Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 92781 грн., та судовий збір. В обгрунтування позову покликається на те, що 05.10.2020 о 12 год. 50 хв. у м. Львові на перехресті вул. Зелена Сихівська сталось ДТП за участю [PERSON] , який керуючи автомобілем «МАН 18.280» д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] , який інерційним рухом здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.11.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно вказаної постанови вбачається, що [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України. Позивач вказав, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] їй завдано матеріальну шкоду, а саме пошкоджено транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] . З метою визначення розміру завданих автомобілю ушкоджень позивач звернувся до ТОВ "Ілта Львів", згідно рахунком-фактурою №Д00000007/12_1 від 07.12.2020 загальна вартість ремонту (матеріали та робота) складає 142781, 00 грн. Власником автомобіля «МАН 18.280» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~перед третіми\~особами на\~час ДТП\~була застрахована\~в АТ\~«СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП».\~Виконуючи свої\~обов`язки\~страховик здійснив\~виплату страхового\~відшкодування,\~відтак виконав\~свій обов`язок\~щодо виплати\~страхового відшкодування\~в повному\~обсязі,\~а оскільки\~така виплата\~не покрила\~весь розмір\~завданої майнової\~шкоди,\~ то\~у позивача\~виникло право\~на стягнення\~з відповідача\~різниці між\~фактичною вартістю\~проведеного відновлювального\~ремонту авто\~та виплаченою\~сумою страхового\~відшкодування,\~тобто в\~розмірі 92781,\~00\~грн. За наведеного просила позов задовольнити. Ухвалою від 13.08.2021 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України така справа є малозначною, а тому відповідно до ст.274 ЦПК України підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 06.12.2021 позивач не з`явилася, її адвокатом подано заяву про розгляд справи у їх відсустності, позов просили задовольнити, не заперечує заочному розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як вбачається із долученого до матеріалів справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] позивачка є власником транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] . Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.11.2020 у справі про адміністративне правопорушення № 466/8440/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з тим, що 05.10.2020 о 12 год. 50 хв у м. Львові на перехресті вул. Зелена Сихівська сталось ДТП за участю [PERSON] , який керуючи автомобілем «МАН 18.280» д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] , який інерційним рухом здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку. Згідно акту виконаних робіт №Д00000007/12_1 від 07.12.2020 вбачається, що вартість ремонту (матеріали та робота) автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] складає 142781, 00 грн. Згідно прибудинкового касового оредеру №1_08 від 08.12.2020 вбачається, що [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] 142781 грн. Відповідно до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №600.09.168836144 від 25.02.2020 власником автомобіля «МАН 18.280» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] №7536 від 23.10.2020, який зроблений на замовлення СГ Ю.БІ.АЙ-КООП встановлено, що вартість матеріального збитку вказаного автомобіля становить 48366, 03 грн. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені позивачка [PERSON] змінила прізвище 24.12.2019 з [PERSON] на [PERSON] . Згідно з ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали винні дії водія транспортного засобу «МАН 18.280» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхніми працівниками під час виконання ними своїх трудових обов`язків. Відповідно до ч.2 ст. 1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Як вбачається із матеріалів справи, а саме постанови Шнвченківського районного суду м. Львова від 12.11.2020 [PERSON] працює у ФОП " [PERSON] ", в момент ДТП керував автомобілем, який належить відповідачу, тому саме відповідач згідно ст. 1172 ЦК України є особою, відповідальною за спричинену в ДТП майнову шкоду. При цьому, цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на час ДТП була застрахована в АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП». Виконуючи свої обов`язки страховик здійснив виплату страхового відшкодування, відтак виконав свій обовязок щодо виплати страхового відшкодування в повному обсязі, а оскільки така виплата не покрила весь розмір завданої майнової шкоди, то у позивача виникло право на стягнення з відповідача різниці між фактичною вартістю проведеного відновлювального ремонту авто та виплаченою сумою страхового відшкодування, тобто в розмірі 92781, 00 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відтак із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума майнової шкоди в розмірі 92781, 00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, із [PERSON] слід стягнути понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду у розмірі 908, 00 грн.

Outcome: approved