Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, в якому вказали, що06.05.1989 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. З цього часу [PERSON] перейшла проживати до чоловіка за адресою: вулиця Жовтнева (на сьогоднішній день [PERSON]), 17 с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області в будинок та господарство [PERSON], батька чоловіка, яке відносилося до колгоспного типу двору. Те що господарство відносилося до колгоспного типу двору вбачається з погосподарської книги Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області за 1986-1990 роки. 20.05.1990 року у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина донька [PERSON], яка також стала членом колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року в колгоспному дворі [PERSON] членами колгоспного двору були [PERSON] - голова двору, [PERSON], дружина голови двору, [PERSON] - син голови двору, [PERSON], невістка голови двору, [PERSON] - онука голови двору. Отже в склад двору входило 5 членів колгоспного двору. Отже кожен з 5 членів колгоспного двору став власником по 1/5 частині колгоспного двору, в тому числі домоволодіння. Доказом, того що, домоволодіння належить всі членам колгоспного двору є копія свідоцтва про право особистої власності на житловий дім. Який виданий Новоодеською районною радою 20.08.1988 року на будинок по вул.Жовтневій, 17 (нині [PERSON]), що він є власністю колгоспного двору головою якого є [PERSON]. 06.02.2000 року член колгоспного двору [PERSON] помер. На день його смерті спадкоємцями першої черги були відповідно до ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року) [PERSON] (батько померлого), [PERSON] (мати померлого), [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (донька померлого), та [PERSON] (донька померлого). Після смерті чоловіка дружина та батьки померлого відмовилися від спадщини на користь його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Так як померлий чоловік позивача був спадкодавцем по правилам Цивільного Кодексу України від 1963 року то відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Так як чоловік позивача мав право власності на 1/5 частину колгоспного двору, в склад якого входило домоволодіння за вищевказаною адресою, то кожен з дітей отримав по 1/10 частині домоволодіння, старша донька [PERSON] стала мати (1/5+1/10) 3/10 частин домоволодіння, а молодша донька стала власницею 1/10 частини домоволодіння. 7 квітня 2005 року помер бувший член колгоспного двору, голова двору [PERSON]. Спадкоємцем першої черги після його смерті на 1/5 частину майна колгоспного двору відповідно до ст.1261 ЦК України була його дружина [PERSON], як дружина, яка його пережила, а також відповідно до заповіту, на яку померлий його залишив. Отже [PERSON] стала власницею (1/5+ 1/5) = 2/5 частин будинку. Отже після смерті [PERSON] право власності на домоволодіння належало: позивачу [PERSON] на 2/10 частин будинку, відповідачу [PERSON] на 4/10 частин будинку, позивачам [PERSON] 3/10 частин і [PERSON] 1/10 частин будинку. Позивачу [PERSON] стало відомо, що [PERSON] отримала в державній нотконторі свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом на весь будинок. Позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори Новоодеського району Миколаївської області з проханням надати роз'яснення та копію свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено та повідомлено, що [PERSON] на підставі заповіту видали свідоцтво на право на спадщину на весь будинок. Так як нотаріус вважає, що померлому належав весь будинок на праві власності. Відповідно до чинного законодавства нотаріус повинна була видати в порядку спадкування тільки на 1/5 частину домоволодіння, а ще 1/5 частину видати свідоцтво про право власності як бувшому члену колгоспного двору. Все це змусило позивачів звернутися до суду про визнання свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON], яке видано Новоодеською нотаріальною конторою від 19.04.2016 року частково недійсним та визнання права власності на будинок за позивачами, а саме за [PERSON] на 2/10 частин будинку, [PERSON] на 3/10 частин будинку та [PERSON] на 1/10 частину будинку. На підставі викладеного позивачі просили суд: визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON], яке видане Новоодеською державною нотаріальною конторою 19.04.2016 року та визнати за [PERSON] право власності на 2/10 частин будинку, за [PERSON] право власності на 3/10 частин будинку, за [PERSON] на 1/10 частину будинку та стягнути з відповідача всі судові витрати. Під час судового розгляду справи до суду надійшла заява від [PERSON], який просив допустити його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та ним була подана відповідна позовна заява до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору. В своїй позовній заяві [PERSON] вказав, що він є сином відповідача [PERSON]. З моменту народження 17.11.1957 року та до січня 2000 року він проживав в спірному житловому будинку № 17 по вул.Жовтневій (нині [PERSON]) в с.Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. Від своєї матері у зв'язку з розглядом справи за позовною заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON] до неї, [PERSON], про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та про визнання права власності, та доданих до неї копій документів, йому стало відомо про належність спірного житлового будинку № 17 по вул.Жовтневій ([PERSON]) в с.Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області до групи - колгоспний двір. Тому тільки зараз [PERSON] звертається за захистом свого права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору. [PERSON] завжди вважав, що цей будинок належить його батькові, [PERSON] на праві особистої власності. Однак даний будинок відносився до типу господарств - колгоспний двір. Рішенням виконавчого комітету Новоодеської районної ради народних депутатів № 157 від 20.09.1988 року жилий будинок № 17 по вул. Жовтнева в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області передано у власність батькові позивача [PERSON], як голові колгоспного двору. На підставі даного рішення 20.06.1989 року виконавчий комітет Новопетрівської сільської ради народних депутатів видав на ім'я батька, [PERSON], [PERSON] про право приватної власності на житловий будинок з належними йому будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Новопетровське по вулиці Жовтневій (нині [PERSON]) № 17, що належить колгоспному двору, голова якого [PERSON]. [PERSON] 20.06.1998 року зареєстроване Вознесенським бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 679. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року з прийняттям ЗУ «Про власність». На момент передачі спірного житлового будинку у власність колгоспного двору [PERSON] (момент прийняття рішення виконавчим комітетом Новоодеської районної ради народних депутатів № 157 від 20.09.1988року) членами даного колгоспного двору були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина голови двору, [PERSON] - син голови двору, та позивач [PERSON] - син голови двору. Отже кожен з 4 членів колгоспного двору стали власниками по 1/4 частині колгоспного двору в тому числі спірного домоволодіння. Брат позивача, [PERSON], 06.05.1989 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Їх діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] стали проживати в спірному будинку від моменту свого народження. Але [PERSON], та [PERSON] проживали в будинку менше трьох років підряд до встановленої законодавством дати 15.04.1991 року, а [PERSON] до 15.04.1991 року ще не народилась. Тому вони не набули статусу члена колгоспного двору, та не набули прав на частку в майні колгоспного двору батька, так як недовгочасно перебували в складі двору та не брали участі своєю працею і коштами у створенні та веденні спільного господарства двору. Одже співвласниками спірного житлового будинку станом на 15.04.1991 року являлися виключно лише позивач [PERSON], його брат [PERSON] та їх батьки з відповідною часткою кожного у майні колгоспного двору - 1/4. Позивач [PERSON] вважає, що він, як член колгоспного двору має право на частку майна колгоспного двору в тому числі на частину спірного житлового будинку, так як він безпосередньо своїми коштами та працею приймав участь в господарському дворі батька. Позивач працював в колгоспі ім.Чапаєва в с.Новопетровське Новоодеського району Миколаївської області. Разом з батьком та матір'ю відбудовував цей будинок, збудований у 1918 року (згідно технічного паспорту), та у впродовж багатьох років підтримували його в належному до житла стані. Тож позивач своїми коштами та працею брав участь у створенні та веденні спільного господарства двору, сприяв зростанню господарського двору батька. Виїхав він з двору у січні 2000 року. 06.02.2000 року брат позивача помер. Відповідно ст. 563 ЦК УРСР в редакції 1963 року (норми якого застосовуються до даних правовідносин) в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Згідно даних норм права, спадщина на майно колгоспного двору після смерті брата, [PERSON], не відкрилась, оскільки на момент його смерті 06.02.2000 року залишалися інші члени колгоспного двору, це позивач [PERSON] та його батьки. Після смерті батька, [PERSON], який помер 07.04.2005 року, мати залишилась останнім членом колгоспного двору, а також спадкоємцем чоловіка за складеним ним заповітом. Батько заповідав своє майно матері позивача [PERSON], яка після його смерті отримала в державній нотаріальній конторі [PERSON] на право власності в порядку спадкування за заповітом на весь спірний будинок. [PERSON] помер раніше свого батька, до відкриття спадщини після смерті батька, тож його дружина [PERSON] та доньки [PERSON], [PERSON] не набувають і у порядку спадкування права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору, у тому числі на частку спірного житлового будинку. Позивач вибув з членів колгоспного двору, головою якого був його батько, у січні 2000 року, але вважає, що він не втратив права на частку в майні цього двору, так як станом на 15.04.1991 року проживав у будинку та був членом колгоспного двору батька. Частка позивача [PERSON] відповідно до закону визначається виходячи з того майна двору, яке було на час його вибуття і яке збереглося на теперішній час - а саме 1/4 частина спірного житлового будинку, який входив до складу колгоспного двору батька. Проте це право позивача відповідачами не визнається. У звязку з наведеним позивач просить суд: визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 19.04.2016 року Новоодеською державною нотаріальною конторою на імя [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: вулиця Жовтнева (на сьогоднішній день [PERSON]) будинок 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. В судовому засіданні позивачі за первісним позовом та їх представник позов підтримали в повному обсязі та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві просили позов задовольнити. Щодо позову [PERSON] до них то пояснили, що позовні вимоги не визнають та вважають, що позов не підлягає задоволенню, а [PERSON] не має права на частку в колгоспному дворі. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] заперечила проти задоволення первісного позову та пояснили, що позивачі не мають права на отримання частки в майні колгоспного двору та просила в задоволенні позову відмовити. Щодо позову [PERSON], то вважає, що він має право на отримання своєї частки в майні. Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечили, вважаючи що позивачі не мають права на отримання частки в майні колгоспного двору, просили в задоволенні позову відмовити. Щодо своїх позовних вимог, то суду пояснили, що позов підтримують, всі обставини, на які вони посилаються викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити. Судом встановлено, що 20.06.1989 року на підставі рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області від 20.09.1988 року [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 17, розташований по вулиці Жовтневій (нині [PERSON]) в селі Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. Згідно вказаного свідоцтва вказаний житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами належить колгоспному двору, голова якого [PERSON]. Належність вказаного будинку до колгоспного двору також підтверджується даними по господарських книг, а також не заперечується жодною стороною. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 року положення статей 17, 18 Закону "Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім'я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Згідно по господарських книг станом на 15.04.1991 року в будинку проживали та були членами колгоспного двору [PERSON] голова колгоспного двору, [PERSON] дружина голови колгоспного двору, [PERSON] син голови колгоспного двору, [PERSON] син голови колгоспного двору, [PERSON] невістка голови колгоспного двору, [PERSON] онука голови колгоспного двору. Посилання позивачів за первісним позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на те, що позивач за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] не був членом колгоспного двору судом не може бути прийнято до уваги, так як відповідно до довідки Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області № 274 від 23.01.2017 року [PERSON], [INFO], відповідно до даних паспортного обліку виконкому Новопетрівської сільської ради дійсно був зареєстрований за адресою вул.Жовтнева (нині [PERSON]), 17 с.Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області з 1957 року. З 27.01.2000 року він був зареєстрований за адресою: [INFO]. Крім того в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] до 2000 року проживав в спірному будинку з дня народження, а в подальшому і з своєю дружиною. Колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Згідно пп. «б» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 року розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. В судовому засіданні було встановлено, що спірний будинок було побудовано в 1918 році батьками голови колгоспного двору [PERSON]. У вказаному будинку він народився та проживав до своєї смерті, а з 1978 року після смерті свого батька [PERSON] став головою колгоспного двору. У 1957 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], яка є відповідачем по справі. У вказаному будинку вони проживали весь час, а [PERSON] проживає і на сьогоднішній день після смерті [PERSON] 07.04.2005 року. Також у вказаному будинку проживали їх діти [PERSON] до 27.01.2000 року та [PERSON] до дня своєї смерті 06.02.2000 року. У вказаному будинку на сьогоднішній день також проживають позивачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Але судом також встановлено, що вказаний будинок був переобладнаний до 1988 року за рахунок голови колгоспного двору [PERSON], його дружини [PERSON] та їх дітей [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] уклав шлюб з позивачем по справі за первісним позовом [PERSON] 06.05.1989 року, тобто після того, як будинок був переобладнаний, і рішенням виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області № 157 від 20.09.1988 року за колгоспним двором, головою якого був [PERSON] було оформлено право власності на вищевказаний будинок. Донька [PERSON] та [PERSON] [PERSON] народилася 20.05.1990 року. З таких обставин суд вважає, що право на будинок № 17, який розташований по вулиці Жовтневій (на сьогоднішній день [PERSON]) село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, як на майно колгоспного двору отримали [PERSON] голова колгоспного двору, [PERSON], дружина голови колгоспного двору, їх діти [PERSON] та [PERSON]. 06.02.2000 року помер член колгоспного двору [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли його діти [PERSON] та [PERSON]. 08.08.2000 року їм було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та грошові вклади, які належали їх батькові на праві власності. Спадщина на спірний будинок не відкривалася. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.563 ЦК України (1963 року), норми якого повинні застосовуватися до спірних правовідносин, в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Як встановлено в судовому засіданні член колгоспного двору [PERSON] помер 06.02.2000 року. Після його смерті залишилися інші члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. А тому в задоволенні первісного позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності необхідно відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON], то вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню. Позивачі за первісним позовом заявили клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] з січня місяця 2000 року не проживає в спірному будинку. До вказаних правовідносин застосовується загальний строк позовної давності в три роки. А тому позов не підлягає задоволенню у звязку із спливом строков позовної давності. За таких обставин,

Outcome: dismissed