Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій посилається на те, що вона проживає в одній квартирі( яка належить їм на праві спільної часткової власності без виділення часток в натурі) з колишнім чоловіком [PERSON]. 23.01.1997р. дана квартира була придбана на підставі договору купівлі -продажу та складається з двох жилих кімнат загальною площею 49,70 кв. м. в тому числі житловою площею 27,20 кв.м 05.02.2013р. Рішенням Першотравневого районного суду м. чернівці було визнано за відповідачем право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири. Однак, всупереч зазначеним нормам відповідач після розлучення та поділу майна не зважаючи на її право, як співвласника щодо користування квартирою без жодних на те пояснень, домовленостей зайняв для особистого проживання більшу кімнату площею - 15,90 кв.м. із виходом на лоджію. Проте, своїми діями відповідач порушує не тільки її право на рівність щодо права власності на 1/2 квартири, але порушує також права інших членів сім'ї, а саме дітей. Вирішення даного питання є принциповим, оскільки з ними в квартирі зареєстровано ще п'ятеро осіб: четверо спільних дітей (двоє з яких неповнолітні) та малолітній онук. Стверджує, що відповідач забороняє всім іншим користуватися кімнатою, яку зайняв та користуватися лоджією, яка з'єднана із займаною кімнатою. Очевидним залишається факт, що решта дітей проживає разом з нею в одній кімнаті площею - 11,30 кв.м, окрім одного сина [PERSON], який ночує з відповідачем в іншій кімнаті. Вказує, що відповідач не реагує на вмовляння хворого сина [PERSON], який хворий на тяжку форму цукрового діабету про можливість створення ігрової кімнати на лоджії. Вважає, що право власності на 1/2 частки квартири, яке належить їй грубо порушується відповідачем виходячи з рівності часток. Так само відповідач порушує права дітей, які проживають з ними та мають право користування помешканням, як і власники . Крім того, стверджує, що відповідач відмовляється від сплати комунальних платежів. На даний момент договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладений з нею. Однак тепер, не взмозі та й не повинна оплачувати за спожиті відповідачем послуги, оскільки на даний час не працює та здійснює догляд за дитиною інвалідом та на ній лежить тягар по утримання двох неповнолітніх дітей, оскільки відповідач не бере участі в їх утриманні. Станом на 01.10.2013р. росте заборгованість за теплопостачання та по експлуатаційним витратам. На даний момент заборгованість становить 1713,67 грн., з яких 245 грн. по експлуатаційним витратам, 972,58грн. за теплопостачання, 407,12 грн. за водопостачання. За винятком наданої заборгованості ,решта проплати за комунальні платежі в поточному році зроблені особисто нею на суму - 1313 гривень 80 копійок. Вказує, що зверталася з рішенням суду про розлучення та рішенням суду про поділ майна до Комунального житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства № 11 про переукладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Однак, їй було роз'яснено, що дані питання вирішуються окремо в судовому порядку. Аналогічну відповідь отримала у МКП «Чернівцітеплокомуненерго». Виходячи з цього, вважає за необхідне розділити: особові рахунки по оплаті витрат на утримання квартири та розділити особові рахунки по оплаті комунальних послуг між нею та відповідачем. Уточнюючи позовні вимоги позивачка крім вищевказаного стверджує, що до суду надано довідку від 18 березня2014р., якою її поставлено до відома про заборгованість та намір звертатися до суду МКП « Чернівцітеплокомуненерго» та повідомлення від 07.04.2014р. з Чернівецького РЕМ, а саме попередження про відключення електропостачання.Отже, вона, як належний споживач комунальних послуг та неповнолітні діти, які будуть позбавлені елементарних умов,можуть постраждати внаслідок безвідповідальності відповідача. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просить суд визначити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : виділити в користування [PERSON], трьом дітям -([PERSON], [PERSON], [PERSON]) та внуку -([PERSON]) житлову кімнату № 2 на плані технічного паспорта площею -15,90 кв.м.; для відповідача та сина - ([PERSON]) виділити в користування житлову кімнату№ 1 на плані технічного паспорта площею -11, 30 кв.м.; іншу загальну площу - 20,10 кв.м. (кухня,коридор,туалет,ванна) залишити у спільному користуванні для всіх осіб, що проживають у квартирі; розділити особовий рахунок квартири [ADDRESS] на два окремих особових рахунки для неї та відповідача по оплаті житлово - комунальних послуг, а плату за послуги встановити наступним чином : за електропостачання при загальному лічильнику - в зв'язку з відсутністю окремого обліку, оплату проводити в рівних долях між двома співвласниками; за газопостачання згідно чисельності осіб до встановлених тарифів на одну особу без наявності пристрою обліку . В даному випадку для [PERSON] плата має складати 5/7, а для відповідача 2/7, від кількості проживаючих осіб; за водопостачання згідно чисельності осіб до встановлених тарифів на одну особу з наявним пристроєм обліку . В даному випадку для [PERSON] плата має складати 5/7, а для відповідача 2/7, від кількості проживаючих осіб; за послуги з централізованого опалення - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користається співвласник, а саме до встановленого порядку користування квартирою для [PERSON] оплата повинна братися за 15,90 кв.м житлової площі та половина від загальної площі 20,10 кв.м - 10, 05 кв.м. Тобто оплата за централізоване опалення має нараховуватись за 25,95 кв.м. Для відповідача плата буде складати за 21, 35 кв м.(11, 30 м.кв - житлова площа , 10,05 кв.м площа загального користування); за утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно загальній площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Для [PERSON] оплата повинна здійснюватись за 15,90кв.м житлової площі та половина від загальної площі 10, 05 кв.м Тобто оплата за централізоване опалення має нараховуватись за 25.95кв.м. Для відповідача плата буде складати за 21, 35 кв. м. ( 11, 30 кв.м - житлова площа , 10,05 кв. м площа загального користування). Стягнути з відповідача на користь позивачки половину судових витрат в розмірі 501,10 грн. В судовому засіданні представник позивачки уточнені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, вказала, що виділення кожному із співвласників окремої кімнати дасть змогу нормальному проживанню сторін та розвитку дітей , а поділ особових рахунків припинить постійні сварки та конфлікти у квартирі. В судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги визнав в повному об'ємі. Проте зазначив, що теж певний час сплачував за комунальні послуги, проте позивачка квитанції про їх оплату забрала собі, тому він не може підтвердити факт сплати комунальних платежів. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що відповідач не сплачує кошти за комунальні платежі, позивачка має на утриманні двох неповнолітніх дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що батько (відповідач по справі) не сплачує за комунальні послуги, крім того, поводить себе зухвало з мамою (позивачкою по справі) та всіма іншими членами сім'ї. Представники третіх осіб пояснили, що розподілення рахунків технічно не можливе, оскільки для обліку електроенергії, водопостачання та газопостачання встановлено по одному лічильнику. Технічно не можливо встановити додаткові лічильники для обліку витрат електроенергії, води і газу. Даний факт унеможливлює розподіл по оплаті на два окремі рахунки. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд частково приймає визнання позову відповідачем, а саме в частині виділення кожному із співвласників окремих кімнат, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, а в частині визнання позову щодо розподілення особових рахунків , суд не приймає визнання позову відповідачем ,оскільки це суперечить Закону та не відповідає встановленим «Правилам користування приміщеннями житлових будинків» . Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: -ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. -Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. - за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України); -ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; -ч. 1 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).; -ч.З ст.358 ЦК України, згідно якої кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; - ст.360 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна, у сплаті податків, зборів, обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. - ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду; - ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. - пунктом 10"Правил користування приміщеннями житлових будинків" встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється : за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення,яким користується співвласник, наймач (орендар). - пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991р.«Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» встановлено, що якщо виділ частки будинку неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщенням (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Судом досліджено матеріали справи, а саме : - копії рішень Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.02.2013 року та від 05.02.2013 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та поділ майна подружжя /а.с. 7,9/; -Договір купівлі - продажу від 23.01.1997 року. згідно якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] /а.с.8/; -Технічний паспорт на спірну квартиру /а.с.10-11 /; -Довідка про склад сім'ї. /а.с.12/; -Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 30.05.2011 року, укладеного між КЖРЕП №11 та [PERSON] /а.с.18/; -Довідка №8289 від 04.10.2013 року, згідно якої [PERSON] перебуває на обліку по отриманню державної соціальної допомоги/а.с.19/; -Квитанції про сплату [PERSON] комунальних платежів /а.с.20,22,115-122/; -Довідка про заборгованість по експлуатаційним витратам /а.с.21/; - Відповідь КЖРЕП №11 від 28.11.2013 року /а.с.30/; -Повідомлення про заборгованість та попередження про відключення від електромереж /а.с.112/ Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Виділити у постійне користування позивачці та відповідачу окремі житлові кімнати та залишити у спільному користуванні кухню, коридор, туалет і ванну є технічно можливим, оскільки згідно технічного плану кожна з цих житлових кімнат має відокремлений вхід, що не порушуватиме право користування кожного із них . Щодо виділу житлових кімнат з врахуванням інтересів дітей, то суд вважає, що виділення кожному із них у користування окремих кімнат, порушуватиме їх право на користування квартирою взагальному. Крім того, позову щодо визначення місця проживання кожного із дітей заявлено не було, а тому визначити їм у користування конкретну кімнату не можливо. Також слід зазначити те, що повнолітні діти не звертались до суду з вимогою про виділення їм у користування окремих кімнат. А тому слід виділити у користування окремі кімнати позивачці та відповідачу, оскільки саме такий поділ не порушуватиме право інших членів сім'ї на користування та проживання у квартирі. При цьому, окрім іншого, суд враховує визнання позову відповідачем в цій частині. Щодо позовних вимог про розподіл особових рахунків, суд приходить до висновку, що запропонований позивачкою спосіб їх поділу суперечить та не відповідає вимогам п.10 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", що підтвердилось у судовому засіданні представниками третіх осіб, які вказали на технічну неможливість такого поділу без переобладнання та перепланування квартири. Крім того, позивачкою не надано обґрунтування запропонованих нею часток у розподілі витрат на утримання спільного майна. Відповідно до п.10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків » розподіленою між мешканцями може бути плата, а не особові рахунки. Щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачки в розмірі 501,10 грн., суд вважає, що вказаний розмір судових витрат не відповідає нормам ч.1 ст.88 ЦПК України, згідно якої ,стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 1/2 витрат , понесених позивачкою за виготовлення технічного паспорта на спірну квартиру (згідно довідки - фактури витрати становлять 361,74 грн.) та 1/2 судового збору (згідно квитанції сплачено 229,40 грн.) , що в загальному становить 295,60 грн. Витрати за подання апеляційної скарги з відповідача на користь позивачки стягненню не підлягають На підставі наведеного та

Outcome: partial