Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 21889 від 17 листопада 1997 року, укладеного на [PERSON] товарній біржі та визнання за ними права власності на квартиру [ADDRESS]. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачі послались на такі обставини. 17 листопада 1997 року на [PERSON] товарній біржі між [PERSON], [PERSON] яка діяла особисто та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка являлась членом біржі було укладено договір купівлі продажу квартири за адресою: [ADDRESS], площею 82, 30 кв.м. Цей договір був зареєстрований в КП "ОМБТІ та РОН", реєстровий № 243 пр. стр. 121 - р№ 335, нотаріально не посвідчувався. Квартира була придбана за грошову суму у розмірі 17 628 гривень, яка була сплачена до укладення договору. Сторони договору здійснили усі вимоги щодо даного правочину: фактично стали власниками квартири, поселилися у ній, офіційно зареєструвалися в квартирі, яка є їх постійним місцем мешкання, а [PERSON] виселилася з неї та знялася з реєстраційного обліку. В теперішній час в позивачів виникла необхідність розпорядитися власністю, але нотаріальна контора не визнає укладений договір купівлі-продажу дійсним. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, [PERSON] надав суду заяву в якій позов підтримує та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її особистої участі, Відповідач [PERSON] товарна біржа була належним чином повідомлена, її представник в судове засідання не зявився, причину відсутності суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 1997 року на [PERSON] товарній біржі між [PERSON], [PERSON] яка діяла особисто та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], яка являлась членом біржі було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], площею 82, 30 кв.м., що підтверджується копією договору купівлі-продажу № 21889 від 17 листопада 1997 року. Зазначений договір був зареєстрований в КП "ОМБТІ та РОН", реєстровий № 243 пр. стр. 121 - р№ 335, нотаріально не посвідчувався. Спірна квартира станом на 17.03.2010 року зареєстрована за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за правом приватної власності, що підтверджується відповіддю КП «ОМБТІ та РОН» на запит суду. Квартира була придбана за грошову суму у розмірі 17 628 гривень, яка була сплачена до укладення договору. Судом встановлено, що сторони договору здійснили усі вимоги щодо даного правочину: позивачі фактично стали власниками квартири, поселилися у ній, офіційно зареєструвалися в квартирі, яка є їх постійним місцем мешкання, а відповідачка [PERSON] виселилася з неї та знялася з реєстраційного обліку. У відповідності з ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одкч із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивачі повністю виконали угоду, а [PERSON] ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють визнати договір купівлі-продажу квартири за адресою: м. Одеса, вул. Банківська, буд. 193, кв. 121, укладеного сторонами по справі 17 листопада 1997 року, дійсним і визнає за [PERSON] Г.І., [PERSON] яка діяла особисто та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та Напожногс О.Г. право приватної власності на цю квартиру в рівних частках.

Outcome: approved