Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 13030, 40 грн. та судовий збір 1762 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 26.12.2017 р. в м. Полтава по вул. Зіньківська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] , та автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 18.01.2018 року [PERSON] було визнано винним у настанні вищезазначеної ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2094271, який діяв на дату настання зазначеної ДТП на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ремонтною калькуляцією від 01.08.2018р. вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Opel» д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, склала 12396,46 грн. Згідно з ремонтною калькуляцією від 12.07.2018р. вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , склала 2633,94грн. На підставі заяв на виплату страхового відшкодування від потерпілих осіб, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ІІрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 10396,46 грн., та в розмірі 2633, 94 грн., таким чином відшкодувавши завданий збиток в загальному розмірі 13030, 40 грн. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, згідно вимог чинного законодавства України, ПАТ «СК «ЮНІВЕС» має право вимоги до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, тому звернувся до суду. Ухвалою від 02.11.2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, що позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2017 року о 08 год. 45 хв. [PERSON] керуючи автомобілем ГАЗ 33021 д.н.з. [NUMBER] рухався по вул. Зіньківська в м. Полтава, де під час руху від автомобіля відпало два задніх колеса з лівої сторони, які скоїли зіткнення з автомобілем Opel Tigra д.н.з. [NUMBER] та автомобілем ЗАЗ Lanos д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 31.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 10.01.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. (а.с.6). Відповідно до ч. 4ст. 82 ЦПК України обставини, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно полісу серія АМ № 2094271 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв на час ДТП - 26.12.2017 року, автомобіль ГАЗ 33021 д.н.з. [NUMBER] застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС». Згідно ремонтної калькуляції № ГО-10843-1 від 12.07.2018 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Lanos д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 2633 грн. 94 коп. (а.с.22-23). Відповідно до страхового акту №ГО-10843-1/ХВ по договору страхування № АМ2094271 від 02.12.2017р. [PERSON] встановлено розмір страхового відшкодування у розмірі 2633 грн. 94 коп.(а.с.24-25). Згідно платіжного доручення № 28398 від 19.07.2018 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 2633 грн. 94 коп.(а.с.26). Окрім того, згідно ремонтної калькуляції № 673 від 01.08.2018 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Opel Tigra д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 10396 грн. 46 коп. (а.с.13-14). Відповідно до страхового акту №ГО-10843/ХВ по договору страхування № АМ2094271 від 02.12.2017р. [PERSON] встановлено розмір страхового відшкодування у розмірі 10396 грн. 46 коп. (а.с.15-16). Згідно платіжного доручення № 26320 від 11.05.2018 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі [PERSON] (а.с.17). У відповідності зі ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених уст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в загальному розмірі 13030, 40 грн. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved