Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] \~та [PERSON] \~звернулися до\~суду із\~позовною заявою\~до Теребовлянської\~міської ради,\~третьої особи\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог:\~Теребовлянська державна\~нотаріальна контора\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на 2/4 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , а саме ј частки вищевказаного житлового будинку в порядку\~спадкування за\~законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та ј частки вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування, як за членом колгоспного двору, за [PERSON] визнати право власності на ј частки вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування, як за членом колгоспного двору, мотивуючи тим,\~що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак в позовній заяві просять слухати справу без їхньої участі позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Теребовлянської міської\~ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності від 20 лютого 1990 року виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, що складається з чотирьох членів, головою якого був [PERSON] . Відповідно до довідки від 11 липня 2019 року № 09-04/13-152 виданої Теребовлянською міською\~радою Тернопільської\~області про те, що житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] відноситься до колгоспного типу двору, на період 01 січня 1991 року за вказаною адресою проживали і були зареєстровані [PERSON] -голова двору, [PERSON] -дружина, [PERSON] -дочка, [PERSON] -зять. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 2006 року виданого Теребовлянською державною нотаріальною конторою та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 04 липня 2006 року, [PERSON] є власником ј частини житлового будинку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] на підставі спадкування після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що на [ADDRESS] , були [PERSON] -голова\~двору,\~ [PERSON] -дружина,\~ [PERSON] -дочка,\~ [PERSON] -зять із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року). Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в [ADDRESS] , які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких [PERSON] належало 2/4 частка вищевказаного будинковолодіння (1/4 в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та ј своєї частки), [PERSON] належало 1/4 частка вищевказаного будинковолодіння, [PERSON] належало 1/4 частка вищевказаного будинковолодіння. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Згідно свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . У вказано свідоцтві ім`я батька позивачки вказано помилково « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , встановлено, що 01 листопада 1986 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка фактично вступила в оперативне управління спадковим майном після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] . Відповідно до постанови виданої державним нотаріусом Хомутовою О.М. № 524/02-14 від 19 травня 2017 року [PERSON] у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , після матері [PERSON] померлої [INFO] ,\~відмовлено, у зв`язку з тим, на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до висновку про вартість майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , виданого оцінювачем [PERSON] , вартість вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 154\~600 (сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот) грн.. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши [PERSON] 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , з яких 1/4 частку як за членом колишнього колгоспного двору, 1/4 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ) та визнати право власності за [PERSON] на вказане майно, та виділивши [PERSON] 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності за [PERSON] на вказане майно.

Outcome: approved