Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка згідно довідки № 78 ОК «ЖБК № 92 «8 Марта» була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом із нею проживав позивач та [PERSON] (онука) та [PERSON] (невістка). Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] за законом є лише позивач. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, за життя його мати вступила до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив № 92 «8 Марта», придбала кооперативну квартиру [ADDRESS], та у 1984 році повністю виплатила вартість житла, заборгованості по комунальним платежам не мала, про що є відповідна довідка, утім, вчасно оформити правовстановлюючі документи не встигла. Відтак, до спадкової маси увійшла квартира [ADDRESS]. Позивач у встановлені законом строки до нотаріальної контори не звернувся, оскільки вважав, що якщо не має правовстановлюючих документів на квартиру, оформити спадок неможливо, а взагалі після смерті матері спадок прийняв та по цей час мешкає в спадковій квартирі. Предмет позову становлять вимоги про встановлення факту належності права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та про визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] Підставу позову становлять приписи ст. 15 Закону України «Про власність», ст. 41 Конституції України, ч. 3 ст. 384 ЦК, ст.ст. 181-182, 316-319, 328 ЦК, ст.ст. 2-5, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» тощо. Сторони не скористалися правом брати участь у судових засіданнях, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності; представник позивача за довіреністю просив суд задовольнити поданий позов повністю, відповідно до заяви представника відповідача - останній не заперечував проти задоволення позову. Врахував заяви сторін та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом на підставі свідоцтва про народження (а.с. 6) позивач народився [INFO] та є сином [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с. 7). Померла за життя проживала та її місце проживання було зареєстровано за адресою: [ADDRESS], вона також за життя були членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив №92» «8 Марта» та повністю сплатила вартість зазначеної квартири у вересні 1984 року в сумі 3 828,78 руб. (а.с. 10). Згідно технічних характеристик квартири остання розташована на 5 поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 29,3 кв.м, у тому числі: 1 -а кімната - 16,9 кв.м, 2-а кімната - 12,4 кв.м, кухня - 5,8 кв.м, вбиральня - 1,0 кв.м, ванна кімната - 2,1 кв.м, коридор - 4,9 кв.м, комора - 0.3, 0.5, 0.5 кв.м, квартира обладнана балконом - 0,8 кв.м, загальна площа квартири 45,2 кв.м. Місце проживання позивача з 23.05.1994 р. відповідно до даних його паспорту громадянина України зареєстровано за наступною адресою: [ADDRESS]. За даною адресою також зареєстровано місце проживання членів родини позивача - [PERSON] (дружина) та [PERSON] (донька) та вони також мешкають за даною адресою (а.с. 8). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, заповідати, обмінювати, задавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Судом встановлено, що спадкоємцем померлої є її син - [PERSON] (ст. 529 ЦК Української РСР), суду не було надано доказів на підтвердження наявності інших спадкоємців померлої [PERSON] та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини [PERSON] вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини. Пунктами 5-1 постанови Пленуму Верховного суду України N 9 від 18.09.87 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. У зв'язку із тим, що померла [PERSON] повністю сплатила пайовий внесок за квартиру, став її власником в силу закону, то дана кватира складає спадкову масу, право на яку відкрилось після її смерті. Про це ж саме йдеться і у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику справах про спадкування", відповідно до якої у разі смерті члена житлово-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Таке не суперечить приписам Закону України "Про кооперацію" стосовно права члена кооперативу на розпорядження майном за згодою кооперативу, оскільки така згода необхідна лише у разі, якщо член кооперативу не повністю вніс пайовий внесок. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Таким чином, для суду відсутні підстави для задоволення вимоги позову про встановлення факту належності [PERSON] зазначеної вище квартири: пайовий внесок за квартиру був повністю не виплачений за життя, остання набула право власності за зазначену квартиру та була за життя її власником внаслідок приписів закону, про виникнення права власності свідчить сам факт повної оплати членом кооперативу вартості його квартири. Суду не було надано доказів на підтвердження існування спору з приводу даного нерухомого майна. Водночас, оформлення спадкоємцем своїх прав в нотаріальному порядку унеможливлено, оскільки відповідно до п. 4.15.Розділу ІІ Глави 10 («видача свідоцтв про право на спадщину») Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, лише за умови подання спадкоємцем правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна нотаріус має право видавати свідоцтво про право на спадщину. Утім, довідка кооперативу про повну сплату вартості квартири не є правовстановлюючим документом на квартиру. Більш того, за відсутності в державних реєстрах відомостей про вищезазначений об'єкт нерухомого майна нотаріус позбавлена можливості здійснити перевірку відсутності заборони або арешту цього майна. Відтак, за даних обставин, для нотаріуса відсутні підстави для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, та права позивача потребують захисту судом. Таким чином, оскільки обраний позивачем спосіб захисту прав передбачений законом (ст. 16 ЦК України), для суду з метою поновлення прав позивача вбачаються підстави для ухвалення рішення про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]., права власності на квартиру [ADDRESS], яка розташована на 5 поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 29,3 кв.м, у тому числі: 1 -а кімната - 16,9 кв.м, 2-а кімната - 12,4 кв.м, кухня - 5,8 кв.м, вбиральня - 1,0 кв.м, ванна кімната - 2,1 кв.м, коридор - 4,9 кв.м, комора - 0.3, 0.5, 0.5 кв.м, квартира обладнана балконом - 0,8 кв.м, загальна площа квартири 45,2 кв.м. Рішення суду, що набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved