Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезгаданим позовом. В позові зазначено, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.1979 року на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із 3/10 частин житлового будинку із службовими та господарськими спорудами, розташованими на земельній ділянці по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963) після смерті [PERSON] являються її чоловік - [PERSON] та у відповідності до ч. 2 ст. 529 ЦК України (1963р.) позивачка та її брат [PERSON], як онуки спадкодавця, оскільки на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], батько позивачки та син спадкодавця - [PERSON], [INFO] помер. Факт родинних відносин між позивачкою та її батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] підтверджується копією свідоцтв про народження, реєстрацію шлюбу. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, за умовами якого, все належне їм майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті належало б їй і на що вона за законом би мала право вона заповідала [PERSON]. Даний заповіт був посвідчений 23.08.2001 року державним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Чирвою Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4-1461. На час смерті бабусі позивачка проживала разом з нею та була зареєстрована з нею за однією адресою - по [ADDRESS], вони з бабусею вели спільне господарство, а після її сперті позивачка продовжує проживати в зазначеному житловому будинку. Проводить капітальний та поточний ремонт житлового будинку, сплачує комунальні платежі та обов'язкові збори. Отже, позивачка прийняла спадкове майно в оперативне управління та володіння, в силу ст. 549 УК УРСР (1963р.) та вважається такою, що прийняла спадщину. 23 вересня 2013 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, після померлої бабусі [PERSON], яка була зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 32 та на підставі поданої заяви була заведена спадкова справа № 16/2013. 30 вересня 2013 року позивачка подала приватному нотаріусу ЗМНО [PERSON] заяву про видачу позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлої бабусі [PERSON], яка була зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 34 та долучена до спадкової справи № 16/2013. У зв'язку з тим, що у позивачки відсутній документ, який підтверджує факт реєстрації права власності за бабусею [PERSON] 3/10 частин житлового будинку [ADDRESS], постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 30.09.2013 року № 139/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], на спадкове майно, що складається із частини житлового будинку [ADDRESS]. В зв'язку з даною обставиною позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просить суд: Визнати [PERSON] такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті бабусі - [PERSON], померлої [INFO]. Визнати за [PERSON] право власності на 3/10 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, надав суду письмове заперечення в якому вказував, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведений йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. Таким чином відсутність у [PERSON] реєстрації на будинок [ADDRESS] дає підстави про відсутність у неї права власності на вказаний будинок. Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] не дає змоги визнати права власності на вказаний житловий будинок у [PERSON] в порядку спадкування. Відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутності та проти позовних вимог позиваки не заперечує. Третя особа по справі [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивачки. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] надала суду заяву якою просила суд розглядати справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухав сторони, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25.12.2001 року Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 11627.(а.с.31) На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.1979 року по справі 2-260/1979 на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належать 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS].(а.с.30) Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] власниками будинку є [PERSON] 3/10 частини, [PERSON] 3/10 частини, [PERSON] 1/5 частини та [PERSON] 1/5 частини.(а.с. 47) Згідно звідного оціночного акту по домоволодінню [ADDRESS] власниками даного житлового будинку є [PERSON] 3/10 частини, [PERSON] 3/10 частини, [PERSON] 1/5 частини та [PERSON] 1/5 частини.(а.с. 57) 1/5 частину спірного будинку позивачка отримала у власність після смерті свого батька [PERSON] у порядку спадкування. [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт яким все належне їй майно заповіла своїй онуці [PERSON].(а.с. 45) На час смерті спадкодавця [PERSON] позивачка мешкала разом з нею та була зареєстрована у вказаному будинку. При зверненні позивачки до нотаріальної контори вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.(а.с. 99) Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності з Листом Міністерства Юстиції України №15-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визнання належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинна вирішуватися в судовому порядку. Згідно статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України ( в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, згідно ст.549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), оскільки була зареєстрована (що підтверджується копією домової книги) та постійно проживала в [ADDRESS]. Згідно копії заповіту від 23 серпня 2001 року посвідченого державним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Чирвою Л.А., [PERSON], що мешкала в [ADDRESS] на випадок смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б вона не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON].(а.с.45) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із 3/10 частин житлового будинку із службовими та господарськими спорудами, розташованими на земельній ділянці по [ADDRESS]. Оцінив і дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок по [ADDRESS], але не встигла в зв'язку зі смертю зареєструвати своє право власності на вказану домобудівлю, а тому вимоги позивачки законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним визнати [PERSON] такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті бабусі - [PERSON], померлої [INFO] та визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало померлій [PERSON], а саме житловий будинок [ADDRESS]. На підставі ст.549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved