Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач КП «Червонограджитлокомунсервіс» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30.08 2010 року КП «Червонограджитлокомунсервіс» зобов'язано укласти з відповідачем [PERSON] договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за виключенням послуг визначених в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 05.01.2011 року. Через постійне ухиляння відповідача підписувати даний договір такий був укладений 22.02.2013 року разом із протоколом розбіжностей. Відповідність договору вимогам рішення Апеляційного суду Львівської області від 30.08.2010 року та його чинність обумовлено в ухвалі Червоноградського міського суду Львівської області від 02.07.2013 року у справі № 459/1848/13-ц залишеної в силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.12.2013 року у справі № 22-ц/783/6089/13. Згідно наказу КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 19.04.2013 року № 116 відповідачам було здійснено перерахунок за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] з 30.08.2010 року. Власником цього помешкання є [PERSON] У зазначеному приміщенні зареєстровані і проживають його дружина [PERSON] та син - [PERSON]. Оскільки відповідачі є споживачами послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач, однак своєчасно не сплачували кошти за надані послуги за період з 01.04.2013 року по 01.04.2014 року у них утворилася заборгованість в розмірі 1283,17 грн. Відтак з огляду на наведене та з урахуванням поданих під час розгляду справи уточнень просить стягнути з відповідачів дану суму боргу разом з індексом інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми боргу , що становить 1369,07 грн. У судовому засіданні представник КП «Червонограджитлокомунсервіс» позов підтримав, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві та додатково пояснив, що оспорювана відповідачем послуга , а саме: підготовка будинку до осінньо-зимового періоду не надається круглий рік, тому оплата за неї не нараховується щомісячно. Розрахунок відповідачам було проведено без врахування послуг технічного обслуговування систем гарячого водопостачання, підготовка житлових будинків до осінньо-зимового періоду в частині підпункту, що стосується ЦО та гарячого водопостачання, так як такий замінено підпунктом для будинків з центральним опаленням; повірка та ремонт теплових лічильників. Що стосується оспорюваних відповідачем [PERSON] послуг щодо технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем ЦО , то такі йому надавалися згідно журналів видачі нарядів та актів перевірки. Просить позовні вимоги задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги КП «Червонограджитлокомунсервіс» заперечив, подав відповідні письмові заперечення та пояснив, що 22.03.2013 року між ним та відповідачем не був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій , так як вони не досягли згоди стосовно усіх істотних умов договору. Такі ним були викладені у протоколі розбіжностей. Із шаблонного договору позивачем були виключені наступні послуги : технічне обслуговування систем гарячого водопостачання, підготовка житлових будинків до осінньо-зимового періоду в частині підпункту, що стосується ЦО та гарячого водопостачання, так як такий замінено підпунктом для будинків з центральним опаленням; повірка та ремонт теплових лічильників. Однак окрім цих послуг йому не надаються такі послуги як технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення , поточний ремонт внутрішньобудинкових систем ЦО та підготовка будинку до осінньо-зимового періоду. Тому протягом багатьох років ним оплачувалися послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині, за виключенням послуг, які фактично йому не надавалися. Таким чином заборгованість виникла внаслідок несплати частини коштів, і аж ніяк не може становити 1283,17 грн. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім цього просить застосувати строк позовної давності. [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви , в яких просять розглянути справу у їх відсутності та у позовних вимогах відмовити. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що КП «Червонограджитлокомунсервіс» є належним балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку [ADDRESS] Разом з тим встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Комінтех» № 4979 від 12.05.2014 року. Водночас із цієї довідки вбачається, що у даному помешканні зареєстровані члени його сім'ї, а саме : дружина [PERSON] та син [PERSON]. В той же час встановлено, що 22.02.2013 року між КП «Червонограджитлокомунсервіс» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в квартирі [ADDRESS] відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 30.08.2010 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 05.01.2011 року, а саме з врахуванням прийнятого в експлуатацію індивідуального опалення, що потягло за собою виключення таких послуг як технічне обслуговування систем гарячого водопостачання, підготовка житлових будинків до осінньо-зимового періоду в частині підпункту, що стосується ЦО та гарячого водопостачання, замінивши підпунктом для будинків з центральним опаленням; повірка та ремонт теплових лічильників. При цьому як вбачається із протоколу розбіжностей від 27.02.2014 року сторони не досягли згоди стосовно двох інших видів послуг, зокрема технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем ЦО. Водночас матеріали справи містять ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 02 липня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2013 року , в яких договір підписаний між КП «Червонограджитлокомунсервіс» та [PERSON] від 22.02.2013 року визнано належним чином укладеним. В силу вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд приходить до висновку, що у спірний період між сторонами існували договірні зобов'язання. Окрім цього на виконання зазначених договорів наказом директора КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 19.04.2013 року № 166 припинено нарахування з 30.08.2010 року за адресою [ADDRESS] в м.Червонограді Львівської області за наступні послуги : технічне обслуговування систем гарячого водопостачання, підготовка житлових будинків до осінньо-зимового періоду в частині підпункту, що стосується ЦО та гарячого водопостачання, замінивши підпунктом для будинків з центральним опаленням; повірка та ремонт теплових лічильників. П.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Проте як вбачається із заперечень на позовну заяву [PERSON], останній вважає, що КП «Червонограджитлокомунсервіс» безпідставно нараховує йому плату за такі послуги як підготовка будинку до осінньо-зимового періоду, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем ЦО, за які він не оплачує. Виключивши ці послуги із переліку наданих, ним був здійснений власний розрахунок, який надано під час судового засідання, і який , на його думку, відповідає фактично спожитим ним та членами його сім'ї послугам. Як передбачено ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Однак відповідачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин. У матеріалах справи відсутні акти - претензії щодо ненадання йому конкретних послуг , в який саме період такі не надавалися. І під час судового розгляду судом таких здобуто не було. В свою чергу позивачем представлено у судовому засіданні журнал нарядів та акти перевірки , із яких встановлено належне надання відповідачам цих послуг. При цьому останнім був наданий суду розрахунок суми заборгованості за адресою [ADDRESS] м.Червонограді Львівської області з посиланням на тариф по кожному виду послуги, які надаються їх підприємством споживачам за даною адресою. Як передбачено ч.2 ст.156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника теж зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) придомової території та проведення ремонту. Отже, зважаючи на наведені вище обставини суд приходить до висновку, про обов'язок відповідачів брати участь в утриманні майна, що належить власникам квартир у багатоповерховому будинку на праві приватної власності, зокрема виходячи із положень ч.2 ст.382 ЦК України це приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне , електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень які розташовані у житловому будинку. Тому твердження відповідача [PERSON] про те, що протягом кількох років ним оплачувалися послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині, за виключенням послуг, які фактично йому не надавалися, суд вважає необґрунтованими. Системний аналіз положень ст.ст.2,9,10,189,190 ЖК Української РСР дає підстави для висновку про те, що правовідносини пов'язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг , за своєю природою не є житловими. Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності , вільному волевиявленні , майновій самостійності їх учасників , регулюються цивільним законодавством України. Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Як регламентує частина перша статті 4 зазначеного Закону законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно з частиною другою статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб'єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов'язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. З огляду на те, що в процесі прийняття спеціального закону - Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - зміни до ЦК України Верховною Радою України не розглядалися та не приймалися, стосовно спірних правовідносин норми спеціального закону не можуть конкурувати з нормами основного акту цивільного законодавства. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а . замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно із розрахунку відповідача слідує висновок, що здійснені ним платежі повинні погашатися за поточний місяць, а не в рахунок боргу минулого періоду, що також суперечить положенням п.3 ч.1 ст.534 ЦК України, яка регламентує, що у разі недостатності проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання в повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора з оплати основної суми боргу. Зважаючи на викладене, суд вважає, що поточні платежі , які проводив [PERSON] щомісячно погашали основну суму заборгованості за попередній період, таким чином за квартирою [ADDRESS] м.Червонограді Львівської області станом на 01.05.2014 року рахується заборгованість, яка виникла за період з 01.04.2013 року по 01.04.2014 року в сумі 1283,17 грн. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, тому з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користь позивача слід стягнути 1283,17 грн. заборгованості. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачів дану суму боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми боргу, що за його підрахунками становить 1369,07 грн. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на думку суду, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Обчислюючи розмір індексу інфляції по заборгованості відповідача за надані позивачем та спожиті відповідачами послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій , суд виходить із наступного. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період протермінування сплати заборгованості. А) Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ИИс = (ИИ1:100) х (ИИ2:100) х (ИИ3:100) х ... (ИИZ:100), де ИИ-1 - індекс інфляції за перший місяць протермінування, ИИ-2 - індекс інфляції за другий місяць протермінування, ...... ИИ-Z - індекс інфляції за останній місяць протермінування. Б) Сума заборгованості з урахуванням индекса інфляції розраховується за формулою: СЗИИ = СЗ х ИИс, де СЗ - сума заборгованості, ИИс - сукупний індекс інфляції. З урахуванням вищенаведеного розрахунок буде наступним: 1. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за квітень 2013р. а) (100,0:100) х (99,9:100) х (99,3:100) х (100,0:100) х (100,4:100) х (100,2:100) х (100,5:100) х (100,2:100) х (100,6:100) х (102,2:100) х (103,3:100) = 1 х 0,999 х 0,993 х 1 х 1,004 х 1,002 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 = 1,067; б) 87,13 х 1,067 = 92,96; в) 92,96 - 87,13 = 5,83. 2. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за травень 2013р. а) (99,9:100) х (99,3:100) х (100,0:100) х (100,4:100) х (100,2:100) х (100,5:100) х (100,2:100) х (100,6:100) х (102,2:100) х (103,3:100) = 0,999 х 0,993 х 1 х 1,004 х 1,002 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 = 1,067; б) 97,82 х 1,067 = 104,37; в) 104,37 - 97,82 = 6,55. 3. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за червень 2013р. а) (99,3:100) х (100,0:100) х (100,4:100) х (100,2:100) х (100,5:100) х (100,2:100) х (100,6:100) х (102,2:100) х (103,3:100) = 0,993 х 1 х 1,004 х 1,002 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 = 1,068; б) 97,11 х 1,068 = 103,71; в) 103,71 - 97,11 = 6,60. 4. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за липень 2013р. а) (100,0:100) х (100,4:100) х (100,2:100) х (100,5:100) х (100,2:100) х (100,6:100) х (102,2:100) х (103,3:100) = 1 х 1,004 х 1,002 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 = 1,075; б) 97,49 х 1,075 = 104,80; в) 104,80 - 97,49 = 7,31. 5. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за серпень 2013р. а) (100,4:100) х (100,2:100) х (100,5:100) х (100,2:100) х (100,6:100) х (102,2:100) х (103,3:100) = 1,004 х 1,002 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 = 1,075; б) 98,20 х 1,075 = 105,56; в) 105,56 - 98,20 = 7,36. 6. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за вересень 2013р. а) (100,2:100) х (100,5:100) х (100,2:100) х (100,6:100) х (102,2:100) х (103,3:100) = 1,002 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 = 1,071; б) 98,59 х 1,071 = 105,59; в) 105,59 - 98,59 = 7,00. 7. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за жовтень 2013р. а) (100,5:100) х (100,2:100) х (100,6:100) х (102,2:100) х (103,3:100) = 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 = 1,069; б) 100,22 х 1,069 = 107,13; в) 107,13 - 100,22 = 6,91. 8. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за листопад 2013р. а) (100,2:100) х (100,6:100) х (102,2:100) х (103,3:100) = 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 = 1,064; б) 100,31 х 1,064 = 106,72; в) 106,72 - 100,31 = 6,41. 9. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за грудень 2013р. а) (100,6:100) х (102,2:100) х (103,3:100) = 1,006 х 1,022 х 1,033 = 1,062; б) 101,16 х 1,062 = 107,43; в) 107,43 - 101,16 = 6,27. 10. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за січень 2014р. а) (102,2:100) х (103,3:100) = 1,022 х 1,033 = 1,055; б) 101,15 х 1,055 = 106,71; в) 106,71 - 101,15 = 5,56. 11. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції за лютий 2014р. а) (103,3:100) = 1,033; б) 99,60 х 1,033 = 102,88; в) 102,88 - 99,60 = 3,28. Отже розмір індексу інфляції по заборгованості відповідача становить 69,08 грн. Відповідно розраховуючи суму 3 % річних від простроченої суми заборгованості за наведені послуги , суд виходить із такого розрахунку. Розрахунок 3 % річних проводиться за формулою: Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів протермінування. 1. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за квітень 2013р. 87,13 х 3 х 345 : 365 : 100 = 2,47 2. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за травень 2013р. 97,82 х 3 х 314 : 365 : 100 = 2,52 3. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за червень 2013р. 97,11 х 3 х 284 : 365 : 100 = 2,26 4. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за липень 2013р. 97,49 х 3 х 253 : 365 : 100 = 2,02 5. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за серпень 2013р. 98,2 х 3 х 222 : 365 : 100 = 1,79 6. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за вересень 2013р. 98,59 х 3 х 192 : 365 : 100 = 1,55 7. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за жовтень 2013р. 100,22 х 3 х 161 : 365 : 100 = 1,32 8. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за листопад 2013р. 100,31 х 3 х 131 : 365 : 100 = 1,08 9. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за грудень 2013р. 101,16 х 3 х 100 : 365 : 100 = 0,83 10. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за січень 2014р. 101,15 х 3 х 69 : 365 : 100 = 0,57 11. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за лютий 2014р. 99,60 х 3 х 41 : 365 : 100 = 0,33 12. Розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних за березень 2014р. 102,61 х 3 х 10 : 365 : 100 = 0,08 Тому така становить 16,82 грн. Всього підлягає стягненню з відповідачів 1369,07 грн. Що стосується клопотання відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності , то таке до задоволення не підлягає, оскільки спірні правовідносини мали місце в період з 01.04.2013 року по 01.04.2014 року, тому підстав для його застосування суд не знаходить. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачами судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved