Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлої 22 січня 1996 року [PERSON], зазначивши, що після її смерті відкрилася спадщина на території Тіньківської сільської ради. Позивач являється спадкоємцем майна померлої згідно заповіту від 18.01.1996 року, посвідченого виконавчим комітетом Тіньківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. Позивач, після смерті [PERSON], фактично прийняв спадщину, шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном. Але для можливості оформити свої спадкові права йому потрібно встановити факт прийняття спадщини після померлої. З урахуванням того, що 12.04.2001 року на ім"я [PERSON] було виготовлено та видано на руки державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 18151226, однак його оригінал втрачено, тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Він просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після померлої [PERSON], а також визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, де прохали встановити факт прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, додатково пояснивши, що позивач являється спадкоємцем майна померлої згідно заповіту та вступив у фактичне володіння і користування спадковим майном, однак не зміг нотаріально оформити спадщину. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши до суду лист від про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову в повному обсязі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що померла була членом колгоспу, проживала одиноко, дітей не мала. [PERSON] придбала будинок у селі Тіньки, в якому і проживала до смерті. Вона була в дружніх стосунках з її батьками, тому свідку відомо, що [PERSON] доглядав до смерті [PERSON], поховав, доглядав за будинком померлої, обробляв земельну ділянку, що робить і по даний час. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає по-сусідству з позивачем у с. Тіньки Чигиринського району. Йому відомо, що позивач доглянув до смерті [PERSON], поховав, а після смерті доглядав за будинком померлої, присадибною земельною ділянкою. На даний час він облаштував в домоволодінні [PERSON] садок і тримає там пасіку. Вислухавши позивача, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-СР № 015575, що 22 січня 1996 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на території Тіньківської сільської ради. Позивач є спадкоємцем майна померлої згідно заповіту від 18.01.1996 року, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Тіньківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано. Тобто, на час смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс УРСР, норми якого підлягають застосуванню. Як вбачається з листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Як вбачається з листа відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 29-28-1000.3-1931/2-15 від 12.10.2015 року, 12.04.2001 року на ім"я [PERSON] було виготовлено та зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 18151226, який видано на руки. Оригінал вказаного державного акту втрачено, тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Судом також встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], і це підтверджується як довідкою Тіньківської сільської ради № 900 від 06.10.2015 року, так і показами свідків. Тобто, [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої [PERSON], вступивши в управління та користування спадковим майном. Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори № 1292/01-16 від 22.12.2015 року, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися, спадкові справи не відкривалися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає, що поскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має, тому позов можливо задовольнити, встановивши факт прийняття спадщини та визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved