Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є споживачем послуг централізованого опалення у квартирі [ADDRESS]. З жовтня 2015 року відповідач не вносить плати за отриманні послуги з централізованого опалення, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 червня 2017 року складає у сумі 4 327,95 грн., крім цього 425,38 грн. - інфляційні втрати та 89,56 грн. - три відсотки річних, що становить в сумі 4 842,89 грн. Просить стягнути заборгованість станом на 01 червня 2017 року у розмірі 4 842,89 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи сповіщена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно довідки форми А відповідач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 38). Відповідач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 61). Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги у відповідача станом на 01 червня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 4842,89 коп., яка складається з заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 01 червня 2017 року у розмірі 4 327,95 грн., інфляційних витрати за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року у розмірі 425 грн. 38 коп., трьох відсотків річних за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року у розмірі 89 грн. 56 коп. (а.с.4, 5, 6). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 01 червня 2017 року у розмірі 4 327,95 грн. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такі ж вимоги зазначені і в п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач не виконує зобов'язання по оплаті послуг з централізованого опалення, внаслідок чого станом на 01 червня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 4 327,95 грн. Тому з урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 01 червня 2017 року у розмірі 4 327,95 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року у розмірі 425,38 грн. та три відсотки річних за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року у розмірі 89,56 грн. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Тому за прострочення виконання зобов'язання щодо оплати послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 425,38 грн. Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке. За прострочення зобов'язання щодо оплати послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року з урахуванням суми заборгованості три відсотки річних становить у розмірі 89,56 грн. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року у розмірі 425,38 грн. та трьох відсотків річних за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року у розмірі 89,56 грн. З урахуванням викладеного позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (код ЄДРПОУ 37739041, МФО 322669, р/р 26036302434426 в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», місце знаходження: вул. Панаса Мирного, буд. 28, оф. 20, м. Київ, 01011) заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 01 червня 2017 року у розмірі 4 327 (чотири тисячі триста двадцять сім) грн. 95 коп., інфляційні втрати за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. 38 коп., три відсотки річних за період з жовтня 2015 року по червень 2017 року у розмірі 89 (вісімдесят дев'ять) грн. 56 коп., а всього 4 842 (чотири тисячі вісімсот сорок два) грн. 89 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 1600 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved