Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивачі-відповідачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] міської ради та просять визначити, що їм належить право власності по 1/8 частині ідеальної долі двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло №2335 виданого 08.07.1995 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Вінницької області згідно рішення №149 від 29.06.1995 року. В обґрунтування своїх вимог позивачі-відповідачі зазначили, що їм на праві спільної сумісної власності належить 77/1000 долі будинку, а саме квартира за адресою: [ADDRESS]. Квартира була приватизована на вісьмох осіб у рівних долях і є спільною сумісною власністю, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Маючи на меті відчужити належну їм квартиру, вони звернулись з відповідним проханням до нотаріуса, однак остання відмовила та в усному порядку та повідомила про те, що відчуження неможливе, оскільки у свідоцтві про право власності на житло №2335 від 08.07.1995 року відсутні відомості про належність цього нерухомого майна позивачам, а саме не зазначена їх частка у спільній сумісній власності на квартиру. Відповідач-позивач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі та у свою чергу звернувся до суду із зустрічним позовом про встановлення розміру частки у спільній сумісній власності та визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивував тим, що йому також на праві спільної сумісної власності належить 77/1000 долі будинку, а саме квартира за адресою: [ADDRESS]. Квартира була приватизована на вісьмох осіб у рівних долях і є спільною сумісною власністю. Тобто, йому також належить право власності на 1/8 частину ідеальної долі вказаної квартири. Крім того, відповідач-позивач стверджує, що 05 травня 2016 року між ним та позивачами-відповідачами була досягнута домовленість про купівлю-продаж належних їм 7/8 часток вказаної двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Між ними було погоджено всі належні умови купівлі-продажу вищевказаного майна. Зокрема, щодо ціни, передачі квартири у власність, оформлення договору у нотаріальній конторі. Під час підписання договору купівлі-продажу, а саме 05 травня 2016 року ним було сплачено продавцям договірну вартість 7/8 частин квартири - 42000 (сорок дві тисячі) гривень 00 копійок, тобто по 6000 (шість тисяч)гривень кожному і, таким чином, виконано обов'язки, як покупця. Тоді ж позивачі-відповідачі звільнили квартиру від належного їм майна та передали йому по акту приймання-передачі. Також відповідачі передали йому наявні у них правовстановлюючі документи на квартиру і зобовязалися згідно до кінця місяця посвідчити Договір у нотаріальному порядку тобто до 31 травня 2016 року. Таким чином, 05 травня 2016 року, укладений між нимидоговір купівлі-продажу в простій письмовій формі було повністю виконано. Однак, до теперішнього часу він не має змоги оформити придбане майно відповідно до Закону. Позивачі-відповідачі ухиляються від посвідчення Договору у нотаріальному порядку, посилаючись на свою зайнятість. Тому вважає, що дії позивачів-відповідачів є такими, що порушують його права та інтереси як покупця. Позивачі-відповідачі [PERSON], яка в тому числі діє за довіреностями від [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] зустрічні позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення, що підтверджується їхніми письмовими заявами. Представник відповідача [PERSON] міської ради позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення первісних та зустрічних позовних вимог. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про право власності на житло №2335 виданого 08.07.1995 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Вінницької області згідно рішення №149 від 29.06.1995 року підтверджується, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] та [PERSON] та [PERSON]на праві спільної сумісної власності і вони є власниками 77/1000 долі будинку. Статтею 370 ЦК України передбачено, що власник має право на виділ в натурі частки майна, що є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Пункт 5 Пленуму ВСУ України №20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності говорить, що розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: ...квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (\~2482-12\~)). \~Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Пункт 2 Пленуму ВСУ України №20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності вказує, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: \~в) про поділ спільного майна або виділ з нього частки. Таким чином, суд вважає, що перешкод у визначенні часток у спільній сумісній власності немає і позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом в цій частині необхідно задовольнити. Крім цього, судом встановлено, що 5 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка в тому числі діяла за довіреностями від [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], була досягнута домовленість про купівлю-продаж належних продавцям 7/8 часток двокімнатної квартири №1 за адресою: Вінницька область, м.Хмільник, вул. Пушкіна, 4, про що вони уклали договір купівлі-продажу та скріпилийого своїми підписами. Тоді ж, покупцем [PERSON] було сплачено продавцям договірну вартість 7/8 частин квартири - 42000 (сорок дві тисячі) гривень 00 копійок, тобто по 6000 (шість тисяч)гривень кожному і, таким чином, виконано обов'язки, як покупця. Вказане також було зафіксовано у письмових розписках про отримання коштів від 05 травня 2016 року. Актом приймання-передачі, який є додатком до договору купівлі-продажу від 5 травня 2016 року доведено, що спірна квартира була передана разом із правовстановлюючими документами [PERSON], тобто, укладений в простій письмовій формі договір купівлі-продажу було повністю виконано, однак продавці ухиляються від нотаріального посвідчення вказаного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити зустрічний позов в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним, оскільки позиціями сторін, викладених у заявах наданих суду та матеріалами справи доведено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але позивачі-відповідачі своєчасно для нотаріального посвідчення договору не з'явилися та договір нотаріально не посвідчений, а [PERSON] дійсно виконав всі обовязки покупця, які взяв на себе при укладені договору купівлі-продажу. На підставі ст.ст. 203, 208, 220, 328, 334, 355, 368, 370, 373, 381, 392, 620, 655-658 ЦК України, ст. 8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 р. та

Outcome: approved