в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору головою якого є [PERSON] . Згідно довідки від 30.07.2021 р. № 775 станом на 15.04.1991 р., в житловому будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] ,1949р.н., [PERSON] ,1956 р.н., [PERSON] , 1975 р.н., [PERSON] , 1976 р.н., [PERSON] , 1983 р.н. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 06.06.1998 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». З довідки від 28.07.2021 р. №771, вбачається, що за [PERSON] , який помер [INFO] числиться спадкове майно . [PERSON] не був останнім членом двору. На день смерті [PERSON] , крім нього, в будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані і проживали: [PERSON] , 1956 р.н., дружина, [PERSON] , 1975 р.н., син, [PERSON] , 1983 р.н., дочка, [PERSON] 1974 р.н., зять, [PERSON] , 1999 р.н. онук, [PERSON] , 1999 р.н. онука. Заповіт від імені померлого посвідчувався в Балинцівській сільській раді . Згідно заповіту від 30.08.2013 р. посвідченого секретарем Балинцівської сільської ради Симотюк В.М. заповів все своє майно на користь [PERSON] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що невизначеність часток не є підставою відмови у захисті права позивачів, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачі, набули право власності на частки в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved