Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту батьківства та стягнення аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що починаючи з вересня 2018 року вони з відповідачем проживають у житловому будинку [ADDRESS] , будучи сусідами, перебували у романтичних відносинах, а саме: сторони зустрічалися, проводили разом час, відповідач приходив до неї додому, спілкувався з її дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У грудні 2018 року позивач завагітніла, про що повідомила відповідача на початку січня 2019 року. В свою чергу відповідач зреагував негативно та запропонував позивачу зробити аборт, на що вона відповіла категоричною відмовою. Після цього сторони припинили відносини та взагалі не спілкувалися. 07 вересня 2019 року вона від відповідача народила доньку [PERSON] та при реєстрації народження їхньої доньки в графі батько дитини вказала своє прізвище та громадянство, а ім`я та по батькові дійсного батька, а саме - [PERSON] , що зазначено в свідоцтві про народження. Про народження дитини відповідачу повідомив її син [PERSON] . У листопаді 2019 року вона звернулася до відповідача, щоб останній надав їй допомогу на утримання спільної доньки, так як вона ніде не працює та їй не вистачає коштів на утримання дитини, після чого відповідач передав їй 900 грн. В подальшому відповідач надавав їй грошові кошти у лютому 2020 року - 1000 грн., березні 2020 року - 1600 грн, квітні 2020 року - 1400 грн, травні 2020 року - 2000 грн. Більше матеріальної допомоги від відповідача на утримання дитини вона не отримувала. Зараз вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує від держави щомісячну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. на місяць, але цих коштів не вистачає на повноцінне утримання десятимісячної дитини. Вказує, що встановлення факту батьківства призведе до виникнення батьківських зобов`язань, через це при встановленні факту батьківства є необхідність стягнути аліменти з відповідача. Просить суд встановити батьківство [PERSON] [INFO] , уродженця п. Темижбекський Новоолекеандрівського району Ставропольського краю, відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що народилася в м. Кам`янське Дніпропетровської області, та записати його батьком дитини. Змінити прізвище дитини на « [PERSON] ». Зобов`язати Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, внести зміни в актовий Запис про народження № 741 від 11 вересня 2019 року у відповідності з рішенням суду. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 10 липня 2020 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року розгляд справи було зупинено та призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу, за результатами якої (висновок експерта № 758 від 13.10.2020 року) вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , складає не менше 99,99%. Ухвалою суду від 28.10.2020 року поновлено провадження у цивільній справі та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою суду від 10.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.00 годин 10 грудня 2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив не надав, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, визнає факт батьківства, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, погоджується на стягнення судових витрат за сплату судового збору в сумі 840,80 грн. і проведення експертизи в сумі 7222,98 грн., але заперечує проти зміни прізвища дитини на " [PERSON] " та оплату послуг адвоката в сумі 5389,20 грн. Представник третьої особи - Заводського районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в підготовче та судове засідання не з`явився, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю сторін на підставі наявних у суду доказів, оскільки в матеріалах справи достатньо матеріалів про правовідносини сторін, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав частково повідомивши свої заперечення проти зміни прізвища та оплату послуг адвоката, у зв`язку з чим відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін. Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини: Сторони з вересня по грудень 2019 року, проживали як сусіди в одному будинку, зустрічались і проводили разом час та перебували у романтичних відносинах. Від вказаних стосунків позивач завагітніла та [INFO] народила доньку [PERSON] , але відомості в свідоцтві про народження дитини в графі "батько" були зазначені у відповідності до ст. 135 СК України за вказівкою матері, що підтверджується копією свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с. 9) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 10). Позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та мешкають разом з позивачем у квартирі по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім`ї № 1/9063 від 15.06.2020 року ТОВ «ЄРЦ КП» (а.с. 13). Після народження доньки [PERSON] позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує від держави щомісячну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. на місяць, що підтверджується довідкою Дніпровського УСЗН Департаменту соціальної політики № 626 від 15.06.2020 року (а.с. 14). Згідно висновку експерта № 758 від 13.10.2020 року, вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , складає не менше 99,99% (а.с. 35-38). Як зазначено позивачем у позовній заяві та не оспорювалось відповідачем, зараз відносини між сторонами погіршилися, відповідач відмовляється приймати участь у вихованні дитини, надавати матеріальну допомогу на утримання доньки та не бажає визнавати своє батьківство. Малолітня донька [PERSON] потребує уваги та матеріального забезпечення від батька. Судові витрати, які позивач понесла при розгляді справи складаються з суми судового збору 840,80 грн., витрат на послуги адвоката в сумі 5389,20 грн., витрат за проведення експертизи в сумі 7222,98 грн., що підтверджується відповідними квитанціями і чеками у справі, договором про надання правової допомоги, договором про надання послуг, рахунками-фактурами та свдоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю [PERSON] (а.с. 1, 15, 16, 43-51). Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 126 СК України передбачено визначення походження дитини за заявою чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою та заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно зі змісту заяви, наданої відповідачем, [PERSON] ,. він позовні вимоги визнав частково, заперечує проти зміни прізвища дитини та стягнення коштів за понесені витрати позивачем на оплату послуг адвоката, у той же час повністю визнає своє батьківство, згоден сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, погоджується на стягнення суми судового збору та витрат за проведення експертизи. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що позивач позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, відповідач визнав позов частково та не заперечував проти визнання його батьком дитини та стягнення аліментів, беручи до уваги те, що зобов`язання по належному утриманню дитини покладено на обох батьків, визнання відповідачем позову в цій частині не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства та стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо не визнаних позивачем позовних вимог про зміну прізвища дитини, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частиною п`ятою статті 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни прізвища дитини, оскільки дитина народжена від відповідача та має право носити його прізвище, мати дитини як її законний представник наполягає на наданні дитині прізвища батька мотивуючи це правом дитини носити прізвище свого батька, тобто позивач довела необхідність такої зміни, а також того, що зміна прізвища буде відповідати інтересам, психологічному та гармонійному розвитку дитини. З цих підстав, судом визнано за доцільне змінити прізвище малолітньої дитини на вимоги матері. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Позивачем заявлено дві самостійні позовні вимоги про визнання батьківства та стягнення аліментів, вимоги про зміну прізвища та внесення змін до актового запису є похідними від встановлення батьківства, через це позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. оскільки за вимогу про стягнення аліментів позивача звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 840, 80 грн. та на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн. Понесені позивачем витрати на отримання правової допомоги в сумі 5389,20 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 7222,98 грн. підлягають стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача. На підставі п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів,

Outcome: approved