Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач по справі, який є батьком малолітньої [PERSON] [INFO] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дочки, яка проживає зі своєю матір'ю, позивачем по справі. А тому, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його доньки [PERSON] [INFO] Позивач та її представник, згідно договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Представник 3-ї особи по справі, згідно довіреності в справі, позов підтримала. Прокурор не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника 3-ї особи по справі, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON] [INFO] Наведене стверджується свідоцтвом про народження (Серія [NUMBER]), копія якого приєднана до матеріалів справи. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 01.04.2009року. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом зі своєю мамою за адресою : [ADDRESS]. (а.с. 12) Відповідно до характеристики наданої класним керівником ЗОШ № 20, батько [PERSON] протягом навчального року жодного разу не з»являвся, дитину не провідував, уваги дівчинці не приділяє.(а.с.13) Позивач в судовому засіданні пояснила, що її донька [PERSON] [INFO] з самого народження проживає разом з нею, життям та здоров'ям дитини опікується позивач одноособово. Відповідач життям та вихованням дочки не цікавиться. На примусовому виконанні в відділі Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ГУЮ у Київській області перебуває виконавчий лист від 26.11.2007року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу. Станом на 01.04.014року заборгованість по вказаному виконавчому листі становить 38 537грн. Дана обставина підтверджена довідкою від 15.04.2014року № 258 виданою МВ ДВС Білоцерківського МУЮ.(а.с.14) Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не має можливості бачитися з донько, в зв'язку з тим, що йому чинять перешкоди у спілкуванні з дитиною. Одного разу в 2014 році в рахунок сплати аліментів від надав матеріальну допомогу дитині в розмірі 100гривень. Навесні 2014року він приходив до школи , в якій навчається його дочка, спілкувався з дитиною. Згідно висновку служби у справах дітей від 29.10.2012року № 1949 про позбавлення батьківських прав, батько малолітньої [PERSON], не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду. Відповідач в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, що є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав. При вирішенні даної справи суд виходив з наступного. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", яка не втратила чинність, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт безпричинного ухилення відповідача від своїх батьківських обов"язків. Відповідач не цікавиться життям та здоров"ям своєї доньки, не забезпечує її матеріально. У відповідності до ч.4 ст. 10 ЦПК України на клопотання відповідача, судом було оголошено перерву в судовому засіданні та надано час для подачі ним доказів його заперечень. Однак, відповідач до суду не з'явився, не підтвердив своїх тверджень про часткове матеріальне забезпечення дитини та не підтвердив факту зустрічей та спілкування з дитиною в період її навчання в школі. Крім того, відповідач не зазначив коли саме мали місце зустрічі з дитиною, не зміг довести коли і до кого звертався з приводу вчинення йому позивачем перешкод у спілкуванні з дитиною. Натомість, суду не надано жодного заперечення доказів в підтвердження позовних вимог. Представник Служби у спарвах дітей Білоцерківської міської ради підтвердила, що відповідач не звертався з заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, жодних заяв в Службу у справах дітей не подавав. З врахуванням наведеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК країни стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 243грн.60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved