Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 17.06.2016 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення про відібрання неповнолітнього [PERSON], [INFO] від батьків, а саме [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Крім того, вказаним рішенням з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та досягнення ним повноліття, починаючи з 03 березня 2016 року на користь Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації в служби у справах дітей, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. Заочне рішення суду набрало законної сили 05 липня 2016 року. Відібрання дитини відбулось у наслідок того, що подальше проживання дитини разом з матір'ю загрожувало здоров'ю [PERSON]. Насамперед було пов'язано з тим, що мати дитини ніде не працювала, мешкала у чужому недобудованому дачному будинку у якому їй було дозволено проживати у якості наймача. У будинку було відключено постачання електроенергії, вікна будинку забиті фанерою, опалення відсутнє, води немає, а у приміщенні зберігається постійна вологість та затхлий запах, що підтверджується актами обстеження умов проживання: 03.06.2015 p., складений комісією в складі фахівців із соціальної роботи ДРЦСССДМ, 30.10.2015 р. та 09.02.2016 p., складені начальником служби у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації [PERSON] спільно з фахівцем соціальної роботи МГБ «Мій дім» [PERSON] Після ухвалення рішення [PERSON] розпорядженням голови районної державної адміністрації Дніпровського району від 07.09.2016р. № р-290/0/291-16 було надано статус дитини, яка залишилась без батьківського піклування. 28.09.2016р. згідно з розпорядженням голови районної державної адміністрації Дніпровського району № р-349/0/291 -16 [PERSON] було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу, створеного на базі родини [PERSON] та [PERSON] де дитина знаходиться до теперішнього часу. Під час розгляду справи про відібрання дитини Позивач не наполягав на позбавленні батьківських прав Відповідача надаючи змогу виправити стан життя та створити умови для проживання дитини. Незважаючи на це з моменту ухвалення рішення та до теперішнього часу Відповідач жодних дій на поліпшення свого життя не зробила. Відповідач продовжує вести незрозумілий спосіб життя (характеристика). Ніде не працює, матеріальних засобів, які б дозволяли задовольняти хоча б свої мінімальні потреби та потреби дитини у Відповідача відсутні. Житлові умови Відповідача також не покращились, що підтверджується актом обстеження умов проживання. Аліменти призначені судом не сплачуються, що підтверджується листом. Тобто на даний час зберігаються обставини, які повністю виключають можливість проживання [PERSON] разом із матір'ю, а також вказують на той факт, що Відповідач не прикладає зусиль для повернення сина. Відповідачем повністю ігноруються закріплені законом як права, так і обов'язки матері, щодо виховання та утримання сина. Позивач жодного разу не перешкоджав Відповідачці в отриманні інформації про місце перебування дитини, у спілкуванні з нею та у наданні допомоги. Зазначені обставини свідчать про фактичну можливість виконувати Відповідачем батьківських прав та обов»язків по вдношенню до сина. Однак відповідач проявив вольове небажання втілювати їх у життя. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не надавала. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] від 08.01.2004 року, вбачається, що відповідачка [PERSON], [INFO] є матір'ю дитини. На підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 23.02.2016 року №Р-40/0/291-16, прийнято рішення про негайне відібрання від матері, [PERSON], [INFO] та тимчасово влаштувати до КЗ «Малий груповий будиночок «Мій дім» Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області на повне державне утримання. Згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2016 року відібрано неповнолітнього [PERSON], [INFO] від його матері [PERSON] без позбавлення матері батьківських прав та передано дитину Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей, допустивши негайне виконання. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення ним повноліття, починаючи з 03 березня 2016 року на користь Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. Стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102 грн. 40 коп.. На підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 07.09.2016 року №Р-290/0/291-16 [PERSON], [INFO] надано статусу дитини, яка залишилася без батьківського піклування. На підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 28.09.2016 року №Р-349/0/291-16 [PERSON], [INFO], як дитину, яка позбавлена батьківського піклування, влаштовано до дитячого будинку сімейного типу, створеного на базі родини [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою: [ADDRESS]. З характеристики наданої квартальним комітетом смт. Кіровське №25 на відповідача, [PERSON], вбачається, що вона проживає в с . Горянівське майже три роки. За час проживання показала себе не зовсім з позитивної сторони, іноді вживає алкоголь. Не приймає участі в громадському житті селища. З сусідами не конфліктує, та й дружніх стосунків не підтримує. Авторитетом серед мешканців селища не користується. В конфліктних ситуаціях в селищі замічена не була. З характеристики наданої директором КЗ Горянівської СЗШ від 15.07.2015 року №248, вбачається [PERSON] є мамою [PERSON], учня 6 класу КЗ Горянівської СЗШ, який навчався в школі з 5 класу За час навчання [PERSON] проявляла турботу до навчання та виховання сина, але постійного контролю за сином не здійснювала. До школи мати забезпечувала сина необхідними канцтоварами, стежила за станом одягу. На харчування сина в шкільній їдальні гроші не виділяла. Сім"я не має власного житла і винаймає житло, яке знаходиться в незадовільному стані, про що були складені акти обстеження. Сім'я не має постійного джерел прибутку, в зв'язку з тим, що [PERSON] має проблеми зі здоров'ям. Недоліком в житті [PERSON] є її пристрасть до вживання алкогольних напоїв. Згідно характеристики наданої фахівцем із соціальної роботи ДРЦСССДМ [PERSON] від 20.03.2018 року, вбачається, що [PERSON], 23.07.1968р.н. не зареєстрована але фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. В с. Горянівське проживає з 2012 року в орендованому будинку. Будинок в якому проживає [PERSON] не придатний для проживання, бо в будинку відключене світло, води на території будинку не має, беруть у сусідів. Пічне опалення, коштів на дровах і вугілля не має, так як мати не працює. Дрова беруть в лісі ними топлять. Інколи ночує в сусідів, бо не має чим топити в будинку. Будинок на пів зруйнований. В будинку дві кімнати але мешкають в одній кімнаті, вона є і кухнею, і спальнею, і коридором. В кімнаті є два ліжка і стіл. Вікна забиті плівкою. В будинку прохолодно, брудно. Мати на роботу влаштовуватись не збирається, після вилучення дитини мати обіцяла знайти роботу. Мати вживає алкоголь, палить. Паспорт в матері відсутній, втратила. Відновлювати паспорт мати не поспішає. [PERSON] безвідповідальна, брехлива. На приймає участі в житті громади. В матеріалах справи є висновок Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 13.02.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, з якого вбачається, що мати дитини ухиляється від виконання своїх обов?язків, не цікавиться, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, свідомо нехтує своїми обов'язками з виховання та матеріального забезпечення сина. Відповідно до ч. 2,3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, схвалена резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XІІ) Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. А відповідно до положень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків (пункт 18 Постанови). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп., за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав). На підставі викладеного,

Outcome: approved