Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач ПАТ «ВФ Україна» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 25722,60 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Позов мотивований тим, що 18.02.2013 р. між ПрАТ «МТС Україна», (яке 23.05.2017 року перейменоване в ПрАТ «ВФ Україна») та відповідачем була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного зв`язку) № 6140557/1.12484613 на номер телефону [NUMBER] , тарифний пакет «GSM ULTRA». З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку, відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до умов договорів та умов користування мережами мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», що є невід`ємною частиною зазначених договорів, та згоду з якими підтверджено підписом відповідача, остання взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. При цьому одна із сторін договорів - ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договорів в повному обсязі. Проте відповідач перестала оплачувати надані послуги, при тому, що відповідно до умов договору, за наявності авансу, рахунок повинен бути сплаченим в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених договором, позивач змушений звернутись до суду з зазначеним позовом, та просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за надані телекомунікаційні послуги. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 18.02.2013 р. між ПрАТ «МТС Україна», (яке 23.05.2017 року перейменоване в ПрАТ «ВФ Україна») та відповідачем було укладено договір № № 6140557/1.12484613 про надання послуг (мобільного) телефонного зв`язку на номер телефону [NUMBER] , тарифний пакет «GSM ULTRA». Відповідно до умов договору та умов користування мережами мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», що є невід`ємною частиною зазначеного договору, та згоду з якими підтверджено підписом відповдіача, остання взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «ВФ Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за договором. При цьому, одна із сторін договору - ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договору в повному обсязі. Проте відповідач перестала оплачувати надані послуги, які відповідно до умов договору, мав бути сплаченим в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації", споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Станом на дату подання до суду позовної заяви, відповідач не оплатила отримані нею послуги зв`язку ані самостійно, ані на підставі надісланих позивачем на її адресу рахунків. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед ПрАТ «ВФ Україна» за надані телекомунікаційні послуги становить 25722,60 грн.,відповідно до доданого до позову розрахунку. На підставі цього та відповідно до умов договору, відповідач була відключена від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2019 р. у справі № 489/8049/18 ПрАТ «ВФ Україна» відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку з відсутністю інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, у тому числі із договорів. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно за частиною 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Статтею 903 цього Кодексу визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 902 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 36 Закону України "Про телекомунікації" встановлено відповідальність споживачів телекомунікаційних послуг. Позивачем надано весь необхідний обсяг доказів про наявність договірних відносин, за якими відповідач зобов`язалась в повному обсязі оплатити надані послуги, проте отримані послуги не оплатила. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними та підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1921 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved