Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача НАСК "Оранта" на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 4 782,49 грн., 238,17 грн. - пені, 753,12 грн. - індексу інфляції за весь час прострочення, 143,47 грн. - 3% річних, 2 000 грн. - моральної шкоди та 487,20 грн. - судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що 08.11.2013 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ - 21112», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП по просп. Миру в м. Чернігові, де він не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ - 217030», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме автомобіля позивача. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено штраф. Своїми протиправними діями правопорушник завдав позивачу матеріальний збиток у сумі 4 782,50 грн. Відповідальність [PERSON] застрахована у ВАТ НАСК «Оранта». Позивачем був поданий необхідний пакет документів для отримання грошового відшкодування, яке було визначено в розмірі 4 782,50 грн., але на день звернення до суду не сплачено страховою компанією. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та відмовити позивачу в задоволенні вимог щодо стягнення пені, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди (а.с.37-39). Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником автомобіля «ВАЗ - 217030», д.н.з. [NUMBER], сірого кольору, 2012 року випуску, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 1509.2012 року, виданого Чернігівським ВРЕР (а.с.29). Згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.11.2013 року (а.с.24), з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ - 21112», д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП по просп. Миру в м. Чернігові, де він не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ - 217030», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме автомобіля позивача. Даною постановою [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., яка не оскаржувалась в апеляційному порядку і набрала законної сили. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль «ВАЗ - 217030», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], був технічно пошкоджений, та відповідно до страхових актів № ОЦВ-13-14727/1 від 06.01.2014 року та №ОУВ-13-14-14727/2 від 20.01.2014 року загальна сума страхового відшкодування складає 4 782,50 грн. (а.с.13-14). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність правопорушника [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії [PERSON] призвели до зіткнення автомобілів, та те, що відповідач ВАТ НАСК «Оранта», в якому був застрахований автомобіль правопорушника, не сплатив страхового відшкодування позивачу, тому позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої ДТП необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» 4 782,49 грн. в рахунок стягнення страхового відшкодування. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ч. 2 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені, інфляційних втрат, 3% річних необхідно відмовити, оскільки такі види санкцій можуть бути застосовані лише в договірних правовідносинах, при цьому між позивачем та відповідачем договори не укладались, а відтак і невиконання зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не несе правових наслідків. Поскільки позивачем не надано доказів про нанесення шкоди його здоров`ю, при цьому він не є суб`єктом договірних відносин з відповідачем, тому в задоволенні вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди потрібно відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України, поскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 23, 526, 610, 625, 979, 1194 ЦК України та

Outcome: partial