Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом у якому просив суд стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» на його користь 29 839,69 грн., з яких: 27 291,93 гри. страхового відшкодування; 1 665,93 грн. пені за 76 днів прострочення виплати страхового відшкодування; 174,97 грн. у рахунок 3% річних за весь час прострочення (76днів); 706,86 грн. інфляційних збитків за весь час прострочення (76днів) та понесені ним судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 17 серпня 2016 року у м. Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: легкового автомобіля «Audi 100», д.н.з. [NUMBER], забезпеченого у ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» за страховим полісом № АЕ/7954046, під керуванням водія [PERSON] та легкового автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER], забезпеченого в ПАТ «HACK «Оранта» за страховим полісом № АЕ/7641999, під особистим керуванням позивача. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Працівниками поліції був складений протокол на водія транспортного засобу «Audi 100», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], та відібрано у нього посвідчення водія. Даними обставинами доводиться настання страхового випадку за страховим полісом №АЕ/7954046, яким посвідчено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант». Відповідно до умов даного виду страхування, а саме: положеннями п. 33.1.4 ст. 33 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961 -IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на водія транспортного засобу «Audi 100», д.н.з. [NUMBER], забезпеченого у ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» за страховим полісом № АЕ/7954046, [PERSON] покладається обов'язок у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, «33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».У той же час, обов'язок надання такого ж письмового повідомлення про ДТП страховій компанії «Оранта» покладений на позивача - водія транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER], забезпеченого у вказаного страховика за страховим полісом № АЕ/7641999. Вважає, що відповідно до умов даного виду страхування позивач зобов'язаний повідомити про ДТП саме ПАТ «HACK «Оранта», але на нього не покладено обов'язку повідомляти ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант».Свій обов'язок з надання письмового повідомлення про ДТП своєму страховику ПАТ «HACK «Оранта» за полісом № АЕ/764199 позивачем був виконаний 19 серпня 2016 року. Також 19 серпня 2016 року позивач зателефонував на гарячу лінію ТДВ «Страхова компанії «Альфа Гарант» з приводу настання вищезазначеної страхової події та повідомив про всі відомі обставини її настання та запитав щодо порядку отримання страхового відшкодування. Працівники пояснили, що для отримання страхового відшкодування йому необхідно надати свій пошкоджений транспортний засіб для огляду представнику цієї страхової компанії для проведення технічного огляду, на підставі даних якого буде визначений розмір заподіяного матеріального збитку, подати письмову заяву про страхове відшкодування на ім'я директора ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» через обласне представництво цієї страхової компанії та у подальшому надати копію постанови суду, яке набрало законної сили, з визнання винним [PERSON] - водія транспортного засобу «Audi 100», д.н.з. [NUMBER], у скоєнні цієї ДТП. Протягом кількох наступних днів пошкоджений автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER], був наданий для проведення технічного огляду. Технічний огляд вказаного транспортного засобу проводився 26 серпня 2016 року за особистою участю позивача з фотофіксацією та складанням відповідного протоколу технічного огляду транспортного засобу. 31 серпня 2016 року він звернувся до представництва ТДВ «Страхова компанії «Альфа Гарант» у м. Полтаві про страхове відшкодування шкоди, завданої шкоди належному мені транспортному засобу. Під час відвідування обласної філії йому був наданий бланк заяви, який за їх консультаційною допомогою був заповнений та посвідчений їх особистим підписом. Під час складання цієї заяви позивач повідомив працівників обласного представництва вказаного страховика, що у зв'язку з тим, що у результаті цієї ДТП пасажир автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, відкрито кримінальне провадження відносно водія [PERSON] та його, за ч. 1 ст. 286 КК України, яке передано для розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави. У зв'язку з примиренням обвинувачених [PERSON] та [PERSON] із потерпілим [PERSON] ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2017 року у справі № 554/513/17 вищезазначене кримінальне провадження було закрито. Вказаною ухвалою Октябрського районного судом м. Полтави від 08 вересня 2017 року встановлено обопільну вину водіїв [PERSON] [PERSON] у скоєнні цієї ДТП, що, у свою - чергу, доводить обопільну відповідальність вказаних осіб за заподіяння шкоди у результаті цієї ДТП. З набуттям законної сили ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2017 року, ним 22 листопада 2017 року було надіслано на поштову адресу головного представництва ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» у м. Києві заяву про надання додаткових документів до заяви про страхове відшкодування від 31 серпня 2016 року для прийняття остаточного рішення та здійснення страхового відшкодування. До цієї заяви було додано: копію ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2017 року у кримінальній справі № 554/513/17; копію мого паспорта; копію картки про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER]; банківські реквізити для перерахування страхового відшкодування. Під час відвідування обласного представництва ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» у м. Полтаві на початку січня 2018 року позивачу було повідомлено, що, йому буде відмовлено у страховому відшкодуванні, тому що заяву про страхове відшкодування він подав лише у листопаді 2017 року, а на той час з моменту ДТП вже минуло більше року. 22 січня 2018 року на його адресу надійшло письмове повідомлення від ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» про відмову у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 17 серпня 2016 року за участю транспортного засобу «Audi 100», д.н.з. [NUMBER], забезпеченого за страховим полісом N9 АЕ/7954046. Відмова обґрунтована тим, що відповідно до умов страхування даного виду для отримання страхового відшкодування позивач подати страховику заяву про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а така заява від надійшла на адресу лише 27 листопада 2017 року, що і стало підставою звернення з позовом до суду. Ухвалою від 15 лютого 2018 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою від 23 лютого 2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 квітня 2018 року залучено третю особу [PERSON] та продовжено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою від 01.06.2018 року справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Також позивачем було подано відповідь на відзив, де зазначив, що ним не пропущено строк для звернення до відповідача про страхове відшкодування, оскільки звернувся 23 серпня 2016 року із бланком заявою, яку йому надали працівники відповідача. Представник відповідача Стасів В.І. позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Відповідач направив до суду відзив, в якому вказував, що 26 березня 2016 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7954046, забезпечений транспортний засіб «Audi», д.н.з. [NUMBER]. 17 серпня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. 23 серпня 2016 року [PERSON] надав до ТДВ СК «Альфа-Гарант» письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. На зворотній стороні повідомлення було зазначено про те, що до переліку документів було надано копію паспорту, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копію полісу ОСЦПВ, копія ІПН, копія посвідчення водія. Окрім того на зворотній стороні повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 23 серпня 2016 року було чітко зазначено про те, що [PERSON] роз'яснено п. 37.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (невиконання потерпілим або особою, що має право на отримання страхового відшкодування своїх обов'язків, що призвело до неможливості встановлення факту ДТП, причин та обставин події або розмір заподіяної шкоди) є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Вказана заява підписана [PERSON] без жодних зауважень. Лише 27 листопада 2017 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було отримано заяву про надання додаткових документів із зазначенням відомостей про банківські реквізити одержувача страхового відшкодування та надано копію паспорту, ІПН позивача та копію ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 08.09.2017 року. Проте вказана заява також не являється заявою про виплату страхового відшкодування у розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», адже не містить обов'язкового реквізиту, а саме: г) інформації про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих. Відповідно до матеріалів, які наявні в позовній заяві власником транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є [PERSON]. До ТДВ СК «Альфа-Гарант» не було надано доказів, які б підтверджували той факт, що позивач має право отримувати страхове відшкодування. Тобто вказана заява про долучення документів від 22 листопада 2017 року не містить обов'язкових реквізитів також, а саме: ґ) підпис заявника. У відповідності до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у ТДВ СК «Альфа-Гарант» немає правових підстав для виплати страхового відшкодування на користь позивача. Скориставшись своїм правом представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, де зазначав, що сам позивач зазначає про той факт, що є зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке подається (транспортним) страховим бюро України, яке є єдиним об єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Також у своїй позовній заяві [PERSON] вказує на той факт, що йому було повідомлено працівниками ТДВ СК «Альфа-гарант» про необхідність надання заяви про виплату страхового відшкодування, тобто вказаний факт підтверджується самим позивачем. Окрім того на зворотній стороні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 23 серпня 2016 року було чітко зазначено про те, що [PERSON] роз'яснено п. 37.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (невиконання потерпілим або особою, що має право на отримання страхового відшкодування своїх обов'язків, що призвело до неможливості встановлення факту ДТП, причин та обставин події або розмір заподіяної шкоди) є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Вказана заява підписана [PERSON] без жодних зауважень. Представник третьої особи ТОВ «СК «Оранта» Деміденков В.М. позов підтримав, не заперечував проти його задоволення. Подав пояснення щодо позову, де вказував, що відмова відповідача у страховому відшкодуванні з тих підстав, що позивач пропустив строк звернення із заявою про страхове відшкодування із застосуванням положень п.37.1.4 ст. 37 ЗУ №1961-ІV, немає належного обґрунтування та не відповідає дійсним обставинам.Також представником надані пояснення на відзив та заперечення на відповідь на відзив, де зазначив, що безпідставним є твердження представника відповідача на обов'язок потерпілого протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подати страховику заяву про страхове відшкодування. Оскільки відповідно до положень п.37.1.4 ст.37 ЗУ № 1961-IV строк подання заяви про страхове відшкодування обмежується 1 роком з дня скоєння ДТП, якщо шкода завдана майну потерпілого, і 3 роками з дня скоєння ДТП, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 17 серпня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Audi 100», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. За даним фактом було порушено кримінальне провадження у зв'язку із отриманням пасажиром транспортного засобу «Daewoo Lanos» [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. 26 березня 2016 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7954046, забезпечений транспортний засіб «Audi 100», д.н.з. [NUMBER] ( Т.1, а.с. 194). 06 квітня 2016 року між ПАТ «HACK «Оранта» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7641999, забезпечений транспортний засіб «Daewoo Lanos», д. н.з. [NUMBER] (Т.1, а.с. 23). 19 серпня 2016 року позивач надав ПАТ «HACK «Оранта» повідомлення про ДТП (Т.1, а.с. 108-109). 23 серпня 2016 року [PERSON] надав ТДВ «СК «Альфа Гарант» повідомлення про ДТП ( Т1, а.с.201-202). 26.08.2016 року було проведено огляд автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] за особистою участю позивача та складено відповідний протокол технічного огляду транспортного засобу ( Т1, а.с. 206-209). Як пояснив в судовому засіданні позивач, що 31 серпня 2016 року він звернувся безпосередньо до представництва ТДВ «СК «Альфа Гарант» у м. Полтаві про страхове відшкодування шкоди, завданої шкоди належному йому транспортному засобу. Працівниками компанії був наданий бланк заяви, який ним бум заповнений та посвідчений особистим підписом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 08.09.2017 року по справі за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв'язку із примиренням із потерпілим [PERSON] звільнено [PERSON] та [PERSON] від кримінальної відповідальності. ( Т1, а.с. 27-28). Як встановлено вказаною ухвалою, причиною ДПТ, яка сталася 17 серпня 2016 року за участю транспортного засобу «Audi 100», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] стало порушення водієм [PERSON] вимог п.п.10.1, 16.13 ПДР України та порушення водієм [PERSON] вимог п.п.12.4, 12.9 б) ПДР України. 27 листопада 2017 року [PERSON] надав ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про надання додаткових документів до заяви про страхове відшкодування (Т.1, а.с.25-26). До заяви було додано банківські реквізити [PERSON], копію паспорту та ІПН позивача, копію ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 08.09.2017 року. Частиною першою ст. 990 Цивільного кодексу України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно із п.35.1. ст.35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов'язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у п. 35.2. ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 17 серпня 2016 року, враховуючи вищенаведене останнім днем для надання страховику заяви про страхове відшкодування є 17 серпня 2017 року. Заява про страхове відшкодування [PERSON] була подана ТДВ СК «Альфа-Гарант» 27 листопада 2017 року, тобто за сплином одного року з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди . ( Т.1, а.с. 210-211). Разом з тим, як встановлено п.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у заяві для отримання страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ)підпис заявника та дата подання заяви. Закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про його виплату не залежить від суб'єкта звернення з відповідною заявою та підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу збитку на підставі договору добровільного майнового страхування. Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов'язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов'язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов'язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. При цьому, визначаючи обов'язок страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ виплатити страхове відшкодування законодавцем у положеннях статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування. Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов'язань не є безумовним, а пов'язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП. У постанові від 15 квітня 2015 року № 349гс15, переглядаючи судові рішення в аналогічному спорі, Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначають можливість відмови страховика у виплаті страхованого відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків. Згідно Правового висновку Великої Палати Верховного суду викладеного в постанові від 05.06.2018 року справа № 910/7449/17, провадження № 12-104гс18 закріплений в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про його виплату не залежить від суб'єкта звернення з відповідною заявою та підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу збитку на підставі договору добровільного майнового страхування. Враховуючи наведені правові норми та встановлені обставини неподання позивачем заяви на виплату страхового відшкодування за полісом протягом одного року з моменту ДТП, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому , не заслуговують на увагу твердження позивача, що ним не пропущений строк подачі заяви про страхове відшкодування , так як 23 серпня 2016 року він прибув до обласного представництва ТДВ «СК «Альфа Гарант» саме з метою подання заяви про страхове відшкодування, однак працівниками компанії йому було надано бланк повідомлення. Такого висновку суд дійшов виходячи з того, що підписане позивачем повідомлення про ДТП від 23 серпня 2016 року ( а.с.201-202) містить роз'яснення, що відповідно до п.37.1.3, п.37.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», невиконання потерпілим або особою, що має право на отримання страхового відшкодування своїх обов'язків, що призвело до неможливості встановлення факту ДТП, причин та обставин події або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Повідомлення підписано позивачем власноручно, що ним не заперечувалось. Крім того, в судовому засіданні із пояснень позивача та з позовної заяви встановлено, що 19 серпня 2016 року з телефонного дзвінка на гарячу лінію страховика йому стало відомо про необхідність подання заяви про страхове відшкодування. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відсутні підстави стягувати з відповідача будь-які судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed