Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, Головного Управління Держгеокадастру в Київській області, третя особа: Старобезрадичівська сільська рада Обухівського району Київської області про скасування наказів та запису в поземельних книгах, визнання права та зобов'язання вчинити дії, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області № 10-1353/15-14-сг від 02.06.2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність гр. [PERSON] земельної ділянки та наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] у власність [PERSON], зобов'язати головне управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області скасувати (за архівувати) кадастровий номер [NUMBER], виданий [PERSON], та скасувати запис у Поземельній книзі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], зобов'язати Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області присвоїти кадастровий номер та зареєструвати земельну ділянку, що належить [PERSON] на праві власності на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.06.1995 року, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], скасувати свідоцтво про право власності серії № [NUMBER], виданого 12.11.2015 року [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], зареєстрованого Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 21498543 від 22.05.2015 року та стягнути з відповідачів сплачений позивачем судовий збір. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що є власником земельної ділянки [NUMBER], що знаходиться на території СТ «Рута» Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, згідно із державним актом на право приватної власності на землю, виданим йому на підставі рішення № 5 Старобезрадичівської сільської ради від 29.06.1995 року, за яким йому було передано у приватну власність ділянку площею 0,120 га в межах та згідно з планом для ведення садівництва. 13.01.2015 року позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, на що отримав рішення № РВ-3200103192015 від 15.01.2015 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, яке обґрунтовувалося, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, що належить [PERSON], яка отримала її на підставі наказу від 08.08.2014 року головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] [PERSON] Даний наказ позивач вважає незаконним, а тому він підлягає скасуванню, оскільки порушує його право власності на землю, також підлягають скасуванню і записи в поземельній книзі та записи в базі даних про реєстрацію права власності відповідача у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки, оскільки вони теж суперечать вимогам законодавства, так як спірна земельна ділянка у нього не вилучалась та весь час перебувала у власності. Позивач в судовt засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без нього, підтримав уточнені позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача управління Держгеокадастру в Обухівському районі в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без нього, не заперечив проти задоволення позовних вимог, окрім покладення на відповідача судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про дату та час судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направляла. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Київській області в судове засідання не з'явився, направив до суду заперечення проти позову, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та зазначив, що при затвердженні документації із землеустрою та наданні земельної ділянки у власність [PERSON] Головне управління діяло в межах наданих повноважень та керувалось виключно вимогам чинного законодавства та інформацією, наданою управлінням Держземагенства в Обухівському районі Київської області. Представник третьої особи Старобезрадичівська сільська рада в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Суд, вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини справи. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки [NUMBER] площею 0,120 га, що знаходиться на території СТ «Рута» Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району, що підтверджується державним актом від 11.10.1995 року на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого йому на підставі рішення Старобезрадичівської сільської ради № 5 від 29.06.1995 року, яке наявне в технічній документації по складанню державних актів на право приватної та колективної власності на землю громадян садового товариства «Рута» Старобезрадичівської сільської ради. 28.06.1991 року [PERSON] була видана членська книжку садівника с/т «Рута», а відповідно до квитанцій та касових ордерів вбачається сплата позивачем членських внесків. Відповідно до довідки С/Т «Рута» від 19.02.2015 року, зазначається, що [PERSON] є членом С/Т «Рута» з 1991 року, та за ним закріплена земельна ділянка [NUMBER] площею 0,12 га, яка належить йому на праві власності згідно із державним актом на землю від 29.06.1995 року. Земельна ділянка під розміщення садового товариства була надана на підставі рішення Київської обласної ради народних депутатів № 98 від 26.04.1988 року та рішення Старобезрадичівської сільської ради № 5 від 29.06.1995 року. 05.12.2014 року головою С/Т «Рута» було видано довідку, що підтверджує фактичне місце розташування земельної ділянки [NUMBER], розташованої на території СТ «Рута», та що зовнішні межі даної земельної ділянки узгоджені на місцевості і ніяких претензій з боку суміжних землекористувачів не заявлено. Відповідно до акту відновлення та узгодження на місцевості зовнішніх меж землекористування від 10.12.2014 року, складеного представником ТОВ «КОМПАНІЯ ЗЕМЕЛЬНІ СПРАВИ» інженером-землевпорядником Карачинським А.В. в присутності представника СТ «Рута», землевпорядника та суміжних землекористувачів, зазначається, що проведено на місцевості узгодження зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON], ніяких претензій з боку суміжних землекористувачів не заявлено. Межові знаки в кількості 4 шт. показані на місцевості та передані позивачу на зберігання. Розміри та місцеположення земельної ділянки показані на кадастровому плані земельної ділянки. 13.01.2015 року позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора Управління Дерземагентства в Обухівському районі Київської області з заявою (реєстраційний № ЗВ- 3204050182015) про внесення відомостей до Державного земельного кадастру. До заяви була додана належним чином оформлена технічна документація з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості СТ «Рута»), розроблена ТОВ «Компанія Земельні справи» за замовленням позивача, інші документи, що давали законну підставу для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру. Управлінням Держземагенства в Обухівському районі Київської області прийнято Рішення № РВ-3200103192015 від 15.01.2015 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру у зв'язку із знаходженням земельної ділянки позивача, яку передбачалось зареєструвати в межах іншої земельної ділянки (а саме перетин ділянок з ділянками: [NUMBER] - площа співпадає на 20,2804% та [NUMBER] - площа співпадає на 77,223%). Листом Київської обласної державної адміністрації № 44.835.2 від 15.04.2015 р., та листом Головного управління Держземагенства у Обухівському районі Київській області № 22-1003-0.4-1499/2-15 від 06.05.2015 року зазначено, що Управлінням Держземагенства в Обухівському районі проведено звіряння наданих позивачем даних з відомостями Державного земельного кадастру та встановлено, що в державному земельному кадастрі відсутні відомості щодо перебування на території Великодмитровицької та Старобезрадичівської сільських рад будь-яких, переданих у власність чи користування земельних ділянок на місці тих, що зазначені на переданих позивачем графічних матеріалах. На підставі даної інформації Головним управлінням видано накази про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельних ділянок, розроблено проекти землеустрою, на підставі яких внесені відомості про земельні ділянки до Державного земельного кадастру, здійснено державну реєстрацію, присвоєно кадастрові номери та відкрито Поземельну книгу, здійснено напис: [PERSON]. [NUMBER] - наказ № 10-1353/15-14сг від 02.06.2014 року. В матеріалах також містяться довідки, видані головою С/Т «Левада» та головою С/Т «Рута», про те, що [PERSON] не є членом цих товариств і ніколи не мала земельних ділянок у цих товариствах. 02.06.2014 року Головним Управлінням Держгеокадастру в Київській області було видано наказ № 10-1353/15-14-сг про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1200 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності. 08.08.2014 року наказом Головного Управління Держгеокадастру в Київській області № 10-4196/15-14-сг затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, [PERSON], розташованої на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області», та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0928 га., з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером [NUMBER]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначається, що 30.04.2015 року було здійснено державну реєстрацію права власності земельної ділянки за [PERSON] з кадастровим номером № [NUMBER], площею 0,0928 га., для індивідуального садівництва, яка розташована на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області. В Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], зазначається, що земельна ділянка площею 0,0928 га., для індивідуального садівництва, належить [PERSON], та за якою 30.04.2015 року здійснено державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за № 9763574. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статтей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 23 ч. 1 ЗК України (1990р.), (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до ст. 43 ЗК України (1990р.), права власників земельних ділянок і землекористувачів охороняються законом. Припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою чи її частиною може мати місце лише у випадках, передбачених статтями 27 і 28 цього Кодексу. Втручання в діяльність власників земельних ділянок і землекористувачів, пов'язану з використанням землі, з боку державних, господарських та інших органів і організацій забороняється, за винятком випадків порушення власниками землі та землекористувачами земельного законодавства. Права власників земельних ділянок і землекористувачів можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених цим Кодексом, а відповідно до ст. 44 ЗК України (1990р.) поновлення порушених прав власників земельних ділянок і землекористувачів порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню. Поновлення прав власників земельних ділянок і землекористувачів здійснюється Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції, судом. Згідно з п. 7 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, зазначається, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до ч. 2 розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ України «Про Державний земельний кадастр» вказується, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. Згідно зі ст. 140 ЗК України, зазначено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. І ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Способи захисту прав на земельні ділянки передбачено статтею 152 ЗК України, відповідно до ч.2 та 3 якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Крім того відповідно до ч.4 ст. 26 вищевказаного закону, зазначається, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про відмову в державній реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав. З врахуванням викладеного та того, що позивач у встановленому ст. 140 ЗК України порядку не відмовлявся від своєї земельної ділянки яка перебуває у його приватній власності і вона в нього в порядку визначеному законодавством не вилучалась, та безпідставно частково була передана у власність відповідачу, суд визнає позовні вимоги позивача правомірними, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судового збору з урахуванням обставин справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved