Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернулась\~до Мелітопольського\~міськрайонного суду\~Запорізької області\~з позовними\~вимогами до\~відповідача про\~розірвання шлюбу\~та стягнення\~аліментів \~на утримання\~малолітньої дитини\~ сина\~ \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ у\~розмірі \~1/4\~частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду із вказаним позовом і до повноліття дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що між позивачем\~ та відповідачем\~01.04.2016 року був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через причини відсутності почуття любові та поваги один до одного. Подальше сумісне життя, примирення між позивачем та відповідачем, а також збереження сім`ї неможливе. Крім того, після припинення шлюбних відносин дитина разом проживає з позивачем та знаходиться на її утримані, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Після реєстраціє розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~зі ст. 104 ч.2 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1СК України\~вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України\~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі\~ст. 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так з матеріалів справи встановлено, що 01 квітня 2016 року позивач\~ [PERSON] та відповідач\~ [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 183 /а.с7/. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.6/. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому вважає необхідним розірвати шлюб. Згідно до вимог ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або визначаються судом. Відповідно до ч.3ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст.\~182\~Сімейного Кодексу\~України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою ст.\~183\~СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1ст.191СКУкраїни аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За таких обставин, враховуючи наявність передбачених законом підстав, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору за оплату вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved