Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі по 1500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму до досягнення повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що 07.06.2014 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на сьогодні є на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку не допомагає матеріально, їй самій важко утримувати дитину, давати все необхідне для повноцінного розвитку, а тому звертається до суду із вказаним позовом. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили такі задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, стверджував, що його довіритель не ухиляється від своїх батьківських обов'язків, але у зв'язку з розміром заробітної плати, яка ставить 4190 грн.(згідно довідки про таке, яку долучив) не має можливості сплачувати заявлену суду аліментів. Вважає, що суд повинен стягнути аліменти в частці від доходу, однак такі вимоги не заявлені, а тому в позові слід відмовити. Судом встановлено, що ухвалою судді від 29.08.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Такою ухвалою запропоновано відповідачу [PERSON] в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз'яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред'явити зустрічний позов. У встановлений ухвалою термін відповідачем відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред'явлено. Вислухавши вступне слово учасників процесу, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Встановлено, що 07.06.2014 між сторонами укладено шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а/с 5). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а/с 4). Згідно довідки від 10.08.2018 до складу сім'ї [PERSON] належить дочка [PERSON], [INFO] (а/с 6). Згідно довідки № 99 К від 11.09.2018 [PERSON] прийнятий на роботу з 11.09.2018 на посаду фахівця з прийому та обробки вантажу Дрогобицького складу з посадовим окладом 4190 гривень. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень;. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки повинні нести витрати на утримання дитини в рівних частинах, тому суд вважає, що розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі повинен становити половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов'язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 1/4 від доходу, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити їй прожитковий мінімум, визначений державою. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Статтею 16 ЦК України передбачено Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач на даний час працює, а тому є підстави для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на аліменти в частці від заробітку відповідача. А тому, позов слід задовольнити частково. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704, 80 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: partial