Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про захист прав споживачів, в якому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 42347,36 грн., що складається з: викупної суми за Договором у розмірі 37497,14 грн.; 4210,86 грн. - витрат, пов'язаних зі зміною індексу інфляції; три відсотки річних у розмірі 639,36 грн., відшкодувати судові витрати з оплати професійної правничої допомоги, та витрат пов'язаних зі сплатою судового збору. 30 жовтня 2018 року (вх.. №61473) до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, представник позивача просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Планета Страхування» на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 43436,89 грн., що складається з: викупної суми за Договором у розмірі 37497,14 грн.; 4653,37 грн. - витрат, пов'язаних зі зміною індексу інфляції; три відсотки річних у розмірі 1286,38 грн., відшкодувати судові витрати з оплати професійної правничої допомоги, та витрат пов'язаних зі сплатою судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10листопада 2008 року, між сторонами було укладено Договір добровільного страхування життя №001617/1108-3 на умовах, визначених в «Правилах добровільного страхування життя». 04 жовтня 2017 року, позивач у відповідності вимог п. п. 14.1 Договору та п.п. 13.1.9 «Правил добровільного страхування» звернулась до страховика з заявою про припинення дії Договору добровільного страхування життя №001617/1108-3 від 10 листопада 2008 року та здійснити виплату коштів. 10 листопада 2017 року між сторонами було укладено Додаткову угоду про дострокове припинення Договору Добровільного страхування життя №001617/1108-3, відповідно до п. 3 якого, сторони погодили, що сума викупної суми складає 46580,29 грн., яка з урахуванням суми що підлягає оподаткуванню становить 37497,14 грн., та має бути виплачена страховиком протягом двох тижнів з моменту дострокового припинення дії Договору страхування. Позивач зазначає, що відповідач не здійснив у визначений Договором термін виплату викупної суми, внаслідок чого страхувальником прострочено виконання грошового зобов'язання, а тому позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх порушених прав. 19 червня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариств «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживачів повернуто позивачу. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року, апеляційну скаргу представника [PERSON] - задоволено, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2018 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції. 03 жовтня 2018 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано в провадження судді Марфіній Н. В.. 03жовтня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, та надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України (а.с. 68-70). Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 08 жовтня 2018 року, представник ПрАТ «СК «Планета Страхування» отримав копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви разом із доданими до неї додатками, яка направлялась на адресу відповідача, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення, однак правом подати відзив на позовну заяву не скористався (а.с.73). У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що жодних заперечень з приводу розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення, позивачка не викладала. За таких умов суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст.. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмовідокази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони гуртуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Вимоги ч.1 ст. 16 цього Закону встановлюють, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 10листопада 2008 року між Закритим акціонерним товариством «СК «Планета Страхування» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Планета Страхування»)та [PERSON], було укладено Договір добровільного страхування життя №001617/1108-3, з визначеним строком дії Договору20 років. Відповідно до пункту 15.4 Договору, у випадках, що не передбачені Договором, сторони керуються «Правилами добровільного страхування життя з додатковими ризиками» що затвердженні Головою правління ЗАТ «СК «Планета Страхування» 22 червня 2004 року. Відповідно до п. 13.1.9 «Правил добровільного страхування життя з додатковими ризиками», дія Договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у наступних випадках, зокрема, за ініціативою Страхувальника, якщо це передбачено умовами Програми страхування. У цьому випадку виплата викупної суми здійснюється згідно з умовами Програми страхування. При щорічному внесенні страхових внесків або при виплаті страхових внесків згідно з п. 5.6 цих Правил отримання викупної суми стає можливим тільки по закінченню другого року дії Договору страхування. У разі дострокового припинення дії Договору страхування за вимогою Страхувальника, якщо ця вимога не пов'язана з невиконанням Страховиком умов Договору страхування, або за вимогою страховика, якщо його вимога зумовлена порушенням Страхувальником умов Договору страхування, Страхувальнику виплачується викупна сума. Про намір достроково припинити дію Договору страхування Страхувальник повинен письмово сповістити Страховика не пізніше, ніж за 30 днів до дати припинення. Виходячи з положень ст.28 Закону України «Про страхування», дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Дія договору особистого страхування не може бути припинена страховиком достроково, якщо на це немає згоди страхувальника, який виконує всі умови договору страхування, та якщо інше не передбачено умовами договору та законодавством України. Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. 25вересня 2017 року [PERSON] звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» із заявою про припинення дії Договору добровільного страхування життя №001617/1108-3 від 10 листопада 2008 року. (а. с. 51). 09 жовтня 2017 року, ПрАТ «СК «Планета страхування» направило на адресу позивача лист (вих.. №203), відповідно до якого, повідомлено, що у випадку дострокового припинення дії Договору здійснюється виплата викупної суми. Дострокове припинення здійснюється на страхову річницю, а розрахунок викупної суми здійснюється актуарно на дату припинення дії Договору. Відтак, за попередніми розрахунками на підставі діючої методики, викупна сума на 10.11.2017 року становитиме 46580,29 грн., що згідно з чинного законодавства, з урахуванням оподаткування у розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5 % становитиме суму у розмірі 37497,14 грн. (а. с.52) 10 листопада 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета Страхування» та [PERSON], було укладено Додаткову угоду про дострокове припинення Договору добровільного страхування життя №001617/1108-3 від 10 листопада 2018 року, відповідно до умов якої, на підставі заяви Страхувальника за вхід. №221 від 31 жовтня 2017 року, Сторони погодили достроково припинити дію Договору №001617/1108-3 від 10 листопада 2008 року з 10 листопада 2017 року з подальшою виплатою викупної суми в сумі 46580,29 грн., що розрахована математично на день припинення договору страхування, та складає 37497,14 грн. з урахуванням суми що підлягає оподаткуванню (а. с. 53). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред'явлено вимоги до відповідача про стягнення викупної суми в розмірі 37497,14 грн., оскільки відповідачем порушено умови договору в частині повернення викупної суми позивачу після припинення дії Договору добровільного страхування життя №001617/1108-3, в свою чергу, відповідач не скористався процесуальним правом надати докази, які мали підтвердити виконання договірних зобов'язань щодо повернення позивачу викупної суми. Виходячи з аналізу норм ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Саме до останнього виду грошових зобов'язань належить укладений сторонами договір про надання послуг, оскільки ним установлена ціна договору - страхова сума. Крім того, слід зазначити, що ст. 625 ЦК України розміщена в розд. І "Загальні положення про зобов'язання" книги 5 ЦК України , а тому поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору добровільного страхування життя, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язання, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. (постанова ВСУ від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс1 1). Відповідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від суми простроченої позики нараховується від дня, коли сума позики мала бути повернута, до дня її фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, передбачених договором позики. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п.2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періодів порівнянні з базовим. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Виходячи з природи спірних правовідносин, неналежне виконання відповідачем умов договору страхування в частині несвоєчасного його виконання тягне за собою цивільно-правову відповідальність, що передбачена ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, тому суд вважає правомірним вимоги позивача в частині стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, яка з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог складає суму1286,38 грн., та витрат, які позивач поніс при індексі інфляції за час прострочки по сплаті викупної суми, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог у розмірі 4653,37 грн.При визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог. Відповідно до попереднього визначення суми судових витрат, які розраховано позивачем з урахуванням п. 1 Додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги №75 від 23 квітня 2018 року, згідно якого, сторони домовились, що «Адвокатське об'єднання» на виконання умов основного Договору про надання правової допомоги зобов'язується надати Клієнту наступні послуги: 1. Надання консультації: 1000 грн.; 2. Підготовка позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви, подання до суду 4000 грн. за чотири години роботи; 3. Написання відповіді на відзив, підготовка додатків до відзиву, відправлення відзиву до суду та сторонам по справі 2000 грн. за дві години роботи; 4. Підготовче судове засідання (одне засідання) 1500 грн. за одну годину роботи; 5. Розгляд справи (одне судове засідання) 1500 грн. за одну годину роботи, та поштові відправлення в сумі 100 грн. Як на підтвердження сплати понесених судових витрат, позивачем надано Меморіальний ордер №@2PL680136 від 05 травня 2018 року, згідно якого, на рахунок Б. Ф. Б. Легал Груп зараховано 10000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача як суму судових витрат, понесених позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В силу ч. 1 ст.ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як убачається з матеріалів справи, 23 квітня 2018 року, між [PERSON] та Адвокатським об'єднанням «Б.Ф.Б. Легал Груп» в особі керуючого партнера - адвоката [PERSON] укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги №75. Відповідно до ст. 134 Цивільного процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. В межах даного спору інтереси позивача [PERSON] здійснює представник [PERSON], Договір про надання правничої допомоги укладено між [PERSON] та Адвокатським об'єднанням «Б.Ф.Б. Легал Груп» в особі керуючого партнера - адвоката [PERSON], за таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред'явлено вимоги до відповідача про відшкодування судових витрат з оплати професійної правничої допомоги. Визначаючи розмір судових витрат з оплати професійної правничої допомоги, суд виходить з того, що між [PERSON] та Адвокатським об'єднанням «Б.Ф.Б. Легал Груп» укладено Договір про надання правничої допомоги, умовами якого було визначено обсяг та вартість надання правничої допомоги, разом з тим, враховуючи положення ч. 2,3 ст. 137 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати з оплати професійної правничої допомоги у розмірі 4000,00 грн. за підготовку позовної заяви, підготовку додатків до позовної заяви, подання до суду, в іншій частині судові витрати з оплати професійної правничої допомоги не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази виконання робіт пов'язаних з надання консультації;написання відповіді на відзив, підготовка додатків до відзиву, відправлення відзиву до суду та сторонам по справі; участь у підготовчому судовому засіданні; розгляд справи (одне судове засідання). Надаючи оцінку доказам вимог позивача про стягнення з відповідача витрат з оплати професійної правничої допомоги, яку подано представником позивача з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, суд виходить з того, що 19 жовтня 2018 року між Адвокатським об'єднанням «Б.Ф.Б. Легал Груп» в особі керуючого партнера - адвоката [PERSON] та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги №75 від 23 квітня 2018 року, відповідно до якого, сторони домовились, що на виконання умов основного Договору Адвокатське об'єднання зобов'язується надати «Клієнту» наступні послуги: 1. Надання консультації: 1000 грн.; 2. Підготовка позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви, подання до суду 4000 грн. за чотири години роботи; 3. Підготовка апеляційної скарги з додатками 2000 гр. за дві години роботи; 4. Підготовка заяви про збільшення позовних вимог, проведення перерахунків позовних вимог, підготовка копій заяви про збільшення позовних вимог та додатків до неї для всіх учасників справи, відправка копій заяви про збільшення позовних вимог та додатків до неї учасникам справи 3000,00 грн. за три години роботи; разом з тим, представником позивача не надано належних та допустимих доказів які б могли підтвердити фактичні витрати позивача за надання правничої допомоги,які зазначені в заяві про збільшення позовних вимог. Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України) Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до ст. 12 ЦПК Україниучасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариств «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживачів підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення, суд присуджує стягнути з Приватного акціонерного товариств «Страхова компанія «Планета Страхування» на користь [PERSON] викупної суми за Договором добровільного страхування життя з урахуванням суми, що підлягає оподаткуванню в розмірі 37497,14 грн., 4653,37 грн. - витрат, пов'язаних зі зміною індексу інфляції, три відсотки річних у розмірі 1286,38 грн.,та 4000,00 грн. з оплати професійної правничої допомоги в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial