Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 210МI11130301001 від 01.03.2013 року у розмірі 106\~913,36 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1603,70 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, були повідомлені про дату та час слухання справи через оголошення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі. Дослідивши письмові матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних обставин. Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Київському районному суду м.Донецька. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Судом встановлено, що сторони перебували в договірних правовідносинах. 01.03.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №210МI11130301001, відповідно якого позивав надав відповідачу кредит в сумі 105\~000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних, згідно Додаткової угоди № 1 від 17.10.2008р. - становлять 18,49 % річних та кінцевим терміном погашення не пізніше 28.02.2033 р., а відповідач зобовязався повернути кредит в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (далі Договір) (а.с.9-22). Як передбачає ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Проте, на порушення умов Договору, відповідач належним чином не виконав зобовязання, передбачені цим Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості по Договору, станом на 26.10.2015 року сума заборгованості становить 106\~913,36 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом 83742,23грн., сума заборгованості за відсотками 16647,92 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 3824,79 грн., інфляційні витрати за відсотками 2698,42грн. (а.с.25,26). В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 01.03.2013 р. між Банком, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №210МI11130301001-ПОР, згідно якого поручитель зобовязався перед позивачем відповідати в повному обсязі за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобовязань за вищезазначеним кредитним договором, нести солідарну відповідальність (а.с.23,24). Відповідно до ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови Договору, в наслідок чого банк не може повернути кредитні кошти, які були видані відповідачу у тимчасове користування зі сплатою процентів за користування даними коштами. Поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів та інших платежів, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, сума заборгованості по кредитному договору заявлена в позові підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно судовий збір у сумі 1603,70 грн., сплачений останнім при подачі позову.

Outcome: approved