Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 08.09.2008 належить житловий будинок з прибудовою та спорудами по [ADDRESS] . Окрім того, на підставі державного акту Серія ЯБ №949909 від 16.04.2007 їй належить земельна ділянка з кадастровим номером 0520688904:08:001:0053 за цією ж адресою. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №218374815 від 30.07.2020 їй стало відомо, що 21.07.2015 державним виконавцем Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ Кравчуком А.О. було накладено арешт на все її майно. З відповіді Центрального відділу ДВС у місті Вінниці ЦЗМУМЮ (м.Хмельницький) №103554 від 21.08.2020 встановлено, що на виконання відділу перебувало виконавче провадження №48177632 з примусового виконання виконавчого листа №2а/0270/4677/12 виданого 12.02.2015 Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в м. Вінниці заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообо`язкове державне пенсійне страхування в сумі 1413,79 грн. 21.07.2015 державним виконавцем відкрито виконавче провадження, винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника та накладено арешт на майно боржника. 31.03.2016 виконавче провадження №48177632 було завершено, а виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», встановлено строк для повторного звернення виконавчого документа до виконання 31.03.2017. Стягувач не скористався своїм право на повторне звернення виконавчого документа до примусового виконання. Таким чином наявність арешту накладеного державним виконавцем на все майно позивача порушує її право щодо вільного розпорядження належним їй майно, а тому просить скасувати накладений постановою від 21.07.2015 у виконавчому провадженні №48177632 Вишенським відділом ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області арешт майна позивача (а.с. 33-36). Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив (а.с. 60-61) у якому викладено наступну позицію. Відповідач заперечує щодо задоволення позову, оскільки за рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2012 з [PERSON] стягнуто на користь управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування в сумі 1413,79 грн. Рішення суду боржником не виконано. Вважає, що державний виконавець, накладаючи арешт на майно боржника діяв в межах та спосіб передбачений чинним законодавством при виконання рішення у примусовому порядку. Окрім того, станом на 03.12.2020 рішення суду боржником не виконано, а тому вважає, що відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. Третя особа своїх пояснень щодо вказаних позовних вимог не надала. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2020 цивільну справу за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області передано на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області за підсудністю в порядку ч. 2 ст. 30 ЦПК України (а.с. 18). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 виправлено описку в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2020 (а.с. 20). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.10.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 28). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.11.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 50). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.03.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду; відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду (а.с. 92-93). В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Мартинюк Я.С. не з`явилися, представником позивачки подано письмове клопотання, в якому просив справу розглянути у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити (а.с. 96). Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, проте причини з яких представник відповідача просить відкласти розгляд справи на іншу дату в клопотання не зазначено, що судом розцінюється як неповажна причина неявки представника відповідача в судове засідання. Окрім того, представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву було подано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с. 62). Аналогічна заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача була подана до суду також і 10.03.2021 (а.с. 90). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом установлено, що за відомостями автоматизованої системи в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень виконавче провадження №48177632 21.07.2015 в межах виконавчого провадження № 48177632 по виконанню виконавчого листа №2а/0270/4677/12, виданого 12.02.2015 Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці заборгованості зі сплати страхових внесків назагальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 1413,79 грн. на підставі заяви стягувача головним державним виконавцем Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ Кравчуком А.О. винесено постанову про арешт майна у ВП № 48177632, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON] , у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження(а.с.14-15). 31.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, із встановленням строку для повторного пред`явлення до 31.03.2017, виконавче провадження № 48177632 завершено. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.07.2020 слідує, що на підставі постанови державного виконавця Вишенвського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції (на сьогоднішній день перейменований на Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Хмельницький)) про арешт майна ВП № 48177632 від 21.07.2015 внесено запис про арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 10493602, що належить [PERSON] .. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 57 «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Аналіз вказаної норми свідчить, що накладення арешту на майно боржника в процедурі виконавчого провадження застосовується державним виконавцем як виконавча дія спрямована на забезпечення реального виконання рішення. Тобто накладення арешту на майно є одним із заходів реалізації наданих державному виконавцю Законом України "Про виконавче провадження" прав в процедурі виконавчого провадження спрямованих на реальне виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Примусове виконання рішення суду здійснюється до його завершення (закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчих документів з різних підстав), за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. За даними АСВП виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] відсутні. Виконавче провадження №48177632 в межах якого накладений арешт завершено, виконавчий лист повернутий стягувачу, із встановленням строку для повторного пред`явлення до 31.03.2017. Пред`явлення його повторно до виконання чи поновлення строку для пред`явлення його для виконання судом не встановлено. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент повернення виконавчого документу стягувачу), у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як установлено судом виконавче провадження № 48177632 завершено, виконавчий лист №2а/0270/4677/12 повернутий стягувачу та повторно до виконання не пред`являвся, строк повторного пред`явлення сплинув 31.03.2017, відомості про позивача, як боржника, у Єдиному реєстрі боржників, відсутні. Наявність обтяження не забезпечує виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню, так як виконавче провадження як таке відсутнє. Вказане обтяження порушує права позивача. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд дійшов висновку, що в даному випадку існують підстави для захисту прав позивача шляхом зняття арешту, накладеного постановою Вишенського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ВП № 48177632 від 21.07.2015 з примусового виконання виконавчого листа № №2а/0270/4677/12. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved