Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив скасувати арешти, що накладені ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2009 р. по справі № 2-1539, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.04.2009 р. в рамках справи № 2-3357/09 та постановою про накладення арешту від 09.01.2009, винесену СУ ГУМВС України в Одеській області, на нерухоме майно [PERSON] (ІПН2644017535), що знаходиться в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк», а саме: на нежитлові приміщення комбінату побутового обслуговування площею 133,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна (23857971), внести відповідний запис в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позову посилався на те, що 19 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений Договір Кредиту № 2008/13-1-08/, відповідно до якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 228 000,00 доларів США. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту, 20.08.2008 р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений 20.08.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2829. Згідно умов даного договору [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» належне йому на праві власності майно: нежилі приміщення комбінату побутового обслуговування загальною площею 133,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. З Інформаційної довідки № 113909865 від 23.02..2018 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ПАТ «Укрсоцбанк» стало відомо, що на іпотечне майно накладено кілька арештів, а саме: - ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2009 р. в рамках справи №2-1539; - ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.04.2009 р. в рамках справи № 2-3357/09; - Постановою про накладення арешту від 09.01.2009, винесену СУ ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до ст. З ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Таким чином, договір іпотеки є прямим доказом того, що АТ «Альфа Банк» має виключне та першочергове, пріоритетне право на звернення стягнення на заставне майно. Втім, наявні обстави стосовно накладення Київським районним судом м. Одеси, Малиновським районним судом м. Одеси та СУ ГУМВС України в Одеській області арешту на вищезазначене майно порушують права та інтереси ПАТ «Укрсоцбанк» як іпотеко держателя, що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду. В провадженні суду зазначена цивільна справа перебуває з квітня 2018 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 18 квітня 2018 року, визначено головуючого суддю - Виноградову Н. В. Ухвалою суду від 03 травня 2018 року відкрито провадження по справі суддею Виноградовою Н. В. У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Виноградової Н. В., цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (МФО 300023, ЄДРПОУ 00039019, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Ковпака, 29) до [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] ), Слідчого управління ГУНП В Одеській області (65058, м. Одеса, проспект Шевченка, 8г) про зняття арешту з заставного майна передано на повторний авторозподіл між суддями. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 03 грудня 2018 року, визначено головуючого суддю - Сувертак І. В. Справу передано судді Сувертак І. В. 05 грудня 2018 року. 07 грудня 2018 р. (л.с.84) провадження по справі продовжено головуючим-суддею Сувертак І. В. та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року клопотання представника АТ «Альфа Банк» Байрамова О. В. щодо заміни сторони в межах розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (МФО 300023, ЄДРПОУ 00039019, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Ковпака, 29) до [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] ), Слідчого управління ГУНП В Одеській області (65058, м. Одеса, проспект Шевченка, 8г) про зняття арешту з заставного майна - задоволено. (а.с. 150). Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року прийнято клопотання адвоката Байрамова О. В., представника позивача АТ «Альфа-Банк», про залучення до участі у справі третьої особи на стороні позивача [PERSON] , що подане в межах розгляду цивільної справи за №523/5241/18 було задоволено. (а.с. 166,167). Ухвалою суду від 10 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті зазначеного позову. Представник позивача АТ «Альфа Банк» Байрамов О. В. 25 червня 2020 року надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів та третьої особи. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений Договір Кредиту № 2008/13-1-08/, відповідно до якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 228 000,00 доларів США. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту, 20.08.2008 р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений 20.08.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2829 (надалі за текстом - «Іпотечний договір»). Згідно умов даного договору [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» належне йому на праві власності майно: нежилі приміщення комбінату побутового обслуговування загальною площею 133,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (на сьогоднішній день перейменована [ADDRESS] ). (а.с. 36, 37). Відповідно до ст. З ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Судом також встановлено, що ухвалою Київського районного суду від 08 квітня 2009 року по цивільній справі №2-1539 за 2009 рік було накладено арешт нежитлові приміщення комбінату побутового обслуговування, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.04.2009 р. в рамках справи № 2-3357/09 також накладено арешт нежитлові приміщення комбінату побутового обслуговування, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З Інформаційної довідки № 113909865 від 23.02.2018 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ПАТ «Укрсоцбанк», що на іпотечне майно накладено окрім вищезазначених арештів арешт Постановою про накладення арешту від 09.01.2009, винесену СУ ГУМВС України в Одеській області. (а.с. 8-35). Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Таким чином, договір іпотеки є прямим доказом того, що АТ «Альфа Банк» має виключне та першочергове, пріоритетне право на звернення стягнення на заставне майно. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог АТ «Альфа Банк» в повному обсязі, оскільки зазначені арешти порушують законні права банку, оскільки АТ «Альфа Банк» позбавлений можливості реалізувати своє законне право на звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх грошових вимог.

Outcome: approved