Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області за участі третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області, ЗАТ «ОТП Банк», [PERSON], [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, в якому зазначив, що [INFO] року померла його дружина -[PERSON], про що в свідоцтві про смерть серія [NUMBER] зроблено відповідний актовий запис № 304. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді належної спадкодавцю частки у праві сумісної власності на квартиру, площею 37,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира на підставі договору купівлі-продажу квартири ВКК № 589964 від 14.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області № 5877 Ганночкою О.В., оформлена на [PERSON]. Дана квартира перебуває в іпотеці на підставі договору іпотеки № PML-D03/064/2008, виданого 14.04.2008 року приватним нотаріусом Ганночкою О.В. Іпотекодержателем є ЗАТ «ОТП Банк». Як і передбачено цивільним законодавством України, позивач у шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті дружини . Однак позивачу було відмовлено нотаріусом в оформленні спадкових справ та роз*яснино про право звернутися до суду з позовом про визначення належної спадкодавцю частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Окрім позивача, спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , рідні сестри спадкодавця, які залучені по справі в якості третіх осіб. Узагальненням судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, у зв*язку з тим, що за життя спадкодавець не зареєстрував в державному реєстрі речових прав право на свою частину нерухомого майна, то нотаріус запропонував спадкоємцю звернутись до суду. Враховуючи, що з 01.01.2013 року органи БТІ не вчиняють реєстраційні дії щодо прав власності у зв*язку із прийняттям Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і, відповідно, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом, оскільки первинно за спадкодавцем такого права не було оформлено і зареєстровано у державному реєстрі. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. За визначенням ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Зі ст. 364 ЦК України виходить, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не*явилися, прохали розгляд справи розглянути без участі представника, надіслали відзив на позов, в якому прохали відмовити позивачу в задоволенні позову. Треті особи: приватний нотаріус Марченко Н.А. та представник ЗАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з*явилися по невідомій суду причині, про час слухання справи були належним чином повідомлені. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з*явилися, надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі. Прохали позов [PERSON] задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] року померла дружина позивача - [PERSON], [INFO], про що в свідоцтві про смерть серія [NUMBER] зроблено відповідний актовий запис № 304. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді належної спадкодавцю частки у праві сумісної власності на квартиру, площею 37,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира на підставі договору купівлі-продажу квартири ВКК № 589964 від 14.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області № 5877 Ганночкою О.В., оформлена на [PERSON]. Дана квартира перебуває в іпотеці на підставі договору іпотеки № PML-D03/064/2008, виданого 14.04.2008 року приватним нотаріусом Ганночкою О.В. Іпотекодержателем є ЗАТ «ОТП Банк». Позивач у шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті дружини . Однак позивачу було відмовлено нотаріусом в оформленні спадкових справ та роз*яснено про право звернутися до суду з позовом про визначення належної спадкодавцю частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Зі змісту статті 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. У відповідності до ст. 370 ЦК України «Співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності». Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається , що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, необхідно визначити розмір часток співвласників у рівних розмірах - по 1/ 2 кожному. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved