Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.12.2007 року в розмірі 24411,27 грн. та судові витрати по справі в розмірі 244,11 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № б/н від 12.12.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 7 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов'язання: не своєчасно та не повному обсязі погашав заборгованість за кредитом, комісії та інші платежі, які виникають в процесі обслуговування кредиту. Станом на 31.05.2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 24411,27 грн., що стало підставою для звернення до суду. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2014 року заочне рішення Індустріального районного суду М. Дніпропетровська від 15 листопада 2013 року по цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. При новому розгляді справи представник позивача відповідно до заяви від 04.11.2014 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення. Причину неявки суд не повідомив. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд приходить вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору № б/н від 12.12.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 7 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № б/н від 12.12.2007 року заборгованість станом на 31.05.2013 року склала 2411,27 грн., яка складається із наступного: 6836,87 грн. - заборгованість за кредитом; 13857,18 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2078,59 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина), 1138,63 грн. - штраф (процента складова). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а тому відповідач зобов'язаний оплатити заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved