Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 19.05.2016 року [PERSON] відповідно до договору б/н, отримав кредит, наданий позивачем в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку" складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим Договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом, в зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, не заперечує щодо проведення слухання даної справи без його присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився , до суду надав відзив на позовну заяву , вимоги не визнав. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги не визнала з підстав вказаних у відзиві , так як вважає , що позивачем не надані належні докази , які підтверджують , що відповідач отримував кредит , в заяві на отримання кредиту не його підпис , не надано доказів , що має місце заборгованість . Заслухавши представника відповідача , дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] отримав кредит в сумі 500, 00 грн., наданий позивачем , у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг «,« Правилами користування платіжною карткою » та « Тарифами Банку « складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Суд не є фахівцем , який визначає справжність підпису , сторона відповідача не надала доказу , який би підтверджував , що підпис від імені [PERSON] виконаний іншою особою , тому дане заперечення до уваги не може прийматися до уваги судом. В матеріалах справи є фотознімок , відповідно до якого видно, що [PERSON] отримував в банківській установі картку. Що саме відповідач не заперечувала і представник відповідача , проте вказала , що не зрозуміло , що саме тримає відповідач, можливо календарик . На фото не чітко номер , але видно , що банківська картка. До заяви на отри мання кредиту надано копію паспорта. Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбаченим Договором. Як видно з руху коштів по рахунку [PERSON] , що картка використовувалася як ним особисто , так і представником по справі [PERSON] , яка є його дочкою та іншими особами , які перебувають в родинних відносинах ( [PERSON] ) . Причому переважно здійснювалося використання коштів , внесення коштів на кредитний рахунок практично відсутні. Станом на 12.02.2018 року позивачем визначена заборгованість 36171,89 грн. Належних доказів на спростування суми заборгованості відповідачем не надано. Пунктами 2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник дає свою згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбаченим договором більш ніж на 30 днів , позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав в повні мірі. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами ст. 536 ЦК України. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту, не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.05.2016 року в сумі 36171,89грн. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем не спростовані. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 грн.

Outcome: approved