Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та про надання дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування вимог позивач покликається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2013 року шлюб між ними розірвано. Дочка перебуває на повному утримані позивача та проживає з нею. Мати позивача проживає в Італії і вона має намір влітку разом з дочкою відвідати матір та відпочити. На неодноразові звернення позивача до відповідача з проханням оформити нотаріально посвідчену заяву про надання згоди на виїзд дитини, останній відмовляється надати такий дозвіл. Просить суд, надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та надати дозвіл на виготовлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон без згоди батька. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, де просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги, з урахуванням уточнених, підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, жодних заяв щодо руху справи, заперечень на позов не скерував. Представник третьої особи - Служби у справах дітей в судове засідання не з'явилася, надала заяву про згоду з позовними вимогами і розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи - Галицького районного сектору Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився. Завідувач Галицького РС УДМС в Івано-Франківській області скерував на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2013 року шлюб між ними розірвано. Дочка перебуває на повному утримані позивача та проживає з нею. Позивач має намір влітку разом з дочкою відвідати матір, яка проживає в Італії та відпочити. На неодноразові звернення позивача до відповідача з проханням оформити нотаріально посвідчену заяву про надання згоди на виїзд дитини, останній відмовляється надати такий дозвіл. Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для поїздок за кордон, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ. Згідно ст.3 зазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону. Відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.3, п.4 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою КМ України від 27.01.1995 року №57 - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, ї фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, виїзд дитини за кордон відповідає інтересам дитини, за своєю метою має сприяти її загальному розвитку. На підставі викладеного та

Outcome: approved