Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №012104, видане 25.10.2011 року на ім`я [PERSON] виконкомом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області на підставі рішення виконкому Лиманської селишної ради від 09.09.2011року №120/2011-СР "Про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами", а також про скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], проведену 04.11.2011року КПСВТГ Роздільнянського району "БТІ" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №012104, виданого 25.10.2011року виконкомом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області. Позов мотивований тим, що постановою Роздільнянського районного суду Одеської області по адміністративній справі №511/66/14-а за позовом [PERSON] до виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], про визнання протиправним та скасування рішення виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 09.09.2011 року №120/2011-СР визнано протиправним та скасовано рішення виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №120/2011-СР від 09.09.2011р. «Про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами», відповідно до якого за [PERSON] було визнане право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Оскільки свідоцтво по право власності на майно було видано на підставі протиправного і скасованого в подальшому рішення органу місцевого самоврядування, то воно, на думку позивача, також є незаконним та підлягає скасування. Крім того, на підставі ст..393 ЦК України позивач просить відновити становище, яке існувало до видачі оскаржуваного свідоцтва по право власності шляхом скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач суду пояснив, що згоди своєму батькові відповідачу [PERSON] на одноособову приватизацію будинку, на відміну від двох своїх братів, він не надавав, а будучи з 27.01.2005р. і по теперішній час зареєстрований в даному будинку, також має право на приватизацію будинку. В будинку він тимчасово не проживає із-за конфлікту з відповідачем, хоч і іншого особистого житла не має. Представник позивача зауважила, що позивач не в втратив право на проживання в будинку, відповідач [PERSON] з таким позовом до [PERSON] не звертався, і це питання взагалі не є предметом розгляду по даній справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що у 2004 році отримав ордер на вказане житлове приміщення на сім'ю з чотирьох осіб: себе та трьох синів. Сини виросли та виїхали з будинку. Він вирішив приватизувати вказаний будинок, зібрав сімейну раду, на якій двоє синів [PERSON] та [PERSON] надали свою згоду на одноособову приватизацію ним будинку та написали відповідні заяви до виконкому Лиманської селищної ради. А позивач [PERSON] відмовився скласти таку заяву, хоч в будинку тривалий час не проживав, а жив і працював в Р.Беларусь, участі в утриманні будинку не приймав, поточного ремонту будинку не здійснював, грошима батьку не допомагав. Він зібрав всі необхідні документи та подав заяву до виконкому Лиманської селищної ради на приватизацію будинку. Рішенням виконкому було прийнято рішення про визнання за ним права власності на будинок. А позивач після повернення з Р.Беларусь придбав себе будинок і заявив, що найближчим часом зніміться з реєстрації в спірному будинку, але зараз чомусь у власному будинку не живе, а орендує квартиру. Крім того, без його згоди як власника зареєстрував в будинку трьох своїх дітей. Вважає, що позивач не має права на приватизацію будинку, оскільки в будинку не проживає і не несе витрат по його утриманню. Представник відповідача виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'явився, повідомив листом про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за відсутністю представника виконкому. Представник відповідача Реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. Відповідачу [PERSON] у складі сім'ї із 4-х чоловік: його та синів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було надане право на зайняття жилого приміщення за адресою: [ADDRESS]. Цей факт підтверджується ордером на жиле приміщення №374, виданий КЕЧ Білгород-Дністровського району 22.06.2004 року (а.с.12). 31.08.2011 року [PERSON] звернувся до голови Лиманської сільської ради із заявою про визнання права власності на житловий будинок, для приватизації. З письмовими згодами щодо приватизації житлового будинку [PERSON] одноособово до голови Лиманської сільської ради зверталися сини [PERSON] та [PERSON] (а.с.13,14). Позивач [PERSON] своєї письмової згоди на приватизацію будинку не надавав, і ця обставина не оспорюється сторонами Згідно довідки (виписки із домової книги про склад сім'ї і реєстрації) №899, виданої Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області 04.07.2011 року, на момент прийняття виконкомом рішення [PERSON] не знімався з реєстрації місця проживання в будинку [ADDRESS] (а.с.11). Рішенням виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №120/2011-СР від 09.09.2011р. «Про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами» за [PERSON] було визнане право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). На підставі вказаного рішення виконкому на ім`я [PERSON] виконкомом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області 25.10.2011 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС №012104 (а.с.7). 04.11.2011р. Комунальним підприємством спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Бюро технічної інвентаризації» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок (літ.«А») [ADDRESS] загальною площею 67,20 кв.м, житловою площею 44,10 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: веранда (літ.«а»), літня кухня (літ.«Б»), сарай (літ.«В»), цистерна І, огорожа №1-2-3 (а.с.9-10). Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.02.2014р. по адміністративній справі №511/66/14-а за позовом [PERSON] до виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], про визнання протиправним та скасування рішення виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 09.09.2011 року №120/2011-СР визнано протиправним та скасовано рішення виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №120/2011-СР від 09.09.2011р. «Про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами», відповідно до якого за [PERSON] було визнане право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Підставою скасування рішення виконкому стало те, що на момент його прийняття позивач [PERSON] не знімався з реєстрації місця проживання та мав право на передачу у спільну часткову власність вказаного будинку. Але всупереч вимогам ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивач не надавав своєї письмової згоди на приватизацію [PERSON] одноосібно житлового будинку. Таким чином, рішенням виконкому про передачу будинку у власність [PERSON] порушено права [PERSON] (а.с.5-6). Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.02.2014 року, яка набрала законної сили. Відповідно до ст.345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», питання про приватизацію об'єктів державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Таким чином, підставою набуття відповідачем [PERSON] права власності на житловий будинок було рішення виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 09.09.2011 року №120/2011-СР. Оскаржуване же свідоцтво серії САС №012104, видане 25.10.2011 року на ім`я [PERSON], та витяг з державного реєстру прав власності та інших речових прав № 31917777 від 04.11.2011р. посвідчують право власності відповідача на нерухоме майно, набуте ним в порядку безоплатної приватизації, і є тими документами, що посвідчують факт проведення державної реєстрації права власності. Спеціальний закон - Закон України №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. у ст.2 визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, свідоцтво про право власності на нерухоме майно та наступна реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є обов'язковим, але фактично формальним підтвердженням наявності в особи права приватної власності на нерухоме майно. Тому свідоцтво само по собі не є підставою для набуття права власності, оскільки не є первинним, а видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування. Таким чином, юридична чинність свідоцтва про право власності на нерухоме майно не може вважатись безумовною, оскільки залежить від законності прийнятого органом виконавчої влади або місцевого самоврядування рішення про передачу нерухомого майна у приватну власність особі. Відповідно до приписів ст.394 ЦК України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади АРК або органом місцевого самоврядування має права вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Ст.16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту цивільних прав і інтересів як відновлення становища, яке існувало до порушення. Оскільки підстава набуття відповідачем [PERSON] права власності на житловий будинок - рішення виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 09.09.2011 року №120/2011-СР - визнано протиправним та скасовано, тобто втратило свою юридичну чинність, то втратило свою юридичну чинність і свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС №012104, видане 25.10.2011 року на ім`я [PERSON], а тому воно підлягає скасуванню, як і державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON]

Outcome: approved