overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Малківської\~ сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права\~ в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) мотивуючи свої вимоги тим, що 07 березня 2006 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Малківське» розміром 5,00 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН № 962750 від 05.10.2000 року, про що також зазначено у відповіді управління Держгеокадастру від 24.03.2017 року . Посилаючись на ті обставини, що позивачка будучи спадкоємицею за законом після смерті матері не має можливості реалізувати своє право на одержання свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 962750 виданий на підставі рішення Прилуцької РДА від 15.08.1996 року № 334 [PERSON] був втрачений, а тому позивачка і просить суд визнати за нею право на вище вказану земельну частку (пай). У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких представник позивачки позовні вимоги підтримала, а представник відповідача їх визнав та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Представник відповідача без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Сергіївка в особі Сергіївської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадщину за заповітом\~ мотивуючи свої вимоги тим, що 11 березня 2013 року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,1398 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7424188200:03:000:0011, яка знаходиться на території Сергіївської сільської ради. Посилаючись на ті обставини, що позивачка будучи спадкоємицею за заповітом після смерті тітки не має можливості реалізувати своє право на одержання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на майно, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку ІV-ЧН № 029133 від 01.03.2001 року був втрачений, а тому і просить суд визнати за нею право власності на вище вказану земельну ділянку. У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких представник позивачки позовні вимоги підтримала, а представник відповідача їх визнав та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Представник відповідача без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. В позові зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивачка має намір вивезти дитину за кордон на час проведення в регіоні АТО. Відповідач добровільно дозвіл на виїзд дитини не надає. Просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженця м.Новогродівка, без письмової згоди батька - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною 16 років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. (а.с.8-9). Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Однак відповідач відмовляється надати дозвіл на виготовлення проїзних документів дитини та на виїзд за кордон. Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи, що відмова батька у наданні згоди на виготовлення проїзного документу своїй дитині та дозволу на перетин кордону суперечить інтересам дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. В позові зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає окремо. На теперішній час має намір вивезти дитину за кордон для оздоровлення. Відповідач добровільно дозвіл на виїзд дитини не надає. Просила надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженки м.Гірник, без письмової згоди батька - [PERSON] у супроводі [PERSON] до повноліття дитини у страни Європи та до Російської Федерації, а також надати дозвіл на виготовлення проїзного документа. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2001 р. Шлюб розірвано10.11.2009 р. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Дитина потребує оздоровлення (а.с.3-5). Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Однак відповідач відмовляється надати дозвіл на виготовлення проїзних документів дитини та на виїзд за кордон. Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи, що відмова батька у наданні згоди на виготовлення проїзного документу своїй дитині та дозволу на перетин кордону суперечить інтересам дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. В позові зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає окремо. На теперішній час через напружену обстановку вирішила вивезти дитину за кордон для оздоровлення. Відповідач добровільно дозвіл на виїзд дитини не надає. Просила надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженки м.Селидове, без письмової згоди батька - [PERSON] у супроводі [PERSON]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Третя особа - представник Відділу опіки та піклування Селидівської міської ради - у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2005 року шлюб, укладений між сторонами розірвано (а.с.4). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач (а.с.5). Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Однак відповідач відмовляється надати дозвіл на виготовлення проїзних документів дитини та на виїзд за кордон. Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи, що відмова батька у наданні згоди на виготовлення проїзного документу своїй дитині та дозволу на перетин кордону суперечить інтересам дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. В позові зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час через напружену обстановку вирішила вивезти дитину за кордон. Відповідач добровільно дозвіл на виїзд дитини не надає. Просила надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженця м.Донецьк, за межі України без письмової згоди батька - [PERSON] у супроводі матері - [PERSON]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Третя особа - представник Відділу опіки та піклування Селидівської міської ради - у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 20.06.2014 р. шлюб, укладений між сторонами розірвано (а.с.7). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач (а.с.4). Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Однак відповідач відмовляється надати дозвіл на виготовлення проїзних документів дитини та на виїзд за кордон. Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи, що відмова батька у наданні згоди на виготовлення проїзного документу своїй дитині та дозволу на перетин кордону суперечить інтересам дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. В позові зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюб було розірвано 23.05.2005 р. На теперішній час позивачка має намір вивезти дитину за кордон на час проведення в регіоні АТО. Відповідач добровільно дозвіл на виїзд дитини не надає. Просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженки м.Новогродівка, без письмової згоди батька - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною 16 років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 23.05.2005 р. Від даного шлюбу мають малолітню дитину -[PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. (а.с.7-8). Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Однак відповідач відмовляється надати дозвіл на виготовлення проїзних документів дитини та на виїзд за кордон. Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи, що відмова батька у наданні згоди на виготовлення проїзного документу своїй дитині та дозволу на перетин кордону суперечить інтересам дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося,оскільки в них несумісні характери, шлюбні відносини припиненні з листопада 2013 року , і тому подальше спільне проживання та збереження с"імї неможливе. У судове засідання позивачка не з'явилась, але направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився не повідомивши про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. З огляду на неявку сторін у судове засідання , фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводилося. Суд, дослідивши докази по справі приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено ,що між позивачкою та відповідачем склалися відносини ,які перешкоджають збереженню сім"ї. Подружжя протягом чотирьох місяців проживають окремо , шлюбні відносини не підтримують. Мають різні погляди на життя ,що негативно впливає на відносини між подружжям . Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між сторонами відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід змінити на дошлюбне "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 18.06.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 125. Від даного шлюбу мають спільну дитину - доньку Софію, [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що шлюбні відносини між ними припинено, через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, зловживання відповідачем спиртними напоями, а тому вважає, що примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу позивачка просила змінити їй прізвище на дошлюбне "Голімбієвська". Позивачка в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного рзгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, причини неявки та заперечення проти позову до суду не надав. Про час та дату розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована, грунтується на законні та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 18.06.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 125, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 072497. Шлюбні стосунки припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, зловживання відповідачем спиртними напоями. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку Софію, [INFO]. Майнового спору між сторонами немає. Після розірвання шлюбу позивачці змінити прізвище на дошлюбне "Голімбієвська". На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхній дитині, що відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві посилалася на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 06.10.2006 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1000. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. З серпня 2015 року позивачка з відповідачем не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, залишити прізвище "Отчич", судові витрати покласти на відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, в матеріалах заяви наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, з серпня 2015 року з відповідачем не ведуть спільного господарства, не підтримує шлюбні відносини, проживають окремо, майнового спору та спору щодо проживання дитини не має, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Отчич". Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, поти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у шлюбі з 06.10.2006 року. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з серпня 2015 року. Їх сімя розпалася з причини різних поглядів на життя, між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майнового спору та спору щодо проживання дитини між сторонами немає. Дитина проживатиме з матір'ю. При постановлені рішення, суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому приходе до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може. На підставі наведеного,

Outcome: approved