Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, зміни способу їх стягнення та стягнення додаткових витрат на утримання дитини просила збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], до його повноліття до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання та лікування у сумі 500,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовують тим, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25.09.2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі 650,00 гривень, щомісячно, починаючи з 17.06.2014 року і до його повноліття. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Законом України від 17.05.2017 року були внесені зміни у ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ці зміни набрали чинності з 08.07.2017 року. Зазначили, що в період з 29.07.2016 по 10.08.2016 позивач з неповнолітнім сином [PERSON], знаходилися на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні. З того часу неповнолітній син знаходиться на постійному лікуванні, яке передбачає послідовність ряду діагностичних, лікувально- профілактичних і реабілітаційних закладів з безперервним прийомом лікарських засобів. Усі періоди лікування потребували додаткових витрат на лікування, придбання ліків і медичних предметів та іншого, необхідного для лікування. Крім стаціонарного лікування дитина систематично лікується амбулаторно, здає різні аналізи, в тому числі і платні, регулярно відвідує лікарів, приймає різні ліки та використовує медичні препарати. Вважають, що розмір аліментів, стягуваних за рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25.09.2014 року з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], підлягає збільшенню до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, із стягненням з відповідача додаткових витрат на утримання та лікування у сумі 500,00 грн., щомісячно до повноліття дитини. На підставі викладеного, просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти наданого позову заперечив, посилаючись на важкий матеріальний стан, окрім того зазначив, що приймає участь у вихованні сина та надає по можливості матеріальну допомогу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 01.08.2014року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою [ADDRESS], приватного підприємця, ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON],[INFO], проживаючої за адресою [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання їх сина [PERSON],[INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00грн. щомісячно, починаючи з 17.06.2014року і до повноліття дитини. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25.09.2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі 650,00 гривень, щомісячно, починаючи з 17.06.2014 року і до його повноліття. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], до його повноліття до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. У зв'язку з викладеним, та враховуючи, що Законом України від 17.05.2017 року були внесені зміни у ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просила вимоги про збільшення розміру аліментів задовольнити, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Отже, в нормі закону закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що в період з 29.07.2016 по 10.08.2016 позивач з неповнолітнім сином [PERSON], знаходилися на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні. З того часу неповнолітній син знаходиться на постійному лікуванні, яке передбачає послідовність ряду діагностичних, лікувально- профілактичних і реабілітаційних закладів з безперервним прийомом лікарських засобів. Усі періоди лікування потребували додаткових витрат на лікування, придбання ліків і медичних предметів та іншого, необхідного для лікування. Крім стаціонарного лікування дитина систематично лікується амбулаторно, здає різні аналізи, в тому числі і платні, регулярно відвідує лікарів, приймає різні ліки та використовує медичні препарати. Навчання неповнолітнього [PERSON] у школі також потребує додаткових витрат на необхідну літературу та інші шкільні потреби, крім того, він додатково займається англійською мовою. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], до його повноліття до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, встановленого законодавством та додаткових витрат в сумі 500,00 грн. щомісячно до його повноліття. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.180, 181, 182, 185, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved