Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Представник ПАТ «УкрСиббанк» 30 липня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що 06 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №11139575000 у формі поновлювальної кредитної лінії в національній валюті України в сумі ліміту кредитної лінії 4150 гривень 93 копійки. 06 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №11139575000. Позичальник належним чином свої обовязки не виконує, порушив умови по зобовязанням щодо здійснення платежів за користування кредитом, у звязку з чим станом на 09 квітня 2015 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 13370 гривень 29 копійок, що складається з: кредитна заборгованість - 3370 гривень 50 копійок; заборгованість по процентам - 7143 гривні 62 копійки; пеня за прострочення сплати кредиту - 976 гривень 89 копійок; пеня за прострочення сплати процентів - 1879 гривень 28 копійок, в звязку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, яка діє на підставі довіреності (а.с.4), не зявилася, однак надала на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.32). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявилися, причину своєї неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення що повернулися на адресу суду (а.с.27-28, 35-36). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, неявку відповідачів та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копій паспортів відповідачі [PERSON], [INFO], уродженець та мешканець с. Гандрабури, Ананьївського району Одеської області (а.с.21); [PERSON], [INFO], уродженка м. Керч, мешканка с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області(а.с.22-23). Згідно довіреності, виданої ПАТ «УкрСиббанк» в особі директора з питань простроченої заборгованості та розвитку продуктів споживчого кредитування ПАТ «УкрСиббианк» [PERSON] [PERSON] Трогофа Дю Боагезеннека, який діє на підставі Статуту, уповноважує [PERSON], представляти інтереси ПАТ «УкрСиббанк» у загальних судах всіх інстанцій, що створюються та діють за законодавством України, з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, заявник, стягувача, заінтересованої особи, включаючи наступні права: подавати, підписувати, предявляти та підтримувати позови, у т.ч. цивільні позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, а також виконувати всі інші необхідні дії, повязані з цією довіреністю (а.с. 4). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 06 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №11139575000 у формі поновлювальної кредитної лінії в національній валюті України в сумі ліміту кредитної лінії 4150 гривень 93 копійки. Однак позичальник перестав вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідачів в силу ст.88 ЦПК України, оскільки з їх сторони не виконані умови договору.

Outcome: approved