Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства, від 20.11.2013р. який складений державним інспектором сільського господарства Чернівецької області Байзетіновим О.В., Дроботом В.Д. громадянин [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку орієнтовною площею 0,0006 га із земель житлової та громадської забудови розташовану за адресою [ADDRESS], шляхом будівництва прибудови до власної квартири [NUMBER] на землях загального користування, без документів що посвідчують право на земельну ділянку, чим порушила вимоги статей 125, 1б Земельного кодексу України. Разом із цим, факт самовільного зайняття додатково підтверджується матеріалами перевірки Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області, а саме: приписом №00817 від 20.11.2013р., протоколом про адміністративне правопорушення від 20.11.2013р. № 00466, постановою про накладення адміністративного стягнення від 20.11.2013р. №199, актом обстеження земельної ділянки від 20.11.2013р., актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.12.2013р., приписом №00925 від 23.12.2013р., протоколом про адміністративне правопорушення від 23.12.2013р. №00565, постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.12.2013р. №233, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27.01.2014р. Згідно з статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, на момент перевірки в користуванні відповідача залишається самовільно зайнята земельна ділянка розміром 0,0006 га за адресою [ADDRESS], яка відноситься до земель житлової та громадської забудови розпорядником якої є Чернівецька міська рада. Про те, що Відповідач повинен усунути виявлене порушення земельного законодавства, тобто звільнити самовільно займану земельну ділянку, йому було повідомлено у приписі Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області від 20.11.2013р. №00817. Відповідно до вимог статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Разом із цим, за порушення вимог статей 125, 126, Земельного кодексу, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.11.2013р. №199 Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 «Самовільне зайняття земельної ділянки» Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Також, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.12.2013р. №233 за невиконання вимог припису посадової особи №00817 від 20.11.2013р. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 188-5 Кодексу Україйи про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Статтею 212 Земельного кодексу передбачено, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. У зв'язку із самовільним зайняттям Відповідачем земельної ділянки, згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. №963, Державною інспекцією сільського господарства в Чернівецькій області визначено розмір шкоди, яка заподіяна територіальній громаді міста Чернівців у розмірі 33,93 грн.. Просить суд зобов'язати звільнити [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0006 га за адресою [ADDRESS] шляхом знесення спорудженої прибудови до квартири [NUMBER], а також стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь Чернівецької міської ради 33, 93 грн. (тридцять три гривні, 93 коп.) заподіяної шкоди на розрахунковий рахунок: 31413611700002, одержувач бюджет м. Чернівці код - 37978173, МФО -856135, код платежу 24062100 та витрати зі сплати судового збору в розмірі 458,8 грн.(чотириста п'ятдесят вісім грн. 80 коп.) на розрахунковий рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок 35411001042806 в ГУДКУ в Чернівецькій області, МФО 856135, код 04062216. В судове засідання позивач з'явився просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час слухвання справи був повідомлений належним чином. про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно зі статтею 13 Конституції України від імені Українського народу права власника щодо об'єктів права власності Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Також законодавець передбачає, що відповідно до пункту З Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності 01.01.2013р., з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. Згідно з статтею 4 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель», об'єктом державного контролю є всі землі в межах території України. Відповідно до статті 5 вказаного Закону, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 6 Закону, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Згідно з статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель», Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, зокрема, мають право: -давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; -складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; -звертатися до органів прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.. Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відмова звільнити самовільно зайняту земельну ділянку обмежує законного власника в праві розпоряджатися нею та використовувати за своїм призначенням, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до статті 114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства, від 20.11.2013р. який складений державним інспектором сільського господарства Чернівецької області Байзетіновим О.В., Дроботом В.Д. громадянин [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку орієнтовною площею 0,0006 га із земель житлової та громадської забудови розташовану за адресою [ADDRESS], шляхом будівництва прибудови до власної квартири [NUMBER] на землях загального користування, без документів що посвідчують право на земельну ділянку, чим порушила вимоги статей 125, 1б Земельного кодексу України. Разом із цим, факт самовільного зайняття додатково підтверджується матеріалами перевірки Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області, а саме: приписом №00817 від 20.11.2013р., протоколом про адміністративне правопорушення від 20.11.2013р. № 00466, постановою про накладення адміністративного стягнення від 20.11.2013р. №199, актом обстеження земельної ділянки від 20.11.2013р., актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.12.2013р., приписом №00925 від 23.12.2013р., протоколом про адміністративне правопорушення від 23.12.2013р. №00565, постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.12.2013р. №233, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27.01.2014р. Згідно з статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, на момент перевірки в користуванні відповідача залишається самовільно зайнята земельна ділянка розміром 0,0006 га за адресою [ADDRESS], яка відноситься до земель житлової та громадської забудови розпорядником якої є Чернівецька міська рада. Про те, що Відповідач повинен усунути виявлене порушення земельного законодавства, тобто звільнити самовільно займану земельну ділянку, йому було повідомлено у приписі Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області від 20.11.2013р. №00817. Відповідно до вимог статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Разом із цим, за порушення вимог статей 125, 126, Земельного кодексу, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.11.2013р. №199 Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 «Самовільне зайняття земельної ділянки» Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Також, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.12.2013р. №233 за невиконання вимог припису посадової особи №00817 від 20.11.2013р. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 188-5 Кодексу Україйи про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Статтею 212 Земельного кодексу передбачено, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. У зв'язку із самовільним зайняттям Відповідачем земельної ділянки, згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. №963, Державною інспекцією сільського господарства в Чернівецькій області визначено розмір шкоди, яка заподіяна територіальній громаді міста Чернівців у розмірі 33,93 грн.. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, а тому слід зобов'язати звільнити [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0006 га за адресою [ADDRESS] шляхом знесення спорудженої прибудови до квартири [NUMBER], а також стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь Чернівецької міської ради 33, 93 грн. (тридцять три гривні, 93 коп.) заподіяної шкоди на розрахунковий рахунок: 31413611700002, одержувач бюджет м. Чернівці код - 37978173, МФО -856135, код платежу 24062100 та витрати зі сплати судового збору в розмірі 458,8 грн.(чотириста п'ятдесят вісім грн. 80 коп.) на розрахунковий рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок 35411001042806 в ГУДКУ в Чернівецькій області, МФО 856135, код 04062216. На підставі викладеного та

Outcome: approved