Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 3,1613 гектарів, що розташована не території Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Для оформлення спадщини позивач уклав 10.12.2015 року Договір про надання послуг (далі - Договір), за яким [PERSON] (далі - виконавець) зобов'язувався надати позивачу консультацію з приводу оформлення спадщини, а також підготувати документи про її прийняття та направити їх нотаріусу в строк, встановлений ч.1 статті 1270 ЦК України. У зв'язку з цим 11.12.2015 року позивач видав на ім'я [PERSON] довіреність (зареєстровано в реєстрі № 26), яку посвідчив секретар Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, а також підписав заяву про прийняття спадщини, яку представник зобов'язався направити нотаріусу. З повідомлення нотаріуса позивачу стало відомо, що він пропустив строк для прийняття спадщини. При з'ясуванні вказаних обставин позивач дізнавсь, що представник [PERSON] заяву про прийняття спадщини в строк, визначений ч.1 статті 1270 ЦК України надіслав на адресу нотаріуса через відділення поштового зв'язку, проте остання на адресу нотаріуса не надійшла. Вищевказані обставини позивач вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, а тому просить суд визначити йому двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, яка спадщину після смерті [PERSON] прийняла, відмовляється надати письмову згоду на подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] просила суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив вказавши на те, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є неповажними, оскільки в позивача не було перешкод в здійсненні контролю за виконанням [PERSON] умов Договору, відсутність якого є наслідком особистої недбалості позивача, що сприяло пропуску строку для прийняття спадщини. За відсутності опису вкладення поштового відправлення, представник вважає доводи позивача про направлення на адресу нотаріуса заяви про прийняття спадщини, - недопустимим доказом. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, справу просив вирішити у відповідності до закону. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 3,1613 гектарів, що розташована не території Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. З матеріалів Спадкової справи № 42/2016 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за законом як спадкоємець першої черги прийняла її дочка - [PERSON] (а.с. 29, 37, 38). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що після смерті [PERSON], позивач як спадкоємець першої черги (а.с. 6) набув право на прийняття спадщини, однак пропустив строк для її прийняття. Оскільки [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, яка спадщину після смерті [PERSON] прийняла, відмовляється надати письмову згоду на подання [PERSON] нотаріусу заяви про прийняття спадщини, це стало приводом для звернення позивача до суду. Згідно частин 1 статті 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ч.1 ЦК). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК). Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Поважними причинами пропуску строку для подання заяв про прийняття спадщини позивач вказує те, що для оформлення спадщини він уклав 10.12.2015 року Договір про надання послуг за яким [PERSON] зобов'язувався надати позивачу консультацію з приводу оформлення спадщини, а також підготувати документи про її прийняття та направити їх нотаріусу в строк, встановлений ч.1 статті 1270 ЦК України. У зв'язку з цим 11.12.2015 року позивач видав на ім'я [PERSON] довіреність, яку посвідчив секретар Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, а також підписав заяву про прийняття спадщини (а.с. 8), яку виконавець направив нотаріусу. Заперечення представником відповідача факту направлення на адресу нотаріуса заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 11.12.2015 року спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме конвертом (а.с. 57) із відміткою про направлення 11.12.2015 року Приватному нотаріусу Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. через відділення поштового зв'язку простого поштового відправлення, що у взаємозв'язку з іншими доказами у справі в їх сукупності, а саме довіреності виданої на ім'я [PERSON], яку 11.12.2015 року посвідчив секретар Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, Договору про надання послуг від 10.12.2015 року за умовами якого [PERSON] зобов'язався надати позивачу консультацію з приводу оформлення спадщини, а також підготувати документи про її прийняття та направити їх нотаріусу, підписаної [PERSON] заяви про прийняття спадщини від 11.12.2015 року, які є достатніми для суду щоб зробити висновок про направлення нотаріусу заяви позивача про прийняття спадщини. Зі змісту глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (в редакції чинній на день відкриття спадщини) слідує, що для прийняття спадщини спадкоємцю слід безпосередньо звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини або ж надіслати заяву поштою, що за дорученням позивача від його імені зробив представник [PERSON] Оскільки положення Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 не визначають, що заява про прийняття спадщини має бути направлена нотаріусу поштовим відправленням з описом вкладення, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про недопустимість доказу, яким є копія конверту про направлення простого поштового відправлення з відміткою штампу відділення поштового зв'язку про прийняття "11.12.2015" поштового відправлення. Враховуючи те, що [PERSON] вчинив дії визначені законом для прийняття спадщини після смерті [PERSON], в нього були усі підстави вважати, що спадщину він прийняв, проте не оформив. Суд встановив, що заява [PERSON] про прийняття спадщини від 11.12.2015 року на адресу нотаріуса не надійшла. Про вказані обставини позивачу стало відомо лише з листа нотаріуса від 27.12.2016 року (вих. 636/02-14, а.с. 9), тобто по спливу строку для прийняття спадщини. Оцінюючи вказані обставини в сукупності суд дійшов висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки позивач вчинив дії визначені законом для прийняття спадщини, однак в силу об'єктивних причин заява про прийняття спадщини на адресу нотаріуса не надійшла. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є підставою для їх задоволення. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved