Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить cкасувати арешт, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 5617573 від 06.09.2007, на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району; cкасувати арешт який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 5617609 від 06.09.2007, на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району;cкасувати арешт який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 5617594 від 06.09.2007 на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району; cкасувати арешт який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 6363379 від 08.01.2008 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Фрунзенського району;cкасувати арешт який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 6363394 від 08.01.2008 на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району; скасувати арешт який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 5617635 від 06.09.2007 на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, щопід час оформлення спадщини після смерті [PERSON] виявилось, що на спадкове майно, власником якого був [PERSON], накладено арешт, що унеможливлює оформлення документів про право власності на спадщину. З зв'язку з цим, постановою № 652/02-31 від 06.09.2017 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Арешти накладені на підставі постанови б/н, від 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району. На підставі даної постанови зареєстровані обтяження № 5617573; № 5617609; № 5617594; № 6363379; № 6363394; № 5617635. Позивач зазначила, що нею було направлено заяву до Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з проханнямзняти арешти, накладені на підставі постанови б/н від 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району на підставі якої зареєстровані обтяження № 5617573, № 5617609, № 5617594, № 6363379; № 6363394, № 5617635. Як відповідь на дану заяву було повідомлено, що виконавчих документів, боржниками за якими є [PERSON] та [PERSON] на виконанні у відділі не виявлено, надати будь-яку інформацію стосовно виконавчих проваджень боржниками за якими є [PERSON] та [PERSON] не можливо в зв'язку з закінченням терміну зберігання закінчених виконавчих проваджень, тому зняти арешти неможливо. Таким чином, на даний час на належне позивачеві майно безпідставно накладено арешт, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю та порушено право на одержання свідоцтва про право на прийняття спадщини. Позивачем до суду була надана заява про зміну підстав позову, в якій зазначено, що в ході розгляду справи позивачем було подано клопотання про витребування доказів та винесено ухвалу, якою витребувано у Першої харківської нотаріальної контори та у Харківського обласного нотаріального архіву постанову б/н, від 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району, копії документів, що стали підставою для реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна арешту № 5617573, № 5617594, № 5617609, № 6363379, № 6363394, № 5617635. На підставі отриманих за даною ухвалою копій документів, стало відомо, що спірні обтяження накладені на підставі виконавчих листів № 2-1638; № 2-1639; № 2-1481; № 2-1482; № 2-1483, виданих Фрунзенським районним судом міста Харкова. Адвокатом позивача, [PERSON], було направлено адвокатський запит до Фрунзенського районного суду м. Харкова з проханням надати посвідчене належним чиномрішення Фрунзенського районного суду м. Харкова, на підставі якого було винесено виконавчі листи № 2-1638; № 2-1639; № 2-1481; № 2-1482; № 2-1483. На вказаний адвокатський запит було надано копії рішень Фрунзенського районного суду від 04.10.1999 у справі № 2-1481/1999р., від 04.10.1999 у справі № 2-1482/1999р.,від 04.10.1999 у справі № 2-1483/1999р.,від 03.10.1996 у справі № 2-1638/1996р., від 03.10.1996 у справі № 2-1639/1996р. Отримавши дані рішення стало зрозуміло, що спірні обтяження були накладені у зв'язку з заборгованістю спадкодавця позивача за кредитним договором, укладеним з АТ «Ощадбанк». Позивачем було направлено листа до Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» з проханням надати інформацію стосовно наявності або відсутності заборгованості за:рішенням Фрунзенського районного суду від 04.10.1999 у справі № 2-1481/1999р.,рішенням Фрунзенського районного суду від 04.10.1999 у справі № 2-1482/1999р.,рішенням Фрунзенського районного суду від 04.10.1999 у справі № 2-1483/1999р.,рішенням Фрунзенського районного суду від 03.10.1996 у справі № 2-1638/1996р.,рішенням Фрунзенського районного суду від 03.10.1996 у справі № 2-1639/1996р. Листом від 29.03.2018 № 118.20-07-315/30368/2018-20/вих позивача було повідомлено, що заборгованість за рішенням суду від 04.10.1999 у справі № 2-1481/1999р. по кредитному договору від 14.07.1995, укладеним з [PERSON], станом на 27.03.2018 становить: прострочена заборгованість по кредиту - 1100,00 грн. прострочена заборгованість по відсоткам - 702, 26 грн. Витрати судового процесу - 90, 11 грн. Заборгованість за рішенням суду від 04.10.1999 у справі № 2-1483/1999р. по кредитному договору від 14.07.1995, укладеним з [PERSON], станом на 27.03.2018 становить: прострочена заборгованість по кредиту - 750,00 грн. прострочена заборгованість по відсоткам - 419, 06 грн. Витрати судового процесу - 58, 45 грн. Заборгованість за рішеннями суду від 04.10.1999 № 2-1482/1999р., № 2-1638/1996р., № 2-1639/1996р. - відсутня. Позивач, отримавши інформацію про існуваннязаборгованості, звернулась до Харкiвського обласного управлiння АТ «Ощадбанк» та погасила заборгованість за кредитними договорами, на підставі якої було накладено спірні обтяження, в повному обсязі. Після цьогоХаркiвське обласне управлiння АТ «Ощадбанк» видало позивачу [PERSON] листа від 16.04.2018 № 118.20-07-370, в якому зазначено, що заборгованість погашена в повному обсязі, претензій до позивача Банк не має. Враховуючи вищевикладене, позивач змінила підстави позову та просила скасувати спірні обтяження у зв'язку із втратою підстав для їх накладання, а саме через погашення заборгованості перед АТ «Ощадбанк». У судове засіданні представник позивачане з'явилася,надала суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав заяву про слухання справи без його участі. Третя особа подала заяву до суду, в якій зазначила, що ознайомилась з заявою позивача про зміну підстав позову, проти задоволення позову не заперечує, просить розглядати справу у її відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно з ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно дост.13 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IVсуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 1296 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IVспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч.5cт.59 Закону України «Про виконавче провадження»від 02.06.2016 № 1404-VIIIу всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Судом встановлено, що арешти, які позивач просить скасувати, накладені на підставі постанови б/н, від 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району, яка була винесена у зв'язку з заборгованістю спадкодавця позивача за кредитним договором,укладеним з АТ «Ощадбанк», на підставі рішення Фрунзенського районного суду від 04.10.1999 у справі № 2-1481/1999р., рішення Фрунзенського районного суду від 04.10.1999 у справі № 2-1482/1999р., рішення Фрунзенського районного суду від 04.10.1999 у справі № 2-1483/1999р., рішення Фрунзенського районного суду від 03.10.1996 у справі № 2-1638/1996р., рішення Фрунзенського районного суду від 03.10.1996 у справі № 2-1639/1996р. Суд встановив, що на даний час заборгованість спадкодавця позивача перед АТ "Ощадбанк" погашена в повному обсязі, що підтверджується листом Харкiвського обласного управління АТ "Ощадбанк" від 16.04.2018 № 118.20-07-370, в якому зазначено, що заборгованість погашена в повному обсязі, претензій до позивача Банк не має. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає, що спірні обтяження слід скасувати у зв'язку із втратою підстав для їх накладання, а саме через погашення заборгованості спадкодавця позивача перед АТ «Ощадбанк». Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування арешту,який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 5617573 від 06.09.2007, на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району; скасування арештуякий зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 5617609 від 06.09.2007, на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району;скасування арешту який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 5617594 від 06.09.2007 на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району; скасування арештуякий зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 6363379 від 08.01.2008 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Фрунзенського району;скасування арештуякий зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 6363394 від 08.01.2008 на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району; скасування арештуякий зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за№ 5617635 від 06.09.2007 на підставі постанови б/н, 13.10.2000, винесеної Відділом державної виконавчої служби Фрунзенського району підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved