Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів, посилаючись на те, що позивач надав [PERSON] кредит у сумі - 83500 доларів США, відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 11290209000 від 29 січня 2008 року строком до 29 січня 2029 року під 12,4 % відсотків річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому Кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. також, сторони домовились, що за умовами Кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених Договором. Всупереч умов Кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів з серпня 2014 року для погашення суми заборгованості по кредиту у встановлений Договором строк та розмірі, також має значну заборгованість по сплаті нарахованих процентів, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Даний кредит забезпечений порукою [PERSON], про що 29 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №175812. Згідно з п.п. 1.1-1.5 Договору поруки поручитель - [PERSON] відповідає перед кредитором - позивачем у тому ж обсязі, що й позичальник - [PERSON], у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в кредитному договорі. Згідно з пунктом 1.4. відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору. Відповідно до пункту 2.2. Договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором поруки [PERSON] не виконані. Через невиконання відповідачами своїх зобов'язань по Кредитному договору № 11290209000 від 29 січня 2008 року, станом на 26 лютого 2015 року, загальний розмір заборгованості відповідачів перед позивачем становить - 79 512,28 доларів США, з яких: - 74846,78 доларів США - кредитка заборгованість, - 4 665,50 доларів США - заборгованість по процентам, Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у загальному розмірі 9966 грн. 45 коп., що складається з: -1738,87 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, - 8 227,8 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Враховуючи зазначене, представник позивача за первісним позовом просив стягнути зазначену заборгованість з відповідачів в солідарному порядку, а судовий збір у загальному розмірі 3654 грн. 00 коп., рівними частинами, тобто по 1827 грн. 00 коп. з кожного відповідача. [PERSON] подав зустрічну позовну заяву та просив визнати Договір про надання споживчого кредиту № 11290209000 від 29 січня 2008 року строком недійсним, також просив стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» кошти по сплаті вартості судово-економічної експертизи у розмірі 14192 грн. 64 коп. та 13 вересня 2017 року подав на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог зустрічного позову та окрім раніше заявлених позовних вимог просив стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» понесені збитки у розмірі 124198 доларів США та 197564 грн. 26 коп. (а.с. 42-60, Т. 3). Позовні вимоги зустрічного позову обґрунтовано тим, що 20 лютого 2017 року Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз надав Висновок експерта №840/841 судово-економічної експертизи по матеріалам зазначеної цивільної справи. У зазначеному висновку надано відповіді на питання поставлені на її вирішення. По першому питанню. Встановити відповідність наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості позичальника (п сплаті процентів за кредит й пені, погашення основної суми боргу) перед банком, умовам укладеного між вказаними сторонами договору про надання споживчого кредиту № 11290209000 від 29 січня 2008 року, та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором, - за наданими матеріалами справи не надається можливим. По другому питанню. Встановити відповідність методу нарахування ПАТ «УкрСиббанк» процентів та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками за договором про надання споживчого кредиту № 11290209000 від 29 січня 2008 року вимогам про кредитування ПАТ «УкрСиббанк» не надається за можливе, оскільки в матеріалах справи та додатково наданих документах відсутнє «Положення про кредитування фізичних осіб», затверджене протоколом правління Банку №1 від 17.01.2015, Положення «Про порядок бухгалтерського обліку процентних і комісійних доходів і витрат в АКІБ «УкрСиббанк», а в наданих на дослідження копіях внутрішніх нормативних документів банку відсутні відомості про методи нарахування банком процентів за наданими кредитами фізичним особам в іноземній валюті та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за цими кредитами та нарахованими відсотками. Разом з тим, позивач за зустрічним позовом акцентував увагу суду на те, що правочин вчинено під впливом обману, тому у відповідності з ч.2 ст. 230 ЦПК України, сторона яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду. Розрахувавши завдану шкоду, позивач просив стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» 124198 доларів США та 197564 грн. 26 коп. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, [PERSON] просив позовні вимоги банку залишити без задоволення, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, виходячи з обґрунтувань зустрічного позову та беручи до уваги Висновок експерта №840/841 від 20.02.2017 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'являвся, про розгляд справи в суді повідомлявся належним чином та причин неявки суду не сповістив. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача [PERSON] З'ясував обставини справи, вислухав представників стрін, що зявились в судове засідання, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог первісного позову в повному обсязі та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного. Суд встановив, що 29 січня 2008 року між позивачем за первісним позовом і [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11290209000 строком до 29 січня 2029 року під 12,4 % відсотків річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому Кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. також, сторони домовились, що за умовами Кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених Договором. (а.с. 6-13, Т.1). Всупереч умов Кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів з серпня 2014 року для погашення суми заборгованості по кредиту у встановлений Договором строк та розмірі, також має значну заборгованість по сплаті нарахованих процентів, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Даний кредит забезпечений порукою [PERSON], про що 29 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №175812. Згідно з п.п. 1.1-1.5 Договору поруки поручитель - [PERSON] відповідає перед кредитором - позивачем у тому ж обсязі, що й позичальник - [PERSON], у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в кредитному договорі. Згідно з пунктом 1.4. відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. (а.с. 14,15, Т.1). Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору. Відповідно до пункту 2.2. Договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором поруки [PERSON] не виконані. Через невиконання відповідачами своїх зобов'язань по Кредитному договору № 11290209000 від 29 січня 2008 року, станом на 26 лютого 2015 року, загальний розмір заборгованості відповідачів перед позивачем становить - 79 512,28 доларів США, з яких: - 74846,78 доларів США - кредитка заборгованість, - 4 665,50 доларів США - заборгованість по процентам, Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у загальному розмірі 9966 грн. 45 коп., що складається з: -1738,87 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, - 8 227,8 грн. пеня за прострочення сплати процентів. (розрахунок а.с. 27-33). Відповідачі повідомлялись листами - вимогами про порушення зобов'язання і необхідність сплатити заборгованість. (а.с. 16-21). До теперішнього часу відповідачі не виконали свої зобов'язання, та продовжують користуватися отриманими кредитними коштами. Суд вважає позовні вимоги первісного позову доведеними, підтвердженими. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. До відношень які виникають з кредитного договору застосовуються положення параграфа І глави 71 ЦК України (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо вимог зустрічного позову, суд зазначає наступне. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" роз'яснено, що до відносин, яки регулюються Законом України "Про захист прав споживачів" належать зокрема ті, що виникають з договорів, у тому числі про надання кредиту. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог ст. 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд вважає, що [PERSON] свідомо звернувся до банку з метою отримання кредиту, при цьому мав право вибору та був вільним в його укладенні, у разі незгоди з умовами договору міг його не укладати, але натомість позивач підписав його і підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов'язки за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Посилання представника [PERSON] на те, що під час укладення кредитного договору № 11290209000 від 29 січня 2008 року його довірителя ввели в оману, нічим не підтверджене, а тому безпідставне. На момент укладення цього договору [PERSON] жодним чином не був обмежений законом, іншим нормативним актом, судовим рішенням або іншим передбаченим законодавством способом в своєму праві укладати цей договір та виконувати усі умови, визначені у ньому. Щодо посилання представника позивача за зустрічним позовом на Висновок експерта №840/841 від 20 лютого 2017 року, суд зазначає наступне. У зазначеному висновку надано відповіді на питання поставлені на її вирішення. По першому питанню. Встановити відповідність наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості позичальника (п сплаті процентів за кредит й пені, погашення основної суми боргу) перед банком, умовам укладеного між вказаними сторонами договору про надання споживчого кредиту № 11290209000 від 29 січня 2008 року, та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором, - за наданими матеріалами справи не надається можливим. По другому питанню. Встановити відповідність методу нарахування ПАТ «УкрСиббанк» процентів та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками за договором про надання споживчого кредиту № 11290209000 від 29 січня 2008 року вимогам про кредитування ПАТ «УкрСиббанк» не надається за можливе, оскільки в матеріалах справи та додатково наданих документах відсутнє «Положення про кредитування фізичних осіб», затверджене протоколом правління Банку №1 від 17.01.2015, Положення «Про порядок бухгалтерського обліку процентних і комісійних доходів і витрат в АКІБ «УкрСиббанк», а в наданих на дослідження копіях внутрішніх нормативних документів банку відсутні відомості про методи нарахування банком процентів за наданими кредитами фізичним особам в іноземній валюті та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за цими кредитами та нарахованими відсотками. (а.с. 219-242). Відповідно до вимог с. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Незгода представника позивача за зустрічним позовом з реальною процентною ставкою, розрахунком заборгованості, пені, що нараховані за спірним Кредитним договором № 11290209000 від 29 січня 2008 року укладеного між АКІБ УкрСиббанк» та [PERSON] не може бути підставою для визнання його недійсним та скасування. Суд вбачає необхідним зазначити, що при наявності спору щодо розміру заборгованості позичальник не позбавлений можливості підготувати свій контррозрахунок, що стороною позивача за зустрічним позовом не здійснено. Враховуючи зазначене, суд задовольняє первісний позов в повному обсязі, а зустрічний позов залишає без задоволення. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» в повному обсязі і вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредиту в сумі 79 512,28 доларів США та пеню у загальному розмірі 9966 грн. 45 коп., судовий збір рівними частинами в загальній сумі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved