Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, про відшкодування шкоди завданої каліцтвом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 09 березня 1972 року повертаючись додому з роботи зі Словянського мясокомбінату, де працювала робочою до м. Красний Лиман, де проживала на той час, на зупинці залізної дороги «Машчермет» м. Словянська Донецької області, при посадці у електричку вона потрапила під колеса вагону електрички і отримала травму, яка не повязана з місцем роботи, у звязку з чим стала інвалідом 1 групи, яка потребує стороннього догляду. За даним фактом, 10 березня 1972 року посадовими особами станції «Машчермет» було укладено акт службового розслідування нещасного випадку не повязаного з виробництвом. 04 липня 1973 року рішенням народного суду міста Словянська Донецької області з Краснолиманського відділення Донецької залізної дороги на її користь у рахунок відшкодування завданої каліцтвом шкоди, було утримано 80 % її заробітку щомісячно 26 крб. 21 коп., та за постійний сторонній догляд та за побутове обслуговування 66 крб. 21 коп. З початку вказані виплати робило Краснолиманське відділення Донецької залізної дороги, а потім ДП «Донецька залізниця», яке розташовано у м. Донецьк, вул. Артема, 68. У 2010 році підприємством, у звязку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати, їй було перераховано виплати у розмірі 80 % мінімальної заробітної плати щомісячно, та 50 % та 25 % щомісячно мінімальної заробітної плати за постійний сторонній догляд та побутове обслуговування, що передбачене Постановою № 66 Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. З березня 2016 року ДП «Донецька залізниця» припинила їй виплату відшкодування шкоди у звязку з тим, що вона опинилась на тимчасово окупованій території. Тому просить суд стягнути з ПАТ «Укрзалізниця» у рахунок відшкодування шкоди завданої каліцтвом на її користь за 10 місяців 2016 року кошти у розмірі 22595,9 грн., а також стягнути починаючи з 1 січня 2017 року з ПАТ «Укрзалізниця» у рахунок відшкодування шкоди завданої каліцтвом, на її користь 4\~960 грн. щомісячно. Позивач та його представник - адвокат [PERSON], який діє на підставі договору на представництво інтересів у суді, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та надали аналогічні пояснення викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» [PERSON], який діє на підставі довіреності у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення та пояснив, що ПАТ «Укрзалізниця» із ідентифікаційним кодом 40075815, як нова юридична особа утворене згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та розпочало свою діяльність з 01.12.2015 року. Статут публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735. Відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України ПАТ «Укрзалізниця» утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код ЄДРПОУ 00034045), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття. ПАТ «Укрзалізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (в тому числі й Державного підприємства "Донецька залізниця"). За змістом пунктів 4 і 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200, проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться до статутного капіталу ПАТ « Укрзалізниця». Разом з тим, в зазначеній вище постанові Кабінету Міністрів України в пункті 5 установлено, що майно (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством Українська залізниця на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови КМ № 604 від 12.11.2014. Таким чином, вважає, що ДП «Донецька залізниця» є юридичною особою та має відповідати за свої зобовязання, а тому просить суд у позові [PERSON] відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню за наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірно встановлено, що: 10 березня 1972 року за фактом розслідування нещасного випадку, який стався 09 березня 1972 року з [PERSON], на зупинці залізної дороги «Машчермет» м. Словянська Донецької області, було складено Акт службового розслідування нещасного випадку не повязаного з виробництвом. Відповідно до довідки МСЕК [PERSON] 10 ААБ від 07 березня 2012 року слідує, що [PERSON], встановлена група інвалідності перша «Б», причина інвалідності - трудове каліцтво, інвалідність встановлена безстроково та вказано, що позивач потребує постійного стороннього нагляду. Рішенням народного суду міста Словянська від 04 липня 1973 року, на користь [PERSON] з Краснолиманського відділення Донецької залізної дороги одноразово було стягнуто 794рублі 52 копійки та стягнуто щомісячно з 1 серпня 1973 року по 66 рублів 21 коп. по 01 вересня 1974 рік. Згідно до Наказу Донецької залізної дороги № ? від 18 лютого 2010 року слідує, що [PERSON] було проведено виплату заборгованості по відшкодуванню шкоди з березня по жовтень 2009 року в сумі 478грн. 08 коп. Проведено виплату заборгованості по відшкодуванню шкоди за період з листопада 2009 року по січень 2010року у сумі 602грн. 79коп., та з 01.02.2010 року призначено щомісячне відшкодування шкоди у розмірі 1149 грн. 53 коп. З березня 2016 року ДП «Донецька залізниця» припинила виплати повязані з відшкодуванням шкоди [PERSON], у звязку із тим що вказане підприємство знаходиться на території проведення антитерористичної операції, що підтверджується листом Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації № 1.12П-287 від 02 грудня 2016 року. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного: Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до Статуту публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 слідує, що Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування , постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця. Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1, де в переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється публічне акціонерне товариство Українська залізниця вказане і ДП «Донецька залізниця», до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця . Товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, до складу якого увійшло і ДП «Донецька залізниця». Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Донецька залізниця» знаходиться у м. Донецьку по вул. Артема, 68. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, увійшло і м. Донецьк, де розташовано ДП «Донецька залізниця», яке здійснювало виплати позивачу повязані з відшкодуванням шкоди. Посилання представника відповідача про те, що Публічне акціонерне товариство Українська залізниця не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (в тому числі й Державного підприємства "Донецька залізниця"), судом розцінюється як ухилення від відповідальності, оскільки вказані дії відповідача не відповідають нормам чинного законодавства та порушують права позивача, які визначені Конституцією України. Відповідач фактично пропонує позивачу дочекатись закінчення АТО на території України та складання відповідних актів про прийняття на баланс прав та обовязків ДП «Донецька залізниця» і вже після цього вирішити питання про виплати позивачу. Таким чином , згідно\~ч.1, ч.2 та ч.5 ст.1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. \~\~ Відповідно до ч.1\~ст. 1195 ЦК України\~фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч.1 та ч.3\~ст. 1197 ЦК України\~розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку. \~\~ Відповідно до ч.1\~ст.1202 ЦК України\~відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Згідно ч.2\~ст.1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Оскільки, доказів щодо розрахунку розміру відшкодування шкоди відповідачем не надано, а розрахунок наданий позивачем ним не спростовується, суд, при встановленні розміру відшкодування шкоди виходить саме із розрахунку наданого [PERSON] та керується наступним. Так, відповідно до\~ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2016р.»\~розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 01.01.2016 р. по 01.04.2016 р у розмірі 1378 грн., з 01.04 2016 р. по 01.11.2016 р. у розмірі 1450 грн., а з 01.12.2016 р. у розмірі 1600 грн. У звязку з наведеним, розмір відшкодування шкоди позивачу завданий каліцтвом у березні 2016 року становить: 2135,9грн. (втрачений заробіток 80% мінімальної заробітної плати) мінімальної заробітної плати/становить 1102,4 грн., постійний сторонній догляд 50% мінімальної заробітної плати дорівнює 689 грн., та побутове обслуговування 25% мінімальної заробітної плати дорівнює 344,50 грн., що взагалі становить 2135,9 грн. З 01 квітня 2016 року по 01 грудня 2016 року розмір відшкодування шкоди становить 2247,50 грн./втрачений заробіток 80 % мінімальної заробітної плати дорівнює 1160 грн., постійний сторонній догляд 50 % мінімальної заробітної плати дорівнює 725 грн., побутове обслуговування 25 % мінімальної заробітної плати становить 362,50 грн., а взагалі становить 2247,50 грн. Вказані виплати повинні бути виплачені за 8 місяців 2016 року, загальна сума їх становить 17980 грн. З 01 грудня 2016 року розмір відшкодування шкоди повинен бути 2480 грн./ втрачений заробіток 80% мінімальної заробітної плати дорівнює 1280 грн., постійний сторонній догляд 50% мінімальної заробітної плати дорівнює 800 грн., побутове обслуговування 25% мінімальної заробітної плати дорівнює 400 грн., а загалом 2480 грн. Усього за 2016 рік, відповідно до розрахунків, з відповідача повинно бути стягнуто на користь відповідача 22595,90 грн. З урахуванням того, що мінімальна заробітна плата з 01 січня 2017 року в Україні становить 3200,0 грн. то і відповідно треба провести перерахунок платежів, які повинні виплачуватися позивачу у звязку з каліцтвом. А саме, з січня 2017 року відповідачем позивачу повинні бути нараховані та виплачуватись щомісячно 4960 грн., з яких 2560 грн. втрачений заробіток (мінімальна заробітна плата 3200 грн. 20%= 2560 грн.), 1600 грн. на постійний сторонній догляд (3200 грн. х 50%), 800 грн. на побутове обслуговування (3200 грн. х 25%). Таким чином, суд погоджується з розрахунками наданими позивачем, які містяться у позовній заяві, оскільки вони здійснені згідно вимог чинного законодавства та не суперечать іншим фактичним доказам встановленим по справі. У звязку з чим, до доводів відповідача, зокрема щодо знаходження основних документів ДП «Донецька залізниця» у м. Донецьк, та його пропозицій позивачу дочекатися закінчення проведення антитерористичної операції суд відноситься критично, а тому вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи, та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ч.2 ст. 88 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved