Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 31.10.2012р. між ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 44/43-1740/2012, відповідно до якого Банк надав відповідачці кредит в сумі 127 500,00грн., а відповідачка [PERSON] зобов'язалась повернути кредит і сплатити проценти за користування ним в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідачка належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту, у зв'язку з чим станом на 21.06.2015 року утворилась заборгованість за кредитом в сумі 121 510,61 грн., за відсотками в сумі 9 183,67грн. Крім того, 31.10.2012 року між ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №44/43-1740/2012-П, відповідно до якого він поручився за виконання відповідачкою [PERSON] зобов'язань, які покладені на неї на підставі кредитного договору № 44/43-1740/2012 від 31.10.2012р. 21.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ», та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», укладено Договір факторингу №1. Відповідно до п.п 2.1, 2.2 Договору Клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ПАТ «Альфа-Банк») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги клієнту, набуває права вимоги заборгованості по кредитних договорах. З моменту відступлення клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Оскільки внаслідок укладання вказаного договору відбулась заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 44/43-1740/2012 від 31.10.2012р., відповідач [PERSON] зобов'язання стосовно умов кредитного договору щодо повернення кредиту не виконує, то позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 130 694,28 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надали, причини неявки не повідомили. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За адресою місця реєстрації відповідачі повідомлялись про слухання справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявних у справі документах та зі згоди позивача ухвалити рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. ст. 629, 638 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 31.10.2012р. між ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 44/43-1740/2012, відповідно до умов якого Банк надав відповідачці кредит в сумі 127 500,00 грн. на строк до 29.10.2027 року зі сплатою за користування кредитом процентів, які нараховуються виходячи із процентної ставки за даним договором, яка є змінною та розраховується за формулою наведеною в договорі. Згідно п.1.2 кредитного договору, кредит призначений для придбання житлової нерухомості. Згідно п.2.1 кредитного договору, кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, повернення та плати за користування кредитом. Згідно до п.2.7 кредитного договору, позичальник повертає кредит та сплачує проценти за його користування. На підставі п.2.8.2 повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів за користування, здійснюється позичальником, щомісячно 27 числа кожного місяця шляхом перерахування коштів на рахунок для сплати процентів та кредиту, відповідно до п.2.3. цього договору. За місяць користування кредитом (кредитними коштами) сплата нарахованих процентів здійснюється позичальником не пізніше дня повного повернення всієї суми кредиту. Крім того, відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником обов'язків, встановлених кредитним договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання повернення Кредиту за Договором (п.2.4. кредитного договору). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 127 500,00грн. Відповідач [PERSON]. належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплати процентів за кредитним договором № 44/43-1740/2012 від 31.10.2012р., в зв'язку з чим, станом на 21.06.2015 року утворилась заборгованість за кредитом, яка за розрахунком позивача складає 130 694,28 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 121 510,61 грн., заборгованості за відсотками - 9 183,67грн. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом також встановлено, що 31.10.2012 року між ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №44/43-1740/2012-П. Відповідно до п.1.1 вказаного договору поруки поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником зобов'язань, що випливають з кредитного договору № 44/43-1740/2012 від 31.10.2012 року укладеного між кредитором та позичальником (з урахуванням всіх додаткових угод до нього, в тому числі тих, що можуть бути укладені в подальшому). Згідно до п.1.2. договору поруки, сторони договору встановлюють, що зобов'язання поручителя перед кредитором є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором, не потребують. Таким чином, відповідачі є солідарними боржниками, та згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відступлення права вимоги являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. При цьому законом передбачена можливість передачі права вимоги кредитора в рамках цивільно-правових договорів, а також використання майнових прав як забезпечення виконання зобов'язань. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для її здійснення, що є доказами прав нового кредитора у зобов'язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом також встановлено, що 21.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ», та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», укладено Договір факторингу №1. Відповідно до п.п 2.1, 2.2 Договору Клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ПАТ «Альфа-Банк») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги клієнту, набуває права вимоги заборгованості по кредитних договорах. З моменту відступлення клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Таким чином , внаслідок укладання вказаного договору відбулась заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 44/43-1740/2012 від 31.10.2012р. 25.07.2014р. ПАТ "Альфа-Банк" повідомило позичльника за кредитним договором № 44/43-1740/2012 від 31.10.2012р. про зміну кредитора та необідності здійснення платежів за кредитним договором на користь ПАТ "Альфа-Банк", однак до теперішнього часу зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів позиальник належним чином не виконує. Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, взаємозв'язку та достатності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON]. порушила умови кредитного договору, оскільки не виконала свого зобов'язання щодо сплати кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яку суд з метою захисту майнових прав та інтересів банківської установи, вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 1 306,94 грн.

Outcome: approved