Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Представник позивача 27.05.2019, звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно їх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що відповідачі по справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] В пологовому будинку мати дітей [PERSON] написала відмову від новонароджених дітей. Батько [PERSON] жодного разу не відвідав своїх новонароджених доньок, не цікавиться їх життям та здоров`ям. Рішенням виконавчого комітету міської ради дітям було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та влаштовано до сімейних форм виховання. На підставі вищевикладеного представник позивача у позові просить позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] . Передати малолітніх дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Голопристанської міської ради. Стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь держави в особі органу опіки та піклування аліменти на дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку до їх повноліття. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що вказані у позові та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, відзив на позовну заяву не надали, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Голопристанської міської ради вбачається, що за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8-9). В матеріалах справи містяться акти про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину, з яких вбачається, що мати [PERSON] власноруч написала відмову від дітей, 15.11.2018 самовільно пішла з пологового відділення.(а.с.10-11) Згідно повідомлень в КП "Голопристанської ЦРЛ" в пологовому відділенні з 15.11.2018 перебувають діти, згідно письмової відмови матері [PERSON] , головний лікар Голопристанської ЦРЛ [PERSON] просить виконавчий комітет Голопристанської міської ради вирішити питання щодо влаштування дітей. (а.с.12-13) Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.05.2014, серія [NUMBER] , актовий запис №39. (а.с.14) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у [PERSON] відсутнє нерухоме майно, а [PERSON] має земельну ділянку площею 2 га, за адресою Херсонська область, Голопристанський район , Садівська сільська рада (а.с. 15-16) Згідно рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.07.2017 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо їх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 18-19) Таким чином судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу не займаються вихованням своїх малолітніх дітей, не цікавляться станом їх здоров`я, не утримують матеріально, що є достатньою підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов`язань по утриманню дітей, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується встановлення опіки, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. За правилами ч. 1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу (стаття 61 ЦК України). Пунктами 1.3., 1.4. «Правил опіки та піклування» затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88, встановлено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Пунктом 2.2. зазначених правил передбачено, що опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. За таких обставин, оскільки діти були покинуті батьками і в подальшому їх позбавлено батьківських прав відносно доньок, суд вирішує питання про передачу дітей для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому на користь органу опіки та піклування виконавчого комітету Голопристанської міської ради на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , слід стягнути з відповідачів аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.05.2019 і до повноліття дітей. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved