Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі навчання в Національній академії образотворчого мистецтва і архітектури міста Києва факультету образотворчого мистецтва та реставрації у зв'язку з навчанням, у розмірі 1800 гривень щомісячно на період навчання до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в сумі 700 гривень, просив врахувати, що він є інвалідом другої групи і єдиним джерелом його доходу є пенсія, має батьків пенсійного віку та розглядати справу у його відсутність. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає, що з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20 червня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14.04.2005 року було розірвано. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття. Довідкою Національнії академії образотворчого мистецтва і архітектури міста Києва № 238 від 05.10.2018 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається на 1-му курсі денної форми навчання факультету образотворчого мистецтва та реставрації Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с. 25). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, при чому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON], у зв'язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько відповідач по справі спроможний таку допомогу надавати. Також, враховуючи те, що [PERSON], [INFO], є повнолітньою, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби дочки в матеріальній допомозі батьків. Позивач та відповідач є працездатними особами, тому мають рівні можливості, щодо належного матеріального забезпечення спільної дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року становить 1853 гривні. Позивачем суду не надано і судом не здобуто належних і допустимих доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти, саме у розмірі 1800 гривень, який просить позивач. Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність другої групи інвалідності у платника аліментів та батьків пенсійного віку, та те, що прожитковий мінімум для дитини мають забезпечити батьки і кожен з них має сплачувати половину вказаного розміру, а 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на даний час становить 926,50 гривень, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 гривень щомісячно і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача. Відповідно дост.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що діяв на час звернення до суду з позовом.

Outcome: partial