Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовної заявою, в якій просить стягнути із відповідача Державної казначейської служби України на свою користь 6796,94 гривень матеріальної шкоди та 25000,00 грн. моральної шкоди, завданих протиправними діями інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 23.07.2012 року, у відповідності до встановленого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю порядку, ним була здана заява до останніх про прийняття в експлуатацію збудованого ним житлового будинку та додані до неї документи передбачені законодавством. Однак, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю зазначені документи були зареєстровані лише 01.08.2012 року за №7/10-і-1008/76. Як виявилося пізніше, це була перша і остання дія, вчинена працівниками інспекції в 2012 р. по розгляду поданих документів. У відповідь на систематичні нагадування головний інспектор державного архітектурно-будівельного контролю Петренко Ю.В. впродовж серпня-вересня 2012 р. не менше 7 разів повідомляв по телефону про визначені дати для вирішення його документів, одночасно вимагаючи чекати його за адресою зведеного будинку. Однак жодного разу він там не появився, жодної своєї обіцянки не виконав і жодного разу свої вчинки не пояснив. Ніяких наслідків не дало також усне звернення до начальника інспекції Шушняка Б.Б., який пообіцявши, що подані документи будуть своєчасно і об'єктивно розглянуті, нічого не зробив для їх розгляду. Також, керівництво інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, переслідуючи мету якомога довше затягнути розгляд у суді заявленого ним позову, проігнорували всі ухвали Васильківського міськрайонного суду про надання необхідних документів та явку її представника. Аналогічним чином проігнорована постанова від 03.12.2012 року, якою тривала бездіяльність інспекції визнана протизаконною і вона була зобов'язана судом невідкладно розглянути подані ним документи. Однак, постанова суду не виконана по даний час. Позивач стверджує, що діючими подібними протизаконними та безчесними методами, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю вдалося затягнути вирішення питання про можливо примусову реєстрацію декларації більш як на 5 місяців (розгляд судом справи розпочато 22.10.2012 р., а повернена вона із апеляційного суду 29.03.2013 р.), що дало можливість листом від 15.02.2013 р. відмовити у розгляді повторно направлених документів за мотивами внесення з 05.01.2013 р. змін у діючи нормативні акти, невизначеності деяких практичних питань та втрати чинності виготовлених раніше документів. А тому вважає, що йому спричинені прямі матеріальні збитки на суму 5096 грн. 94 коп., які сплачені за виготовлення пакету документів, наданих інспекції ще 23.07.2012 р. і не розглянутих по суті по даний час. Крім того, діями працівників інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, які постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2012 року визнані протиправними, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 28.02.2013 р., йому нанесена значна моральна шкода. В обґрунтування позовних вимог щодо моральної шкоди позивач мотивує наступним. Зокрема, впродовж уже майже 15 місяців інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю навмисне блокується реалізація його законного права зареєструвати у встановленому законом порядку збудований будинок і проживання в ньому, оскільки проживання у власному будинку до реєстрації декларації заборонено Законом. А тому, він фактично позбавлений можливості вільно розпоряджатися своїм часом. Всі його, та його сім'ї плани: про лікування-відпочинок, поїздку до дітей зруйновані. Заздалегідь куплені білети повернені до каси за півціни. Від вкрай необхідної йому санаторно-курортної путівки у Трускавець (як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та хворому, що переніс 9 операцій, в т.ч. 5 - в 2012-2013 р.р., по видаленню каменів із нирок) вимушений був відмовитися із-за невизначеності по розгляду поданих до інспекції документів і необхідності весь час займатися питаннями яким чином змусити інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю виконати свій прямий службовий обов'язок. Таким чином, позивач вважає, що інспекція державного архітектурно-будівельного контролю завдала і продовжує завдавати йому моральні страждання, принижувати як людину, призвели до погіршення стану здоров'я, втрати сну, необхідності вперше за все життя постійно приймати заспокійливі препарати та ліки для пониження кров'яного тиску. Завдану йому незаконними діями інспекції моральну шкоду оцінює у розмірі 25000,00 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Представник третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в судовому засіданні позов не визнав, надавши заперечення на позов, обґрунтовуючи тим, що інспекція державного архітектурно-будівельного контролю не погоджується з вимогами позивача, вважає їх надуманими, необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки звинувачення позивача щодо погіршення стану його здоров'я є безпідставними та необґрунтованими. 01.08.2012 р. інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю отримано заяву про прийняття в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS], Васильківського району, Київської області, за результатами розгляду якої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю позивачу направлено поштою лист-відмову від 23.08.2012 р. №7/10-109/2308/02 із зазначенням підстав, що слугували підставою для відмови у проведенні реєстраційної дії. Згідно п. 3.7 Порядку після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації, замовник може звернутися до інспекції з заявою про прийняття в експлуатацію вищевказаного об'єкту повторно. Відповідно п.3.3 Порядку №91 від 24.06.2011 р. інспекція державного архітектурно-будівельного контролю розглядає документи, зазначені у пункті 3.2 та приймає протягом тридцяти днів з дати їх подання рішення про реєстрацію декларації або її повернення. Виходячи з вищенаведеного інспекцією розглянуто подані позивачем документи та прийнято вмотивоване рішення у встановлені законодавством строки. На повторне звернення позивача від 05.02.2013 р. щодо прийняття в експлуатацію об'єкту будівництва за адресою: [ADDRESS], листом від 15.02.2013 р. за вих.№7/10-6/1502/03 останнього було повідомлено про зміни до п.9 розділу V Прикінцевих Положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 05.02.2013 р., згідно яких інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2013 року, безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт приймають в експлуатацію вказані об'єкти за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж. Разом з цим, Порядок №91 від 24.06.2011 р. передбачав введення в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів будівництва, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012 р. Будь-які зміни до Порядку №91 на момент розгляду заяви позивача від 05.02.2013 р. законодавцем внесені не були, що унеможливило розгляд вказаної заяви позивача. Виходячи з вищенаведеного, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю вважає недоведеними позивачем факти завдання йому моральної та матеріальної шкоди, а тому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.2012 року позивачем було подано до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], яку інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстрували 01.08.2012 року. Як вбачається з листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 15.02.2013 р. за вих.№7/10-6/1502/03 позивача було повідомлено, що 05.02.2013 р. набули чинності зміни до п.9 розділу V Прикінцевих Положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно яких Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2013 р. безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт приймають в експлуатацію вказані об'єкти за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж.(а.с.12). Згідно виписки позивача [PERSON] з історії хвороби №1256 вбачається, що останній перебував на стаціонарному лікування в період з 17.08.2012 р. по 30.08.2012 р. та зафіксовано діагноз - уратокам'яна хвороба, коралоподібний камінь правої нирки. (а.с.16). Згідно виписки №602823/1598, вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 05.09.2012 р. по 14.09.2012 р. та зафіксовано діагноз - уратокам'яна хвороба, конкременти обох нирок.(а.с. 17). Випискою №601350/805 стверджується, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 23.04.2013 р. по 20.05.2013 р. та зафіксовано діагноз - сечокам'яна хвороба, конкременти правої нирки. Свідок [PERSON] показав, що спілкувався з позивачем, та від нього знає про обставини справи, а самостійно лише відвідував Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на предмет з'ясування обставин щодо прийняття рішення щодо позивача. Свідок [PERSON] показав, що спілкувався з позивачем, та від нього знає про обставини справи, а самостійно лише відвідував Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на предмет з'ясування обставин щодо прийняття рішення щодо позивача. Що матеріальної шкоди, то, за твердженням позивача, вона складається 5096,94 грн. - плати за виготовлення пакету документів, 1700 грн. - витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно п. 10-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, ст. 9 Закону "Про оперативно-розшукову діяльність". Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Отже, відповідачем пред'явлено до неналежного відповідача. Позивачу судом роз'яснено зміст ст.ст. 10, 33 ЦПК України, натомість позивач не побажав замінити відповідача або залучити співвідповідача. Щодо витрат на виготовлення пакету документів, що позивач замовив їх виготовлення та їх отримав, а отже відсутні підстави говорити що йому завдано збитків, тим більше що такі витрати на підпадають під визначення, яке міститься в ст. 23 ЦК України. Щодо витрат на правову допомогу, то, по-перше, в судовому засіданні позивач представляв свої інтереси самостійно, по-друге, позивачем не надано належних доказів понесення таких витрат відповідно до вимог законодавства (чек, квитанція, касовий ордер), по-третє, особа, яка начебто надала правову допомогу, це свідок у справі - [PERSON] Отже, позовні вимоги в частині витрат на правову допомогу в сумі 1700,00 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо моральної шкоди, то згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В п.п. 2-4 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з викладено відсутній склад правовідношення по відшкодуванню заподіяної шкоди (ст. 1167 Цивільного кодексу України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, з'ясовує, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином позивачем не надано суду доказів щодо матеріальних збитків та заподіяння інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю йому моральної шкоди, а також не обґрунтовано розмір моральної шкоди. Відповідно, позов є необґрунтованим, матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed