Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 02 серпня 2006 року відповідачу був наданий кредит у розмірі 1545грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31.10.2015 року має заборгованість за договором в сумі 14383,37грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2487,60грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10734,66грн., штрафу (фіксована частина) - 500грн., штрафу (процентна складова) - 661,11грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір в сумі 1218 грн. Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі та постановити заочне рішення, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлена належним чином (а.с.27, 28, 30). Заяви про розгляд справи за її відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 20.01.2016 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 серпня 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідачу наданий кредитний ліміт в сумі 1545грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-12). При оформленні кредитної картки позичальник була ознайомлений і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується її підписом на заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку (а.с.6). Умовами передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів та комісій. В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконувала, передбачені умовами договору платежі не вносила, тому станом на 31 жовтня 2015 року утворилась заборгованість за договором в сумі 14383,37грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2487,60грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10734,66грн., штрафу (фіксована частина) - 500грн., штрафу (процентна складова) - 661,11грн., що підтверджено розрахунком позивача (а.с.4-5). Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов'язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту, сплати процентів за його користування та неустойки. Встановлено, що станом на 31.10.2015р. позичальник в порушення умов договору належним чином не виконала свої договірні зобов'язання, у встановлені строки суму кредиту не повернула, на даний час також ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. За таких обставин, з врахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з позичальника заборгованості за кредитом - 2487,60грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10734,66грн., штрафу (фіксована частина) - 500грн., штрафу (процентна складова) - 661,11грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Всього сума до стягнення складає 14383,37грн. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір у сумі 1218грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved