Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Представник банку, діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за договором від 01.12.2012 року З позову виходить, що 01.12.2012 року між сторонами укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості , відповідач прийняв умови про суму кредиту у розмірі 6341,27 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості. Однак умови кредитного договору належним чином не виконав і станом на 09.02.2014 року має заборгованість в сумі 8354 грн 29 коп, яка складається із заборгованості за кредитом - 5538 грн 33 коп, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 536 грн 04 коп, штрафу за п.п.2 генеральної угоди в сумі 1405 грн 91 коп, а також штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 гривень та штрафу (процентної складової) в сумі 374 грн 01 коп. У судове засідання представник позивача не з'явилась, оскільки подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача в судове засідання, провести заочний розгляд справи /а.с.72/. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач позов визнав, вказав, що заборгвоаність виникла внаслідок втрати ним роботи. Повертати банку борг не відмовляється. У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи та інтереси інщих осіб, а тому наявні законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що відповідач 01.12.2012 року підписав угоду з банком про реструктуризацію боргу, сума кредиту такими чином склала 6341,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони узгодили порядок погашення заборгованості та проценти за користування такими коштами. Крім того сторони узгодили відповідальність за невиконання взятих за договором зобов'язань. У відповідності до п.1.1.5.20 Умов надання банківських послуг при порушенні клієнтом банку строків платежів більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості. Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. З розрахунку заборгованості (а.с. 5) вбачається, що станом на 09.02.2014 року відповідач заборгував банку 8354 грн 29 коп, яка складається із заборгованості за кредитом - 5538 грн 33 коп, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 536 грн 04 коп, штрафу за п.п.2 генеральної угоди в сумі 1405 грн 91 коп, а також штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 гривень та штрафу (процентної складової) в сумі 374 грн 01 коп. З'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" ґрунтуються на законі та укладеному договорі, а тому висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови взятих на себе зобов'язань. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243 грн 60 коп, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved