Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. \~\~\~\~ Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.04.2013 року померла матір позивачки та відповідачів, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки № 198, загальною площею 5,0604 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 036847, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8; земельної ділянки № 1127, кадастровий номер 4420955700:10:001:0085, загальною площею 2,5454 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 545024, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 442090001004285 належало померлій [PERSON]; майнового паю, розміром 4293 грн. або 0,217 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду КСП «Правда» селище Лозно-Олександрівка, право власності на який на підставі Свідоцтва про право власності члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛУ № 090171 (майновий сертифікат), виданого 27.01.2003р. головою Лозно-Олександрівської селищної ради, належав померлій [PERSON]. За часів свого життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла відповідачам в рівних долях вищевказану земельну ділянку №198 загальною площею 5,0604 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай. На момент смерті матері позивачка була зареєстрована та проживала разом з нею, піклувалася про неї та після її смерті фактично прийняла спадщину. Відповідач [PERSON] не був зареєстрований та не проживав з матір'ю на момент смерті останньої, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не звертався. Відповідач [PERSON] був зареєстрований разом з [PERSON], на момент смерті останньої, проте починаючи з 2008 року фактично не проживав. Після смерті матері відповідачі фактично відмовилися від прийняття спадщини за заповітом та передали позивачці всі правовстановлюючі документи на спірне спадкове майно. Позивачка звернулася до нотаріальної контори, частково здійснила переоформлення на своє ім'я спадкового майна, не охопленого заповітом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, відносно якого померлою [PERSON] було складено заповіт на відповідачів, їй було відмовлено. Таким чином, [PERSON] просить встановити факт неприйняття спадщини відповідача [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку № 198, загальною площею 5,0604 га та майновий пай. \~\~\~\~ В судове засідання позивачка не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~ Відповідачі в судове засідання 06.11.2017 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлені шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий Кур'єр", причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. 06.11.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] померла 21 квітня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 369294 (а.с.10). [PERSON] позивач по справі, є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0512148 (а.с.20) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.21), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.22), свідоцтвом про шлюб (а.с.23), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 24), свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 126469 (щодо зміни прізвища позивачки) (а.с.24). [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі, є синами померлої [PERSON] Згідно довідки, виданої Лозно-Олександрівською селищної радою, спадщину після смерті [PERSON], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], фактично прийняла її донька [PERSON], яка проживала разом з нею з 2005 року та по день смерті 21.04.2013р. (а.с.12). Відповідно до довідки, виданої Лозно-Олександрівською селищної радою, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично з 1998 року не проживав (а.с.13). Згідно довідки, виданої Лозно-Олександрівською селищної радою, [PERSON] в 1995 році знявся з реєстрації за адресою вул.Леніна б.30 смт.Лозно-Олександрівка Білокуракинського району Луганської області, та фактично за даною адресою не проживав (а.с.14). Відповідно до заповіту, складеного 11.11.2011 року Лозно-Олександрівською селищною радою та зареєстрованого за №146, [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛГ №036847, виданий Лозно-Олександрівською селищної радою 23.12.2002р., сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0063465, виданий Білокуракинською РДА 1996 року та майновий сертифікат серії ЛУ №090171, виданий Лозно-Олександрівською селищної радою 27.01.2003р. (а.с.16). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю І-ЛГ № 036847, який видано [PERSON] у тому, що на підставі рішення Лозно-Олександрівської селищної ради від 04.12. 2002 року вона є власницею земельної ділянки площею 5,0604 га. Земельна ділянка розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області. (а.с.18). Відповідно до копії майнового сертифікату серія ЛУ №090171 [PERSON] має право на пайовий фонд майна КСП "Правда" в розмірі 4293 грн. або 0,2017% (а.с.19). Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом [PERSON] отримала право на спадщину після смерті [PERSON], а саме на земельну ділянку № 1127, кадастровий номер 4420955700:10:001:0085, загальною площею 2,5454 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 545024, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 442090001004285 (а.с.8). [PERSON] зверталася до виконуючого обов'язки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину на майно після смерті [PERSON], проте, їй було відмовлено з тієї причини, що спадкодавець залишила заповіт та в заповіті зазначена земельна ділянка, на яку [PERSON] просить видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.7). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця ... . На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] не був зареєстрований та не проживав постійно з матір'ю, у встановлений законом строк не звернувся до органу нотаріату з заявою про прийняття спадщини, а тому є таким, що спадщину не прийняв. Відповідач [PERSON] хоча і був зареєстрований з померлою матір'ю за однією адресою, однак фактично з нею не проживав та не здійснив будь-яких дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини, а саме спадковим майном не користувався, оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно передав позивачці, у зв'язку з чим судом знайшло в судовому засіданні підтвердження того факту, що відповідач [PERSON] спадщину не прийняв. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті її матері, однак, в зв'язку з наявністю заповіту, залишеного [PERSON] на ім'я відповідачів, не має змоги оформити спадщину на своє ім'я через органи нотаріату. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача, встановити факт неприйняття спадщини відповідачем [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], як за єдиною спадкоємицею. На підставі викладеного та

Outcome: approved