Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] подав до суду даний позов, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла тітка позивачки - [PERSON]. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Ліснохлібичинської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 24 від 11 березня 2004 року, за яким заповіла усе своє майно на користь позивача [PERSON]. Спадкодавиці [PERSON] на день смерті належав жилий будинок з господарськими спорудами і будівлями в [ADDRESS] котрий відносився до колгоспного типу двору. Станом на 01.07.1990 року у спадковому будинку зареєстровані і проживали: спадкодавиця [PERSON] - голова двору, [PERSON] - чоловік племінниці, помер [INFO] року, позивач [PERSON]- племінниця, [PERSON] - син племінниці, [PERSON] - син племінниці. Після ліквідації колгоспних дворів відповідно до роз"яснень п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" вищезгаданим членам колгоспного двору станом на 15.04.1991 року кожному належало по 1/5 частині у майні колишнього колгоспного двору - домоволодінні [ADDRESS] які не витребовували та не виділяли свої частки з майна колишнього колгоспного двору. Також під час проживання членів двору проводилась реконструкція будинку на підставі рішення виконавчого комітету. Крім того позивач [PERSON] проживала та проживає у цьому господарстві і в даний час, та веде господарство. На момент смерті [PERSON] у спадковому будинку за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: позивач [PERSON] - племінниця та [PERSON] - син позивача. [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON]. На момент його смерті в спірному будинку проживали: позивач [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина позивач [PERSON], яка спадщину прийняла та сини [PERSON], [PERSON], які не прийняли спадщини. Спадщину за заповітом після смерті тітки [PERSON] позивач [PERSON] відповідно до ст.1268 ЦК України прийняла шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свіжоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа та витягу із Реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім того, частку спадкодавців та інших членів колгоспного двору не виділено, тому позивачу рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом до суду. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів за № 54837 від 21.12.2015 року виданої Коломийським МБТІ право власності на спадкове майно не зареєстровано. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно - домоволодіння в [ADDRESS] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засіданні не з'явились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] належав до типу колгоспного двору, головою якого була тітка позивачки - [PERSON], що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району № 1562 від 17.12.2015 р.(а.с.20) Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів за № 54837 від 21.12.2015 року виданої Коломийським МБТІ право власності на спадкове майно не зареєстровано(а.с.13) Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON], та члени двору: [PERSON]- позивач, племінниця голови двору, [PERSON] - чоловік позивачки, [PERSON] та [PERSON] - сини позивачки, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району № 1562 від 17.12.2015 р.(а.с.20) Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали голова двору [PERSON] та члени двору: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], які не втратили права на частку в дворі , то кожному із них належало по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] Однак належні їм частки члени двору не виділили. [INFO] року помер член колгоспного двору, чоловік позивачки [PERSON], про що 08 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 36(а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/5 ч. згаданого домоволодіння, котру прийняла відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України позивач по справі [PERSON]. [INFO] року померла голова колгоспного двору [PERSON], про що 07 травня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 15(а.с.11) На момент смерті [PERSON] у спадковому будинку були зареєстровані: позивач [PERSON] - племінниця та [PERSON] - син племінниці.(а.с.20) Спадкодавиця [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ліснохлібичинської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 24 від 11 березня 2004 року, за яким заповіла усе своє майнона користь позивача [PERSON] (а.с.19) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина по вищезазначеному заповіту на 1/5 частину спірного будинковолодіння. Спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та фотокопією заяви № 57 від 11.06.2013 р.(а.с. 21,42). Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині передбачених ст.1241 ЦК України немає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які не втратили права на частку у майні колгоспного двору, виділяти належні їм частки не бажають, на їх виділення не претендують, з позовними вимогами [PERSON] згідні, про що подали заяви. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Досин Н.Ф. Коломийського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріус не взмозі видати їй як спадкоємцю за заповітом свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у зв'язку з тим, що частки померлої [PERSON] та інших членів колгоспного двору не виділені із майна колишнього колгоспного двору. Крім того, відсутній правовстановлювальний документ, що підтверджує право власності померлої на нерухоме майно та витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, тому позивачу рекомендовано звернутися до суду(а.с.17, копія спадкової справи а.с.41-47). Згідно Звіту про оцінку вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість житлового будинку(літ. «А»), сарая (літ «Б»), вбиральні (літ «В»), криниці («№1), огорожі (№2-3) станом на 05 січня 2016 року становить 125 400 грн.(а.с.52-68) Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою [ADDRESS] На підставі наведеного та ст. ст..346, 392,1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved