Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу від 03 січня 2014 року відповідач виразив своє бажання приєднатися до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання Фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу. Відповідач згідно умов Договору отримав від ПАТ КБ «Приват Банк» у платне користування автомобіль марки "Hyundai Accent", рік випуску: 2013, реєстраційний номер: АА 7875 СЕ та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «Приват Банк». Відповідачем зобов'язання належним чином не виконані, в результаті чого утворилася заборгованість за договором лізингу, яка складається із заборгованості по залишку вартості предмету лізингу, винагородою за користування предметом лізингу, винагородою за проведення моніторигну предмету лізингу та пені. Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 168245,51 грн. за договором фінансового лізингу та судові витрати.. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 03 січня 2014 року [PERSON] була підписана заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №К300А+00690032, предметом якого є автомобіль марки "Hyundai Accent", рік випуску: 2013, реєстраційний номер: АА 7875 СЕ /а.с. 7/. Дана заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає договір фінансового лізингу. Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Положеннями ч.ч.1,2 ст. 634 передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. З урахуванням викладеного укладений між сторонами 03 січня 2014 року договір фінансового лізингу складається з заяви про приєднання до умов та правил надання фінансово лізингу та тарифів. Як встановлено ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, підписавши вказаний договір відповідач підтвердив факт ознайомлення та погодження з умовами фінансового лізингу в ПАТ КБ «Приватбанк» та таким чином взяв на себе зобов'язання виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг. Згідно умов договору відповідач отримав від позивача у платне користування автомобіль та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів /а.с.8/, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Пунктом 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши автомобіль відповідачу, що підтверджується актом приймання-передачі від 23 січня 2014 року. Відповідач в порушення умов договору зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 29 січня 2016 року має заборгованість за договором у розмірі 168245,51 грн. (сто шiстдесят вiсiм тисяч двiстi сорок п'ять гривень 51 копiйка), з яких: 107503,04 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу,27767,41 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу,6487,94 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу;26487,12 грн. - заборгованість по пені. Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та стягнення заборгованості за договором лізингу на користь позивача з відповідача. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2523,68грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved