Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28 серпня 2013 року виконкомом Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис № 03, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сторін - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною віку повноліття та стягнути кошти на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на теперішній час сімейне життя між нею та відповідачем не склалося з причини вживання відповідачем спиртних напоїв, постійних сварок та конфліктів, що негативно вплинуло на їх взаємовідносини. Спільне проживання припинено близько 4 місяців тому, дитина сторін проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільної допомоги на утримання сина та на її утримання, до досягнення дитиною віку трьох років, не надає. Позивач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно адресної довідки відповідач зареєстрований за адресою вказаною у позовній заяві, однак при надісланні поштової кореспонденції на адресу відповідача - поштове відправлення повернуто суду, так як останній за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ст. 74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, вважається, що судовий виклик , або судове повідомлення, вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що про розгляд справи відповідач повідомлений згідно вимог ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис № 03. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). На данний час позивачка не працює в зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.8). На даний час сімейне життя між сторонами не склалося, спільне проживання припинено, дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.7), відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, до досягнення дитиною віку трьох років, не надає. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дитини сторін. Суд вважає, що подальше сімейне проживання і збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.77 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Враховуючи те, що дитина сторін знаходяться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча за станом здоров'я спроможний це робити, працює, інвалідом не являється, інших утриманців не має, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною віку повноліття починаючи стягнення з 15 квітня 2015 року та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною сторін - сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, у твердій грошовій сумі по 400 гривен щомісяця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved