Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 07 жовтня 2013 року з вищевказаним позовом про стягнення заборгованості з заробітної плати, посилаючись на те, що з 24 грудня 1999 року вона перебувала в трудових відносинах з Міністерством аграрної політики та продовольства України. За умовами трудового контракту вона повинна була та отримувала заробітну плату. Але, станом на грудень 2008 року з виплати заробітної плати утворилась заборгованість. Протягом періоду часу з грудня 2008 року по липень 2010 року заборгованість з виплати заробітної плати за виконання обов'язків директора підприємства не була ліквідована та постійно збільшувалась. В зв'язку з утвореною заборгованістю по заробітній платі, вона вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати на посадах директора та головного ветеринарного лікаря в сумі 116508,94 грн, відшкодування за час затримки у виплаті в сумі 137944,75 грн., компенсацію за невикористані щорічні та додаткові відпустки в сумі 34606,75 грн., вихідну допомогу в сумі 3109,13 грн, а всього суму 292169,57 грн.. Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 200000 грн., а також за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 15928 грн. 60 коп. Позивачка під час розгляду справи позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач - Лозівське державне підприємство "Кормові домішки" в особах ліквідатора Кіктенко Оксани Володимирівни та ліквідаційної комісії Лозівського державного підприємства кормових домішок в жодне судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Представник третьої особи - Міністерство аграрної політики та продовольства України в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного: З трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона3 24 грудня 1999 року по 25 жовтня 2012 року працювала директором Лозівського державного підприємства кормових домішок Харківської області (а.с.53-55). З наданого позивачкою контракту, укладеного між Міністерством аграрної політики України та [PERSON], остання була призначена на посаду директора Лозівського державного підприємства кормових на термін з 24 грудня 1999 року по 24 грудня 2004 року (а.с.11-16). Згідно наказу Міністерства аграрної політики України № 832-к від 24.12.2004 року продовжено термін дії контракту від 05.03.2001 року з [PERSON] директором Лозівського державного підприємства кормових домішок Харківської області на п'ять років з 24.12.2004 року до 24.12.2009 року (а.с.17). Згідно контракту від 14.12.2009 року, укладеного між Міністерством аграрної політики України та [PERSON], остання наймається на посаду директора Лозівського державного підприємства кормових домішок на термін з 25.12.2009 року по 25.12.2014 року (а.с.18-22). Згідно наказу Лозівського державного підприємства кормових домішок № 41 від 09 липня 2010 року [PERSON] тимчасово переведено на посаду головного ветлікаря підприємства з 08.07.2010 року (а.с.23). Згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 32 від 22.07.2011 року з [PERSON] знято обов'язки головного ветлікаря тимчасово покладені на неї згідно наказу № 41 від 09 липня 2010 року (а.с.31). Як вбачається з наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №20-п від 10 лютого 2012 року з [PERSON] розірвано контракт №4458 від 14.12.2009 року та 10.02.2012 року звільнено з посади директора Лозівського державного підприємства кормових домішок Харківської області, у зв'язку з ліквідацією підприємства, згідно п.1 ст.40 КЗпП України, на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06.10.2011 року №526, листа Міністерства аграрної політики та продовольства України від 02.11.2011 року №37-37-7-13/16667 (а.с.32). Згідно ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Зі встановлених судом обставин справи, зокрема контрактів, укладених з позивачкою, вбачається що заробітна плата повинна була виплачуватися їй в готівковій формі з врахуванням посадового окладу та надбавки за інтенсивність праці. Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки виплату заробітної плати, згідно ст.24 Закону України «Про оплату праці», зобов'язаний проводити роботодавець, саме він і повинен довести зазначений факт. Однак, відповідачем по справі, не дивлячись на неодноразові виклики в судове засідання, письмові запити про необхідність надання необхідних доказів, заперечень проти позову до суду не надано, представника не направлено, а запити суду проігноровані. За зазначених обставин суд приходить до висновку, що заробітна плата позивачці за час роботи не виплачувалась, у зв'язку з чим її вимоги про її стягнення за вказаний період є законними. Розрахунок заробітної плати на підприємстві проводився згідно штатних розписів (а.с. 44-47). Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суми,що підлягають стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів. Станом на січень 2009 року заробітна плата на посаді директора складала - 1435 грн. - з 01.07.2009р. - 1722 грн. - з 01.01.2010р.- 2200 грн. - з 01.03.2010р. - 3794,40 грн. Згідно витягу з книги нарахування та виплати заробітної плати за грудень 2008 року заборгованості склала 6020,55 грн. (а.с.24). Таким чином заборгованість по заробітній сплаті склала: За час роботи на посаді директора: - за 2008 рік - 6020,55 грн. -за 2009 рік (1435х6)+(1722х6)=18498 -за період до 06.07.2010 року -20376,42 Отже загальна сума боргу по заробітній платі за час роботи позивачки на посаді директора складе 44894,97 грн. За час роботи на посаді головного ветеринарного лікаря з 08.07.2010року по 22.07.11. року. Згідно штатного розпису оклад головного ветеринарного лікаря становив 2200 грн,доплата за шкідливі умови праці 10%-220 грн.. та преміальні 10%- 220 грн., а всього 2640 грн. Таким чином заборгованість з заробітної плати за вказаний період складе 2640грн.х 1 рік 15 днів=33 000 грн. Відповідно ж до вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Правові наслідки невиконання даних вимог передбачені ст.117 КЗпП України, відповідно до частини першої якої, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Порядок розрахунку середнього заробітку встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (з наступними змінами та доповненнями). Так, відповідно до п.8 розділу IV цього Порядку, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна заробітна плата позивачки за останні два місяця перед звільненням складала 135 гривні 38 копійки (2640+2640:39 робочих дня). Оскільки з часу фактичного звільнення,тобто з 22.07.2011 року до моменту винесення рішення суду,тобто до 18 липня 2014 року робочих днів було: за період 2011 року 125 ; в 2012 році-251 ,в 2013 році-251 та за період 2014 року 134, а всього 761, середній заробіток за цей час складе 103 024 грн. 18 коп. (761 дні х 135,38грн.). який і підлягає стягненню з відповідача. Згідно ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Як вбачається з позовних вимог,[PERSON] вимагає стягнення зазначених сум за період з 1999 року по 06.07.2010 року. Проте, повністю з таким періодом суд не може погодитись, оскільки сама позивачка зазначила, що і підтверджується наданими нею доказами, що станом на 01.01.2009 року підприємство мало перед нею заборгованість лише з заробітної плати у сумі 6020,55 грн.,що вказує на відсутність заборгованості з інших виплат. Таким чином стягненню підлягає компенсація за період роботи з 01.01.2009 року по 06.07.2010 року. Виходячи з Контрактів,укладених з позивачкою, тривалість її відпустки встановлена в 31 день. Оплата відпустки проводиться, виходячи з середньоденного заробітку,обчисленого у порядку,встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.14,20). Відповідно до п. 7 розділу IV Порядку нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Так,середньоденна заробітна плата [PERSON] у 2009 році становила 61,84 гр. (заробітна плата за рік 15521,94: кількість робочих днів 251) , а за період 2010 року становила 132,76 грн. (заробітна плата за відпрацьований період року 16463,09: кількість робочих днів 124). Таким чином,виплата за час щорічної відпустки за 2009 рік складе :61,84 х 31 день= 1917,04 грн., а за відпрацьований період 2010 року :132,76х19 = 2522,44 грн. Крім того, підлягає стягненню і компенсація за невикористану відпустку за період перебування на посаді головного ветеринарного лікаря з 08.07.2010 року по 22.07.2011 року,який становить 1 рік 15 днів. Виходячи з того,що заробіток за цей час склав 33 тис.грн., а робочих днів було 266, виплата за час відпустки складе (33000:266)х31=3845,86 грн. Оскільки в подальшому позивачка фактично не працювала,права на відпустку і відповідно на її оплату вона не мала. Згідно зі ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку, який становив 2640 грн. Отже до виплати позивачці підлягає загальна сума 189927,45 грн. Відповідно до Статті 19 Закону України «Про відпустки» жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батьку, який виховує дитину без матері (у тому числі й у тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла дитину під опіку, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України Пункт 5 частини 12 статті 10 Закону України "Про відпустки" визначає одиноку матір як таку, яка виховує дитину без батька. Відповідно до зазначеного, до категорії одинокої матері відносяться: жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдова; жінка, яка виховує дитину без батька (в тому числі і розлучена жінка, яка виховує дитину без батька, незважаючи на факт отримання аліментів, і жінка, яка вийшла заміж, але її дитина новим чоловіком не усиновлена). Достатніх же доказів того,що позивачка на час роботи мала зазначений статус одинокої матері нею не надано, оскільки зі свідоцтва про народження її сина вбачається,що в нього є батько (а.с.51). За таких обставин суд вважає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Разом з цим, з боку позивачки жодним доказом не доведено, що порушення відповідачем чинного трудового законодавства, призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків тощо, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за один місяць. А тому,

Outcome: partial