Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання в оренду на умовах фінансового лізингу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 01 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Версія-Системс» та [PERSON] був укладений договір № 07110102 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання загальною вартістю 4 020,00 грн. За вказаним договором [PERSON] отримує обладнання та інші товари на умовах, передбачених Правилами отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseІT, що є невід'ємною частиною зазначеного договору. Умовами Пакету LeaseІT є: вид договору - фінансовий лізинг, строк лізингу - 2 роки, кількість платежів - 24, проценти за надання фінансування - 2 % від вартості обладнання за кожний місяць до повної виплати вартості обладнання, виплати проводяться щомісяця рівними частинами, перехід права власності - повна виплата вартості обладнання. Позивачем умови договору № 07110102 від 01.11.2007 року було виконано у повному обсязі та передано відповідачу в користування обладнання загальною вартістю 4 020,00 грн. Оскільки відповідач не виконувала умови договору належним чином, тому виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 8 171,28 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання в оренду на умовах фінансового лізингу у сумі 8 171,28 грн. та судовий збір у сумі 214,60 грн. У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник позивача підтримала позовні вимоги на підставах, викладених у позові, просила суд їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні не погодились з позовними вимогами та пояснили, що за період 2007-2008 роки відповідачем були здійснені необхідні платежі за укладеним договором, що підтверджується квитанціями, та заборгованості немає, так як про суму коштів, яка підлягає сплаті, її повідомляли повідомленнями в телефонному режимі. 08.12.2008 року відповідачем був здійснений платіж у сумі 1 045,40 грн. та 37,97 грн. штрафних санкцій. В телефонному режимі відповідача повідомили про те, що уся сума заборгованості за укладеним договором сплачена у повному обсязі. Будь-яких письмових повідомлень про борг на її адресу не надходило. Просили застосувати строки позовної давності. За таких обставин просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 129 Конституції України, одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. 01 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Версія-Системс» та [PERSON] був укладений договір № 07110102 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання (а.с. 5). Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» є правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» (а.с. 19). За даним договором відповідач отримує обладнання та інші товари на умовах, передбачених Правилами отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseІT, що є невід'ємною частиною зазначеного договору (а.с. 6-11). Згідно умов підписаного сторонами Пакету LeaseІT для отримання обладнання встановлені наступні умови договору: вид договору - фінансовий лізинг, строк лізингу - 2 роки, кількість платежів - 24, проценти за надання фінансування - 2 % від вартості обладнання за кожний місяць до повної виплати вартості обладнання, виплати проводяться щомісяця рівними частинами, перехід права власності - повна виплата вартості обладнання (а.с. 12). Відповідачем була надана позивачу заявка на отримання обладнання, інших товарів та послуг № 20083072 від 01.11.2007 року (а.с. 13). Відповідно до накладної-вимоги № 20083072 від 01 листопада 2007 року, Закрите акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" умови договору № 07110102 від 01 листопада 2007 року виконало у повному обсязі та передало [PERSON] в користування обладнання загальною вартістю 4 020,00 грн. (а.с. 14-16). Відповідачем сплачені наступні платежі за укладеним договором: 18.12.2007 року - 247,90 грн., 17.01.2008 року - 247,90 грн., 19.02.2008 року - 247,90 грн., 18.03.2008 року - 247,90 грн., 19.04.2008 року - 247,90 грн., 19.05.2008 року - 247,90 грн., 20.06.2008 року - 247,90 грн., 22.07.2008 року - 247,90 грн., 21.08.2008 року - 247,00 грн., 19.09.2008 року - 247,90 грн., 27.09.2008 року - 26,98 грн., 09.10.2008 року - 247,90 грн., 11.11.2008 року - 247,90 грн., 08.12.2008 року - 37,97 грн., 08.12.2008 року - 1 045,40 грн., про що свідчать копії квитанцій, що є в матеріалах справи, та оригінали яких були досліджені судом у судовому засіданні, а також підтверджується розрахунком, доданим до позовної заяви (а.с. 17-18, 50-63). Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ч 1 ст. 806 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Проаналізувавши зібрані та досліджені по справі докази, суд вважає, що позивачем сплачувалась заборгованість за договором № 07110102 від 01 листопада 2007 року , в результаті чого повністю був сплачений борг. Також суд зауважує, що у позовних матеріалах відсутні будь-які письмові претензії по оплаті заборгованості позивачу на адресу відповідача до звернення до суду. Крім того, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, зокрема, у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як визначено правилами ст. 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Строк виконання зобов'язання [PERSON] перед Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» по поверненню заборгованості закінчився 01 листопада 2009 року. Таким чином строк, у межах якого Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» могло звернутися до суду, скінчився 01 листопада 2012 року. Проте позивач звернувся до суду із даним позовом лише 02 листопада 2012 року, про що свідчить відмітка на поштовому конверті (а.с. 23). Судом встановлено, що відповідачем в період з 01 листопада 2009 року по 01 листопада 2012 року не вчинялося жодних дій, які свідчать про визнання свого боргу, зокрема здійснення платежів за договором. Позивач із заявою про поновлення строку звернення до суду не звертався. Відповідач просить суд застосувати до даних правовідносин строк позовної давності. Ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання в оренду на умовах фінансового лізингу не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови позивачеві у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються відповідачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed