Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що з 2010 року вона почала проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство з [PERSON] за адресою його проживання та реєстрації : м. Дніпро, вул. Семафорна,48/49. В 2012 році [PERSON] запропонував їй також зареєструватися в його квартирі. 13 грудня 2012 року зі згоди наймача квартири [PERSON] вона була зареєстрована в спірній квартирі. Починаючи з 2010 року вона з [PERSON] спільно проживала, мала спільний бюджет, взаємні права та обовязки чоловіка та дружини. Таким чином, вона вселилася с спірну квартиру в якості члена сімї [PERSON] Між нею та [PERSON] при її вселенні у спірну квартиру не було ніяких угод про порядок користування жилим приміщенням, тому вона набула рівного з ним права користування жилим приміщенням в спірній квартирі. 14.11.2016 року [PERSON] помер та був знятий з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири. 21.12.2016 року вона звернулася до Самарської районної у м. Дніпропетровську ради з приводу прийняття рішення про зміну договору найму жилого приміщення та укладення з нею договору найму на спірну квартиру. Однак виконком своїм рішенням №32 від 20.01.2017 року відмовив їй в укладанні договору найму, з тих підстав, що вона не надала документів, які підтверджують родинні стосунки з наймачем квартири [ADDRESS] [PERSON] Вважає таке рішення незаконним, оскільки вона вселилася в квартиру до [PERSON] в якості члена його сімї та зі згоди наймача була в ній зареєстрована, а тому набула права користування жилим приміщенням в спірній квартирі. У звязку з чим, уточнивши позовні вимоги просила суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Самарської районної в м. Дніпропетровську ради від 20.01.2017 року №32, яким їй було відмовлено в укладанні договору найму на 1-кімнатну квартиру №49, житловою площею 17,6 кв.м., загальною площею 38,6 кв.м., будину №48 по вул. Семафорній та зобов'язати Комунальне підприємство "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради укласти з нею договір найму житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Представники позивачів уточнені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача КП "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що позивачка зареєстрована за адресою спірної квартири та в довідках про реєстрацію була зазначена, як цивільна дружина наймача [PERSON] Представник відповідача виконкому Самарської районної у м. Дніпропетровську ради [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що рішення приймається лише на підставі наданих документів. Виходячи з того, що позивачем не був доданий документ, що підтверджує родинні відносини з наймачем, то і було прийнято рішення про відмову в укладанні договору найму. Представник третьої особи Дніпровської міської ради в судовому засіданні вважала позов необґрунтованим, оскільки не встановлювався факт проживання однією сімєю позивача та [PERSON] Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. 29.12.1994 року виконавчим комітетом Самарської районної ради народних депутатів, [PERSON] був наданий ордер на житлове приміщення квартири [ADDRESS] ([PERSON]) (а.с.31). Будинок №48 по вул. Семафорній в м. Дніпро, належить територіальній громаді м. Дніпра, в особі Дніпровської міської ради та перебуває на балансі КП «Житлове господарство Самарського району» [PERSON] міської ради. [PERSON], був наймачем квартири [ADDRESS] ([PERSON]), що підтверджується довідкою №3706 від 09.12.2016 року виданою КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської ([PERSON]) міської ради. У цій самій квартирі, окрім наймача [PERSON], з 13 грудня 2012 року була зареєстрована позивачка. Окрім них, інших зареєстрованих осіб в квартирі не було. Документи на підставі, яких було зареєстровано місце проживання [PERSON] за адресою спірної квартири знищені по закінченню терміну зберігання (3 роки), що підтверджується довідкою Самарського районного відділу у м. Дніпрі ГУ в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України за №1217/5158 від 05.08.2017 року. 14.11.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.32). З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] близько пяти років проживали в спірній квартирі однією сім'єю. Основний наймач квартири [PERSON] дав згоду на вселення та проживання [PERSON] в даному жилому приміщенні, де остання стала постійно проживати, вела з наймачем спільне господарство, мала загальні витрати, що свідчить про сформовані стійкі сімейні відносини між вказаними особами. Домовленості про порядок користування житловим приміщенням між [PERSON] та позивачкою не існувало, квартирою вони користувалися спільно. Факт проживання позивача з [PERSON] однією сімєю як члена сімї наймача підтверджено також довідкою №788 про склад сімї (а.с.6), в якій зазначено, що позивач [PERSON] була громадянською дружиною наймача [PERSON] Відповідно до ст. 1 ЖК України\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За приписом ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року\~роз'яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як розяснив Пленум Верховного суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди членів сімї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Згідно з ч. 1\~ст. 106 ЖК України \~повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Таким чином, виходячи з того, що позивач [PERSON] дійсно була членом сімї [PERSON], то відповідно до вимог ч.2 ст.64 ЖК України після смерті останнього набула право на користування спірною квартирою як член сімї наймача. Після смерті [PERSON], позивач продовжувала сплачувати комунальні послуги за спірну квартиру, взяла на себе зобовязання по утриманню квартири та виконанню обовязків, покладених законом на наймача квартири, що підтверджується актом обстеження та квитанцією про сплату комунальних послуг (а.с.46,47). Відповідно ст. 47 Конституції України\~та ст. 1 ЖК України , кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК України , громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Частиною третьою\~ст. 64 ЖК України \~передбачено, що якщо особи, зазначені в ч.2\~ст.64 цього Кодексу, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї. Оскільки [PERSON] - наймач спірної квартири помер, то договір найму на спірну квартиру, відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 ЖК України , повинен бути укладений з членом сімї наймача, тобто з [PERSON] У звязку з чим, рішення виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, яким відмовлено позивачу в укладанні договору найму на спірну квартиру є незаконним, оскільки дане рішення не враховує всіх вищезазначених обставин справи та порушує цивільні права та інтереси позивача, тоді як відповідно до вимог ч.3 ст.17 ЦК України орган місцевого самоврядування повинен здійснювати захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставі та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Таким чином, вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280 грн., з кожного по 640 грн.

Outcome: approved