Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 1694,67 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої [PERSON], а також 15000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 22.02.2014 року по 24.02.2014 родина позивача страждала від постійного шуму, криків, гучної музики, які лунали з квартири № 85, належної відповідачеві. [PERSON] 24.02.2014 року близько 18:00 год, з метою забезпечення нормальних умов для свого відпочинку та відпочинку членів її сімї підійшла до квартири № 85 та з проханням [PERSON] зменшити гучність музики і зробила йому зауваження за недотримання ним загальноприйнятих норм проживання у багатоповерхових будинках. На що відповідач відреагував агресивною поведінкою, з метою спричинення позивачеві тілесних ушкоджень та больових відчуттів, навмисно долонями обох рук наніс останній удар в область грудної клітки та відштовхнув її до дверей квартири. Згодом відповідач наніс позивачеві ще кілька ударів, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень. З метою відновлення здоровя, [PERSON] певний час лікувалась, витрачала кошти на ліки. В звязку з чим, позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 1694,67 грн. Також [PERSON] зазнала морального страждання, що виявилось у фізичному болю від отриманих тілесних ушкоджень, допомоги оточуючих та безпорадності. В звязку із завданими легкими тілесними ушкодженнями відбулося загострення хронічних хвороб. А тому, позивачем також заявлено до стягнення з відповідача кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач в судове засідання, призначене на 14.05.2015 року не зявилась, судова повістка у даній справі про виклик до суду повернута на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 29). В судове засідання 28.10.2015 року позивач також не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 106). В судовому засіданні 15.06.2015 року, 25.06.2015 року, 14.08.2015 року, 08.12.2015 року, 19.01.2016 року та 23.02.2016 року позивач та її адвокат позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судові засідання 14.05.2015 року, 15.06.2015 року, 25.06.2015 року, 14.08.2015 року, 28.10.2015 року не зявився, судові повістки у даній справі про виклик до суду повернута на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 30, 31, 38-39, 62, 80-81, 107). В судовому засіданні 08.12.2015 року, 19.01.2016 року та 23.02.2016 року адвокат позивача проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, в звязку з його необґрунтованістю, безпідставністю та незаконністю. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, адвоката позивача та адвоката відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 год. Цивільний позов потерпілої [PERSON] до обвинуваченого [PERSON], залишено без розгляду (а.с. 46-55). Не погоджуючись з вищевказаним вироком суду обвинуваченим та його захисником подано апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.02.2015 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2014 року стосовно [PERSON], в частині залишення цивільного позову потерпілої [PERSON] без розгляду, скасовано, призначений в цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства у тому ж суді, в іншому складі суду (а.с. 4-4Б). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.08.2015 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26.02.2015 року щодо [PERSON] залишено без змін, а касаційні скарги засудженого та захисника без задоволення (а.с. 100-101). За довідкою № 1499 від 26.02.2014 року, позивач 27.02.2014 року зверталася до комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої допомоги» травмопункт, діагноз: забій грудної клітини (а.с. 8). В період з 13.03.2014 року по 28.03.2014 року [PERSON] перебувала на лікуванні в Комунальному закладі «Поліклінічне обєднання м. Кіровограда» Поліклінічне відділення № 1, що підтверджується епікризом № 403 (а.с. 132). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, шкода, заподіяна особі або майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Згідно із статтею 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. В силу частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, вина [PERSON] не потребує доказування, оскільки вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З моменту отримання тілесних ушкоджень та по теперішній час, як зазначено позивачем в позовній заяві, нею витрачено на лікування 1694,67 гривень. Проте суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача частково, а саме: в сумі 376,43 грн., що знайшли своє підтвердження призначеннями лікарів та чеками на їх придбання (а.с. 7-7 А). В решті задоволення позовних вимог щодо матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити, так як подані чеки на придбання медикаментів не відповідають призначенням ліків позивачу, а інших належних та допустимих доказів на підтвердження матеріальної шкоди позивачем не подано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що в результаті спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень, їй також завдано моральну шкоду. У відповідності до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно положень статей 23, 1167 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд погоджується з доводами позивача в тій частині, що в результаті вчинення відповідачем суспільно небезпечного діяння по відношенню до неї, остання пережила страх за своє життя та здоров'я, у зв'язку з легкими тілесними ушкодженнями перенесла фізичний біль та зазнала моральних страждань, що безпосередньо негативно вплинуло на її звичайний, сформований спосіб життя, стан здоров'я, в результаті чого вона змушена лікуватися та витрачати на це кошти. Разом з тим, заявлена позивачем сума на відшкодування моральної шкоди є завищеною, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Зокрема, за частиною 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір від сплати якого позивач звільнений у встановленому законом порядку підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial