Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач в березні 2016 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними та поваги один до одного, постійно виникали конфлікти, з 2013 р. з відповідачем припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву до суду, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Оскільки, поштові відправлення, які спрямовані УДППЗ "Укрпошта" з материкової частини України не приймаються поштою АР Крим і м. Севастополя і повертаються у зворотному напрямку, за даних обставин УДППЗ "Укрпошта" не має можливості пересилати поштові відправлення на півострів Крим. Оголошення про час розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Солом'янського районного суду м. Києва. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Так, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.06.2002 р. Сторони із 2013 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved