Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за [PERSON], [INFO], право власності на 51/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на майно, а саме на частку житлового будинку [ADDRESS]. Проте, при зверненні з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, останнім постановою відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом, оскільки встановлено неспівпадіння імені та року народження покійної матері позивача у правовстановлюючому документі, а саме: рішенні суду та архівній довідці бюро технічної інвентаризації. [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої, однак через відсутність належних правовстановлюючих документів на 51/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованої за вищевказаною адресою , позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину та вільно розпоряджатися спадковим майном. Позивач в судовому засіданні 27.01.2015 року позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, в наступні судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про наступний розгляд справи (а.с. 60, 66). Надав до суду заяву (вх. № 9989 від 24.03.2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні (а.с. 73). Представник відповідача, Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 29, 56, 63, 69). Причину неявки не повідомив, заперечень не надавав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від [INFO] року, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис за № 582 (а.с. 9). [PERSON] є матір'ю [PERSON] є про що свідчить свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 23.09.1954 року, виданого міським бюро записів актів громадянського стану м. Кіровограда, актовий запис за № 1491 (а.с. 44). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 23.08.1950 року (а.с. 14) та паспорта громадянина України, серії [NUMBER], виданого Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 15), прізвище, ім'я, по батькові та дата народження матері позивача зазначено як [PERSON], [INFO]. Між [PERSON] та [PERSON], 1934 року народження, 21.05.1951 року зареєстровано шлюб. Прізвище після реєстрації одруження чоловіка: [PERSON], дружини: [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 10. Зазначене підтверджується свідоцтво про одруження, серії [NUMBER] від 24.05.1951 року (а.с. 13). Рішенням Народного суду Кіровського району м. Кіровограда від 19.02.1979 року, яке 02.03.1979 року набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON], 1934 року народження та [PERSON]. Визнано право власності на 51/200 частину домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 11). За архівною довідкою № 110910 від 08.07.2014 року, виданої Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» право власності на 51/200 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належало на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі рішення Народного суду Кіровського району м. Кіровограда від 19.02.1979 року. Право власності на 49/200 частини вищевказаного будинку належало [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору дарування від 09.06.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2296, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І., реєстрацію права власності проведено 13.06.2000 року та внесено в книгу 46 за реєстровим № 11042 (а.с. 10). Таким чином, матері позивача на праві власності належала ? частина будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 33929633 від 20.02.2015 року, наданою Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, право приватної власності на 51/200 частину будинку [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі рішення Народного суду Кіровського району м. Кіровограда від 19.02.1979 року (а.с. 71-72). При цьому, право власності на 49/200 частку вказаного будинку зареєстровано за [PERSON]. В матеріалах спадкової справи № 374/2013, заведеної в Кіровоградській міській нотаріальній конторі № 2 після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, міститься заява сина спадкодавця, [PERSON] від 23.08.2013 року, зареєстрована під № 759 про прийняття спадщини (а.с. 35). Проте, постановою № 1711/02-31 від 26.09.2014 року державного нотаріуса Кіровоградської міської нотаріальної контори № 2 відмовлено [PERSON], [INFO], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на ? частину житлового будинку [ADDRESS] відмовлено, оскільки у свідоцтві про смерть, рішенні Народного суду Кіровського району м. Кіровограда від 19.02.1979 року та архівній довідці про право власності містяться розбіжності у написанні імені та року народження спадкодавця (а.с. 12). За змістом статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За статтею 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно пункту 216 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" видача свідоцтва про право на спадщину за майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Як роз'яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. Частиною 1 статті 178 Цивільного кодексу України передбачено, що об'єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільною права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього стаття 16 цього ж Кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], а тому вважає, що він має право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності за ним на нерухоме майно, оскільки це стосується його права як спадкоємця та майбутнього власника цього нерухомого майна. У зв'язку із вказаним суд вважає необхідним захистити право позивача та визнати в судовому порядку за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на відповідну частку будинку [ADDRESS], що відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що позивач є спадкоємцем є першої черги підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами і по суті ніким не оспорюються. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеними позивачами На підставі викладеного та

Outcome: approved