Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,5500 га, яка розташована на території Приютівської сільської ради Новоукраїнського району. В даний час позивач не може отримати спадщину після смерті матері, оскільки правовстановлюючий документ на право власності на землю було втрачено, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи відділу Держземагенства в Новоукраїнському районі в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений судовою повісткою. Представник третьої особи Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, наддав клопотання про те, що Головне управління Держземагенства в Кіровоградській області не є суб'єктом спірного обов'язку і не може бути відповідачем по справі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, пояснивши, що відмовилася від спадщини у нотаріуса на користь матері-позивачки. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, відповідно до ст. ст. 328, 1225 ЦК України, суд дійшов висновку про небхідність задоволення позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 07 червня 2012 року Приютівськоюсільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 0,5500 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Приютівської сільської ради Новоукраїнського району. За життя, 04 серпня 2004 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчено 04 серпня 2004 року секретарем Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Супруненко Оксаною Миколаївною, зареєстровано в реєстрі за №157. Однак, [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, про що 27 листопада 2012 року подала відповідну заяву до Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] також підтвердила свою відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Правовстановлюючий документ на земельну ділянку - Державний акт на право приватної власності на землю серії КР №412, виданий на підставі рішення сесії Приютівської сільської ради від 12 грудня 1996 року № 68, було втрачено, про що повідомлено в газеті "Новоукраїнські новини" від 17 січня 2015 року. Позивач як спадкоємець першої черги не може прийняти спадщину, так як Державний акт на право приватної власності на ім'я особи, яка померла Кіровоградським інститутом землеустрою не видається, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій від 05.12.2014 року. Дії нотаріуса позивачем не оскаржувалися.(а.с.5) Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 78 та 81 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, громадяни України також набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, а їх відсутність є обмеженням для вчинення нотаріальної дії. При втраті (псуванні) державного акта на землю власнику видається відповідний дублікат, але в даному випадку оригінал првовстановлюючого документу було втрачено після смерті його власника, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в органах нотаріату. Так як інших осіб, які бажали успадкувати майно не встановлено, що підтверджує та не викликає у суду сумніву, щодо права на земельну ділянку в порядку спадкування за позивачем. Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а рішення суду про право саме по собі не замінює правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України,спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи, що [PERSON] відмовиласі від прийняття спадщини на користь позивачки, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про визнання права власності на спадкове майно за законом підлягає задоволенню. Так як інших осіб, які бажали успадкувати майно не встановлено, що підтверджує та не викликає у суду сумніву, щодо права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом за позивачем.

Outcome: approved