Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» про повернення банківського вкладу. В обґрунтування позову посилається на те, що 19 листопада 2014 року позивач [PERSON] уклала договір № 2069932 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «ПУ «Перший» з публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА». Згідно п. 1.1 договору ПАТ «Комерційний банк Надра » прийняв у позивача грошові кошти на депозитний рахунок № [NUMBER] в розмірі 32 321,17 євро терміном на 3 місяці (п. 2.2. договору) у порядку та на умовах визначених договором. З метою виконання договору відповідачем було відкрито депозитний рахунок № [NUMBER] та вказано рахунок для загального обліку сумарних зобов'язань № [NUMBER]. На виконання умов договору, позивачем було здійснено внесення коштів на рахунок шляхом перерахування з поточного рахунку № [NUMBER] коштів в розмірі 32 321,17 євро, що підтверджується квитанцією № 4562 від 19.11.2014 року. Залишок коштів на рахунку становить 32 918 грн. 89 євро. Відповідно до умов договору строк розміщення вкладу закінчився 19.02.2015 року, та на новий термін не продовжувався (лист Відповідача № 50/134 від 10.03.2015 року). Згідно п. 3.4.5. договору відповідач зобов'язаний повернути вклад в кінці строку розміщення вкладу, шляхом перерахування коштів на рахунок, а позивач має право на отримання суми вкладу та нарахованих процентів ( п. 3.1.2. договору). Таким чином, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк Надра» свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення коштів не виконує, розрахунок не провів, позивач вважає, що дії банку з невидачі йому суми депозиту є протиправними. Просить суд повернути , шляхом видачі готівки у валюті вкладу на користь позивача, банківський вклад (депозит) по договору № 2069932 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «ПУ «Перший» від 19.11.2014 року у розмірі 32 918,89 євро (830843,0578 грн.) з рахунку № [NUMBER]. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив. Зі згоди представника позивача та позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 19 листопада 2014 року позивач [PERSON] уклала договір № 2069932 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «ПУ «Перший» з публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА». Згідно п. 1.1 договору ПАТ «Комерційний банк Надра » прийняв у позивача грошові кошти на депозитний рахунок № [NUMBER] в розмірі 32 321,17 євро терміном на 3 місяці (п. 2.2. договору) у порядку та на умовах визначених договором. З метою виконання договору відповідачем було відкрито депозитний рахунок № [NUMBER] та вказано рахунок для загального обліку сумарних зобов'язань № [NUMBER]. На виконання умов договору, позивачем було здійснено внесення коштів на рахунок шляхом перерахування з поточного рахунку № [NUMBER] коштів в розмірі 32 321,17 євро, що підтверджується квитанцією № 4562 від 19.11.2014 року. Залишок коштів на рахунку становить 32 918 грн. 89 євро. Відповідно до умов договору строк розміщення вкладу закінчився 19.02.2015 року, та на новий термін не продовжувався (лист відповідача № 50/134 від 10.03.2015 року). Згідно п. 3.4.5. договору відповідач зобов'язаний повернути вклад в кінці строку розміщення вкладу, шляхом перерахування коштів на рахунок, а позивач має право на отримання суми вкладу та нарахованих процентів ( п. 3.1.2. договору). 05.03.2015 року [PERSON] звернулася до банку із заявою про повернення їй банківського вкладу та нарахованих за вказаний період процентів, проте відповідач розрахунок не провів. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно вимог ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду (строковий або за вимогою) банк (сторона, що прийняла від іншої сторони грошову суму) зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Таким чином, на відносини пов'язані з виконанням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору поширюються положення норм глав 71, 72 Цивільного кодексу України (статті 1046 - 1076), а також положення договору якими регулюються відносини з приводу здійсненого позивачем банківського вкладу. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, с недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Ні договором ні жодним законом відповідач свої дії не обґрунтовує, оскільки діючі закони такого права йому і не надають. Своїми діями відповідач порушив також вимоги ст.ст. 629 та 1060 Цивільного Кодексу України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року №516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за N 1256/8577). Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження з кладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта, щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача від повернення всієї суми вкладів є незаконним та безпідставними, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань по своєчасному і належному поверненню банківського вкладу є порушенням умов договору банківського вкладу і наведених норм Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року споживачем є громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Оскільки позивач є вкладником, що уклав з відповідачем - банком, договір банківського вкладу (депозиту) з метою отримання зі спливом встановленого договором строку вкладу та процентів на нього, тобто замовив банківські послуги для задоволення своїх власних побутових потреб, позивач є споживачем. Відносини між споживачами товарів (робіт, послуг) і виробниками, виконавцями, продавцями в умовах різних форм власності, захист прав та інтересів споживачів регулюється Законом України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року. Тобто, неповерненим вкладом є сума коштів в розмірі 32 918,89 євро (830843,0578 грн.) та в порушення умов ст.ст. 1058, 1060 Цивільного кодексу України, положень договорів банківського вкладу від 19.11.2014 №2069932, відповідачем не виконано законну вимогу [PERSON] та не повернено банківський вклад за договором від 19.11.2014р. №2069932 в сумі 32 918,89 євро (830843,0578 грн.). Частиною 1 ст.1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені і такі, що відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки відповідно до положень ст.1060 ЦК України, позивач має право вимагати від відповідача видачу вкладу або його частину, а відповідач зобов'язаний видати позивачу вклад або його частину на першу вимогу позивача (вкладника), а тому порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від сплати збору. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави, судові витрати по справі в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved