Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач, Кредитна спілка "Хортиця", 07.12.2017 р. звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 11 жовтня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № 47-13, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 07.12.2017 року в сумі 17 075, 46 гривень. Згодом позивач уточнив свої позовні вимоги та остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту станом на 26.03.2018 р. в розмірі 18 829, 03 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений договір кредиту № 47-13 від 11.10.2013 року, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3 000, 00 гривен. Згідно умов зазначеного договору відповідач зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі сплачувати кредитору проценти за користування кредитом та повернути основну суму кредиту, в порядку визначеному п. 1.1.-1.5., 2.1.-2.3. цього договору. Позивач виконав свій обов'язок перед відповідачем відповідно до умов договору, надавши кредит у сумі 3 000, 00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 255 від 11.10.2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, на протязі строку дії договору кредиту відповідач постійно порушував умови договору, кредит не повертав, проценти за користування кредитом не сплачував. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2015 року по справі № 331/335/15-ц за позовом КС "Хортиця" до [PERSON] про стягнення боргу, з відповідача було стягнуто суму заборгованості по договору кредиту № 47-13 від 11.10.2013 року у розмірі 7 188, 48 гривень, в тому числі суму боргу за тілом кредиту у розмірі 2 777, 00 гривень. Зазначене рішення набрало законної сили 16.03.2015 року, проте відповідач ні в добровільному, ні в примусовому порядку, обов'язок зі сплати грошової суми, покладений на нього в судовому порядку, в повному обсязі не виконав. У зв'язку з чим, станом на 26.03.2018 року у нього утворилась заборгованість за процентами, згідно з п. 6.3. Договору кредиту за період з 16.01.2015 р. по 26.03.2018 р. у розмірі 16 397, 61 гривень, інфляційними втратами у розмірі 2 431, 42 гривень, а всього 18 829, 03 гривень. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача вказані суми, а всього 18 829, 03 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved