Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся з позовною заявою( у новій редакції) до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначили, що між ними та [PERSON] 12.06.2008 року було укладено договір б/н , згідно якого 01.01.1900 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22, 80% на рік суму залишку заборгованості за кредитом . Дані зазначають що відповідно до кредитного договору , при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язання сплатити Банку штраф в розмірі 250грн. +5% від суми позову. Відповідач відповідно до ст. 610 ЦК України , порушив зобов'язання і його невиконання або виконання з порушенням умов. визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором і станом на 30.11.2017 року має заборгованість - 87947грн 62 копійки, яка складається з наступного: - 6979грн 38 коп.- заборгованість за кредитом; - 73246грн 40 коп.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3295грн 76 коп.- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250грн 00 коп.-штраф (фіксована частина) - 4176грн 08 коп - штраф (процентарна складова), і тому представник позивача змушений звертатися до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, з позовною заявою, щодо порушеного права позивача. В судове засідання , яке проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі (ч.5 ст. 279 ЦПК України), позивач не з'явився просить розглянути позов до [PERSON] про стягнення заборгованості без виклику сторін. В судове засідання з'явився представник відповідача надавши відзив на позовну заяву, та просить відмовити Позивачам в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. ( а.с. 55-57). В судовому засіданні свій відзив підтримав, позов не визнав та зазначив, що позивач звернувся до суду про стягнення з Відповідача заборгованості 30.01.2018 року у розмірі 87 947грн 62 коп., та вказав, що згідно першої позовної заяви Позивач від 18.12.2017 року зазначено, що Відповідач отримала кредит за договором № б/н від 12.06.2008 року у розмірі 21 600,00 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно позовної заяви позивача (у новій редакції) від 30.01.2018 року в якій вказується що відповідач отримав кредит 01.01.1900 року за договором №б/н від 12.06.2008 року у розмірі встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно додатку, копії заяви позичальника сума кредиту становить 5 000 гривен, а не 21 600гривен, як зазначено в позовній заяві. Згідно додатку , а саме розрахунку заборгованості за кредитним договором від 12.06.2008 року, відповідач з невідомих причин розпочинає сплачувати грошові кошти за кредит з 07.09.2007 року. Станом на 12.06.2008 року Відповідач уже сплатив невідомо за що та невідомо кому 300 гривен , що витікає з зазначеного розрахунку. Представник вважає позов необґрунтованим та прохає суд повністю відмовити у його задоволенні. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити, з оглядом на наступне. Судом встановлено, що представник позивача звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] , зазначену позовну заяву було залишено без руху. На виконання ухвали суду позивач 31.01.2018 року надав на електронну адресу суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, позовну заяву про стягнення заборгованості (у новій редакції) (а.с. 31-39) 06.02.2018 року на адресу суду надійшли оригінали зазначених вище матеріалів. Досліджуючи матеріали позовної заяви ( у новій редакції) судом, було встановлено ряд розбіжностей між змістом самої позовної заяви та договором №б/н від 12.06.2008 року. Згідно пункту 4 заяви позичальника сума кредиту становить 5000 гривен 00 копійок. Базова процентна ставка згідно пункту 5 становить 2,5 %.У відмітках банку в графі відкриття рахунку зазначено дату 07.09.06 року і мається виправлення. Розрахунок заборгованості по справі (а.с.4-6) не відповідає умовам договору, та не відповідає даті оформлення кредитного договору. Відповідач направив свій відзив на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення відправлення ( а.с. 14) , але позивач не відреагував та не надав до суду своє заперечення в встановлений судом термін( ухвала про відкриття провадження (а.с.47-48). В порушення п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, ч.5 ст.177 ЦПК України позивач в позовних заявах виклав необґрунтовані обставини, вимоги, зазначив розбіжності доказів, які не знайшли підтвердження в позовній заяві та доданих до неї додатках. Вказані розбіжності, різні дати видачі кредиту, різна процентова складова кредиту та різна сама сума кредитних коштів, неможливо встановити та усунути у судовому засіданні. Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, що набрав чинності 15.12.2017 року. провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості є необґрунтованим, оскільки в ньому не відображено формул та/або арифметичних дій, за якими розраховані:поточна та прострочена заборгованість за кредитом; відсотки на поточну та прострочену заборгованість за кредитом, загальний залишок заборгованості за відсотками; штрафи. Виходячи з цього розрахунок заборгованості підготовлено некоректно та має невідповідність з договором, тому його неможливо вважати ,у відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірним доказом, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. За таких підстав позовні вимоги позивача є безпідставними і не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України ,суд вирішує питання розподілу судових витрат. Оскільки, позовні вимоги позивача ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК" не підлягають задоволенню, то судові витрати необхідно віднести на їх рахунок Куруючись : ст.3, 141, 259, 264, 265, 354-355 ЦПК України,суд,-

Outcome: dismissed