Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Верховинського районного суду із позовом до [PERSON], яка згідно інформації наданої Верховинським районним сектором Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, змінила прізвище та ім'я на [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 38999,32 грн. та судові витрати в розмірі 389,99 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.05.2006 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною каткою складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідачка за вказаним кредитним договором зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31.12.2014 р. має заборгованість - 38999,32 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки на його користь та судові витрати в сумі 389,99 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] ([PERSON]) в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, заяви про розгляд справи без її участі не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Так як сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені, тому справа розглядається відповідно до ст.ст.169, 197 ЦПК України у відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] ([PERSON]) про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення з наступних підстав. Ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну, припинення цивільних прав і обов'язків. Ст. 625 ЦК України визначає, що зміст договору стоновлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Положеннями ст.ст. 526,527,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.05.2006 року відповідачка отримала кредитну картку із встановленим кредитним лімітом 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною каткою складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис у заяві (а.с.10-16). Відповідачка за вказаним кредитним договором зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31.12.2014 р. має заборгованість - 38999,32 грн., яка складається із наступного: - 8528,52 грн. - заборгованість за кредитом; - 28137,50 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1833,30 грн. - штраф (процента складова). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із Умов та заяви, які складають кредитно-заставний договір, при укладенні договору [PERSON] ([PERSON]) зобов'язалася погашувати заборгованість за кредитом, по відсотках за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених Договором. Ст. 611 ЦК України містить перелік правових наслідків, які можуть застосовуватись до порушника в сукупності та окремо, залежно від умов, передбачених договором та законом. П. 8.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.14). Отже і законом і договором передбачено стягнення штрафів у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Сторонами передбачено саме таку відповідальність у договорі. Викладене підтверджується копією заяви позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, копією паспорта, розрахунком заборгованості за кредитним договором та іншими дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами (а.с.5-17). Оскільки, відповідачка не скористалася своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази по справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору, і наявність заборгованості перед Банком з боку відповідачки, суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.05.2006 року в сумі 38999,32 грн.та 389,99 грн. судових витрат. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved