Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Охтирської міської ради Сумської області в якому просить визнати право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що 11 липня 1988 року він отримав ордер на житлове приміщення № 5034, на склад сім`ї з трьох осіб. А саме на себе, дружину [PERSON] та дочку. 08.09.1988 року ним був підписаний договір найму житлового приміщення у будинках місцевих рад депутатів трудящих, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій Української РСР. Стороною договору було (мовою оригіналу) ПРЭУ ЖХ Ахтырского горисполкома. З моменту отримання житла, він постійно проживає в отриманій квартирі і нікуди не виїздив. Однак 17.02.2011 р. він припинив реєстрацію за адресом [ADDRESS] та 20.09.2011 р. зареєструвався в [ADDRESS] . Це житло є заміським сезонним будиночком, який разом із земельною ділянкою використовуються як дача. 06.03.2019 р. він знявся з реєстрації в [ADDRESS] , та вирішив зареєструватися в м . Охтирка , за адресою свого постійного проживання, [ADDRESS] . З метою належного оформлення, він звернувся до Охтирської міської ради, безпосередньо до центру надання адміністративних послуг. Для цього він подав усі належні документи, що мав станом на 14.03.2019 р. Однак листом від 15.03.2019 р. за № 07-11/57 йому відмовлено в реєстрації місця проживання, оскільки він начебто подав не повний пакет документів. Листом від 14.03.2019 р. № 15-13/1768 відділ з питань державної реєстрації, повідомив, що договір найму житлового приміщення від 08.09.1988 року є не дійсним, оскільки у відповідності до п. 8 договору, він укладався строком на 5 років. Він намагався укласти новий договір, однак це не виявилось можливим, оскільки чинним законодавством такі договори більше не передбачені. В зв`язку з чим звернувся до суду та просить позовні вимоги задовольнити В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, оскільки вважає, що позивач набув законного права на користування квартирою, у якій мешкає постійно. Представник відповідача Охтирської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, надав заяву якою просив справу розглядати без їх участі, позовні вимоги вирішити на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надала заяву якою не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила справу розглядати без її участі. Представник Управління капітального будівництва та житлово - комунального господарства Охтирської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 1988 року позивач отримав ордер на житлове приміщення № 5034, на склад сім`ї з трьох осіб, а саме на себе, дружину [PERSON] та дочку (а.с. 12) 08.09.1988 року позивачем був підписаний договір найму житлового приміщення у будинках місцевих рад депутатів трудящих, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій Української РСР. Стороною договору було (мовою оригіналу) ПРЭУ ЖХ Ахтырского горисполкома (а.с. 7-8). 17.02.2011 р. позивач припинив реєстрацію за адресою [ADDRESS] та 20.09.2011 р. та зареєструвався в [ADDRESS] (а.с. 13). 06.03.2019 р. позивач знявся з реєстрації в [ADDRESS] , та вирішив зареєструватися в м . Охтирка, за адресою свого постійного проживання, [ADDRESS] . З метою належного оформлення, він звернувся до Охтирської міської ради, безпосередньо до центру надання адміністративних послуг. Для цього він подав усі належні документи, що мав станом на 14.03.2019 р. Однак листом від 15.03.2019 р. за № 07-11/57 йому відмовлено в реєстрації місця проживання, оскільки він подав не повний пакет документів. Листом від 14.03.2019 р. № 15-13/1768 відділ з питань державної реєстрації, повідомив, що договір найму житлового приміщення від 08.09.1988 року є не дійсним, оскільки у відповідності до п. 8 договору, він укладався строком на 5 років (а.с. 5, 9, 10-11). Так, згідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму укладається в письмовій формі з наймодавцем - житлово експлуатаційною організацією, і наймачем - громадянином. За ст. 63 ЖК України предметом договору найму є окрема квартира або інше ізольоване житлове приміщення. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать чоловік/дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі кровного споріднення. Згідно ст. 78 ЖК України, члени сім`ї наймача мають право користуватися вказаною квартирою та реалізовувати своє право на житло, що прямо передбачено ст. 47 Конституції України. Відповідно до ст. 65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням. Згідно зі ст. 103 ЖК України договір найму може бути змінений за згодою наймача, членів його сім`ї, наймодавця. На підставі п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання,що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався згодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Згідно ст.2 закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже судом встановлено та підтверджено в судовому засіданні, що позивач постійно проживає у вищевказаній квартирі, сплачує всі комунальні послуги, тобто фактично виконує обов`язки наймача, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати право користування квартирою. Вимог щодо стягнення понесених судових витрат позивачем заявлено небуло. На підставі викладеного,

Outcome: approved