Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача надбавки за вислугу років, передбачену постановою КМ України від 29.12.2009 року №1418, за період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року сумі 2484,00 грн., які збільшила в ході розгляду справи та просила стягнути дану надбавку за період з 01.01.2017 року по 16.08.2017 року в сумі 3650,73 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 1984 року працює провізором-аналітиком у Державному комунальному підприємстві «Центральна районна аптека №54» м.Пустомити. Загальний трудовий стаж роботи на посаді провізора-аналітика складає 32 роки. Відповідно до штатного розкладу її місячний посадовий оклад становить 1380,00 грн. Відповідач зобовязаний нараховувати та виплачувати їй надбавку за вислугу років в розмірі 30% від розміру посадового окладу, однак цього не робить. Просила також при розгляді справи врахувати рішення вищих судів. Ухвалою від 10.07.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 12.12.2017 року витребувано з ДКП «Центральна районна аптека №54» розрахунки збільшення посадових окладів працівників підприємства з 01.01.2017 року; розпорядчі документи (накази) по підприємству щодо ознайомлення працівників зі зміною істотних умов праці з 01.01.2017 року; розпорядчі документи (накази) по підприємству щодо ознайомлення [PERSON] зі зміною істотних умов праці з 01.01.2017 року та встановлення їй надбавки за вислугу років; докази відображення в бухгалтерських документах та в звітності виплати [PERSON] надбавки за вислугу років відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.02.2017 року по справі №450/2035/16-ц у розмірі 2898,00 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги, які були збільшені заявою від 01.12.2017 року, підтримали повністю з мотивів викладених в позові та уточненнях до такого. Позивач також зазначила, що суму згідно рішення суду отримала з ВДВС по перерахунку одноразовим платежем. В спірний період, зазначений у позовній заяві, вона щомісячно отримувала по 1794,00 грн. Однак її не було ознайомлено із змінами штатного розкладу та відповідним наказом. Представник позивача також вважає, що сума боргу за рішенням суду була розбита на частини і виплачувалась як надбавка за вислугу років в розмірі 30% окладу. Просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги заперечили та пояснили, що позивачу згідно Постанови КМУ №1418 від 29.12.2009 року було прийнято рішення про виплату надбавки за вислугу років в розмірі 30% до посадового окладу з 01.01.2017 року, для чого був виданий наказ №52 від 31.12.2016 року, яким внесені відповідні зміни в штатний розклад та зобовязано бухгалтерію провести розрахунки, проводити нарахування та виплату такої з 01.01.2017 року. Така надбавка проводилася регулярно і склала 3829,28 грн. З наказом та штатним розкладом позивача не було ознайомлено. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка с частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з п. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи пі інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Заслухавши пояснення сторін, представників, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Як зазначила позивач та не заперечила сторона відповідача, [PERSON] \~перебувала у трудових відносинах з відповідачем і працювала на посаді провізора-аналітика з 1984 року, однак на даний час звільнена.\~ Відповідно до п. 1, п. 3 Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоровя, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року № 1418, дія цього Порядку поширюється на медичних та фармацевтичних працівників, які працюють на зазначених у пункті 3 Порядку посадах у будь-яких державних та комунальних установах, закладах, організаціях незалежно від підпорядкування і умови оплати праці яких визначаються відповідно до умов оплати праці працівників державних та комунальних закладів охорони здоровя, крім посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби України. Щомісячна надбавка до посадового окладу за стаж роботи понад 20 років встановлюється в розмірі 30%. До числа осіб, яким виплачується надбавка за вислугу років, віднесено провізорів усіх спеціальностей. Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що його дія поширюється на медичних та фармацевтичних працівників, які працюють на зазначених в п.3 цього Порядку посадах у будь-яких державних та комунальних установах, закладах, організаціях незалежно від підпорядкування. Як вбачається з матеріалів справи, наказом №52 по Державному комунальному підприємству «Центральна районна аптека №54» від 31.12.2016 року провізору аналітику [PERSON] з 01.01.2017 року розпочато виплати за вислугу років в розмірі 30% до посадового окладу, внесено відповідні зміни в штатний розпис з 01.01.2017 року, зобовязано бухгалтерію провести відповідні розрахунки згідно штатного розкладу і проводити нарахування та виплати надбавки з 01.01.2017 року. В наявних у матеріалах справи копіях відомостей про виплату грошей у ДКП "ЦРЛ №54" за січень- серпень 2017 року зазначається про виплату позивачу надбавки. У штатному розкладі ДКП "ЦРА №54", затвердженому 01.01.2017 року, передбачено виплату провізору-аналітику надбавки. Згідно довідки ДКП Центральна районна аптека №54, [PERSON], яка займає посаду провізора-аналітика 0,5 ставки, нараховано і виплачено надбавку за період січня-серпня 2017 року у сумі 3829,28 грн. Таким чином посилання сторони позивача на невиплату надбавки за вислугу років спростовуються наявними матеріалами справи. Право позивача на виплату надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам у розмірі 30% окладу захищено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.10.2015 року у справі за позовом [PERSON] до ДКП Центральна районна аптека № 54, третя особа Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити нарахування і виплату надбавки за вислугу років, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2016 року, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.06.2017 року у справі за позовом [PERSON] до ДКП «Центральна районна аптека № 54», [PERSON] про визнання протиправними дій завідувача ДКП «Центральна районна аптека № 54», стягнення надбавки за вислугу років. Як встановлено судом, сторона відповідача згадане вище право позивача на виплату надбавки за вислугу років не заперечувала, та надала докази виплати такої. В ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження посилання сторони позивача на виплату коштів згідно рішення суду частинами, оскільки як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження №54392531 від 26.10.2017 року, винесеної головним державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівські області при примусовому виконанні виконавчого листа №450/2035/16-ц, виданого 21.07.2017 року, кошти (надбавка за вислугу років за період з 01.06. по 31.12.2016 року) в сумі 2898,00 грн. перераховано стягувачу ([PERSON]Є.) згідно платіжного доручення №4129 від 23.08.2017 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач нараховував та виплачував позивачу з 01.01.2017 року по час звільнення надбавку за вислугу років, передбачену Порядком виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоровя, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року № 1418. Жодних безспірних доказів невиплати такої надбавки у період з 01.01.2017 року по 16.08.2017 року стороною позивача не надано. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки не доведено порушення прав позивача.

Outcome: dismissed