Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за послуги теплопостачання, мотивуючи тим, що ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надавало послуги теплопостачання в квартиру відповідачі, які неналежно проводять оплату за надані послуги, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 2 054,04 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та наданих письмових поясненнях. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги заперечили з підстав наведених у письмовому запереченні, просили в задоволенні позову відмовити у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду із наведеним позовом. Вислухавши пояснення представника позивача та доводи відповідачів, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачами-відповідачами зобовязання по оплаті наданих послуг теплопостачання. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO], що сторонами не опорюється, а отже відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, позивач надавав послуги теплопостачання відповідачам-споживачам, які проживають в квартирі№17 по вул. Коновальця, 146А в м.Івано-Франківську. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. В силу дії п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Нарахування по оплаті наданих послуг позивачем проводились у відповідності до п. 17 вище зазначених правил, за змістом якого вартість послуг опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження вартості теплової енергії за 1 м. кв. квартири на її загальну площу, гарячого водопостачання - згідно кількості осіб зареєстрованих у квартирі та вартості 1 м. куб. гарячої води, а при наявності приладу обліку згідно з його показниками. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року, Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Позивач 07.11.2008 року звертався до Івано-Франеівського міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] 2 915,39 грн. заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01.10.2005 року по 01.10.2008 року (а.с.46). 12.11.2008 року Івано-Франківським судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ДМП Івано-Франківськтеплокомуненерно 2 915,39 грн. заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання (а.с.48). Вказаний судовий наказ на даний час не скасований та підлягає до виконання. 07.05.2015 року позивач повторно звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] 2 054,04 грн. заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання станом на 19.03.2015 року (а.с.49). 02.06.2015 року Івано-Франківським судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ДМП Івано-Франківськтеплокомуненерно 2 054,04 грн. заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання, однак, 24.06.2015 року за заявою [PERSON] був скасований (а.с.50). Внаслідок неналежного виконання споживачами відповідачами зобовязання по оплаті наданих послуг станом на 01.03.2015 року виникла заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 2 054 грн. 04 коп., та складається із: - залишку боргу станом на 01.01.2008 року в розмірі 1 546 грн. 15 коп.; - боргу за 2008 рік в розмірі 2 460 грн. 68 коп. (за опалення), 670 грн. 48 коп. (підігрів води) (а.с.41); - боргу за 2009 рік в розмірі 3 150 грн. 79 коп. (за опалення), 508 грн. 31 коп. (підігрів води) (а.с.42); - боргу за 2010 рік в розмірі 2 351 грн. 28 коп. (за опалення), 284 грн. 01 коп. (підігрів води) (а.с.43); - боргу за 2011 рік в розмірі 1 944 грн. 24 коп. (за опалення), 437 грн. 93 коп. (підігрів води) (а.с.44); - боргу за 2012 рік в розмірі 1 632 грн. 25 коп. (за опалення), 421 грн. 79 коп. (підігрів води) (а.с.45). Однак, стороною позивача не зазначено та не доведено, що борг в розмірі 1546 грн. 15 коп. (станом на 01.01.2008 року) та нараховані за період з 01.01.2008 року по 01.10.2008 року 1 323 грн. 48 коп. за опалення і 315 грн. 91 коп. за підігрів води не входять в суму присудженої до стягнення заборгованості згідно судового наказу від 12.11.2008 року, оскільки, із заяви про видачу судового наказу вбачається, що до стягнення підлягає заборгованість за період з 01.10.2005 року по 01.10.2008 року (а.с.46). Із розрахунку не вбачається із чого складається наведена сума боргу та за які періоди була нарахована така заборгованість. Тому заборгованість, що підлягає до стягнення за опалення складає: 669 грн. 57 коп. (214,34 грн.+696,51 грн.+310,98 грн.-240,27 грн.- 311,99 грн.): за 2008 рік (з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року) 214,34 грн.(564,34 грн. - 350,00 грн.); за 2009 рік 696,51 грн.(2 046,51 грн. - 1 350,00 грн.); за 2010 рік переплата становить 240,27 грн.(2 279,73 грн. - 2 520,00 грн.); за 2011 рік 310,98 грн.(2 289,49 грн. - 1 978,51 грн.); за 2012 рік переплата становить 311,99 грн.(1 428,59 грн. - 1 740,58 грн.). Щодо заборгованості по оплаті за підігрів води, то за відповідачами наявна переплата за надані послуги в розмірі 56,93 грн. (0,20 грн.+51,16 грн.+75,42 грн.-167,57 грн.-16,14 грн.) за 2008 рік (з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року) 0,20 грн.(20,43 грн. - 20,00 грн.); за 2009 рік переплата становить 167,57 грн.(53,39 грн. - 220,86 грн.); за 2010 рік 51,16 грн.(198,05 грн. - 146,89 грн.); за 2011 рік 75,42 грн.(244,91 грн. - 169,49 грн.); за 2012 рік переплата становить 16,14 грн.(38,29 грн. - 54,43 грн.). Щодо заяви відповідачів про застосування строку позовної давності, то суд виходить з наступного. Загальна позовна давність, відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. За змістом ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як вбачається із матеріалів справи, позивач двічі звертався до суду із заявами про видачу судового наказу. Крім цього, відповідачами проводились оплати за надані прслуги в розмірах, що перевищували нараховані позивачем суми до оплати, зокрема і в 2010, 2012 роках, що в силу положень ч.1 ст. 264 ЦК України свідчить про визнаня ними боргу перед позивачем. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк зверненння до суду, а тому, позовні вимоги є частково обгрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №-630 від 21.07.2005 року, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 509, 526, 651 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: dismissed