Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач в травні 2015 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03.10.2007 року задоволено позов [PERSON] до Синяківської сільської ради, третя особа - [PERSON] про визнання права власності на самовільну забудову , що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення суду відповідачем [PERSON] отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.12.2007 року, що видане на підставі рішення виконавчого комітету Синяківської сільської ради від 07.11.2007 року [NUMBER] та рішенням реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 22 січня 2008 року, проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на будинок за адресою [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Київської області від 03.11.2014 року скасовано рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03.10.2007 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності відмовлено. Позивач зазначає, що вона є власником земельної ділянки площею 0,25 га , яка розташована в [ADDRESS], цільове призначення- для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі державного акту серії [NUMBER] від 14.06.2007 року. На вказаній земельній ділянці знаходяться об'єкти самочинного будівництва, а саме -прибудова «а1» до житлового будинку із збільшенням загальної площі на 207,1 кв.м , збільшенням житлової площі на 113,5 кв.м , самочинно збудовані споруди: сарай «Т» та вольєр «С». Позивач вважає, що оскільки рішення суду на підставі якого [PERSON] отримала правовстановлюючі документи на нерухоме майно скасовано, а вказані об'єкти самочинного будівництва знаходяться на земельній ділянці позивача, у зв'язку з чим правовстановлюючі документи, які видані на нерухоме майно на ім'я [PERSON] підлягають скасуванню. На підставі вищенаведеного, позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Синяківської сільської ради № 59 від 07 листопада 2007 року в частині оформлення права приватної власності на будинок за адресою: [ADDRESS] за [PERSON]. Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 05 грудня 2007 року, видане Синяківською сільською радою Вишгородського району Київської області на ім'я [PERSON] на будинок за адресою: [ADDRESS]. Визнати незаконним та скасувати рішення реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 22 січня 2008 року, реєстраційний номер 2307098,про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на будинок за адресою [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених в позові підстав та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі: Синяківська сільська рада та КП «Вишгородське БТІ» своїх представників до суду не направили, повідомлені про день та час судового розгляду належним чином, причини їх неявки суду невідомі. Ухвалою суду від 12.08.2015 року по даній справі залучено в якості співвідповідача [PERSON] , замінивши її статус з третьої особи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена про день і час розгляду справи належним чином, судом неодноразово відкладався розгляд справи за клопотанням відповідача [PERSON] В судовому засіданні яке відбулося 23.10.2015 року судом оголошено перерву у зв'язку з наданням часу для ознайомлення з матеріалами справи представнику відповідача [PERSON] Однак в судове засідання 30.10.2015 року відповідач [PERSON] не з'явилася, а представник відповідача надав до суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з його хворобою, однак в поданій довіреності від 23.04.2014 року [PERSON] уповноважила п'яти осіб бути її представниками в тому числі і в судах, які також не прибули в судове засідання, за таких обставин суд вважає , що відповідач [PERSON] недобросовісно користується належними їй процесуальними правами. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути у відсутність відповідачів на підставі наявних доказів у загальному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03.10.2007 року задоволено позов [PERSON] до Синяківської сільської ради, третя особа - [PERSON] про визнання права власності , а саме на самовільну забудову - прибудова «а1» до житлового будинку із збільшенням загальної площі на 207,1 кв.м , збільшенням житлової площі на 113,5 кв.м , самочинно збудовані споруди: сарай «Т» та вольєр «С», що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8-9). Рішенням апеляційного суду Київської області від 03.11.2014 року скасовано рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03.10.2007 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності відмовлено.(а.с.11-12). Даним рішенням встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га , яка розташована в [ADDRESS], цільове призначення- для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.06.2007 року . При цьому матеріали справи не містять документів щодо права власності чи користування [PERSON] земельною ділянкою під самочинними спорудами. На підставі рішення Вишгородського районного суду від 03.10.2007 року відповідачем [PERSON] отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.12.2007 року, що видане на підставі рішення виконавчого комітету Синяківської сільської ради від 07.11.2007 року [NUMBER] видане Синяківською сільською радою Вишгородського району Київської області на ім'я [PERSON] на будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Рішенням реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 22 січня 2008 року, проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на будинок за адресою [ADDRESS]. (а.с.15). За загальним правилом, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК, ч.1 ст.3 ЦПК України). Відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст.57-60 ЦПК України. Суд відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Ч. 1 і 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Законодавче закріплення необхідності державної реєстрації права власності на нерухоме майно є, таким чином, визнанням з боку держави публічно - правового інтересу у встановленні приналежності нерухомого майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб'єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об'єкта. Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. При цьому вона ніяк не впливає на цивільно-правову рівність учасників обороту, автономію волі і свободу договору. Тобто не надає публічно-правового характеру вказаним правовідносинам, що дозволяє зробити висновок про можливість розгляду спорів щодо державної реєстрації виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 26 названого Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до частини 2 ст.182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, яке було чинним на час видачі оспорюваного позивачем свідоцтва про право власності, оформлення права власності на нерухоме майно проводилося, зокрема, і органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно. В частині 2 ст.331 ЦК України вказано, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Тобто, в спірному випадку, право власності [PERSON] на будинок, в тому числі і на самовільну забудову - прибудова «а1» до житлового будинку із збільшенням загальної площі на 207,1 кв.м , збільшенням житлової площі на 113,5 кв.м , самочинно збудовані споруди: сарай «Т» та вольєр «С» , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] виникло саме на підставі рішення Вишгородського районного суду від 03.10.2007 року , а на підставі вказаного рішення видано свідоцтво про право власності майно від 05.12.2007 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Синяківської сільської ради від 07.11.2007 року [NUMBER] та рішенням реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 22 січня 2008 року, проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на вказаний будинок . Враховуючи те, що рішення суду від 03.10.2007 року про визнання права власності на самовільну забудову - прибудова «а1» до житлового будинку із збільшенням загальної площі на 207,1 кв.м , збільшенням житлової площі на 113,5 кв.м , самочинно збудовані споруди: сарай «Т» та вольєр «С», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено та не зазначення в рішенні суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що не можна вважати таким, що відбувся реальний захист прав власності позивача, таким чином, в зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки у даному випаду реєстраційні правовідносини спрямовані на встановлення, зміну, припинення прав на нерухоме майно і є визначеним організаційним заходом, що використовується власниками для впорядкування своїх основних відносин, предметом яких є нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved