Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася у Виноградівський районний суд із цією позовною заявою до відповідача з тих підстав, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2013 року, від якого у них народився один син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Заявлені вимоги мотивовані тим, відповідач не піклується та не дбає про свою дитину, не надає ніяких коштів на її утримання, ніде не працює, а відтак його дохід є мінливий та нерегулярний, а тому позивачка просить з відповідача стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на дитину. Представник позивачки [PERSON], в судовому засіданні збільшила позовні вимоги заявленого позову та просила суд стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. в місяць до досягненню дитиною повноліття та 500 грн. вартості понесених додаткових витрат на оздоровлення дитини. Відповідач в судовому засіданні заявлені до нього збільшені позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що зможе сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 1000 грн. щомісячно, оскільки він не має постійного місця роботи. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд знаходить уточнену позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до часткового задоволення із-за таких підстав. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на піставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виходячи із змісту ст.3 ЦПК України- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2013 року, від якого у них народився один син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Заявлені вимоги мотивовані тим, відповідач не піклується та не дбає про свою дитину, не надає ніяких коштів на її утримання, ніде не працює, а відтак його дохід є мінливий та нерегулярний, а тому позивачка з врхуванням збільшених позовних вимог просить з відповідача стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно та 500 грн. вартості понесених додаткових витрат на оздоровлення дитини. Суд вважає, що правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Зокрема, згідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, як випливає із змісту ст.181 ч.3 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів (ч.ч.1-2 ст.182 цього-ж Кодексу), суд має враховувати стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Зокрема, якщо суд встановить, що той з батьків, з кого стягуються аліменти, є інвалідом 1,11,111 групи, він повинен враховувати цю обставину для зменшення їх розміру. Крім цього, закон виходить з того, що суд має також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, яких згідно з нормами, закріпленими СК України, він зобов»язаний утримувати. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка вказала, що їй на даний час важко утримувати самій дитину, крім того витрати на її утримання збільшуються, відповідач постійного місця роботи не має, а відтак вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. в місяць та 500 грн. вартості понесених додаткових витрат на оздоровлення дитини. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, заявлена позивачкою з урахуванням фактичних потреб дитини, фінансових та матеріальних можливостей батька та матері, а також передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такі висновки суду узгоджуються і з нормами ст.51 Конституції України, згідно якої батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття. За цих обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, суд має право збільшити з відповідача розмір аліментів в твердій грошовій сумі, зважаючи на реальні потреби дитини. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв"язку у відповідності до вимог ст.212 ЦПК України, суд вважає що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. За цих безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, зваживши на матеріальні та духовні потреби дітей та враховуючи, що відповідач, який, будучи молодою та здоровою особою, ніде не працює, а відтак суд вважає за необхідне та справедливе відповідно до вимог ст.184 СК України присудити з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно з дня звернення до суду до її повноліття з врахуванням специфіки роботи та проживання відповідача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, в даному випадку судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог ст.ст.92,180,182,184,192 СК України та

Outcome: approved