Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого 19 листопада 2014 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гетало О.М., зареєстровано в реєстрі за № 1781. Відповідач зареєстрована у спірній квартирі, однак з лютого 2018 року добровільно з дітьми не проживає, не бере участі у витратах, пов`язаних з утриманням квартири та з оплатою комунальних послуг. Відповідач неодноразово вчиняла протиправні дії відносно позивача, який змушений був звертатися до органів Національної поліції України. Відповідач довгий час не проживає в квартирі, тому її може бути визнано такою, що втратила право користування житлом в судовому порядку. У зв`язку з наведеним позивач просить про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 11 липня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручені з відміткою - "за закінченням строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, відповідач повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 18 квітня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.27). Позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого 19 листопада 2014 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гетало О.М., зареєстровано в реєстрі за № 1781 (а.с. 24-26), в якій зареєстрована відповідач (а.с. 28). Між сторонами виник житловий спір, предметом доказування якого є відсутність членів сім`ї без поважних причин понад один рік за місцем реєстрації місця проживання. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на не проживання відповідача за місцем реєстрації з лютого 2018 року. На підтвердження вимог позивачем надано лист Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про розгляд заяви від 22 грудня 2018 року та відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 29), лист Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 16 липня 2018 року про відмову внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо неправомірних дій дружини [PERSON] , що мали місце 24 червня 2018 року за адресою: [ADDRESS] та відшкодування матеріальних збитків за пошкодження замків дверей квартири (а.с 30), акт Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Таун» від 19 червня 2019 року про не проживання відповідача у спірній квартирі (а.с. 55). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позивачем вимог, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Статтею 317 ЦК України визначений зміст права власності - право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов`язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрована його дружина - відповідач по справі. Між сторонами виникли неприязні стосунки, внаслідок чого позивач у 2018 році звертався до органів Національної поліції України із заявою про неправомірні дії відповідача щодо пошкодження замків дверей квартири. Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності відповідача за місцем реєстрації без поважних причин понад одного року, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом зняття з реєстраційного обліку, слід відмовити.

Outcome: dismissed