Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 17 січня 2006 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого публічне акціонерне товариство "Приват Банк" відкрило відповідачці картковий рахунок, випустило та надало платіжну картку, на якій встановлена відновлювальна відклична кредитна лінія, ліміт якої розраховано банком. Позичальник повинен здійснювати погашення частину суми заборгованості за кредитною лінією щомісяця до останнього робочого дня поточного місяця, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією. Станом на 16 листопада 2014 року заборгованість становить 20340 гривень 93 копійки, у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 2245 гривень 37 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 16650 гривень 75 копійок, штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штраф (процентна складова) в сумі 944 гривні 81 копійка. Просить стягнути з відповідачки зазначену суму коштів, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з?явився, подавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з?явилася, хоча про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом оголошення в газеті "Наддніпрянська правда" № 4 (66) від 29 січня 2015 року. Причину неявки до суду не повідомила. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідноснини. Судом установлено, що 17 січня 2006 року, згідно кредитного договору № б/н, позивач відкрив відповідачці картковий рахунок, випустив та надав платіжну картку, на якій встановив відновлювальну відкличну кредитну лінію, ліміт якої розраховано банком. Згідно п. 6.5 кредитного договору відповідачка зобов?язалася гасити заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Однак погашення кредиту не здійснює. Відповідно до п. 8.6 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'зання, передбаченого кредитним договором більше ніж на 120 днів, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5 % від суми позову. Станом на 16 листопада 2014 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 20340 гривень 93 копійки, у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 2245 гривень 37 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 16650 гривень 75 копійок, штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штраф (процентна складова) в сумі 944 гривні 81 копійка. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved