Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що 19 лютого 2004 року помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема земельна частка (пай), на яке вона та її син [PERSON] є спадкоємцями за законом, спадщину прийняли в установленому законом порядку, однак син [PERSON] спадкових прав не оформив, оскільки 02 жовтня 2007 року помер. [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на дане майно втрачений, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, заяв про прийняття спадщини нотаріусу ніхто не подавав, а тому і звернулася до суду. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі та без участі позивачки. Представник відповідача - Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області до судового засідання також подав до суду відзив про визнання позову, проти задоволення позовних вимог не заперечують, розгляд справи просить проводити без його участі. Представник третьої особи - Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що 19 лютого 2004 року помер чоловік позивачки - [PERSON], мешканець с.Маліївці вул.Мічуріна, 32 Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть смерть серії І-БВ №229383. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна частка (пай) розміром 2,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності Малієвецької спілки селян с.Маліївці Дунаєвецького району Хмельницької області, право на яку посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0258179, виданим на підставі рішення Дунаєвецької районної державної адміністрації від 20.01.1997 року, що підтверджується витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та державним актом на право колективної власності на землю. Вказане майно в рівних частинах успадкувала позивачка [PERSON] та син померлого - [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживали зі спадкодацем, що підтверджується довідкою Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 21.08.2018 року №3-237. Однак син померлого [PERSON] своїх спадкових прав не оформив, оскільки 02 жовтня 2007 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ №073533. Позивачка є спадкоємцем на 1/2 частину земельної частки після смерті чоловіка [PERSON] та в порядку трансмісії на 1/2 частину, яка належала її сину [PERSON], спадщину прийняли у встановленому законом порядку, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] від 31.08.2018 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), оскільки сертифікат, який підтверджує вказане право було втрачено та визнано недійсним, що підтверджується оголошенням в газеті "Дунаєвецький вісник" №35 (10995) від 30.08.2018 року. Із листа Дунаєвецької районної державної адміністрації від 31.08.2018 року видно, що видати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) не можливо через відсутність відповідних бланків. Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Згідно п.3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); о складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як за спадкоємцями за законом право на земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] та сина [PERSON]

Outcome: approved