Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом та просить суд визнати недійсною угоду [PERSON] 1993 року про обмін квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] . Визнати недійсним ордер на житлове приміщення №1852 від 24.03.1993 року, виданий виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів [PERSON] на квартиру [ADDRESS] площею 31 кв.м. на сім`ю з 4-х осіб. Відновити особисте немайнове право на житло, з якого виселили дитиною з порушенням законодавства - в квартирі [ADDRESS] . Одночасно подала заяву про забезпечення позову. Свою заяву обґрунтовує тим, що до суду подано заяву про визнання недійсною угоди [PERSON] 1993 року про обмін квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] , як такої що порушила права неповнолітніх дітей істотним погіршенням її житлових умов, з поверненням житлових прав в попередній до угоди стан. Вважає, що задоволення позовних вимог є можливим, оскільки обидві спірні квартири є комунальною власністю згідно реєстру прав на нерухоме майно. В зв`язку з чим просить суд забезпечити позов забороною Дніпровській районній в м.Києві державній адміністрації передавати у приватну власність квартиру [ADDRESS] та забороною Оболонській районній в м.Києві державній адміністрації передавати у приватну власність [ADDRESS] до остаточного вирішення судової справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , Київської міської ради, Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації, Оболонської районної у м.Києв державної адміністрації про визнання недійсною угоди про обмін житловими приміщеннями та про скасування ордеру № 1852 від 24.03.1993 року на квартиру [ADDRESS] , виданого виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів. Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14.05.2019 позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали судді позивач подала заяву про виправлення недоліків позовної заяви в якій просить також забезпечити докази. Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 червня 2019 справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У пп.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсною угоди обміну житловими приміщеннями позивач не залучає до участі в розгляді справи, а ні осіб, які за обміном 1993 року стали проживати в квартирі [ADDRESS] , а ні осіб які на даний час проживають та зареєстровані у вказаній квартирі, а ні всіх 4 осіб на яких було видано ордер на [ADDRESS] , оскільки з наданих суду доказів убачається, що вона була надана також і на [PERSON] та [PERSON] , які до участі в розгляді справи не залучені. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач [PERSON] посилається на інформаційну довідку реєстру прав на нерухоме майно, однак лише з 1 січня 2013 року почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачена викладеним у новій редакції Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 1 липня 2004 року. Органи, які раніше були уповноважені реєструвати відповідні права, а саме: міські бюро технічної інвентаризації ("БТІ"), однак матеріали справи інформації в КМБТІ не містять. Також відсутня інформація з Оболонської райдержадміністрації стосовно того, чи передавалася у власність фізичним особам квартира [ADDRESS] чи-то перебуває у комунальній власності. Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на можливість передання квартир у власність не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, в зв`язку з чим в задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed