Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куп'янському районі Харківської області про скасування наказу про трудову дисципліну, зазначивши, що 27 жовтня 2014року відповідачем по даній справі було прийнято наказ про трудову дисципліну за № 43. У відповідності до даного наказу його позбавлено премії за жовтень 2014 року у повному обсязі за порушення трудової дисципліни та невиконання доручень керівництва, а саме: запізнення на роботу 07, 08, 09 жовтня 2014 року, не надання до управління виконавчої дирекції у Харківській області інформації щодо виконання наказу управління у Харківській області від 16.06.2014 року № 100 до 12 жовтня 2014 року. Вважає, що даний наказ повинен бути скасований в зв'язку з тим, що жодним документом не зафіксовано факт його запізнення і не могло бути зафіксовано, адже такого запізнення не було. Крім того, стаття 147 КЗпП України регулює стягнення за порушення трудової дисципліни, які визначаються як догана або звільнення. Позбавлення його премії не може бути застосовано як дисциплінарне стягнення. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача проти позову заперечував, вказавши наступне. Доводи позивача спростовуються актами про запізнення [PERSON] та актами про відмову від дачі пояснень, які є додатками до наказу. Крім того, позивач у позовній заяві не зазначає, що оскаржуваним наказом його було позбавлено премії за неналежне виконання покладених на нього завдань та доручень керівництва відділення, а саме [PERSON] повинен був надати до управління виконавчої дирекції у Харківській області інформацію щодо виконання наказу управління у Харківській області від 16.06.2014 року № 100 до 12 жовтня 2014 року. У встановлений термін [PERSON] зазначену інформацію не надав, тобто не виконав покладені на нього завдання. Від дачі пояснень стосовно причин не подання інформації у встановлений термін він також відмовився. Даний факт підтверджується актами, підписаними працівниками відділення. Преміювання керівних працівників, спеціалістів та службовців виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів здійснюється за своєчасне та якісне виконання завдань, визначених Статутом Фонду, Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженим постановою правління Фонду від 1 -.2001 року № 15 (із змінами), положеннями про управління виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (п.4.2). За невчасне (неналежне) виконання показників преміювання розмір премії працівникам може бути зменшений. Працівники можуть бути позбавлені премії до 100% (п. 4.5).Таким чином, наказ начальника відділення від 27 жовтня 2014 року № 43 було винесено згідно законодавства України, у зв'язку з чим жодних підстав для задоволення позовної заяви не існує. Заслухавши доводи сторін, допитавши свідків та перевіривши матеріали справи, зваживши встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював у Відділенні виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куп'янському районі Харківської області на посаді головного бухгалтера, з 12.12.2014р. він був звільнений за згодою сторін. 27.10.2014р. начальником Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куп'янському районі Харківської області Крициним В.І. був виданий наказ №43, яким позивача було позбавлено премії за жовтень 2014р. на 100% за порушення трудової дисципліни (запізнення на роботу) та невиконання покладених на нього завдань і доручень керівництва відділення, а саме, не надання до управління виконавчої дирекції у Харківській області інформації щодо виконання наказу управління у Харківській області від 16.06.2014 року № 100 до 12 жовтня 2014 року. Підставами для винесення наказу стали: акт про запізнення [PERSON] від 09.10.2014р., акт про відмову від дачі пояснень від 09.10.2014р., електронний лист управління про ненадання інформації, наказ від 16.06.2014р. №100, акт про відмову від дачі пояснень від 28.10.2014р. ( а.с.3). Відтворений в судовому засіданні відеодоказ (а.с.81), а саме відеозапис, виконаний позивачем на робочому місці з його слів випадково під час ознайомлення з оскаржуваним наказом, містить відомості про те, що в присутності працівників відділення йому був оголошений наказ, але від підпису в наказі позивач відмовився. Вказані обставини зафіксовані також в акті від 28.10.2014р. ( а.с.27). Згідно до акту від 09.10.2014р. ( а.с.16) встановлено, що [PERSON] 09.10.2014р. запізнився на роботу на 30 хвил. без пояснення причин запізнення. У той же день було складено акт ( а.с.19), згідно якого 09.10.2014р. [PERSON] було запропоновано надати письмове пояснення з приводу запізнень на роботу, але останній відмовився надавати пояснення. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини запізнення позивача та його відмови від дачі пояснень, викладені у вказаних актах. Як вбачається з наказу №100 від 16.06.2014р. Управління виконавчої дирекції Фонду «Про підготовку матеріально-технічної бази до експлуатації в осінньо-зимовий період 2014-2015років» начальникам відділень було доручено провести заходи щодо забезпечення такої підготовки і проінформувати Управління виконавчої дирекції у визначені терміни ( а.с.29-31). Реєстраційна картка вказаного вхідного документа (а.с.28) свідчить про резолюцію начальника відділення Крицина В.І., зміст завдання, терміни виконання та фактичних виконавцев доручення. Відмітки в розділі «рух документа» свідчать про ознайомлення [PERSON] з наданими йому керівником дорученнями, що не оспорювалося позивачем і в ході судового розгляду. 13.09.2014р. до відділення Фонду надійшов електронний лист (вх.№550) про не надання відділенням необхідної інформації щодо виконання наказу Управління №100 ( а.с.33). Реєстраційна картка вказаного документа містить резолюцію керівника- виконавцю [PERSON] надати пояснення, та розписку в одержанні вказаного документа. Але вказівка начальника відділення позивачем виконана не була. Як передбачено Інструкцією з діловодства у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куп'янському районі Харківської області відповідальність за виконання документа несуть особи, зазначені у резолюції керівника та безпосередні виконавці. У разі, коли документ виконується кількома працівниками, відповідальним за організацію виконання є працівник, який у резолюції зазначений першим( а.с.58-65). Як вбачається з Посадової інструкції головного бухгалтера відділення (а.с.39) головний бухгалтер безпосередньо підпорядковується начальнику відділення, яким визначаються обсяг і напрямок роботи головного бухгалтера. Відповідно до Положення про відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куп'янському районі Харківської області начальник відділення здійснює керівництво діяльністю відділення, видає у межах своєї компетенції накази, розпорядження, вживає заходів дисциплінарної відповідальності до працівників відділення та інше ( а.с.50-57). Положенням про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої диренкції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України передбачено, що преміювання здійснюється за своєчасне та якісне виконання завдань, працівники можуть бути позбавлені премії до 100% за невчасне, неналежне виконання показників преміювання. ( а.с.20) При цьому преміювання працівників відділень здійснюється згідно положення, затвевердженого начальником. Тобто, видання наказу про преміювання та позбавлення премії працівника відділення належить до компетенції начальника відділення. Відповідно до ст. 21 КЗпП України працівник, згідно з укладеним трудовим договором між ним і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, зобов'язується виконувати роботу, визначену цим договором, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку. Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Частина 2 статті 2 Закону України "Про оплату праці" визначає структуру додаткової заробітної плати, що включає доплати, надбавки, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Оспорюваний позивачем наказ №43 від 27.10.2014р. начальника відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куп'янському районі хоча і має назву «про трудову дисципліну», але як вид заходу вказує на позбавлення його премії за жовтень 2014р. на 100%. Дійсно ст.147 КЗпП України передбачає заходи дисциплінарного стягнення, до них належать догана та звільнення. Позбавлення працівників премії або інших заохочувальних виплат не слід ототожнювати із заходами дисциплінарної чи матеріальної відповідальності. Це запобіжні заходи матеріального характеру, що мають превентивний характер і пов'язані з припиненням поведінки, яка не відповідає законодавству про працю, колективному або трудовому договору і дезорганізує роботу підприємства. Позбавлення працівника виплат заохочувального характеру або зниження їх розміру вказує на те, що в його роботі чи дисципліні є певні недоліки, а продовження такої поведінки може призвести до застосування заходів юридичної відповідальності. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 10,11,58,60,61,179,212,213 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справі не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених вище, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Законодавством надано право підприємствам, організаціям самостійно визначати умови і розміри преміювання відповідно до Положення про преміювання, де вказані показники і умови преміювання, визначаються виробничі упущення і інша провина, за які працівники позбавляються премії повністю або частково. Рішення про зменшення розміру премій, у тому числі у в зв'язку із допущеними працівником виробничими упущеннями, керівник підприємства має право прийняти одноособово. Одним із таких показників може бути порушення працівником трудової дисципліни. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. Таким чином, начальник відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куп'янському районі при виданні оспорюваного наказу діяв у межах своїх повноважень, на підставі Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, невиконання доручень керівництва з боку позивача дійсно мали місце, за своєї посадовою інструкцією позивач був зобов'язаний виконувати доручення начальника відділення та поставлені ним завдання та зобов'язаний був не допускати порушень трудової дисципліни. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем вимог статті 147 КЗпП України та на те, що доручення начальника відділення не передбачене його посадовою інструкцією, але зниження розміру премії не відноситься до дисциплінарних стягнень, передбачених статтею 147 КЗпП України, крім того, посадова інструкція головного бухгалтера передбачає безпосередню підпорядкованість начальнику відділення, який визначає обсяг і напрямки роботи головного бухгалтера. Таким чином, судовим розглядом встановлено безпідставність вимог позивача. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed