Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути: з відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) на користь позивача моральну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 2550,00грн.; з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним додаткові витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 2750,00грн. та на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 77450,00грн. (а.с.52-58) Вимоги позову обґрунтовані тим, що 27.01.2012 року, о 18 год. 05 хв. на нульовому кілометрі автодороги Кіпті - Глухів - Бачівськ сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Вольво», державний номерний знак [NUMBER], із напівпричепом державний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], який належить [PERSON], а також за участю автомобіля «ЗАЗ-ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON] На час ДТП в автомобілі знаходилися, крім позивача, його донька, дружина, її сестра та племінниця. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені особи отримали різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження, від середньої тяжкості до тяжких. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 09.12.2013 року вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 08.08.2013 року в частині вирішення цивільних позовів та ухвалу місцевого суду - скасовано, а матеріали кримінального провадження в цій частині направлено в той же суд для розгляду в порядку цивільного судочинства. В подальшому позов було залишено без розгляду. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 27 січня 2012 року підтверджена вищевказаними судовими рішеннями. В ході розслідування справи за наслідками дорожньо-транспортної пригоди було встановлено, що автомобіль «Вольво», державний номерний знак [NUMBER], із напівпричепом державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], належить на праві власності [PERSON] та на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність не була застрахована у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача МТСБУ із заявою про відшкодування спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди. Відповідачем МТСБУ було відшкодовано на користь позивача матеріальну шкоду, однак моральна шкода залишена не відшкодованою жодним із відповідачів. З огляду на вищевикладені обставини позивач вважає, що неправомірними діями відповідача [PERSON] йому завдано моральної шкоди, вираженої у фізичних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку із каліцтвом, спричиненим неправомірними діями відповідача [PERSON], а також у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу позивача та протиправною поведінкою відповідача щодо позивача та його близьких родичів, що є постраждалими від зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, тому позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 80000,00 грн., яка складається із шкоди у зв'язку із каліцтвом та ушкодженням здоров'я - 50000,00грн., шкоди, пов'язаної із протиправною поведінкою [PERSON] відносно позивача та членів його сім'ї - 20000,00грн. та шкоди, спричиненої пошкодженням майна - 10000,00грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, з урахуванням положень статей 9, 22, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, позивач вважає, що відповідачем [PERSON] має бути відшкодовано витрати на правову допомогу, які сплачені позивачем в ході розслідування кримінальної справи. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з'явились, представник позивача надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення суду при заочному розгляді справи. Представник відповідача МТСБУ в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань суду не надав. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2013 року [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. (а.с.8-11) Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2013 року виправлено описку, допущену в вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2013 року відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України, доповнивши його резолютивну частину текстом: «Позовні вимоги потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Моторного (транспортного) страхового бюро залишено без розгляду. У позовах потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] відмовлено». (а.с.12) Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 09.12.2013 року вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2013 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільних позовів потерпілих: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2013 року щодо [PERSON] - скасовано, матеріали кримінального провадження направлено для розгляду в порядку цивільного судочинства в той же суд в іншому складі. В решті вирок суду щодо [PERSON] залишено без змін. (а.с.13-18) Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 березня 2014 року позовну заяву [PERSON] до Моторно-транспортного страхового бюро України та [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я в результаті дорожньо-транспортної пригоди, - залишено без розгляду. (а.с.59) Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2013 року встановлено, що 27.01.2012 року, приблизно о 18 год. 05 хв., [PERSON], керуючи автомобілем «Вольво», державний номерний знак [NUMBER], на нульовому кілометрі автодороги Кіпті - Глухів - Бачевськ, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, у зв'язку з чим проігнорував дорожній знак 5.51 ПДР України та вимоги п.п. 8.5.1 та 1.1 додатку 2 ПДР України, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем « ЗАЗ-ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», державний номерний знак [NUMBER], рік випуску 2005, зареєстровано за [PERSON]. (а.с.23) Згідно Полісу №АВ/1240421 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 04.12.2011 року по 03.12.2012 року, цивільно-правова відповідальність по забезпеченому т.з. - автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», державний номерний знак [NUMBER], на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СТ «Гарантія». (а.с.25) Згідно Листа Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26.11.2012 року №30554/7-3-11, за результатами запиту МТСБУ до Єдиної центральної бази даних отримано інформацію про відсутність в ЦБД станом на 27.01.2012 року договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу - державний номер [NUMBER]. (а.с.26) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.03.2015 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.05.2015 року залишено без змін, стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] за причинену шкоду, завдану життю і здоров'ю в розмірі 1974,77 гривень та за причинену матеріальну шкоду, заподіяної транспортному засобу "ЗАЗ-DAEWO Т13110" д.н.з. [NUMBER] на суму 36 673,18 гривень, а також зобов'язано [PERSON] після отримання відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної транспортному засобу, повернути Моторному (транспортному) страховому бюро України транспортний засіб "ЗАЗ-DAEWO Т13110" д.н.з. [NUMBER]. (а.с.95-98) Відповідно до п. 22.3 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакція від 08.01.2012 року, чинній на час ДТП), потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакція від 08.01.2012 року, яка діяла на час вчинення ДТП), обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. Згідно п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакція від 08.01.2012 року, яка діяла на час вчинення ДТП), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За даними Виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] за період з 27.01.2012 року по 17.02.2012 року, виданої Козелецькою центральною районною лікарнею, а також за даними Висновку експерта №42, складеного судово-медичним експертом на підставі постанови слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області, від 14.03.2012 року, у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки, відкритого уламкового перелому лівого наколінника, забійної рани лівого колінного суглобу, крововиливу (гематоми) передньої стінки живота; тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів салону автомобіля, могли бути спричинені при обставинах і в час, вказаних в постанові - при дорожньо-транспортній пригоді 27.01.2012 року; кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості. (а.с.19, 24) Листом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 22.09.2015 року №3/1-05/26556, останнім відмовлено у виплаті [PERSON] моральної шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 27.01.2012 року, оскільки МТСБУ не є особою, відповідальною за заподіяну шкоду, та не є страховиком та не відшкодовує моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. (а.с.30) Відповідно до вимог ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. (ч. 1 ст. 1168 Цивільного кодексу України) Як роз'яснено в п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами від 25.05.2001 та від 27.02.2009), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно методичних рекомендацій «Про відшкодування моральної шкоди», наданих Міністерством юстиції України листом від 13.05.2004 року № 35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial