Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №23-312/07-А, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 29108,00 доларів США строком до 22.07.2014 року із сплатою процентів передбачених п. 4.1. кредитного договору. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п.3.1 кредитного договору на підставі письмової заяви позичальника, за погодженням із банком, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в сумі 29108,00 доларів США на видачу готівку № 4 від 23.07.2007 року. В якості повернення кредиту між Банком та [PERSON] був укладений договір застави автомобіля, який посвідчений 23.07.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2772 у заставу Банку було передано автомобіль марки ТОYОТА, моделі AVENSIS, тип легковий Седан, 2007 року випуску, колір Сірий, шасі (кузов, рама) №VIN SB1BR56L70E204136, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РВ ДДАІ МВС України 11 липня 2007 року. Відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 16.06.2015 року загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитом складає 1 532 798,51 грн., і включає в себе: 14 688,41 доларів США, що становить 315 048,92 грн. основної суми боргу; 4 503,00 долара США, що становить 96 583,99 грн. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 1 121165, 60 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків. Звернення позивача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку відповідач залишив без відповіді та задоволення. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову, в подальшому подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Під час розгляду справи відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазачав неможохливість повернення коштів в зв"язку з тяжкою хворобою та іншими обставинами. В присутності відповідача справа була повністю розглянути та досліджено всі докази, за клопотанням відповідача зроблено переву для підготовки до дебатів. В подальшому відповідач став уникати судових засіданнь та отримання повісток про явку до суду. Згідно відомостей адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: вул. В . Порика[ADDRESS], м.Вінниця. Згідно акту вручити повістку [PERSON] видалось не можлививм через відсутність відповаідача в місці реєстрації. Суд дослідив матеріали справи: -розрахунок загальної суми заборгованості по кредитному договору № 23-312/07-А від 23.07.2007 року (на а.с. 5-6), відповідно до якого за період з 23.07.2007 року по 16.06.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 14688,41 доларів США; -розрахунок заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом (на а.с. 7-9), відповідно до якого сума заборгованості по відсотках становить 4503,00 доларів США; -розрахунок загальної заборгованості по пені за період з 16.06.2014 року по 16.06.2015 року (на а.с. 10-18), відповідно до якого загальна заборгованість по пені за період з 16.06.2014 року по 16.06.2015 року становить 1121165,00 грн.; -витяг щодо загального розміру заборгованості згідно умов кредитного договору (на а.с. 19); -копія паспорта відповідача [PERSON] (на а.с. 20-21) та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера (на а.с. 22); -заява на отримання кредиту від [PERSON], (на а.с. 23), в якій відповідач просив надати йому кредит в розмірі 29108,00 доларів США строком на 84 місяців; -заява на видачу готівки від 23.07.2007 року (на а.с. 24), відповідно до якої відповідач отримав кошти в розмірі 29108 доларів США; -договір застави автомобіля (на а.с. 25), який посвідчений 23.07.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2772, за яким у заставу Банку було передано автомобіль марки ТОYОТА, моделі AVENSIS, тип легковий Седан, 2007 року випуску, колір Сірий, шасі (кузов, рама) №VIN SB1BR56L70E204136, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РВ ДДАІ МВС України 11 липня 2007 року; -кредитний договір № 23-3122/07-А (на а.с. 26-35), згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 29108,00 доларів США строком до 22.07.2014 року із сплатою процентів передбачених п. 4.1. кредитного договору; -Додаток №1 до кредитного договору (на а.с. 36), - графік зниження розміру заборгованості; -Довідка з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (на а.с. 37-40); -Статут ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (на а.с. 42-54). Досліджені докази суд вважає належними та допустимими. Із досліджених судом документів вбачається, що 23.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №23-312/07-А, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 29108,00 доларів США строком до 22.07.2014 року із сплатою процентів передбачених п. 4.1. кредитного договору. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п.3.1 кредитного договору на підставі письмової заяви позичальника, проте позичальник в свою чергу зобовязань за коректним договором не виконав в звязку із чим утворилась заборгованість за кредитним договором. Суд не бере до уваги посилання відповідача на ті обставини, що у позивача відсутня ліцензія на здійснення операцій з використання іноземної валюти та відсутні документи, які підтверджують правосубєктність позивача, оскільки в матеріалах цивільної справи наявний статут ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», та Довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, з яких вбачається, що установу не виключено з реєстру та вказана юридична особа діяла відповідно до Статуту. Із кредитного договору (на а.с. 26-35), судом встановлено наступні факти: Згідно п.6.1. кредитного договору Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п.3.3., Кредитного договору Позичальник зобов'язався щомісячно в термін з по 10 число кожного місяця (згідно із Графіком зниження розміру заборгованості -Додатком №1 до договору), здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячних ануїтетних платежів. У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами. Останню сплату ануїтетного платежу позичальник зобов'язався здійснити не пізніше 22.07.2014року. Відповідно до п.4.3. кредитного договору Відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами щомісяця до 10 числа кожного місяця, у складі ануїтетного платежу, згідно із графіком зниження розміру заборгованості (Додаток №1 до кредитного договору). Відповідно до п.4.7. кредитного договору сторони домовились, що у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних ануїтетних платежів, за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 15% річних. При цьому відповідач підписанням кредитного договору підтверджує, що для вказаного вище застосування процентної ставки не вимагається підписання будь-яких інших додаткових документів, крім кредитного договору. Відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 16.06.2015 року загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитом складає 1 532 798,51 грн., і включає в себе: 14 688,41 доларів США, що становить 315 048,92 грн. основної суми боргу; 4 503,00 долара США, що становить 96 583,99 грн. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 1 121165, 60 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків. Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, a також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача, крім основної суми заборгованості, також заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та пені. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Національний банк України станом на 16.06.2015 року встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти в тому числі за 1 долар США 21,4488 грн. 14688,41 х 21,4488= 315048,92 грн. 4503,00 х 21,4488 = 96583,99 Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу 14 688,41 доларів США, що становить 315 048,92 грн. основної суми боргу; 4 503,00 долара США, що становить 96 583,99 грн. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 1 121165, 60 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків. Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 1532048,92 грн. На підставі Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи змінено (п. 1.3. Статуту Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит") При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 3654,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved