Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

позивач звернувся з позовом до [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ДЕТКІ" про стягнення грошових коштів, та моральної шкоди мотивуючи позовні вимоги тим, що між ним і товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія ДЕТКІ" було укладено договір про надання туристичних послуг, а саме туристичне обслуговування для подорожі сина позивача в міжнародний мовний табір до Мальти. Позивачем було сплачено 19975,00 грн. за туристичну путівку, однак за два дні до вильоту [PERSON] повідомив позивача, що її син не зможе летіти до Мальти у зав'язку із відмовою останньому у видачі візи посольством Мальти в Російській Федерації. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, на заочний розгляд справи погодилась.. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку, причини неявки в судове засідання суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 18 червня 2013 року між позивачем по справі та відповідачем по справі Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Деткі» в собі директора [PERSON] було укладено договір про надання туристичних послуг, договір скріплений печаткою ФОП [PERSON] (а.с. 5-7). Відповідно до листа бронювання/програми туристичного обслуговування, який є додатком № 1 до згаданого вище договору, сторони погодили деталі замовлення відповідно до яких син позивача [PERSON], [INFO], в строк з 29.06.2013 року по 13.07.2013 року повинен відбути в туристичну подорож до республіки Мальта, м. Буджибба в міжнародний мовний табір RBSM International, (а.с. 8). Відповідно до копії листа посольства Мальти а Російській Федерації [PERSON], синові позивача, було відмовлено у видачі візи (32--33), про що 18.06.2013 року у проїзному документі дитини - [PERSON] було проставлено відповідну відмітку (а.с. 11, 34). Відповідно до копії гарантійного листа від 13.08.2013 року за № 2013/08/13 ТОВ «Компанія Деткі» гарантувало повернення позивачу грошових коштів в сумі 14000,00 грн. за тур на Мальту, який не відбувся (а.с. 31). Відповідно до копії висновку ЧМВ УМВС України в Чернігівській області було встановлено, що 08.06.2013 року був укладений договір на туристичне обслуговування для подорожі [PERSON], сина позивача, до Мальти між фірмою ФОП [PERSON] та [PERSON] Фірмою був заброньований тур через туроператора Компанія «Деткі» і були сплачені послуги, які включали в себе авіа переліт, обслуговування та проживання на Мальті, супровід дитини представником авіакомпанії до місця відпочинку та назад, консультаційні послуги та переклад. В ході перевірки [PERSON], який займає посаду директора ТА «Юніон Тур»пояснив, що в його обов'язки входить організація діяльності оформлення турів, надання інформаційних послуг (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 28.09.2005 року, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець Оболонською районною у м. Києві Державною адміністрацією (а.с. 9). Відповідно до копії трудового договору між працівником і фізичною особою від 01.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено трудовий договір. Даний договір 06.06.2007 року за № 16126 зареєстрований Оболонським районним центром зайнятості м. Києва, про що зроблено відповідну відмітку (а.с. 13). Відповідно до п. 5.16 договору про надання туристичних послуг туроператор не несе відповідальності за відмову посольства (консульства) іноземної держави у видачі від туристу маршрутом туристичного продукту. У разі якщо туристу було відмовлено посольством або імміграційною службою у видачі в'їзних віз, консульський збір туристу не повертається (а.с. 6). Відповідно до п. 5.9 договору про надання туристичних послуг у випадку відмови туроператора від виконання даного договору, турист має право на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок розірвання даного договору, крім випадків коли це відбулося з вини туриста. Відповідно до п. 3.2.5 договору про надання туристичних послуг туроператор зобов'язаний у випадку неможливості виконання туроператором умов, що викладені що викладені в листі бронювання, повернути туристу усі сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт. Судом було зроблено запити до відповідачів стосовно сум коштів, витрачених на виготовлення віз, але відповідь не надійшла (а.с. 39, 40, 42). У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору щодо повернення сплачених позивачем грошових коштів у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка складає суму вартості оплаченої путівки в розмірі 19975 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1,2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. На підставі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1-3 ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Ні законом, ні договором в даному випадку не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов'язань однією із сторін. Враховуючи вищенаведене, та недоведеність у судовому засіданні факту заподіяння моральної шкоди суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки суд частково задовольняє позов з відповідача на користь держави підлягають стягненню 243 гривень 60 копійок у відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial