Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом і в його обґрунтуванні пояснив, що він перебував з 22.04.2013р. у трудових відносинах з відповідачем, працюючи трактористом, і був звільнений з підприємства 05.08.2013р. за ст.38 КЗпП України. При звільненні з позивачем не був зроблений повний розрахунок, тобто не була виплачена заборгованість по заробітній платі. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата і розрахункові суми, він змушений звернутися до суду з дійсним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 3242,23грн. та середній заробіток за затримку розрахунку у сумі 27556,20грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутністю. Представник відповідача - КП «Комбінат з озеленення та благоустрою Краснолуцької міської ради» у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Краснолуцької міської ради у судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Стаття 43 Конституції України у відповідності зі ст.23 Загальної декларації прав людини проголосила право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Як видно з матеріалів справи, згідно наказу № 57/к від 22.04.2013р. позивач був прийнята до КП «Комбінат з озеленення та благоустрою Краснолуцької міської ради» у якості тракториста. Згідно наказу № 111/к від 05.08.2013р. позивач був звільнений з КП «Комбінат з озеленення та благоустрою Краснолуцької міської ради» за ст.38 п.4 КЗпП України - власне бажання. Згідно ст.47 КЗпП України власник чи уповноважений їм орган зобов'язаний у день звільнення зробити з працівником розрахунок у терміни, встановлені в ст.116 даного кодексу. Цю саму вимогу містить і ст.2 Конвенції № 95 Міжнародної Організації Праці про охорону заробітної плати, згідно з якою при припиненні дії трудового договору з працівником проводиться остаточний розрахунок із виплатою всієї належної йому заробітної плати. Борг по заробітній платі позивача складає за період червень-липень 2013р. у сумі 3242,23грн., що підтверджується довідкою № 31 від 27.02.2014р., виданою КП «Комбінат з озеленення та благоустрою Краснолуцької міської ради». Судом встановлено, що заробітна плата позивачу на день розгляду справи КП «Комбінат з озеленення та благоустрою Краснолуцької міської ради» не виплачена. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 3242,23грн. Згідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначених у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", якщо при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільнені, судом буде встановлено, що в день звільнення працівнику не виплачена заробітна плата, то на підставі ст.117 КЗпП України суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день винесення рішення. Згідно довідки № 32 від 27.02.2014р., виданої КП «Комбінат з озеленення та благоустрою Краснолуцької міської ради», [PERSON] дійсно працював і КП «Комбінат з озеленення та благоустрою Краснолуцької міської ради» водієм і його середньоденні зарплата складає 131,22грн. Як вбачається із розрахунку середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, наданого суду позивачем, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідача перед позивачем складає 27556,20грн. У відповідності до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" під час визначення розміру відшкодування необхідно враховувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника та інших обставин справи. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення середньомісячної зарплата за затримку розрахунку підлягають задоволенню у сумі 3500грн. Суд вважає, що відповідач не довів відсутності вини в несвоєчасні виплаті позивачу заборгованості по заробітній платі, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то у відповідності до Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 243,60грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial