Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, у якому просять визнати за кожним із них право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після їх батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказують, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Позивачі звернулися до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 частці на вищевказаний житловий будинок після смерті батька. Проте, постановами державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Пшеничної Є.С. № 2445/02-31, №2446/02-31 від 24.12.2020 від 24.12.2020 їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у позивачів відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок . Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Позивачі та представник відповідача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином. У письмовій заяві від 31.05.2021 позивачі просять справу розглядати без їх участі; позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. 25.02.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив, у якому останній просить справу розглядати без участі його представника у зв`язку із відсутністю заперечень по суті спору. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] в м.Бердичеві помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 251 (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] був батьком позивачів, про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.11, 15). Дружина [PERSON] та мати позивачів померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , а.с.8). У відповідності до довідки Райгородоцької сільської ради №4 від 05.01.2021 згідно записів погосподарської книги №4 на 2016-2023 роки, номер об`єкту погосподарського обліку [NUMBER], [PERSON] був головою двору за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстроване (довідка Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації №2316 від 11.12.2020, а.с.16). Рішенням Радянської сільської ради народних депутатів Бердичівського району Житомирської області сімнадцятої сесії сільської Ради двадцять першого скликання від 12.11.1993 "Про виділення земельних ділянок" (архівний витяг) виділено [PERSON] 0,25 га землі під забудову в с.Радянському (а.с.24). Дозволено будівництво жилого будинку і надвірних споруд [PERSON] в [ADDRESS] на присадибній земельній ділянці 0,25 га (рішення Радянської сільської ради народних депутатів Бердичівського району Житомирської області сімнадцятої сесії сільської Ради двадцять першого скликання від 12.11.1993 "Про дозвіл на будівництво жилих будинків і надвірних споруд в с.Радянському", а.с.25). Відповідно до довідки Ройгородоцької сільської раи №673 від 18.12.2020 житловий будинок, який знаходиться за адресою, [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, яка не приватизована (а.с.26). Позивачі звернулися до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 частці на житловий будинок, який знаходиться за адресою, [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] . Постановами державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Пшеничної Є.С. № 2445/02-31, №2446/02-31 від 24.12.2020 від 24.12.2020 позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у позивачів відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с.28, 29). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивачі фактично прийняли спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у них існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав через відсутність у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved