Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати неукладеним Договір Фінансового лізингу №00250 від 23 січня 2016 р. між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] ТРЕЙД» /надалі TOB «АТЛАНТ TPACT ТРЕЙД»/; стягнути з TOB «[PERSON] ТРЕЙД» на його користь грошові кошти в розмірі 54000,00грн. та судові витрати в розмірі 551,20 грн. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями /а.с.51/, але в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення проти позову/а.с.38-40/. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що 23 січня 2016 року між позивачем [PERSON] та TOB «[PERSON] ТРЕЙД» було підписано договір Фінансового лізингу №00250 та [PERSON] №1 (Специфікація) до даного договору. Відповідно до вимог Лізингодавця, позивач 23 січня 2016 року, сплатив на користь TOB «[PERSON] ТРЕЙД», код ЄРДПОУ 39647766, на розрахунковий рахунок №26000475514 відкритий в AT «[PERSON] Аваль» м. Київ (код банку отримувача 380805), грошові кошти у сумі 54000грн., як оплату, згідно договору Фінансового лізингу № 00250, за автомобіль, що підтверджується квитанцією №0.0.495076700.1 від 23 січня 2016 року. При цьому, текст Договору №00250 фінансового лізингу містить неодноразові посилання на [PERSON] №2, але у статті 17 даного договору перелік додатків складається лише з [PERSON] №1 (специфікації). [PERSON] №2 - «Графік сплати лізингових платежів» між TOB «[PERSON] ТРЕЙД» (надалі за текстом - Лізингодавець) та [PERSON] (надалі за текстом Лізингоодержувач), підписано не було, а відтак не було узгоджено період впродовж якого здійснюється сплата лізингових платежів, розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. Положеннями Договору №00250 фінансового лізингу передбачено, що сплата лізингових платежів, винагороди Лізингодавця за надання послуг фінансового лізингу, комісія за супроводження договору, в продовж лізингового періоду, проводиться відповідно до встановленого [PERSON] №2 до Договору №00250 фінансового лізингу - «Графіком сплати лізингових платежів», який є невід'ємною частиною основного Договору та містить істотні умови договору фінансового лізингу, які підлягають обов'язковому погодженню сторонами. В контексті Договору №00250 фінансового лізингу, а саме п.4.4. вказано, що [PERSON] №2, що є невід'ємною та суттєвою частиною даного договору, сторони зобов'язані підписати до моменту підписання [PERSON] приймання-передачі Предмета лізингу. Відповідно, позивачем та TOB «[PERSON] ТРЕЙД» [PERSON] № 2 складений та підписаний не був. Також, ані змістом основного тексту Договору №00250 фінансового лізингу, ані підписаним [PERSON] №1 не встановлено у грошовому виразі розмір фінансових активів, якими є Обсяг фінансування та винагорода Лізингодавця, та не встановлений строк їх сплати. У п.3.1.5. Договору № 00250 фінансового лізингу визначено, що Лізингодавець зобов'язаний ознайомити Лізингоодержувача з умовами даного Договору, внутрішніми правилами Лізингодавця та надати повну інформацію, яка передбачена чинним законодавством України. Однак, зміст основного тексту Договору № 00250 фінансового лізингу та [PERSON] №1 не містить повної та достовірної інформації про фінансові послуги, що надаються TOB «[PERSON] ТРЕЙД» відповідно до підписаного 23.01.2016 року основного тексту Договору №00250 фінансового лізингу та [PERSON] №1, що порушує мої права, як споживача, на отримання повної та достовірної інформації про фінансової послуги. Однак, Договором №00250 фінансового лізингу, передбачено, що сплата лізингових платежів, винагороди Лізингоодержувача за надання послуг фінансового лізингу, комісія за супроводження договору, в продовж лізингового періоду, проводиться відповідно до [PERSON] №2, а він є невід'ємною частиною основного Договору та містить істотні умови договору фінансового лізингу, які підлягають обов'язковому погодженню сторонами. [PERSON] №2 до Договору №00250 фінансового лізингу так і не був підписаний сторонами, а отже, сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки між позивачем та TOB «АТЛАНТ TP ACT ТРЕЙД» не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, то набуті TOB «АТЛАНТ TP ACT ТРЕИД» кошти відповідно до квитанції №0.0.495076700.1 від 23 січня 2016 року підлягають поверненню позивачу, як набуті без достатніх правових підстав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, також підтримав позицію свого представника, та доповнив, що про наявність ТОВ «[PERSON] ТРЕЙД» він дізнався з інтернету, та попередньо звязавшись з його представником по телефону, поїхав до з його представником у м.Дніпродзержинськ, де 23 січня 2016 року між ним та TOB«[PERSON] ТРЕЙД» було складено та підписано договір Фінансового лізингу №00250 та [PERSON] №1 (Специфікація) до даного договору. З умовами договору він належним чином ознайомлений не був, йому запропонували сплатити 20% вартості автомобіля, що він і зробив. Про фінансові послуги не йшлося взагалі. Представник сказав йому їхати додому, та чекати на автомобіль. 24 січня 2016 року, у телефонному режимі представники Лізингодавця повідомили йому, що предмет Лізингу буде доставлений 25 січня 2016 року у м. Кривий Ріг, та він зможе його оглянути. Проте ні 25.01.2016 року, ні через тиждень, ні через місяць, ні до цього часу автомобіль йому не доставили. Проте, оскільки на час підписання договору, йому не повідомили істотних умов договору: умови, строки, та розміри усіх платежів, які він повинен буде сплачувати, він на цей час не бажає укладати з TOB «АТЛАНТ TPACT ТРЕЙД» жодних договорів та оглядати предмет лізингу. Оскільки істотні умови договору не погоджені, він вважає, що Договір № 00250 фінансового лізингу між ним та відповідачем неукладеним, а кошти, які він перерахував на рахунок відповідач, той у себе утримує безпідставно, тому він просить задовольнити його вимоги в повному обсязі, та повернути перераховані ним на рахунок відповідача кошти. З письмових заперечень відповідача TOB «АТЛАНТ TPACT ТРЕЙД» вбачається, що останній позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне. Пунктом 4.4 ст. 4 Договору встановлено, що Лізингоодержувач зобов'язаний оглянути Предмет лізингу в місці отримання, протягом 3 (трьох) днів з моменту повідомлення його про адресу місця отримання Предмета лізингу, на предмет відповідності обраного транспортного засобу вимогам Лізингоодержувача. За результатами огляду в вищезазначений термін Лізингоодержувач та Лізингодавець підписують [PERSON] приймання-передачі. [PERSON] приймання-передачі засвідчує відповідність обраного транспортного засобу вимогам Лізингоодержувача та повне прийняття Предмета лізингу Лізингоодержувачем. Якщо з боку Лізингоодержувача немає заперечень в [PERSON] прийому-передачі, Предмет лізингу вважається таким, що був прийнятий Лізингоодержувачем в ідеальному стані та у відповідності до вимог останнього. Лізингодавець передає Лізингоодержувачу [PERSON] № 2 до даного Договору, який сторони зобов'язані підписати до моменту підписання [PERSON] приймання-передачі Предмета лізингу. Даним пунктом передбачається підписання [PERSON] №2 після огляду та пересвідчення Лізингоодержувачем відповідності Предмету лізингу умовам договору, але перед підписанням [PERSON] приймання-передачі, оскільки Лізингоодержувач згідно з п.3.4.1. ст.3 Договору може обрати іншу марку та/або модель та/або модифікацію Предмету лізингу (транспортного засобу) ніж зазначений в Договорі, або відповідно до п. 3.4.8 Договору Лізингоодержувач має право самостійно обрати Продавця за умови, якщо Продавець погодиться, а Лізингодавець зможе придбати Предмет лізингу у даного Продавця, що може істотно впливати на ціну договору, умови сплати лізингових платежів, тощо. Товариством були виконані всі умови договору та повідомлено позивача про необхідність огляду та посвідчення умовам договору Предмету лізингу, де позивачу для підписання було б надано [PERSON] №2 та [PERSON] приймання-передачі. Товариство не ухиляється від надання всієї необхідної інформації для виконання умов договору, а позивач сам може звернутися за інформацією. Також, п. 17.7 ст. 17 Договору підтверджується, що позивач отримав усі коректно викладені пояснення від представника TOB «[PERSON] ТРЕЙД», що стосуються змісту даного Договору та додатків до нього, проінформований про всі можливі витрати і ризики у зв'язку із укладенням та виконання даного Договору, уважно прочитав та зрозумів його. Представником TOB «[PERSON] ТРЕЙД» надано позивачу повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про положення, як самого Договору, так і [PERSON] до нього. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Вважає, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту, та оскільки неукладений договір не породжує будь-яких наслідків, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Вважають, що Товариством приписи ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», в якій йдеться про істотні умови договору, виконані в повному обсязі, як щодо предмету договору, строку лізінгу, розміру платежів. Заслухавши думку позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 23 січня 2016 року між позивачем та TOB «[PERSON] ТРЕЙД» було складено та підписано договір Фінансового лізингу №00250 (далі Договір) та [PERSON] №1 (Специфікація) до даного договору (а.с.16-26). Згідно п. 1.1 Договору, Лізингодавець (відповідач) зобовязується придбати у Продавця, визначений у [PERSON] №1 до Договору Предмет лізингу та передати його у користування Лізингоодержувача (позивача) на умовах, визначених даним Договором. Згідно п. 1.2 Договору, предметом фінансового лізингу по даному договору є транспортний засіб «Hyundai Accent 1,4 AT Comfort». Згідно умов зазначеного Договору, 23 січня 2016 року позивач сплатив на користь TOB «[PERSON] ТРЕЙД» грошові кошти у сумі 54000 грн., як оплату за автомобіль, що підтверджується квитанцією №0.0.495076700.1 від 23 січня 2016 року (а.с.27). Частиною 1 ст.806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (Лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (Лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить Лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із Лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане Лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. П.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги» встановлено, що фінансовими вважаються такі послуги, зокрема фінансовий лізинг. Частиною 1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги» визначено, що фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб'єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: назву документа; назву, адресу та реквізити суб'єкта господарювання; прізвище, ім'я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; найменування, місцезнаходження юридичної особи; найменування фінансової операції; розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; інші умови за згодою сторін; підписи сторін. А відтак, з урахуванням положень ст. 806 ЦК України, ч. 2 ст. 6 Закону України про «Фінансовий лізинг» та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги», до істотних умов договору фінансового лізингу, щодо яких має бути досягнуто згоди сторонами, окрім розміру лізингових платежів, є їх кількість та період в продовж якого здійснюється оплата за користування предметом лізингу, тобто період впродовж якого здійснюється сплата лізингових платежів, розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. Відповідно до визначених у даному договорі термінів, лізинговий платіж щомісячний платіж, що сплачується кожного місяця Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця у строк та у розмірі згідно даного Договору та [PERSON] № 2 до Договору (Графік сплати лізингових платежів). Разом з тим, при підписанні вищевказаного договору фінансового лізингу сторонами не було узгоджено [PERSON] №2 "Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між сторонами", який на думку суду, є істотною умовою вищевказаного Договору фінансового лізингу, з чого суд робить висновок, що позивач не був чітко ознайомлений із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів. Дана обставина знайшла своє підтвердження поясненнями позивача, які дані ним в судовому засіданні та означеними в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06 листопада 2009 року №9 не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). При визнанні правочину (договору) неукладеним можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги пятої ЦК України. Зазначеною главою ЦК регулюються правовідносини з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, враховуючи все вищезазначене, суд вважає неукладеним Договір Фінансового лізінгу №00250 від 23 січня 2016 року між ТОВ «[PERSON] ТРЕЙД» та [PERSON], оскільки сторонами при підписанні вищевказаного договору фінансового лізингу не було узгоджено [PERSON] №2 (Графік сплати лізингових платежів), що є невідємною частиною даного договору, що на думку суду є не погодженням усіх істотних умов договору. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на які воно було набуте, згодом відпала. При прийняття рішення, суд застосовує принцип верховенства права, з огляду на те, що людина є найвищою цінністю у суспільстві, а права людини повинні буди захищено перед усім. Рішення суду повинно бути не тільки законним, але й справедливим. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що права людини споживача, підлягають захисту, позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а також вважає за необхідне повернути позивачеві безпідставно перераховані ним на рахунок відповідача грошові кошти, та стягнути з відповідача ТОВ «[PERSON] ТРЕЙД» на користь позивача [PERSON] 54000,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати позивача зі сплати судового збору.

Outcome: approved