Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 04.07.2003 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №828. В шлюбі у них народилися доньки: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] . Відповідач не бере участі в утриманні доньок, не цікавиться їхнім життям. Не надає коштів на додаткові та поточні витрати, які необхідні для забезпечення повноцінного фізичного, психологічного та культурного розвитку дітей. У відповідача є можливість нести матеріальні витрати пов`язані з утриманням дітей. Він офіційно працевлаштований, працює в Івано-Франківському коледжі технологій та бізнесу викладачем фізичного виховання. Крім того у нього є регулярний місячний дохід від здійснення діяльності пов`язаної з перевезенням пасажирів на службі таксі "Опті", а тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/3 від усіх видів доходів починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дільми повноліття. 13.07.2020 року позивачка подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до яких, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 від усіх видів доходів починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дільми повноліття. 30 червня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] задовольнити частково, розмір аліментів встановити в розмірі 1/3 від його заробітку. Від позивачки 13.07.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив в якому зазначено, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 02.05.2018 року по 17.02.2021 року, тому у неї немає доходів і на даний час не має можливості здійснювати будь яку діяльність для отримання доходу. Грошові кошти, які є у її розпорядженні це одноразова соціальна допомога при народженні дитини, яка становить 860 грн. щомісячно. 16.07.2020 року до суду надійшло заперечення на заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідач не ухиляється від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, постійно забезпечував і на даний час забезпечує необхідне харчування, придбання одягу, інших необхідних для належного розвитку дітей речей, просив суд позов задоволити частково, розмір аліментів встановити в розмірі 1/3 від його заробітку. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, та просили суд задовольнити їх відповідно до заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи просив суд врахувати обставини викладені у відзиві на позовну заяву та заперечнні. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до копії свідоцтва про одруження від 04.07.2003 року (а.с.5) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження серія [NUMBER], № [NUMBER] (а.с. 6-7). Неповнолітні діти сторін [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , проживають разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Дані обставини сторонами не оспорюються. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 02.05.2018 року по 17.02.2021 року та отримує щомісячну одноразову соціальну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісячно. Інших доходів позивач не має. Відповідно до довідки від 02.07.2020 року №000000000264 [PERSON] працює в Івано-Франківському державному коледжі технологій та бізнесу з 01.11.2019 року та займає посаду викладача. Дохід за період з 01.11.2019 року по 31.05.2020 року склав 71 485,56 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на їх утримання, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, враховуючи рекомендований розмір,визначений законодавством, що забезпечить кожну дитину встановленим прожитковим мінімумом, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26 травня 2020 року до досягнення дітьми повноліття. Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що він утримує свою матір, оскільки батько зобов"язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, а мати відповідача з ним не проживає та отримує пенсію. Посилання на надання позивачу допомоги на утримання дітей, свідчить про належне виконання батьком своїх обов"язків, однак слід зазначити, що кошти на утримання дітей відповідач зазначив як аліменти та перераховував їх позивачці після звернення нею до суду з позовом про стягнення аліментів. Інші доводи, зазначені відповідачем не можуть впливати на визначення розміру аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved