Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.01.2008 року на підставі заяви [PERSON], між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття карткового рахунку, надання та використання платіжної картки, згідно якого Банк відкрив Позичальнику картковий рахунок і надав платіжну картку. Відповідач зобов'язувався проводити розрахунки з використанням платіжної картки тільки в межах суми видаткового ліміту. Також 25.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії, згідно якого Банк відкрив Позичальнику на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту 25 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами, а Позичальник зобов'язався повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 25.01.2010 року і сплатити проценти в розмірі та у строки, встановлені договором. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 07 квітня 2014 року за ним утворилась заборгованість по кредиту у розмірі 809 623,30 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором - 0,00 грн., простроченої заборгованості за кредитним договором - 24 982,17 грн., нарахованих відсотків по заборгованості - 21 962,70 грн., нарахованих відсотках по простроченій заборгованості - 172 103,25 грн., пені - 590 575,18 грн. В зв'язку з тим, що сума нарахованої за неналежне виконання кредитного договору пені є значною, то позивач не заявляє суму пені до стягнення та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 219 048,12 грн. та судовий збір у розмірі 2190,48 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та в разі не прибуття в судове засідання відповідача просив справу розглянути у заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», та [PERSON] було укладено договір №005-Р/003005 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску VISACLAS DT № [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст. 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Відповідно до п.1.27 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Згідно п.1.1 Договору-1 Позивач відкрив Відповідачу картковий рахунок і надав платіжну картку VISACLAS DT № [NUMBER]. Відповідно до п. 4.4. Договору-1 Відповідач проводить розрахунки з використанням платіжної карти тільки в межах суми видаткового ліміту. Пунктом 4.6. Договору-1 передбачено, що відповідач уповноважує Позивача самостійно проводити списання коштів, що знаходяться на його картрахунку: на суму операцій, здійснених клієнтом з використанням картки, за платіжними повідомленнями еквайрів; на суму комісійної винагороди відповідно до тарифів Банку; суму процентів, нарахованих за користування несанкціонованим овердрафтом та суму простроченого овердрафту; суму комісії міжнародних платіжних систем, комісії Банка (суму збитків, що виникли в результаті порушення клієнтом та/або його довіреною особою умов договору). Відповідно до п. 7.1.8. Договору-1 Відповідач зобов'язаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту. Погасити всю заборгованість, по картрахунку в строки передбачені цим договором Також судом встановлено, що 25.01.2008 р. між сторонами по справі було укладено договір №КЛ 2901/08 про відкриття кредитної лінії, згідно якого Банк відкриває під БПК Visa Classic № [NUMBER] Позичальника на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту 25000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч грн. 00 коп.) із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами, а Позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 25.01.2010 р. і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені цим договором. Згідно розділу 4 кредитного договору відбувається нарахування та сплата відсотків за користування кредитними коштами. Нарахування процентів проводиться щомісяця, один раз в місяць, у день нарахування процентів на залишок заборгованості Позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів по методу факт/360. (п. 4.2. Кредитного договору) Позичальник сплачує проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником термінів платежів, передбачених п. 3.2., 3.2.1., 4.3., 4.4. цього договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування Кредитними коштами. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за станом на 07.04.2014 р. заборгованість Відповідача за Кредитним договором № КЛ 2901/08 від 25.01.2008 р. становить 809623,30 грн. (вісімсот дев'ять тисяч шістсот двадцять три грн. 30 коп.), що підтверджується наданим позивачем розрахунком, з яких сума простроченої заборгованості за кредитним договором - 24 982,17 грн., нараховані відсотки по заборгованості - 21 962,70 грн., нараховані відсотки по простроченій заборгованості - 172 103,25 грн., пеня - 590 575,18 грн. У зв'язку з тим, що сума нарахованої за неналежне виконання кредитного договору пені є значною, позивач не заявляє суму пені до стягнення. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений строк. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved