Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним, [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], право власності на земельну ділянку розміром 3.8813 га, що знаходиться в Коопгоспі «Батьківщина» Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO], яка прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], але не отримала правовстановлюючий документ на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його дружина, [PERSON]. [PERSON], як чоловік померлої, відноситься до спадкоємців першої черги, оскільки його дружина заповіту не складала. Його дружина на час своєї смерті мешкала за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом термін [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікової Т.М. з заявою про прийняття спадщини за законом, у зв'язку з чим була відкрита спадкова справа. До спадкового майна відноситься квартира [ADDRESS], земельна частка (пай) розміром 0.9900 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в Коопгоспі «Батьківщина» Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області та земельна ділянка розміром 3.8813 га, що знаходиться в Коопгоспі «Батьківщина» Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.04.2016 року та 13.04.2016 року він отримав право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] та земельну частку (пай) розміром 0.9900 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в Коопгоспі «Батьківщина» Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 3.8813 га, що знаходиться в Коопгоспі «Батьківщина» Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що зазначена земельна ділянка не переоформлена на ім'я його дружини після отримання нею зазначеної земельної ділянки у спадок за заповітом після смерті [PERSON]. Станом на 31.12.2012 року [PERSON] не отримала Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 3.8813 га після успадкування з [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17 липня 2009 року № 2505. До теперішнього часу згідно даних Державної Національної кадастрової системи власником вказаної земельної ділянки значиться [PERSON]. На теперішній час він не має можливості оформити та отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я померлої дружини, оскільки правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю. Таким чином, в зв'язку з тим, що він не має змоги отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку в нотаріальній конторі, змушений звернутися до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. На задоволенні позовних вимог наполягала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву до суду про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Куропятникова Т.М. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Заперечень проти позову не надходило. На вимогу суду надано спадкову справу. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 вересня 2015 року, яке видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 6186.(а.с.6). [PERSON], як чоловік померлої, відноситься до спадкоємців першої черги, оскільки його дружина заповіту не складала. Факт перебування у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10 січня 1975 року (а.с. 8). Його дружина на час своєї смерті мешкала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради 01/4-38 від 04.04.2016 року про реєстрацію місця проживання особи (а.с.10). У встановлений законом термін [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікової Т.М. з заявою про прийняття спадщини за законом, у зв'язку з чим була відкрита спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 19.02.2016 року (а.с. 9), а також матеріалами спадкової справи наданої на вимогу суду. До спадкового майна відноситься квартира [ADDRESS], земельна частка (пай) розміром 0.9900 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в Коопгоспі «Батьківщина» Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області та земельна ділянка розміром 3.8813 га, що знаходиться в Коопгоспі «Батьківщина» Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.04.2016 року та 13.04.2016 року позивач отримав право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] та земельну частку (пай) розміром 0.9900 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в Коопгоспі «Батьківщина» Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області (а.с. 11-12). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 3.8813 га, що знаходиться в Коопгоспі «Батьківщина» Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що зазначена земельна ділянка не переоформлена на ім'я дружини позивача після отримання нею зазначеної земельної ділянки у спадок за заповітом після смерті [PERSON]. Той факт, що дружина позивача прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.07.2009 року, посвідченого в.о. нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори (а.с. 14). Зазначений факт також підтверджується інформаційною довідкою Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області від 04.03.2016 року, зі змісту якої вбачається, що станом на 31.12.2012 року [PERSON] не отримала Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 3.8813 га після успадкування з [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17 липня 2009 року № 2505. До теперішнього часу згідно даних Державної Національної кадастрової системи власником вказаної земельної ділянки значиться [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до копії спадкової справи № 300/12-14 від 13.05.2016 року, яка надійшла на адресу Токмацького районного суду Запорізької області від приватного нотаріуса Куропятнікової Т.М. спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] заведена. Інших спадкоємців першої черги, крім позивача, за законом немає. Дані обставини визнаються відповідачем, згідно заяви, яка додана до матеріалів справи, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановчого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку. Судом встановлено, що спір виник в зв'язку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально. Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", де вказано що вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Жовтневої сільської ради Томацького району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікова Тетяна Михайлівна, про визнання права власності на майно в порядку спадкування є законними, ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved