Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, яку підтримав в судовому засіданні її представник та вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Куйбишева, 58. Позивачка вирішила продати квартиру, але при оформленні документів у нотаріуса, позивачка зясувала, що єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна містить обтяження за №28311, яким встановлено заборону відчуження домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Куйбишева, 58, підставою накладення обтяження вказана постанова Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 02.06.2004 року. Позивачка 15.10.2015р. звернулась до ДВС з метою зняти заборону відчуження, листом №12707 від 28.10.2015р. позивачку було повідомлено про те, що згідно перевірки ЄДРВП, відсутні виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] Тому позивачка просить суд зняти арешт зі всього майна, що належить [PERSON], накладений постановою державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції [PERSON] від 02.06.2004 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Представник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковпаківського районного управління юстиції [PERSON] від 02.06.2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим листа № 2-1063 від 22.02.2004 року виданого Ковпаківським райсудом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь держави 51 грн. держмита, було накладений арешт на все майно, що належить [PERSON], м. Суми вул. Північна, 28 (а.с.3). [PERSON] є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Куйбишева, 58, що підтверджується копією рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2014 року, яке набрало законної сили 09.12.2014 року, власником житлового будинку № 28 по вул. 1-й Північній в м. Суми, на підставі договору купівлі-продажу будинку від 09.03.2004 року, а також є співвласником 17/100 частин нежилого приміщення під номером 217, за адресою м. суми вулиця Шевченка,буд. 2, на підставі договору купівлі-продажу 17/100 частин нежитлового приміщення від 13.10.2009 року. Про заборгованість перед державою на суму 51 грн. [PERSON] дізналась при оформленні документів у нотаріуса на розпорядження нерухомим майном за адресою м. Суми вул. Куйбишева, 58, де зясувала, що єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна містить обтяження за № 28311, яким встановлено заборону відчуження об"єктів нерухомого майна - об"єкт обтяження є невизначене майно, все нерухоме майно, підставою накладення обтяження вказана постанова відділу Державної виконавчої служби Ковпаківського районного управління юстиції від 02.06.2004 року (а.с. 3,4). 15.10.2015р. [PERSON] звернулась до ДВС СМУЮ з метою зняти заборону відчуження, листом № 12707 від 28.10.2015р. їй було повідомлено про те, що згідно перевірки ЄДРВП, відсутні виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON]М.(а.с. 5) Згідно квитанції ПАТ "ПриватБанк" від 02.11.2015 року вбачається, що [PERSON] сплатила 128 грн. 06 коп. на користь ДВС СМУЮ для перерахунку держмита на користь держави (а.с.6). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються ЦК України. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та\~пункту 2 частини першої статті 3,\~статті 321 ЦК\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі\~статтею 92 Конституції України\~правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди\~розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або\~оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи те, що постанова державного виконавця ВДВС Ковпаківського районного управління юстиції [PERSON] була винесена 02.06.2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рахунок стягнення з [PERSON] 51 грн. державного мита на користь держави, а позивачем [PERSON] 02.11.2015 року сплачена сума на користь держави, та відповідач не надав підтвердження обґрунтованості накладення арешту на все майно, що належить [PERSON], суд вважає за необхідне зняти арешт зі всього майна, що належить [PERSON], накладений постановою державного виконавцяДВС Ковпаківського районного управління юстиції [PERSON] від 02.06.2004 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Outcome: approved