Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер їх чоловік та батько [PERSON] , у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, яку останні прийняли шляхом спільного проживання. До складу спадкового майна ввійшли земельні ділянки загальною площею 2,5745 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які за спадкодавцем було посвідчено державним актом серії [NUMBER], оригінал якого, був виданий вже після смерті спадкодавця, тобто 09.11.2004 року. За вказаних обставин вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з чим просили визнати за ними право власності на ці земельні ділянки. Позивачі позовні вимоги підтримали, просили справу розглянути без їх участі, надіславши до суду письмові заяви. Представник відповідача Михайлівської сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд письмово листом. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема судом встановлено, що [INFO] помер чоловік та батько позивачів [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на його майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с.16). До складу спадкового майна ввійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,5745 га, з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] розташовані на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, що належали [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 09 листопада 2004 року Буринською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №347, що підтверджується копією державного акта, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.6-15,25-42). Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадщину після смерті останнього, прийняли його дружина та діти - позивачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку , встановленого ст.1270 ЦК України, не заявили про відмову від неї, що вбачається з свідоцтв про шлюб та про народження позивачів, довідки Михайлівської сільської ради (а.с.17-20). При цьому, як вбачається з письмових роз'яснень нотаріуса на адресу позивачів, останній неспроможний видати свідоцтво про право на спадщину, через те, що державний акт серії [NUMBER] виданий 09.11.2004 року, тобто вже після смерті спадкодавця (а.с.24). В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо Це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину, але не можуть скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість їх вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved