Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», Запорізької дирекції ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди, пені за прострочення виплати страхового відшкодування, в якому зазначає, що 01.07.2018 року приблизно о 09.50 годині водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Audi-A4» р.н. [NUMBER] , здійснюючи рух по проспекту Моторобудівельників, в м. Запоріжжі, припустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка перетинала проїзну частину проспекту Моторобудівельників в районі б. 52-а, яка внаслідок отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди. Автомобіль марки ««Audi-A4» р.н. [NUMBER] на дату ДТП був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Зазначеною дорожньо-транспортною пригодою позивачу спричинено матеріальну шкоду у вигляді витрат, пов*язаних із похованням матері, встановленням пам*ятника, моральна шкода в зв*язку із втратою близької людини, які заподіяні внаслідок експлуатації джерела підвищеної небезпеки. Позивачем на адресу страховика - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було подано заяву на виплату страхового відшкодування. Страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» частково оплачено позивачу суму страхового відшкодування, а саме в розмірі 35322,07 грн., з яких 12 984,07 грн. матеріальної шкоди, 22338,00 грн. - моральної шкоди. Посилаючись на те, що страховиком в супереч вимогам Закону України «Про загальнообов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплачено суму страхового відшкодування не в повному обсязі, що призвело до прострочення виплати страхового відшкодування на недоплачену частину, позивач просить суд стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» недоплачену суму страхового відшкодування 37322,06 грн., з яких 14 984,06 грн. - витрати на поховання, 22338,00 грн. моральної шкоди, а також пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 2355,89 грн. До відповідача [PERSON] позивачем заявлено вимоги про відшкодування грошової суми у якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю матері, яка складає 205224 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. 04.11.2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, відповідно до якого він заперечує проти стягнення з нього суми моральної шкоди заявленої позивачем, оскільки постановою від 29.12.2019 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018080000000195 від 01.07.2018 року за ч. 2 ст. 286 КК України закрито в зв*язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а за змістом вказаної постанови причинною даної дорожньо-транспортної пригоди стало невиконання пішоходом вимог п. 4.14 а),б),г) Правил дорожнього руху України. Зазначив, що саме страховою компанією в межах встановленого полісом ліміту відповідальності за шкоду заподіяну здоров*ю повинно відшкодовуватись сума збитків, оскільки його дії в причинному зв*язку із смертю [PERSON] не перебувають. 11.11.2019 року відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» подало відзив на позов, за змістом якого проти його задоволення заперечувало, з посиланням на проведення належного розрахунку відповідно до Закону України «Про загальнообов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та виплату позивачу суми страхового відшкодування в розмірі 35322,07 грн. Оскільки сума страхового відшкодування була виплачена у строки та у межах ліміту, тому підстави для задоволення позовних вимог заявлених до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відсутні. Одначасно із відзивом на позов ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» подало клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, з посиланням на те, що ці витрати не доведені належним чином. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них (ст.2 п.2.1. Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). З матеріалів справи суд встановив,що 01.07.2018 року приблизно о 09.50 годині, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Audi-A4» р.н. [NUMBER] , здійснюючи рух по проспекту Моторобудівельників, в м. Запоріжжі, припустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка перетинала проїзну частину проспекту Моторобудівельників в районі б. 52-а. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] померла на місці пригоди. Смерть [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Постановою слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Запорізькій області старшим лейтинантом поліції Савенко О.С. від 29.12.2018 р. кримінальне провадження за фактом даної ДТП за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України закрито за відсутністю в діянні водія транспортного засобу «Audi-A4» р.н. [NUMBER] , [PERSON] складу кримінального правопорушення. Згідно змісту вказаної постанови позивач [PERSON] був визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, та є сином загиблої [PERSON] , що також підтверджується копією свідоцтва про народження, (а.с. 12). На момент ДТП цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» за полісом АК/8401656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» направлено заяву про виплату страхового відшкодування. Витрати які понесені позивачем складають: -14940,00 грн. витрати на організацію поховання; -2770,58 грн. витрати на виготовлення могили; -1369,55 грн. витрати на бальзамування тіла; -8888,00 грн. виготовлення та встановлення пам*ятнику, що складають 27 968,13 грн. Розглянувши заяву та додані до неї документи ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було прийнято рішення про виплату [PERSON] суму моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого в розмірі 22338 грн. з розрахунку 3723,00*12=44676/2=22338,00 грн., а також витрат на поховання в розмірі 12984,07 грн. з розрахунку 25968,13 грн./2=12984,07 грн. Вирішуючи вимоги заявлені до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суд виходить з наступного. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Виходячи з наведених норм, цивільно-правова відповідальність настає не залежно від вини особи, що спричинила шкоду. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18. У відповідності до вимог п. 27.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. А відповідно до п. 27.4 , 27.5 цього ж Закону, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виходив з того, що відповідно до ст. 27 Закону право на одержання страхового відшкодування матеріальної та моральної шкоди пов*язаної із смертю потерпілої [PERSON] володіє її син [PERSON] , та відповідно до ст. 36,36.3 відшкодував суму страхового відшкодування виходячи з кількості осіб. Відповідно до ст. 36 Закону, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Разом з цим, суд не погоджується з таким розрахунком відповідача, оскільки, поділ розміру заподіяної шкоди в цьому випадку припадає лише на одну особу, та відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» страховиком повинна бути відшкодована сума моральної шкоди в розмірі 44776 грн., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі станом на день ДТП 01.07.2018 року - 3723 грн.*12=44776 грн., матеріальної шкоди 27968,13 грн. З наведеного випливає, що ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» позивачу не в повному обсязі відшкодувало суму шкоди за полісом АК/8401656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В свою чергу потерпілий повинен надати суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Як встановлено з матеріалів справи позивачем було понесені витрати на поховання загиблої у ДТП [PERSON] , а також витрати на спорудження надгробного пам*ятника на загальну суму 27968,13 грн., що не перевищує суму страхового відшкодування визначеного полісом АК/8401656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, втрата близької людини беззаперечно вказує на отримання позивачем моральної шкоди, яка за полісом може бути виплачена з урахування положень Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік». З огляду на це заподіяна потерпілому шкода має бути відшкодована страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу. Суд встановивши, що страховиком частково сплачено суму страхового відшкодування 04.03.2019 року, шляхом безготівкового поповнення карткового рахунка позивача, дійшов до висновку, про стягнення з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» моральну шкоду в сумі 22338,00 грн., витрати на поховання в розмірі 14984,06 грн. Термін прострочення недоплаченої суми страхового відшкодування до звернення позивача із позовом становить 64 дні, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача-страховика пені за період прострочення в розмірі 2355,89 грн., що передбачена обліковою ставкою НБУ підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги заявлені до відповідача [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 3 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Ст. 22.1 визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» полісом АК/8401656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну здоров*ю потерпілих під час ДТП складав 200000 грн., за шкоду заподіяну майну 100000 грн. Ст. 1166 ЦК України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до ст.. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; Постановою слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Запорізькій області старшим лейтинантом поліції Савенко О.С. від 29.12.2018 р. кримінальне провадження за фактом даної ДТП за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України закрито за відсутністю в діянні водія транспортного засобу «Audi-A4» р.н. [NUMBER] , [PERSON] складу кримінального правопорушення. З наведеного суд встановив, що шкода завдана позивачу внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, проте не з вини відповідача [PERSON] , що є підставою для відшкодування шкоди саме страховою компанією. Крім того, суд бере до уваги долучену до матеріалів справи відповідачем [PERSON] розписку, відповідно до якої він 05.07.2018 року компенсував позивачу [PERSON] моральну шкоду в розмірі 18750 грн. За змістом вказаної розписки [PERSON] вказав про відсутність до [PERSON] будь-яких претензій. З вказаних підстав суд відмовляє в задоволенні вимог заявлених до [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. ч. 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 79 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на професійну правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, обчислюється за кожну годину пропорційно до середньої заробітної плати особи, розрахованої відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100; загальний розмір виплати не може перевищувати суми, розрахованої за відповідний час, виходячи із трикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження обставин надання правової допомоги [PERSON] при розгляді даної справи суду були надані укладений між [PERSON] та адвокатом Тивоненко Д.Р. договір про надання професійної правничої допомоги № 18/02 від 18.02.2019 р.(а.с.16), додаток №1 до договору № 18/02 від 18.02.2019 р.,акти надання послуг до вказаного договору та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 25/02 на загальну суму 3800 гр. 00 коп. Водночас, відповідно до ч.4 ст 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Виходячи із принципу співмірності та розумності, суд враховує, що вказана справа жодним чином не впливає на репутацію сторін у справі, відсутності публічного інтересу до справи, часу що витрачений адвокатом для виконання робіт, складністю справи, та обсягом наданих адвокатом послуг, суд дійшов до висновку, судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню в розмірі 2000 грн. Згідно ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь держави судовий збір в розмір 768,40 грн.

Outcome: partial