Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди вказуючи, що він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Черкасиобленерго» на різних посадах з 25.05.2009 року. Наказом № 87-п/тз, про звільнення його з роботи, його звільнено за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, в зв»язку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільненні йому не було виплачено всіх сум, в тому числі заробітної плати за час з 01.02.2017 року по 06.06.2017 року, не виплачена грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку, вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку. Просить стягнути з відповідача15663 грн заборгованості по заробітній платі, 174,61 грн - грошову компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 19197,45 грн, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення рішення та 5000 грн моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково та пояснив, що 07.08.2017 року йому відповідачем виплачена заборгованість по заробітній платі, сума за невикористану щорічну відпустку, вихідну допомогу. Тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку по 07.08.2017 року та моральну шкоду 5000 гривень яка полягає в тому, що він залишився в скрутному матеріальному становищі, на утриманні має двох малолітніх дітей, прикладав зусиль для пошуку коштів для утримання своєї сім»ї. Представник відповідача Махаринець В.І. в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково та пояснила, що 07.08.2017 року з позивачем проведено розрахунок заборгованості по заробітній платі. Тому середній заробіток за весь час затримки розрахунку повинен розраховуватись до 07.08.2017 року. Щодо моральної шкоди, просила в позові відмовити, так як позивачем не доведено її спричинення та не наведено підстав в чому саме вона полягає. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 20 постанови від 24 грудня 1999 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, а коли він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні останнього до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до ч. 5 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. Згідно до Правового висновку, викладено в постанові Верховного Суду у справі № 6-2807 цс 16 від 01.03.2017 року, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку, якщо іншого непередбачено чинним законодавством. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Черкасиобленерго» на різних посадах з 25.05.2009 року. Наказом № 87-п/тз про звільнення з роботи, позивача звільнено за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, в зв»язку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільненні позивачу не було виплачено всіх сум, в тому числі заробітної плати за період з 01.02.2017 року по 06.06.2017 року, не виплачена грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку, вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку. 07.08.2017 року Черкаським міським РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» здійснено остаточний повний розрахунок з позивачем по заробітній платі , що підтверджується наданими суду довідками. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 07.06.2017 року по 06.08.2017 року, тобто за 42 робочих дні, що становить 7289,10 грн ( 42 х 173,55 грн -середньоденнього заробітку). Підлягають до часткового задоволення і вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди. При цьому суд враховує, що не проведення з позивачем повного розрахунку по заробітній платі, невиплата заробітної плати з лютого 2017 року є порушенням законних прав позивача, що привело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків та вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Суд також враховує те, що на утриманні позивача знаходиться двоє неповнолітніх дітей, що також призвело до вживання зусиль позивача для пошуку додаткового джерела доходу. Всі ці підстави суд розцінює саме як завдання позивачу з боку відповідача моральної шкоди, а тому вважає стягнути з відповідача 800 гривень на корись позивача.

Outcome: partial