Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що вона є власником житлового будинку №41 по вул.Котовського в с.Бистрик Бердичівського району. У вказаному будинку зареєстрований колишній власник [PERSON] [INFO], який за вказаною адресою не проживає. Оскільки відповідач в добровільному порядку з реєстрації не знімається, вона не може реалізувати свої права, щодо розпорядження, володіння та користування належним їй майном а тому вона змушена звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Повідомлений про день час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивачка на підставі договору купівлі-продажу є власником будинку №41 по вул.Котовського в с.Бистрик Бердичівського району. За вказаною адресою зареєстрований [PERSON], який відповідно до довідки №564 від14.07.2016 р. виданої сільською радою с.Бистрик за місцем реєстрації не проживає зостанні двадцять років. Згідно п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Чинне цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які відчужили своє житло (за колишнім власником житла у разі його зміни). За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову в повному обсязі.

Outcome: approved