Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просить визнати право на земельну частку (пай), розташованої на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, розміром 2,11 умовних кадастрових гектари для виробництва сільськогосподарської продукції, в порядку спадкування після померлого батька [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що не може оформити спадщину в звязку з відсутністю документів. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представники відповідачів, в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, надали заяви в яких просять справу розглядати за їх відсутності, при розгляді справи по суті покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, при розгляді справи по суті покладаються на розсуд суду. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Батько позивача [PERSON], що підтверджується моїм Свідоцтвом про народження ІІ-УР № 138722 від 27.05.1960 року, проживав до дня смерті в селі Нижня Вільшана Полтавського району Полтавської області. [PERSON] в 1946 році був прийнятий в члени колгоспу артіль ім. Дзержинського Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області, правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Спілка селян «Тростянець» (надалі - СТОВ «СС «Тростянець»), згідно з Трудовою книжкой колгоспникам 598, заповненої 19.05.1967 року. [PERSON] все своє життя пропрацював в колгоспу артіль ім. Дзержинського Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області, в подальшому реорганізованого в СТОВ «СС «Тростянець», звідки в 1978 році вийшов на пенсію. Після смерті батька позивача [PERSON], все майно, яке йому належало на день смерті успадкувала дружина, мати позивача - [PERSON], згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом АЕІ № 142671 від 19.12.2001 року. Після смерті матері [PERSON], позивач, як донька оформила всю спадщину на себе згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом ВКВ № 066347 від 02.11.2007 року. На початку 2016 року позивач в будинку покійних батьків знайшла документи, а саме Свідоцтво про право на спадщину за законом серія АЕІ № 142671 від 19.12.2001 року. В Свідоцтві вказано, що спадкове майно батька позивача [PERSON], на яке в зазначеній частці видано це свідоцтво складається з: частки у пайовому фонді СС «Тростянець», СТОВ «СС «Тростянець», Полтавського району та області, розміром 2210 грн., в т.ч. обігові засоби 699 грн., що належала померлому на підставі свідоцтва XIX № 097813, виданого 23.07.01 р. Тростянецькою сільрадою Полтавського району та області. Батько позивача мав право на майно у пайовому фонді СТОВ «СС «Тростянець», та мав право і на земельну частку (пай), так як паювання землі відбувалося раніше ніж паювання майна, а він все життя пропрацював у колгоспі і пішов з нього на пенсію. Відповідно до Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» № 62 від 29.01.2001 року, було розроблено Наказ Міністерства аграрної політики України «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» № 62 від 14.03.2001 року, після якого і почалося розпаювання майна колишніх колективних сільськогосподарських підприємств. В свою чергу розпаювання землі розпочалося набагато раніше, а саме з прийняттям Указу Президента України №720 від 08.08.1995 року "Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам". Відповідно до п.2 Указу Президента України №720 від 08.08.1995 року "Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, колишні члени підприємства, а також пенсіонери з їх числа. [PERSON] акт на право колективної власності на землю Селянській спілці «Тростянець було видано 06.12.1995 року, серія І - ПЛ № 000006. [PERSON] актом Селянській спілці «Тростянець» передано у колективну власність 1794,4 гектарів землі для виробництва сільськогосподарської продукції відповідно до Рішення 5 сесії 22 скликання Тростянецька сільської ради народних депутатів від 08.08.1995 року та розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації № 553 від 17.08.2004 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Тростянецької сільської ради Полтавського району. Отже, паювання землі колишнього КСП артіль ім. Дзержинського (реорганізованого в СТОВ «СС «Тростянець») відбулося раніше ніж паювання його майна майже на 6 років. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» за № 720 від 8 серпня 1995 року, [PERSON], набув право на земельну частку (пай), однак помилково не був включений до Списку. Згідно з Розпорядження голови Полтавської райдержадміністрації № 553 вії 17.08.2004 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Тростянецької сільської ради Полтавською району» площа земельної частки (паю) становить 2.11 умовних кадастрових гектарів. Вважаючи, що мати помилково не успадкувала право на земельну частку (пай) після батька, позивач 21.03.2016 року звернулася з заявою до СТОВ «СС «Тростянець», СТОВ «СС «Тростянець» листом за № 43 від 28.03.2016 року повідомило, що в його користуванні земельної частки (паю), яка належить [PERSON] не має. Уповноважений представник позивача, звернулася до Тростянецької сільської ради, щоб надали [PERSON] документи на землю та майно покійного батька [PERSON] Тростянецька сільська рада листом № 203\\02-21 від 18.07.2016 року, надала список громадян - членів спілки селян «Тростянець» Полтавського району Полтавської області, як мають право на отримання земельної частки (паю) під час проведення паювання КСП «Тростянець», але покійний батько позивача [PERSON] в даних списках не значиться. Тростянецька сільська рада листом № 203\\02-21 від 18.07.2016 року, надала належним чином засвідчену копію Журналу обліку Свідоцтв про право на майновий паї зорганізованого КСП СТОВ «Спілка селян «Тростянець», в якому за № 347 значиться батько позивача [PERSON], Свідоцтво № 097813, розмір майнового паю 2210, відсоток у пайовому фонді 0,069. Позивач через уповноваженого представника звернулася до відділу Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області, з проханням надати їй інформацію чи є мій покійний батько у списках громадян - членів спілки селян «Тростянець», які мають право на земельну частку (пай). В відповіді на запит відділ Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області надав список громадян - членів спілки селян «Тростянець» Полтавського району (додаток до державного акту І-ПЛ № 000006), і дійсно в даному списку батько позивача не значиться. Отже, фактично про порушення свого права на отримання права власності на земельну частку (пай) [PERSON] дізналася 28.03.2016 року. Згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже позов подано у встановлений законодавством строк. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерів з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). За таких обставин суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved