Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів. Представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, та зазначив в позовній заяві, що відповідно до укладеного договору № IFU0GA0000000015 від 25.03.2008 року [PERSON] 25.03.2008 року отримав кредит у розмірі 128185,19 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.03.2013р. За умовами кредитного договору щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] станом на 13.03.2009 року, згідно проведеного розрахунку, утворилася перед ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість в розмірі 113630,85 грн, яка складається з наступного: 108423,51 грн. - заборгованість за кредитом; 5032,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 44,25 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 130,41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вище вказаним кредитним договором між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № IFU0GA0000000015 від 25.03.2008, відповідно до умов якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельні ділянки загальною площею 0,0930 га, 0,0730 га, які розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський район, с. Старі Кути. Крім того, в забезпечення виконання своїх зобов'язань [PERSON], між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк» було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає за кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник. В прохальній частині позовної заяві позивач в рахунок погашення заборгованості за укладеним між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк» кредитним договором звернути стягнення на предмети іпотеки. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, посилаючись на неправильно проведені банком розрахунки, які призвели до збільшення заборгованості за укладеним кредитним договором. [PERSON] в судовому засіданні визнав, що отримав кредитні кошти від банку в сумі близько 130000 грн., з яких оплатив близько 30000 грн. і по суті не заперечив проти погашення його заборгованості за рахунок наданих в іпотеку земельних ділянок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати без його участі. Суд вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково із наступних підстав. Як встановлено судом, 23.11.2009 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору № IFU0GA0000000015 від 25.03.2008 року. Ухвалою Косівського районного суду від 10.06.2011 року позовну заяву несторука М.Д. до ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору залишено без розгляду. Дана ухвала у встановленому законом порядку не оскаржувалася та вступила в законну силу. Заочним рішенням Косівського районного суду від 10.06.2011 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки, зняття з реєстрації проживання та виселення, а також судових витрат, задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки на земельні ділянки, із укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень, необхідним для здійснення продажу предмету іпотеки. Стягнуто судові витрати з відповідачів. В решті позову відмовлено (т. 2 а.с. 167-169). Ухвалою Косівського районного суд від 29.08.2014 року (т.2 а.с. 223-224) заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 10.06.2011р. задоволено. Заочне рішення Косівського районного суду № 2-22/2011р. від 10.06.2011 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення скасовано. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до укладеного договору № IFU0GA0000000015 від 25.03.2008 року [PERSON] 25.03.2008 року отримав кредит у розмірі 128185,19 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.03.2013р. (т. 1, а.с. 5-8) За умовами кредитного договору щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] станом на 13.03.2009 року, згідно проведеного банком розрахунку, утворилася перед ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість в розмірі 113630,85 грн., яка складається з наступного: 108423,51 грн. - заборгованість за кредитом; 5032,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 44,25 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 130,41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Щодо посилань відповідача [PERSON] та його представника про необхідність розірвання кредитного договору, суд зазначає наступне. Як вбачається з укладеного кредитного договору № IFU0GA0000000015 від 25.03.2008 року [PERSON] 25.03.2008 року отримав кредит у з кінцевим терміном повернення 25.03.2013р., тобто саме кінцевий термін виконання зобов'язань вказує на подію, з моменту якої дія кредитного договору фактично припиняється. Разом з тим, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а не з позовом про стягнення заборгованості. Однак, відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч.1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору». Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, закінчення строку дії договору припиняє права і обов'язки його сторін, але не звільняє сторони від відповідальності за порушення договору, яке мало місце під час його дії. Закінчення строку дії договору означає, що між його сторонами у майбутньому не будуть виникати взаємні права та обов'язки, що випливали із цього договору. Але ті зобов'язання, які вже існують на момент закінчення строку дії договору, будуть існувати і після його закінчення доти, доки вони не будуть припинені на підставах, встановлених договором або законом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № IFU0GA0000000015 від 25.03.2008, відповідно до умов якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельні ділянки загальною площею 0,0930 га, 0,0730 га, які розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський район, с. Старі Кути. (т.1. а.с. 9-11) Крім того, зазначений кредитний договір забезпечений договором поруки, укладений між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником прав та обов'язків якого виступає ПАТ «Приват Банк», відповідно до умов якого якого [PERSON] зобов'язується перед позивачем відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № IFU0GA0000000015 від 25.03.2008 року. Позивачем пред'явлено позов до [PERSON] в частині стягнення з нього сплачених судових витрат, згідно укладеного договору поруки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим відповідачем [PERSON] заборгованість перед банком не погашено, умови кредитного договору не виконані. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спецілізованого суду України від 30.03.2012р. № 5, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до п. 41 цієї Постанови, при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Таким чином, для забезпечення захисту майнових прав позичальника [PERSON], у зв'язку із спливом значного часу з моменту укладення кредитного договору та договору іпотеки, враховуючи що вартість предметів іпотеки могла значно зрости в ціні, суд вважає за належне визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Разом із тим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині виселення відповідача та інших осіб, які в ньому проживають з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Однак в данному випадку, ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором не укладався договір іпотеки житлового будинку, а тому в цій частині позовні вимоги позивача є безпідставними і такими, що не підлгягають задоволенню. В силу вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі наведеного п.п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України від 30.03.2012р. № 5, ст.ст. 11, 526, 530, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 30-40 ЗУ "Про іпотеку" та

Outcome: approved