Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 26 травня 2017 року по вул. Дніпровська Набережна в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Lanos» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля марки «Mercedes-Benz S350» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» за полісом № АЕ/8669060. 05 липня 2017 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130, ст. 122-4 КпАП. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 1434/17 від 29 червня 2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz S350» д/н [NUMBER] становить у розмірі 125 958,24 грн. Згідно страхового акту № 20790В/01/2017 заявлена подія є страховим випадком за Полісом № АЕ/8669060 від 13 червня 2016 року виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 45 000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 38914 від 06 жовтня 2017 року позивачем перераховано на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 45 000,00 грн. Зі змісту постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року вбачається, що [PERSON] будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди вжив алкогольні напої до проведення медичного огляду на стан сп`яніння та самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 45 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 26 травня 2017 року по вул. Дніпровська Набережна в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Lanos» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля марки «Mercedes-Benz S350» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» за полісом № АЕ/8669060 від 13 червня 2016 року (а.с. 5, 6-7). 05 липня 2017 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130, ст. 122-4 КпАП (а.с.4). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 1434/17 від 29 червня 2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz S350» д/н [NUMBER] становить у розмірі 125 958,24 грн. (а.с. 9-33). Згідно страхового акту № 20790В/01/2017 заявлена подія є страховим випадком за Полісом № АЕ/8669060 від 13 червня 2016 року виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 45 000,00 грн. (а.с. 42-43). Згідно платіжного доручення № 38914 від 06 жовтня 2017 року позивачем перераховано на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 45 000,00 грн. (а.с. 44). Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях. Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилавсь на перебування відповідача, як особи винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, у стані алкогольного сп`яніння та самовільно залишив місце пригоди. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.п. 38.1, 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Судом встановлено, що зі змісту постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року вбачається, що [PERSON] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, вжив алкогольні напої до проведення медичного огляду на стан сп`яніння та самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. За встановлених обставин позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», код ЄДРПОУ 30115243, адреса місцезнаходження: 03062, просп. Перемоги, 65, м. Київ, у відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 2 102 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 102,00 грн.

Outcome: approved