Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, та стягнути з нього понесені витрати у зв'язку зі сплатою судового збору та адвокатських послуг, вказуючи, що 10.08.1996 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 524 між сторонами зареєстровано шлюб. З початку 2012 року подружжя припинило шлюбно-сімейні відносини з тієї причини, що вони втратили один до одного почуття взаєморозуміння, любові та взаємоповаги. З того часу бюджет ведуть окремо. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає. У випадку неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "Назаренко". Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS], однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.08.1996 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 524, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу. /а.с. 6/. Як вбачається з позову, від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що причиною розпаду сім'ї стала втрата почуття взаєморозуміння, любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з початку 2012 року. Сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини є неможливим. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", про що зазначено в пункті 47 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Враховуючи викладене, оскільки витрати на правову допомогу належним чином підтверджені позивачкою наданою квитанцією № 08/09/16/1 від 08.09.2016 року, згідно ст. 88 ЦПК України, на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача сума в розмірі 150, 00 грн. Крім того, позивачкою при подачі позову була сплачена сума судового збору, в розмірі 580,00 грн., що підтверджується квитанцією /а.с.1/, тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved