Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач в серпні 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, остаточно просив: - визнати інформацію, яка була поширена відповідачем [PERSON] 24 липня 2018 року в період часу з 09:30 до 17:30 годин біля центрального входу в будівлю головного офісу позивача, розташованого за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонстрування плакату з написом «Забери свої гроші поки не пізно!» недостовірною та такою, що знижує престиж, підриває довіру до діяльності і порочить ділову репутацію; - зобов`язати [PERSON] протягом десяти днів після набрання рішенням по даній справі законної сили здійснити спростування недостовірної інформації шляхом опублікування тексту рішення суду, включаючи публікацію тексту його резолютивної частини в місцевому друкованому засобі інформації - обласній газеті «Вісті Придніпров`я»; - стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в сумі 18615 грн та покласти на нього судові витрати по справі. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач, шляхом участі у громадському заході (пікеті) з використанням плакатів, разом з іншими спільниками розташувалися біля центрального входу позивача та демонстрував вищезазначений плакат перехожим. На прохання уповноважених представників банку пояснити свої дії, відповідач відповів, що він бере участь у пікеті біля банку. На прохання представників банку надати документ на підтвердження законності проведення вказаного заходу відповідач відповів відмовою, документів що посвідчують особу також надати відмовився та не припинив демонстрацію плакатів. При цьому, будь-яких особистих претензій чи рекламацій на адресу банку, які б свідчили, що відповідач є чи був клієнтом банку, не надав. Позивач вважає інформацію, поширену відповідачем, недостовірною та такою, що не відповідає дійсності. Дана інформація, на думку позивача, має яскраво виражений негативний характер, заклик не обслуговуватись у банку формує суспільну думку про те, що позивач діє недобросовісно по відношенню до своїх клієнтів, тощо. Вказані дії негативно позначились на діяльності позивача, погіршили його ділову репутацію. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із даним позовом. 19 вересня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача, згідно якого [PERSON] вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що позивачем не надано будь-яких належних доказів, які могли б підтвердити позовні вимоги, а саме: не надано доказів, що гасла стосуються саме позивача. Крім того, позивачем, на його думку, не зазначено, яка саме інформація є недостовірною, не надано доказів того, що саме відповідач будь-яким чином поширював інформацію, яка є недостовірною та стосується саме позивача, доказів, що були порушені його особисті немайнові права. Також вважає, що відсутній юридичний склад правопорушення, яким позивачу спричинено шкоди. 20 листопада 2018 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в яких наголошує на тому, що поширена інформація стосується саме позивача, оскільки демонстрація плакатів відбувалася безпосередньо біля центрального входу до АТ «АКБ «КОНКОРД». Крім того, відповідачем порушено норми процесуального права під час подачі відзиву, а тому викладені в ньому доводи та докази не підлягають врахуванню судом. 9 грудня 2019 року представник позивача Турчанінов І.Ю. надав суду додаткові пояснення, відповідно до яких зазначив, що підставою виникнення права на компенсацію моральної шкоди є дії, які лише створюють загрозу порушення ділової репутації. Також, відповідач, на його думку, зробив звинувачення, які також мають ознаки наклепу. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, кожен окремо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача Турчанінов І.Ю. у заяві підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, в свою чергу, представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив. Вивчивши матеріали справи, та раніше у судових засіданнях вислухавши представника позивача Турчанінова І.Ю., представника відповідача [PERSON], свідків [PERSON] , [PERSON] , а також дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. АТ «АКБ «КОНКОРД» розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, буд.2 (т.1 а.с.33). Сторонами не заперечувалося, що відповідач не являється/не являвся клієнтом АТ «АКБ «КОНКОРД», ділові стосунки з банком відсутні. Листом Міському голові м. Дніпра [PERSON] , [PERSON] повідомив, що починаючи з 03 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно біля будівлі Публічного акціонерного товариства «АКБ «КОНКОРД», що розташована за адресою: пл. Троїцька, буд. 2 у м. Дніпро, буде проходити мирний пікет ініціативної групи мешканців м. Дніпра у кількості до 100 осіб, під час якого будуть використані плакати та акустична апаратура (т.1 а.с.12,95). Відповідно до листа Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради №2/1-917 від 12 липня 2018 року, голову правління ПАТ «АКБ «КОНКОРД» проінформовано, що до Дніпровської міської ради надійшло повідомлення про проведення мирного пікету з 3 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року, за адресою: пл. Троїцька, буд. 2 у м. Дніпро, біля будівлі Публічного акціонерного товариства «АКБ «КОНКОРД» (т.1 а.с.11). Службовими записками начальника відділу клієнстької підтримки ПАТ "АКБ "Конкорд" від 24 липня 2018 року та 25 липня 2018 року голову правління ПАТ «АКБ «КОНКОРД» повідомлено, що у зв`язку з мітингом від клієнтів надійшла значна кількість дзвінків з питаннями щодо порядку закриття рахунків, дострокового розірвання депозитних договорів. Співробітники call-center інформують клієнтів, що банк працює у звичайному режимі та є надійним (т.1 а.с.16-17). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також гарантує право кожного на повагу до його гідності (статті 3, 28). Статтею 32 Конституції України, ст.ст. 277, 297, 23 ЦК України гарантовано судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї, захистити свої гідність та честь, а також право на відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, згідно ст. 34 Конституції України - кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема честь, гідність і ділова репутація. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій" під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, висловлення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. Згідно із частиною першою статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Позивачем до суду доказів того, що саме відповідач стояв перед банком з плакатом, який за змістом порочить ділову репутацію юридичної особи, не надано. Окрім того, як вбачається з фотокопій та відеозаписів, долучених до матеріалів справи, на знімку зображені особи, з різними плакатами, однак будь-яких даних, що ці гасла і написи на плакатах відносяться саме до ПАТ «Конкорд», позивач також суду не надав. Свідок [PERSON] суду пояснив, що наприкінці літа було скупчення людей біля ГУНП які скаржилися на дії слідчих. Навпроти було скупчення людей біля банку Конкорд, грала музика. Там був гр. [PERSON] , який заходив в банк, виходив з нього, тримав в руках якісь плакати. На запитання що відбувається свідку відповіли що події не зрозумілі. [PERSON] спілкувався з [PERSON] , який знаходився біля будівлі патрульної поліції. Через 5 хвилин [PERSON] пішов до Патрульної поліції у своїх справах. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є начальником охорони позивача. Повідомив, що 24 та 25 липня 2018 року під банком проходила демонстрація, де також брав участь відповідач. Пояснив, що відповідач [PERSON] стояв з плакатом «Забери свої гроші поки не пізно!». Однак документів відповідача він не бачив, лише записував ті дані, що називалися поліції, яку вони викликали для врегулювання ситуації. Знає, що після цієї події клієнти почали задавати багато питань з приводу діяльності банку. Таким чином, з показів свідків не можливо достовірно встановити, як саме звати осіб з плакатами та хто з яким саме плакатом стояв, окрім того, жодні плакати чи написи не містять назви позивача АТ «АКБ «Конкорд», згадки чи посилання на нього. Показання свідка [PERSON] судом до уваги братися не можуть, оскільки документів осіб, які стояли з плакатами, він не бачив, будь-якими даними задокументованими поліцією він не користувався. Позивачем на підтвердження позовних вимог стосовно наявності відповідача з плакатом під час проведення надано фотографії та DVD носій з файлами відеозаписів. (т.1, а.с.13-15, 222-243). Вказані докази також не можуть вважатися належними та допустимими по цій справі виходячи з наступного. Зміст відеозаписів та фото не дозволяє суду беззаперечно встановити, ідентифікувати, місце, час та учасників подій, відображених на цих фото та відеоматеріалах. Належним та допустимим доказом у цій справі має бути відповідний процесуальний документ, складений працівниками правоохоронних органів, в якому були б зафіксовані події цих мітингів та установчі дані їх учасників, до яких були б додані фото та відеоматеріали. Отже, позивач не надав доказів того, що саме відповідач [PERSON] за обставин, викладених в позові, демонстрував відповідний плакат з написом « [INFO] ». За таких обставин, встановити, що саме відповідач розповсюджував недостовірну інформацію щодо позивача та саме він повинен спростувати таку інформацію, а також те, що саме він заподіяв позивачу моральну шкоду такими діями, не вбачається за можливе через недоведеність. З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed