Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.08.2006р. [PERSON] в цей же день отримав від банку кредит у розмірі 3 000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту, сплата нарахованих відсотків, комісії за користування кредитом та інших платежів. Однак, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому має заборгованість 23 492,75грн., в тому числі: 5 152,53грн. - заборгованість за кредитом; 16 745,33грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 1 094,89грн. - штраф (процентна складова), що і спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутності та згоду на заочний розгляд справи, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 28 / Відповідач про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.74, 224 ЦПК України. /ар.сп. 28, 37-38 / Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного: згідно договору б/н від 11.08.2006р. (заяви і паспорту позичальника та умов правил надання банківських послуг), а також правовстановлюючих документів банку, Банк надав відповідачеві кредитні кошти, шляхом відкриття кредитного ліміту, в сумі 3 000,00грн., під зобов'язання їх повернення, зі сплатою встановлених відсотків за користування ними, та інших платежів, згідно встановленого графіку; /ар.сп. 12-27 / відповідно до розділу «банківські послуги» заяви позичальника, заповненої працівником банку, строк дії кредитної картки встановлений на один рік, тобто до серпня 2009 року; /ар.сп. 3 / із розрахунку заборгованості по договору б/н від 11.08.2006 вбачається, що позичальник в повній мірі своїх зобов'язань по сплаті кредиту, відсотків та інших платежів не виконав, в зв'язку з чим, станом на 31.08.2013р., утворилась заборгованість: за кредитом - 5 152,53грн., за процентами - 16 745,33грн., штрафи - 1 594,89грн., а всього - 23 492,75грн.; /ар.сп. 6-11 / ст.257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки; відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, для вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена скорочена позовна давність в один рік; згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; ч.4 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові; п.7 ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Виходячи з наведеного, на переконання суду, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки строк давності по зобов'язанню відповідача минув в серпні 2012 року, а позивач з клопотанням про його поновлення, з поважної причини пропуску, не звертався. На підставі ст.ст.257, 258 ч.2 п.1, 261 ч.5, 267 ч.4 ЦК України, п.7 ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України в розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», постанови Судової палати Верховного Суду України від 20.11.2013р. по справі №6-126цс13 та

Outcome: dismissed