Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути на свою користь з відповідача суму сплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 11 636,41 грн.; а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 25.04.2011р. у м. Дніпродзержинську з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль гр. [PERSON] на загальну суму 18 408,52 грн. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування збитків, звернувся до позивача. Відшкодувавши потерпілому [PERSON] 09.11.2011р. за рахунок коштів фонду захисту потерпілих суму збитків у розмірі 11 636,41 грн., позивач просить в порядку регресу стягнути з відповідача [PERSON], як з особи, винної у скоєнні ДТП, вказану суму страхового відшкодування, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві зазначив, що, підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, як випливає із приписів вищенаведених правових норм, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, яка відповідальна за завдані збитки. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2011р. (а.с.7), суд, встановивши, що, 25.04.2011р. о 14.20 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Рено» д/н [NUMBER] по вул. Центральна в с. Миколаївка Дніпропетровської області, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай» д/н [NUMBER], визнав відповідача [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, застосувавши до останнього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керуванням транспортними засобами строком на один рік. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно Висновку експертного дослідження від 16.05.2011р. (а.с.6-15), сума матеріального збитку, завданого автомобілю «Хюндай» д/н [NUMBER], складає 18 408,52 грн. Згідно заяви потерпілого [PERSON] (а.с.5), останній звернувся до позивача на підставі ст.35 та пп. а) ст.41.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із заявою про відшкодування заподіяної йому в результаті пошкодження транспортного засобу під час вищевказаного ДТП шкоди з вини відповідача [PERSON] - водія транспортного засобу «Рено» д/н [NUMBER], який не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату ДТП. Згідно Наказу № 2952 від 09.11.2011р. «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]» (а.с.40), та, згідно копії платіжного доручення № 4881 від 09.11.2011р. (а.с.42), 09.11.2011 року позивачем сплачено страхове відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 11 636,41 грн. Враховуючи вищевикладені обставини, та, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.61 ЦПК України, суд приходить до висновку, що дійсно мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, які, в свою чергу, дають підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування". Крім того, задовольняючи позов, суд також вважає необхідним на підставі ст.88 ЦПК України задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім, та, документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved