Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Чорноморської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 6,42 га, кадастровий номер 6522385500:12:147:0011, розташованої на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Відповідно до заповіту від 22.08.2013 року, вона є єдиним спадкоємцем на все майно померлої та у встановлені строки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного спадкового майна не має можливості, через відсутність правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку. Дана обставина перешкоджає їй належним чином реалізувати своє право на спадщину, незважаючи на те, що земельна ділянка 06.11.2009 року була зареєстрована за її померлою матір'ю. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, розташовану за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, оскільки в інший спосіб захистити свої права вона не може. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову та визнання за позивачкою право власності на спадкове майно. Залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідно до посвідченого нею 22.08.2013 року заповіту, [PERSON] заповіла все своє майно, яке належить їй на законному праві своїй доньці - [PERSON]. Після смерті спадкодавця 01.05.2014 року відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, загальною площею 6,42 га. Однак, правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно було втрачено у зв'язку з переїздом, тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Направлені запити до Держземагенства у Голопристанському районі про надання дублікату правовстановлюючого документу залишилися без задоволення, оскільки чинним законодавством така дія не передбачена. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], померла [INFO], про що Виконавчим комітетом Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області 07.05.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 6 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до заповіту від 22.08.2013 року спадкодавець на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого воно б не складалось та що за законом належатиме їй заповіла своїй доньці - [PERSON]. До вказаної маси спадкового майна входить об'єкт нерухомості - земельна ділянка загальною площею 6,42 га., кадастровий номер 6522385500:12:147:0011, розташованої на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що у приватній власності [PERSON] перебуває вищезазначена земельна ділянка, що також підтверджено копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1АА 001963-010972100066. виданого 06.11.2009 року Відділом Держкомзему у Голопристанському районі Херсонської області. Оригінал же даного державного акту було втрачено, а отримання дублікату є неможливим в зв'язку з втратою чинності Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року. Таким чином, суд вважає, що факт належності майна померлій в судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Судом було встановлено, що підставою звернення позивача до суду стало наявність перешкод в оформлені спадщини в нотаріальній конторі саме через відсутність правовстановлюючого документа на спадкову масу. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу [PERSON], однак отримати свідоцтво не є можливим, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується довідкою від 06.11.2014 року. Згідно вказаного документу також встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем. Дану обставину в судовому засіданні підтвердили свідки. Так, свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] доводилась їй бабусею та будучи присутньою при переїзді останньої, серед її речей оригіналу Державного акту не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що після укладення договору оренди з [PERSON], зробивши копію даного акту повернула оригінал власнику. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця в 2005 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 2004 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 19.08.2014 року позивачка подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, внаслідок чого було заведено спадкову справу за № 42/2014. Згідно положень ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Відповідно до приписів п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцям з часу її відкриття. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом і прийняв спадщину, факт належності майна померлій судом встановлено. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття. Тобто, право власності позивачем набуте правомірно на підставах, що встановлені законом. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 6,42 га., розташовану на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Тому, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved