Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що 24.02.1990 р. вона уклала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], яка на даний час перебуває на її утриманні. На даний час з відповідачем проживають разом. Однак, примирення не можливе через відсутність з боку відповідача бажання працювати та утримувати сімю, допомагати у веденні сімейного господарства, постійних сварок та втрати почуття поваги та любові між ними. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги уточнити, просили стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги частково. Так, проти задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував, заперечував проти суми аліментів, надавши суду договір з місця роботи щодо отримуваної заробітної плати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав: Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 24.02.1990 року у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 224. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження Серії 1- ВЛ № 112088, згідно якого [PERSON], є батьком дитини, а [PERSON] є матірю. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Частинами 1,2,3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого на підставі актового запису про народження є донька [PERSON], батьком якого записаний відповідач. Згідно довідки з місця проживання позивачки, дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, працює, однак, перебуває на іспитовому терміні, а тому має нерегулярний, мінливий дохід, за наявності цих обставин, що мають істотне значення, суд за позовом позивачки може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі і при встановлених обставинах позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню, як обґрунтовані відповідно до ст. 184 СК України. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України - про матеріальне становище відповідача, а тому позовні вимоги щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню частково відповідно до ст. ст.180,181,184 СК України.

Outcome: approved