Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 46-12, що є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку по зазначеній квартирі та виключення відомостей про нього з особового рахунку на квартиру. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона є власником квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 46-12. Відповідач є її колишній чоловік, з яким вони мають двох повнолітніх синів [PERSON] і [PERSON] 17.06.2003 року відповідач і сини були зареєстровані в її квартирі, де 10.12.2004 року зареєструвалася і вона. З 2008 року вони з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини, відповідач забрав свої особисті речі і документи, значну частину спільного майна подружжя, та залишив квартиру за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 46-12, виїхавши на постійне місце проживання в [INFO]. З того часу в її квартирі не проживає, сімєю не цікавиться, не приймає участі у витратах на утримання квартири. Будь-яких перешкод ні вона ні сини відповідачу в користуванні житловим приміщенням не створювали, та відповідач із відповідними заявами до ТОВ «Крона» і Дніпровського РВ не звертався. Реєстрація у спірній квартирі відповідача змушує позивача нести додаткові матеріальні витрати, перешкоджає оформленню субсидії. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Треті особи - [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявився, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заеречують проти задоволення позову. Представник третьої особи ТОВ "Абонент ХХІ", в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи - Дніпровського РВ у місті Дніпродзержинську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без представника ГУ ДМС України у Дніпропетровській області. Відповідач в судові засідання у справі повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є власником квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 46-12, що підтверджується договором дарування квартири від 30.04.2003 р. (а.с. 15), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 312537 від 08.04.2003 р (а.с. 16), технічним паспортом на квартиру (а.с. 18-19). Відповідач є колишнім чоловіком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 1544 від 14.09.1985 р. (а.с. 11), та заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.01.2015 року справа № 209/7110/14-ц (а.с. 14). Як вбачається з матеріалів справи в квартирі за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 46-12, зареєстровані позивач, відповідач, повнолітні діти сторін - [PERSON] і [PERSON], що підтверджується особистим рахунком на квартиру № 291852 від 07.07.2015 р. (а.с. 17), свідоцтвами про народження дітей (а.с. 23). З березня 2012 року відповідач у квартирі позивача за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 46-12, не проживає, за місцем реєстрації до житлово-експлуатаційної організації чи міліції з приводу вчинення йому перешкод у проживанні чи користуванні житловим приміщенням не звертався, що підтверджується актом про не проживання ТОВ "Крона-Сервіс 1" від 09.07.2015 року (а.с. 12), листом Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 15235 від 10.09.2015 року (а.с. 13). З уразуванням викладеного суд вважає встановленим факт добровільного залишення відповідачем у березні 2012 року квартири позивача по пр. Металургів, 46-12, у м. Дніпродзержинську, за місцем його реєстрації, без будь-яких поважних причин, та за відсутності вчинення йому будь-яких перешкод у проживанні, вибувши на інше постійне місце проживання. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки остання оплачує низку комунальних послуг виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе додаткові витрати. На момент пред'явлення позову минуло більше 3-х років як відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації в квартирі позивача, тому відповідно до\~ст.405 ЦК України, сплинув річний строк, за яким за відповідачем зберігається його право на користування квартирою позивача. Інших домовленостей між відповідачем і позивачем, як власником квартири, судом не встановлено. Відповідно до вимог\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», \~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Частиною 2\~ст. 405 ЦК України\~встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням позивача, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем його права на проживання у квартирі позивача, тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., які відповідно до ст. 88 ЦПК України повинні бути стягнуті з відповідача по справі на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved