Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить суд: -визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Десна», розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) та розташована на території Морівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0120181, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10 жовтня 1996 року за №494. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Вказує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Десна», розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Морівської сільської ради, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0120181. Проте сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] був втрачений. Зазначає, що як спадкоємець за законом на дану спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку. Посилаючись на вказані обставини та відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 15.07.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 17.07.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 24.07.2020 судом здійснено запит до Остерської районної державної нотаріальної контори про надання спадкової справи. 04.08.2020 на адресу суду від Остерської районної державної нотаріальної контори надійшла відповідь, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Десна», розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Морівської сільської ради, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0120181 (а.с.14). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Козелецької селищеної ради Козелецького району Чернігівської області №1111 від 14.07.2020, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] та мав склад сім`ї: зять [PERSON] , дочка [PERSON] , онука [PERSON] , чоловік онуки [PERSON] , онук [PERSON] (а.с.11) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Стаття 1297\~ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на земельну ділянку, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку втрачено, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення та надана довідка Козелецького ВПГУНП в Чернігівській області (а.с.а.с.15,16) У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після померлого [PERSON] , але у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно не можуть оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем право на спадкове майно. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved