Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 8 листопада 2007 року між нею та банком укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов`язань за договором укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] . 29 січня 2019 року позивачка дізналася, що вищевказана квартира переоформлена на відповідача на підставі договору іпотеки. Позивачка отримала валютний кредит на придбання вказаного житла, зареєстрована там та постійно проживає, тому вважає, що на дані відносини поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Тому просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44300057 від 28 листопада 2018 року, прийняте Державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Якубовським Ростиславом Георгійовичем, про реєстрацію за публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,1 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м, номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 3133377. Зобов`язати державного реєстратора поновити в Державному реєстрі запис про право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,1 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м, номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 3133377, за [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» позову заперечив. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 5 лютого 2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до підготовчого засідання на 13 березня 2019 року. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 5 лютого 2019 року частково задоволено заяву про забезпечення позову. 4 березня 2019 року відповідач подав письмовий відзив (а.с.60-63). Протокольною ухвалою головуючого від 13 березня 2019 року відкладено підготовче судове засідання на 11 квітня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідачів. 19 березня 2019 року позивачем подано письмову відповідь на відзив. Протокольною ухвалою головуючого від 11 квітня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 3 червня 2019 року для витребування документів. Протокольною ухвалою головуючого від 03 червня 2019 року відкладено розгляд справи до 14 червня 2019 року у зв`язку з невиходом на відеоконференсзв`язок Шевченківського райсуду м. Києва. Згідно довідки від 9 липня 2019 року дата - 13 серпня 2019 року визначена помилково, дійсна дата 17 вересня 2019 року. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши письмові матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 8 листопада 2007 року між [PERSON] та ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» укладено кредитний договір №5765446, згідно якого позивачка отримала кредит в розмірі 33000 доларів США зі сплатою 11,5% річних на строк до 8 листопада 2027 року. Цільове призначення кредиту: придбання квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-15). 8 листопада 2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між банком та позивачкою укладений договір поруки, предметом якого є однокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,1 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м (а.с. 16-21). 8 листопада 2007 року [PERSON] придбала вищевказану квартиру, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією витягу про реєстрацію права власності (а.с.22-23). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2015 року стягнута в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 21447,04 доларів США (а.с.24). 28 листопада 2018 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Якубовським Ростиславом Георгійовичем прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44300057 про реєстрацію за «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,1 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м (а.с.25). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 36 Закону України «Про іпотеку»). Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки(частина друга статті 36 Закону). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Позивач отримала валютний кредит для придбання квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії довідки №348/24102018-30121899 та копії паспорту, [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою (а.с.27). Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Представник банку, в письмових поясненнях посилається на те, що позивач в іпотечному договорі фактично надав згоду на відчудження спірного житла, а закон не містить заборони на позасудове врегулювання. Однак, суд не може погодитися з вказаним твердженням, з огляду на те, що договір іпотеки був підписаний в 2007 році. В подальшому ситуація в державі суттєво змінилася, і саме з метою захисту прав окремих громадян, у зв`язку з різкою зміною курсу долару, був прийнятий Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який передбачає певні обмеження при вирішенні питання реалізації майна. Оскільки, Закон був прийнятий значно пізніше, ніж укладений договір, за умов розумності та справедливості, суд вважає, що доцільно застосувати до спірних правовідносин саме положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому саме при реалізації майна необхідно отримувати згоду боржника. В матеріалах справи відсутні докази, що позивачку повідомляли про відчуження предмету іпотеки, не надані докази, що [PERSON] була повідомлена про те, за якою вартістю житло перейшло у власність банку, як змінилася сума боргу. В процесі слухання справи встановлено, що звернення стягнення на спірну квартиру відбулося без згоди позивачки в примусовому порядку всупереч вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що право позивачки порушене та підлягає захисту, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1921, 00 грн.

Outcome: approved