Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач, в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить відібрати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення матері батьківських прав;стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу опіки та піклування Миколаївської міської ради. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка по справі є матір`ю дітей. Відомості про батька при реєстрації народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Спеціалістами служби у справах дітей Миколаївської міської ради з матір`ю проводилася профілактична робота з питання щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків по вихованню своїхдітей.Мати попереджалася про відповідальність за ухилення від виховання та матеріального утримання дітей. Однак, відповідачка все одно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню своїх дітей, не створює належні умови для проживання дітей, у будинку відключені комунікації, що унеможливлює опалення помешкання в зимовий час та здійснення санітарно-гігієнічного догляду за дітьми, що може загрожувати їх життю і здоров`ю, а тому позивач просить суд позов задовольнити. Представник позивача, органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей адміністрації Центрального району до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст.223 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, відомості про батька при реєстрації народження дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Як вбачається з позовної заяви, в лютому 2018 року на матір дітей почали надходити скарги від мешканців району стосовно неналежного виконання нею батьківських обов`язків відносно дітей. В помешканні разом з дітьми утримується вісім собак, розкидані кістки (скелети тварин), собаки сплять з дітьми у ліжках. Будинок опалюється електричним каміном через подовжувач від сестри [PERSON] , яка проживає в другій половині будинку. Через тривале відімкнення електропостачання в помешканні стіни покрилися пліснявою. Згідно листа Центрального відділу поліції в Миколаївській області від 02.02.2018 року, працівниками ювенальної превенції Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області здійснений вихід за адресою: [ADDRESS] , де мешкають неповнолітні діти [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2000 року народження , з матір`ю [PERSON] , яким встановлено, що найбільшу загрозу для дітей створює їх мати [PERSON] , діти розвиваються та виховуються в антисанітарних, не придатних для життя умовах, разом з великою кількістю домашніх тварин, що може становити загрозу неповнолітнім. Питання проживання дітей з матір`ю розглянуто на комісії з питань прав дитини виконавчого комітету Миколаївської міської ради 06.02.2018 року, на якій відповідач обіцяла здійснити косметичний ремонт, забезпечити дітям належні та безпечні умови проживання, вирішити питання щодо відключення електропостачання, водопостачання. 20.02.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прави дитини виконавчого комітету Миколаївської міської ради Мунтян Р.І., повідомила про переїзд до знайомої до закінчення холодного періоду. Працівниками служби у справах дітей адміністрації Центрального району було проведено перевірку умов проживання та встановлено, що умови відповідають санітарно-гігієнічним нормам. У серпні 2018 року до служби надійшла скарга від сусідів [PERSON] щодо неналежного виконання батьківських обов`язків матір`ю відносно дітей. 17.08.2018 року працівниками служби здійснено виїзд за адресою проживання сім`ї [PERSON] та встановлено, що вдома нікого не було, однак у будинку та у дворі велика кількість тварин (собак), розкидані старі речі та побутове сміття. Окрім того, через борг у будинку відімкнуто газопостачання. Під час телефонної бесіди працівників служби з [PERSON] , відповідач повідомила, що не має наміру покращувати умови проживання, ремонтувати помешкання та звільнити будинок від тварин, а також підключити комунікації у зв`язку з відсутністю коштів. Окрім того, вказала, що умови проживання дітей не є такими, що не відповідають санітарним нормам. Як вбачається інформації від 02.02.2018 року, наданої директором Миколаївської ЗОШ №16, [PERSON], учень 11-А класу школу відвідує систематично, а [PERSON] , учениця 3-Б класу часто пропускає заняття по хворобі. Згідно висновку № 2111/020201-22/22/14/8 від 18.09.2018 року, орган опіки вважає доцільним відібрати від матері [PERSON] , 1972 року народження , неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.170 ч.1 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій. За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідачка по справі не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не створює належних умов проживання. Таким чином, винна поведінка відповідачки щодо свідомого ухилення від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З огляду на викладене, вимоги органу опіки та піклування щодо відібрання дитини та стягнення аліментів на її утримання суд вважає обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на викладене, враховуючи, що суд вбачає підстави для задоволення вимог органу опіки та піклування щодо відібрання дитини, тому з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки вони є законними та обґрунтованими. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial