Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивачка 06.02.2015 року звернулась у суд із вказаним позовом. В його обґрунтування зіслалась на те, що з 1992 по 2003 р.р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. На даний час дочка навчається у Київському медичному коледжі ім.. П.І. Гаврося. У зв'язку із навчанням дочка потребує значних коштів, а відповідач добровільно коштів не дає. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача кошти на навчання дочки у розмірі 1/3 частини його заробітку доходу. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився. Також подав заяву про розгляд справи у його відсутності у зв'язку із мобілізацією для участі в зоні АТО. Позовні вимоги визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на навчання дочки у заявленому розмірі. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали справи суд вирішив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1992 р. по 2003 р.. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про їх народження. [PERSON], на даний час навчається на першому курсі у Київському медичному коледжі ім. П.І. Гаврося, на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2014 р. по 05.07.2017 р.. Даний факт підтверджується довідкою №208 від 10.09.2014 р.. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено що відповідач працює на шахті "Степова", однак на даний час мобілізований та проходить підготовку для участі у зоні АТО, що підтверджується копією повістки про виклик до Сокальсько-Червоноградського ОРВК. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на час навчання його дочки у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, до закінчення нею навчання. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання.

Outcome: approved