Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач Тернопільська районна державна адміністрація звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідачі по справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], яка перебуває на обліку в службі у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, як дитина, яка позбавлена батьківського піклування. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29.08.2017 р. у відповідачів відібрано неповнолітню [PERSON], [INFO], без позбавлення їх батьківських прав та передано органу опіки та піклування для вирішення питання про влаштування дитини. Батьки не піклуються про дочку, не підтримують із дитиною жодних відносин, зовсім не цікавляться її життям. З цих підстав, позивач просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини своєї неявки. Відзиву на позовну заяву не подавала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25 квітня 2001 року, видане відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської міської ради. Судом з'ясовано, що неповнолітня [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в службі у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, як дитина, яка позбавлена батьківського піклування. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 29 серпня 2017 року № 607/7378/17, неповнолітню [PERSON], [INFO], було відібрано від батьків, без позбавлення їх батьківських прав та передано органу опіки і піклування Тернопільської районної державної адміністрації для вирішення питання про влаштування дитини. Крім цього, розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 2017 року № 437-од, неповнолітній [PERSON], було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано на повне державне утримання в державний навчальний заклад «Тернопільський центр професійно - технічної освіти». Згідно інформації центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 13.04.2017 року на соціальному обслуговуванні Тернопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді перебуває сім'я [PERSON], яка проживає у с. Романівка Тернопільського району. Протягом 2018 року із членами сім'ї [PERSON] неодноразово проводились бесіди стосовно дотримання здорового способу життя, потреби відновлення стосунків з дитиною та догляду за нею, забезпечення належних умов для проживання дитини. Проте ситуація із станом житла, у якому проживає сім'я, а також, із відсутністю постійного працевлаштування, залишається без змін. При неодноразовому обстеженні умов проживання працівниками служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що стверджується актами обстеження умов проживання від 20.03.2018 р., 25.06.2018 р. та 07.09.2018 р. встановлено, що житлове приміщення занедбане, в кімнатах брудно, неприємний запах, на стінах - грибок, на стінах та стелі тріщини, на підлозі розкинуте сміття. В будинку є 3 кімнати, але для проживання придатні лише 2 кімнати. В першій проживають старший брат [PERSON] та старша сестра з співмешканцем, в іншій її батьки. Третя кімната не придатна для проживання: немає стелі, підлоги, шибок на вікнах, немає меблів, кімната заповнена різним сміттям. Відповідно до повідомлення Романівської сільської ради від 10.09.2018 року № 382, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], часто вживають спиртні напої та відбуваються сварки між ними. Ніде не працюють, перебиваються тимчасовими заробітками в жителів села Романівка, і не мають змоги утримувати неповнолітню [PERSON]. Житловий будинок, у якому проживає сім'я [PERSON] потребує ремонту, за заборгованість виключено газ. 04 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися з письмовою заявою до служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, у якій вказали, що не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав, оскільки не мають можливості утримувати дитину та забезпечити їх належними умовами для проживання та навчання. Працівником служби у справах дітей проведено бесіду з дитиною [PERSON], [INFO]. З наведених запитань [PERSON] зазначила, що її батьки не цікавляться її розвитком, навчанням, матеріально не допомагають, ніде не працюють, перебиваються тимчасовими заробітками в селі. Кошти, які вони інколи зароблять, витрачають на алкоголь та елементарні продукти харчування. Тому, неповнолітня [PERSON] не заперечує щоб її батьків позбавили батьківських прав. Відповідно до наданої інформації з ДНЗ «Тернопільський центр професійно - технічної освіти», де неповнолітня [PERSON] перебуває на повному державному утриманні, за час навчання батьки дитини не цікавились успішністю доньки та не відвідували батьківські збори. Відповідно до висновку Тернопільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], від 08.10.2018 р. № 01-1628/01-10, рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 04.10.2018 р. № 47, Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом з'ясовано, що відповідачі не беруть участі у вихованні дочки, не цікавляться її життям та станом здоров'я, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не спілкуються з дитиною, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляються від виконання свого юридичного обов'язку по вихованню неповнолітньої дочки, не виявляють до неї батьківської уваги та турботи, не надають матеріальної допомоги на її утримання та не приймають участі у вихованні дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідачів від виховання дочки, свідоме нехтування ними своїми обов'язками щодо неповнолітньої дитини, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], підлягають до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідачів. На підставі наведеного та

Outcome: approved