Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її рідний брат по матері - [PERSON] . Після смерті брата залишилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) в КСГП «Десна» розміром 6.25 в умовних кадастрових гектарах. У 2019 році вона оформляла спадщину після покійної матері, а тому направляла запити в різні відомства та установи. Так, в листопаді 2019 року, від Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області нею було отримано відповідь на запит щодо внесення записів до Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) про видачу [PERSON] - матері позивача сертифікатів на право на земельну частку пай. З додатку, до даної відповіді випадково було встановлено, що не тільки [PERSON] мала право на пай згідно сертифікату, а і її син - [PERSON] - рідний брат позивача. Таким чином, саме з відповіді на запит вона встановила, що [PERSON] - її брат за життя мав у власності земельну частку (пай) розміром 6,25 в умовних кадастрових гектарах. Після того, як дізналася, що у брата у власності перебувала земельна частка (пай), вона звернулася до Куликівської районної державної адміністрації та отримала сертифікат на земельну частку (пай). Після отримання вказаного оригіналу Сертифікату позивач звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Євгенія Петровича, однак той відмовив у відкритті спадкової справи, оскільки у неї було відсутнє Свідоцтво про народження та Свідоцтво про смерть брата - [PERSON] , а також не було Довідки про остання місце проживання померлого брата. 3 урахуванням вказаних рекомендацій позивач звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням видати їй повторне Свідоцтво про народження брата - [PERSON] . Повторне Свідоцтво про народження покійного брата вона отримала лише 17 січня 2020 року, оскільки брат народився в Якутській АРСР, Алданського району, в с. Якокут, а тому представники Відділу державної реєстрації актів цивільного стану робили запит на отримання повторного Свідоцтва про народження [PERSON] до Відділу Управління запису актів громадянського стану при Уряді Республіки Саха (Якутія) по Алданському району. Повторне Свідоцтво про народження покійного брата вона чекала більше півроку. Після отримання повторного Свідоцтва про народження брата, наступним кроком було отримання повторного Свідоцтва про смерть брата. 02 червня 2020 року її представником було ініційоване звернення до Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції з прохання видати повторно Свідоцтво про смерть покійного брата. Видати повторно вказане Свідоцтво про смерть можливості не було, адже під час внесення інформації про смерть [PERSON] реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного сатану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області було допущено помилку у прізвищі померлого, замість « [PERSON] » було вказано « [PERSON] ». Після встановлення інформації, що повторно Свідоцтво про смерть покійного брата отримати вона не зможе без виправлення помилки, позивач звернулася до Куликівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) з проханням виправити дану помилку. Виправлення помилки тривало більше ніж півроку, оскільки знову Відділу державної реестрації актів цивільного стану необхідно було робити запит до Відділу Управління запису актів громадянського стану при Уряді Республіки Саха (Якутія) по Алданському району з метою перевірки дійсності інформації про народження померлого брата. Куликівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) помилку було виправлено та 18 березня 2021 року позивачу було видано повторно Свідоцтво про смерть брата - [PERSON] . Однак, до повного пакету документів для звернення до нотаріуса їй не вистачало інформації про останнє місце реєстрації покійного брата. 06.05.2021 року представником позивача було отримано відповідь від Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про те, що згідно відомостей господарського обліку, що ведеться у Вересоцькому старостинському окрузі Куликівської селищної територіальної громади громадянин [PERSON] , [INFO] ; починаючи з 2001 року і на дату надання відповіді зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На основі отриманої відповіді вона звернулася до Приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Євгенія Петровича з метою прийняття спадщини. Однак, приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Євгенієм Петровичем було повідомлено позивача, що він не може прийняти заяву про прийняття спадщини та зареєструвати спадкову справу, оскільки вона пропустила 6 (шестимісячний) строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий 2-х місячний строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду 29 червня 2021 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 30 червня 2021 року позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначено на 29 липня 2021 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 24 вересня 2021 року та був відкладений на 20 жовтня 2021 року. Представник позивача адвокат Городок Яна Володимирівна просила задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також додатково повідомила, що про смерть брата позивач дізналася лише в 2019 році від органу РАЦС. Місцем смерті та поховання [PERSON] , як з`ясувалося є місто Бориспіль. З братом позивач спілкувалася мало, тому що після смерті матері в 2003 році її помістили в інтернат. А з вітчимом, якому було відомо пре смерть [PERSON] позивач не спілкувалась. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Постернак Ю. О., відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] в місті Бориспіль Київської області помер [PERSON] (а.с. 10). Після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входить, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 6,25 умовних кадастрових гертарів, що розташована на території Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині - Куликівська селищна рада), підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0121937, виданим на ім`я [PERSON] (а.с.14). Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 03-09/2159 від 04 жовтня 2021 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] (а.с.70). [PERSON] є рідною сестрою по матері [PERSON] , оскільки їхньою матір`ю у відповідних свідоцтвах про народження зазначена [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.9, 11, 12). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив (а.с. 28-29). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за законом другої черги майна померлого [INFO] [PERSON] . Спадщину до цього часу іншими спадкоємцями не було прийнято. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Судова практика Європейського суду з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом другої черги, разом зі спадкодавцем не проживала, інші особи до цього часу спадщину не прийняли. Посилання позивача на те, що до 2019 року їй не було відомо про смерть брата, оскільки він помер в іншій області нічим не спростовані та об`єктивно пов`язані із обставинами життя позивача після смерті матері та обставинами смерті [PERSON] . Також знайшли підтвердження факти звернення позивача протягом 2020-2021 років до різних державних органів з метою збирання необхідних документів для прийняття спадщини після померлого [PERSON] , що потребувало значного часу, та що в сукупності суд вважає об`єктивними, істотними труднощами для вчасного подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, правам, свободам чи інтересам інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. При наведених обставинах справи суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved