Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та в якому просить: - визнати право [PERSON] вільного вибору способу та методу опалення квартири [ADDRESS] в тому числі і на її відключення від мережі централізованого опалення та облаштування в ній індивідуальної системи опалення та підігріву води; -зобов'язати комунальне підприємство «Теплозабезпечення» Коростенської міської ради припинити необґрунтоване нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] в зв'язку з від'єднанням квартири від мережі централізованого опалення; -скасувати борг, який виник з листопада 2008 року по даний час в результаті нарахування Комунальним підприємством «Теплозабезпечення» Коростенської міської ради грошових коштів в якості оплати за послуги з централізованого теплопостачання квартири [ADDRESS]. Свій позов позивач мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] яка була підключена до мережі централізованого опалення яке надавалося відповідачем до листопада 2008 р. в зв'язку з неналежною якістю послуг з теплопостачання, він виконав роботи з від'єднання вказаної квартири від мережі централізованого опалення і послуги не надаються, тому нарахований борг є неправомірним. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив розгляну справу без його участі, подав письмове заперечення в якому позов не визнав, вважає, що самовільне відключення не допускається, і таке відключення можливе лише за згоди інших співвласників даного багатоквартирного будинку. За таких обставин справу розглянуто за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності судом встановлено наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS] яка була підключена до мережі централізованого опалення яке надавалося відповідачем. 11.11.2008 року позивач відповідно до робочого проекту та технічних умов виконав роботи та відключив належну йому квартиру від системи централізованого теплопостачання за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до повідомлення відповідача, позивачу постійно нараховується плата за теплопостачання і станом на час звернення до суду. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 затверджено ПРАВИЛА надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, пункт 24 яких говорить про те, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а пункт 26 говорить про те, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Пунктом 20 даних правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а ст..19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та теплопостачання» № 4 від 02.11.2005р., регламентовано процедуру відключення від системи централізованого опалення окремих будинків, а не квартир. Відповідно до ст.5 ЗУ «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Таким чином, позивач з 11.11.2008 р фактично не отримував послуг з теплопостачання так як його квартира була від'єднана від централізованого опалення, КП Теплозабезпечення не надавало такі послуги та не несло ніяких витрат по опаленню даної квартири. З боку КП Теплозабезпечення не надано заперечень про те, що існує технічна можливість відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання, і це не порушує права інших споживачів в даний час та на протязі всього часу з дня відключення. Відповідно до ст.526 ЦК України -"Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства". Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний щомісяця своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно дор ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст..42 Конституції України, права споживачів захищає держава. Відповідно до ст..19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України. Таким чином судом встановлено, що позивач має право на відключення від систем централізованого опалення, але повного законодавчо встановленого порядку не існує, натомість підзаконні нормативно-правові акти передбачають відключення тільки у сукупності з іншими власниками будинку. Тобто законне право власника підзаконним нормативно-правовим актом пов'язується з бажанням, або не бажанням інших власників на відключення від системи. Враховуючи те, що питання відключення регулюються і Законами України і підзаконними актами, в даному випадку до застосування підлягає саме Закон, так як він має більшу юридичну силу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що КП Теплозабезпечення не довело в судовому засіданні сам факт та час і об'єм надання послуг з теплопостачання, а позивач довела той факт, що вона не отримувала послуги з теплопостачання, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved