Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач - ТОВ «Жилсервіс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в сумі 10047,63 грн, з яких: 7302,06 грн - основна заборгованість; 432,48 грн - інфляція; 2172,27 - три відсотки річних; 140,82 грн - за послугу з вивезення побутових відходів, сплачену суму судового збору у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання, експлуатацію та управління котрим, відповідно до Договору про здійснення управління житлового будинку від 01.10.2006 здійснює ТОВ «Жилсервіс». 01.01.2010 між сторонами укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивач зазначає, що добросовісно виконує зобов`язання щодо обслуговування житлового будинку та утримання прибудинкової території і споруд. Однак, відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг у будинку, ігнорує покладений на нього обов`язок щодо сплати у повному обсязі коштів за утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Так, з травня 2018 р. по 01.08.2020 відповідач не сплатив послуги жодного разу, в результаті чого станом на 01.08.2020 у нього утворилася заборгованість в сумі 7302,06 грн та 140,82 грн плата за вивезення побутових відходів. Також, відповідачеві нараховано суму інфляції в розмірі 432,48 грн та 3% річних в розмірі 2172,27 грн, що в загальному розмірі становить 10047,63 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до договору про здійснення управління житлового будинку від 01 жовтня 2006 року, укладеного між будівельною компанією (балансоутримувачем) АТ «Агросервіс-Україна» та ТОВ «Жилсервіс», з жовтня 2006 року позивач займається управлінням будинку [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї), сформованою 05.08.2020 на запит суду. 01.01.2010 між сторонами укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Отже, правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями. Між позивачем та відповідачем існують відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а саме послуги по утриманню спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Проте, відповідач в порушення вимог закону за надані послуги в повному обсязі не сплачував кошти, що призвело до утворення заборгованості. За розрахунком позивача, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.05.2018 по 31.07.2020 утворилася заборгованість, яка склала 7302,06 грн за квартплату та 140,82 грн за вивезення побутових відходів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, з відповідача належить також стягнути 3% річних від простроченої суми заборгованості та індекс інфляції за весь час прострочення, що згідно розрахунків, наданих ТОВ "Жилсервіс", складає 2172,27 грн та 432,48 грн відповідно. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у мінімальному розмірі - 2102 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved