Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири, в якому просить суд: визнати за [PERSON] ІПН [NUMBER] право власності на ? частини квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 26.05.2011р. по справі №2-89/11 визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2012р. в цій частині рішення першої інстанції залишено без змін. [PERSON] був її чоловіком. Після винесення вказаного рішення судом першої інстанції позивач по даній справі [PERSON] помер [INFO]. Позивач вважає себе єдиним правонаступником всіх прав відносно майна, грошових коштів, цінних паперів, і взагалі всього того, що належало [PERSON], оскільки відповідно до заповіту від 01.04.2010 року, останній заповів все майно своїй дружині [PERSON]. Оскільки на момент смерті [PERSON] рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, останній не міг оформити право власності на ? частині квартири. Постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіонової Л.І. від 26 грудня 2012 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки право власності зазначеної частини квартири не зареєстровано у встановленому порядку та у зв'язку з неможливістю позивачу надати правовстановлюючі документи на спірну квартиру. Таким чином на сьогоднішній день у позивачки відсутні документи, що підтверджують право власності на ? частину спірної квартири. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що позивач має право на визнання за нею ? частини квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 26.05.2011р. по справі №2-89/11, яке набрало законної сили. Разом з тим [PERSON], який помер [INFO] заповів все своє майно позивачці, яка здійснила всі дії для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Додатково надав пояснення викладення в запереченнях на позовну заяву, які долучені до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала думку свого представника, заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та просила винести рішення у відповідності до чинного законодавства. В подальшому у судові засідання не з'являлася. Представник третьої особи Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Шостої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] заповів все своє майно , де б воно не було та з чого б воно не складалося, грошові кошти, цінні папери і взагалі все те, що буде йому належати на день моєї смерті і на що він за законом матиме право своїй дружині [PERSON], [INFO].(а.с. 82, Т-1) Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 26.05.2011р. по справі №2-89/11 визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. (ас. 5-9, Т-1). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2012 р. в цій частині рішення першої інстанції залишено без змін.( 10-11, Т-1). [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON] ( ас. 13, Т-1). Після винесення вказаного рішення судом першої інстанції позивач по даній справі [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть Серія [NUMBER] видане Відділом реєстрації смерті у м. Києві 16 серпня 2011 року. ( ас. 14, Т-1). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.11.2012 року посвідченого державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори Радіоновою Л.І., що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назаренко К.В., 01.04.2010 року зареєстрованого у реєстрі № 1106, спадкоємцем зазначеного майна в заповіті [PERSON], 1940 року народження, який помер [INFO], є його дружина [PERSON], [INFO], а саме: автомобіля марки HONDA, модель CR-V, ти Легковий Універсал, рік випуску 2008, колір Синій, реєстраційни номер [NUMBER].(а.с. 109, Т-1). Позивач 28 листопада 2012 року звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.2012 року посвідченого державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори Радіоновою Л.І., що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назаренко К.В., 01.04.2010 року зареєстрованого у реєстрі № 1106, спадкоємцем зазначеного майна в заповіті [PERSON], 1940 року народження, який помер [INFO], є його дружина [PERSON], [INFO], а саме: ? частки будинку, розташованого в [ADDRESS].(а.с. 125, Т-1). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.2012 року посвідченого державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори Радіоновою Л.І., що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назаренко К.В., 01.04.2010 року зареєстрованого у реєстрі № 1106, спадкоємцем зазначеного майна в заповіті [PERSON], 1940 року народження, який помер [INFO], є його дружина [PERSON], [INFO], а саме: земельної ділянки площею 0,1413 га., розташованої в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 125, Т-1). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.2012 року посвідченого державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори Радіоновою Л.І., що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назаренко К.В., 01.04.2010 року зареєстрованого у реєстрі № 1106, спадкоємцем зазначеного майна в заповіті [PERSON], 1940 року народження, який помер [INFO], є його дружина [PERSON], [INFO], а саме: земельної ділянки площею 0,1200 га., розташованої в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER].(а.с. 126, Т-1). Позивач 26 грудня 2012 року звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] Постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіонової Л.І. від 26 грудня 2012 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки право власності зазначеної частини квартири не зареєстровано у встановленому порядку та у зв'язку з неможливістю позивачу надати правовстановлюючі документи на спірну квартиру. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2013 року, в задоволенні позову [PERSON] до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна», 3-ті особи Головне управління юстиції, Державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіонова Людмила Іванівна, [PERSON], [PERSON], Відділ державної реєстрації речових прав на рухоме майно про визнання права власності на частину квартири - відмовлено.(а.с. 18-19). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.06.2013 року, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2013 року - залишено без змін.(а.с. 38-41). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2014 року у справі № 757/23956/13-ц, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], за участі третіх осіб Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерини Валеріївни, Шостої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання заповіту від 01.04.2010 року недійсним - відмовлено.(а.с. 205-208, Т-1). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2015 року, рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2014 року - залишено без змін.(а.с. 209-211, Т-1). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Враховуючи те, що згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2011 р. по справі № 2-89/11 за [PERSON], 1940 року народження визнано право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], дане рішення набрало законної сили, та у зв'язку з тим, що [PERSON], 1940 року народження не зареєстрував право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку у зв'язку з його смертю [INFO], суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем було здійснено всі необхідні дії, щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог п. 5 ст..19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду що набрало законної сили. Виходячи з положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, який засвідчує його право власності. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved