Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

позивачі звернулися до суду із позовом в якому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] 50 000 грн. страхового відшкодування та 1 776 грн. 71 коп. пені., стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] 13 144 грн. 01 коп. страхового відшкодування за придбання медичних препаратів та 657 грн. 20 коп. страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду, стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 97 795 грн. 11 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначають про те, що 12.03.2014 року, близько 15 год. 40 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом «ВАЗ - 21099» номерний знак [NUMBER] рухаючись по вул. Замарстинівській у м. Львові в напрямку до центру міста, при проїзді ділянки дороги в районі перехрестя із вул. Липинського, порушив Правила дорожнього руху України в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом «HONDA ACCORD» номерний знак [NUMBER]. 12.08.2014 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова [PERSON] визнано винуватим та притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, належний позивачу [PERSON] транспортний засіб «HONDA ACCORD» номерний знак [NUMBER], отримав технічні пошкодження. Вартість матеріального збитку згідно висновку автотоварознавчого дослідження №4731 від 04.08.2014 року становить 174 879 грн., а залишкова вартість транспорту в післяаварійному стані визначена у сумі 14 343 грн. 24 коп. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом обов'язкового страхування №АС/1965976 від 12.07.2013 року у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 50 000,00 грн., має право на отримання страхового відшкодування. Звернувшись до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, страхового відшкодування не отримав, чим порушено його права. Крім цього, позивач [PERSON] зазначає, що у зв'язку із значним зростанням курсу валют, а відповідно із зростанням вартості автомобіля, просить стягнути з [PERSON] в свою користь 97 795 грн. 11 коп. матеріальної шкоди, виходячи із курсу валюти станом на 16.02.2015 року. Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами про стягнення страхового відшкодування зазначивши, що перебуваючи у якості пасажира автомобіля «HONDA ACCORD», внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, отримав тяжкі тілесні ушкодження та був змушений проходити лікування у зв'язку із чим поніс витрати у сумі 13 144 грн. 01 коп. 29 вересня 2014 року звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», однак страхового відшкодування не отримав. Просить суд стягнути страхове відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю у сумі 13 144 грн. 01 коп. та 657 грн. 20 коп. моральної шкоди, що складає 5% від вартості лікування. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та пояснення на спростування письмових заперечень відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується долученим до матеріалів справи оголошенням в газеті «Львівська пошта» від 21 квітня 2015 року №43 (1654) про виклик відповідача в судове засідання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Представник відповідача ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" в судове засідання не з'явився, скерувавши на адресу суду письмові заперечення на позов. А тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивачів, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12.03.2014 року, близько 15 год. 40 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ - 21099» номерний знак [NUMBER] та рухаючись по вул. Замарстинівській у м. Львові в напрямку центру міста, при проїзді ділянки дороги в районі перехрестя із вул. Липинського, порушив Правила дорожнього руху України внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «HONDA ACCORD» номерний знак [NUMBER]. Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2014 року [PERSON] визнано винуватим та притягнуто до кримінальної відповідальності у зв'язку із вчиненням злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №4731 від 04.08.2014 року вартість матеріального збитку заподіяного позивачу [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля марки «HONDA ACCORD» номерний знак [NUMBER] складає 174 879 грн. Вартість цього ж автомобіля в пошкодженому стані становить 14 343 грн. 24 коп. Станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1965976, виданого Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 50 000 грн. і нульовою франшизою. 29.09.2014 року [PERSON] звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія», яку адресат отримав 03.10.2014 року. У відповідності до положень ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачений порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком та порядок його виплати Страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його;у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Однак не зважаючи на вищенаведені положення Закону, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у визначений законом строк страхового відшкодування позивачу [PERSON] у розмірі 50 000 грн. (ліміт згідно полісу за шкоду заподіяну майну) не виплатила, мотивуючи тим, що [PERSON] не представив для огляду автомобіль «HONDA ACCORD» номерний знак [NUMBER], а відтак в силу вимог п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. Суд вважає, що в даному випадку немає підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки положення п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування у разі невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання встановлені в ході судового слідства про що 12.08.2014 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено вирок у кримінальному провадженні, яким [PERSON] визнано винуватим та притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України. Щодо визначення розміру заподіяної шкоди, то позивачем надано висновок автотоварознавчого дослідження №4731 від 04.08.2014 року, який відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України N142/5/2092 від 24.11.2003 року (Методика N 142/5/2092), складений кваліфікованим спеціалістом (судовим експертом) автотоварознавцем. Покликання відповідача на недотримання вимог п. 5.2. Методики N142/5/2092 в частині неповідомлення про час, дату та місце огляду ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» є на думку суду необґрунтованими, так як положенням п. 5.2. Методики №142/5/2092, не є обов'язком виклик заінтересованих осіб на огляд, а лише у разі потреби. Окрім цього, як вбачається з матеріалів цивільної справи у якій 24.12.2014 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення, позивач [PERSON] повідомляв про огляд учасника дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] Крім цього, на думку суду також безпідставними є заперечення відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в частині відсутності фототаблиць до висновку автотоварознавчого дослідження №4731 від 04.08.2014 року, оскільки такі містяться у матеріалах справи та подані, як додаток з позовною заявою. З огляду на викладене доводи відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не можуть бути підставою для визнання висновку автотоварознавчого дослідження №4731 від 04.08.2014 року, як неналежного доказу. У свою чергу, відповідач не заперечує та не спростовує розрахунків, які приведені спеціалістом в дослідженні. Клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи до суду не надходило. Стаття 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 61 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема ч. 3 наведеної норми відображає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням того, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у порушення вимог ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не прийняла рішення про здійснення страхового відшкодування упродовж 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, суд вважає підставним стягнення пені за період з 06.01.2015 року по 16.02.2015 року у сумі 1 776 грн. 71 коп. Пункт 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24.12.2014 року, ухвалено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 113 257 грн. 84 коп. матеріальної шкоди, яка відповідачем не відшкодована. В силу вимог ст. 22 ЦК України, яка передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У Постанові Пленуму Верховного Суду України N6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Станом на день ухвалення рішення Шевченківським районним судом м. Львова від 24.12.2014 року, суд керувався висновком автотоварознавчого дослідження №4731 від 04.08.2014 року, в якому розмір матеріальної шкоди розрахований спеціалістом за курсом євро, який на той час становив 15,9097 грн. за 1 євро. З урахуванням того, що [PERSON] не відшкодував [PERSON] шкоди, пов'язаної із пошкодженням автомобіля марки «HONDA ACCORD» номерний знак [NUMBER], а відновити своє право позивач [PERSON] в повній мірі не має можливості у зв'язку із значним зростанням вартості аналогічного транспортного засобу у зв'язку із зміною курсу валют, суд вважає підставною вимогу позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] 97 795 грн. 11 коп., беручи до уваги курс євро станом на 16.02.2015 року. Суму заподіяного матеріального збитку слід розрахувати наступним чином: 113 257,84 грн. / 15,9097 грн. х 29,6473 грн. = 211 052,95 грн. - 113 257,84 грн. = 97 795,11 грн., де наведені суми: 113 257,84 грн. - розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24.12.2014 року; 15,9097 грн. - курс євро станом на 04.08.2014 року; 29,6473 грн. - курс євро станом на 16.02.2015року. Таким чином, для відновлення в повному обсязі порушеного майнового права [PERSON], з відповідача [PERSON] слід стягнути 97 795 грн. 11 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «HONDA ACCORD», номерний знак [NUMBER]. Ухвалюючи рішення в частині заявлених позовних вимог позивачем [PERSON] про стягнення 13 144 грн. 01 коп. страхового відшкодування суд виходить з обставин, відповідно до яких, 12.03.2014 року близько 15 год. 40 хв. на перехресті вул. Липинського - Замарстинівська в м. Львові, [PERSON] перебуваючи в якості пасажира автомобіля «HONDA ACCORD» номерний знак [NUMBER], в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини [PERSON], отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ЗХСМТ, фрагментарно компресійний перелом L4 хребця із стенозом каналу хребта, забій корінців кінського хвоста, Frankel-D, двобічний больовий радикулярний синдром, порушення функції тазових органів. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 12.03.2014 року по 31.03.2014 року був вимушений проходити стаціонарне лікування у комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, а з 01.04.2014 року по 15.08.2014 року лікувався амбулаторно у комунальній 1-ій міській поліклініці. У зв'язку із лікуванням позивач [PERSON] за власний рахунок придбав ліки та медичні препарати на загальну суму 13 144 грн. 01 коп., що підтверджується відповідними платіжними документами. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1965976 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю 100 000 грн., позивач [PERSON] має право на виплату страхового відшкодування. [PERSON] звернувся 29.09.2014 року з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», однак виплати страхового відшкодування не отримав. Заперечуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зазначає, що позивачем не долучено доказів необхідності застосування в процесі лікування медпрепаратів, які відображені у платіжних документах на загальну суму 13 144 грн. 01 коп. Наведені в запереченні доводи суд не може взяти до уваги, оскільки ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Пунктом 35.2. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено перелік документів, які додаються до заяви про страхове відшкодування. З огляду на вищезазначені положення законодавства у позивача [PERSON] відсутній обов'язок подавати документи, які підтверджують необхідність застосування медичних препаратів, що були придбані за власні кошти для в лікування травм отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди. Водночас п. 34.1. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Положенням п. 33-1.2. ст. 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що на підставі письмового запиту страховика заклад охорони здоров'я - зобов'язаний безоплатно надати йому довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров'я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати. Отже, маючи обов'язок своєчасно виплати страхове відшкодування відповідач з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування не звернувся до медичного закладу з запитом про отримання необхідних документів для виплати страхового відшкодування, а в запереченнях покладає даний обов'язок на позивача [PERSON], що не відповідає нормам закону. Також, заперечуючи позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вказує на преюдиційне значення вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2014 року в якому зазначено, що судом при ухваленні вироку враховано, що [PERSON] в добровільному порядку відшкодував заподіяну шкоду. В матеріалах справи відсутні будь - які документи, які б свідчили про факт отримання [PERSON] відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю, а отже суд виходить з доказів наявних в матеріалах справи та вважає підставними вимоги позивача [PERSON] про стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 13 144 грн. 01. страхового відшкодування. Згідно із ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Підставними та обґрунтованими є також вимоги позивача [PERSON] про стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 657 грн. 20 коп. на відшкодування моральної шкоди в силу положень ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. П'ять відсотків від 13 144 грн. 01 коп. становитиме 657 грн. 20 коп. (13144,01 : 5). Враховуючи, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у визначений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк страхове відшкодування позивачу [PERSON] не виплатило, а тому, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення 13 144 грн. 01 коп. страхового відшкодування за придбання ліків та медичних препаратів і 657 грн. 20 коп. страхового відшкодування на відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до вимог вищенаведеної норми процесуального права з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved