Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Прилуцької міської ради, про збільшення розміру аліментів, при цьому зазначає, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2008 року, мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення суду відповідач сплачує аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на сина [PERSON], аліменти у розмірі 1 / 6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даний час аліменти, які сплачує відповідач становлять 310 грн. на кожну дитину. Цих коштів недостатньо для мінімального забезпечення потреб двох неповнолітніх дітей на придбання одежі, ліків, навчання і виховання. Позивачка отримує заробітну плату у розмірі 1300 грн. за місяць. Вказаних коштів недостатньо для утримання дітей. Тому позивачка просить у своїй заяві змінити у бік збільшення розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. 14 листопада 2016 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить встановити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у сумі 766 грн. щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особа - служби у справах дітей Прилуцької міської ради в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [INFO] народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області зроблений відповідний актовий запис(а.с.3). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 грудня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с.11) Відповідно до довідки Прилуцької міської лікарні №390 від 06 жовтня 2016 року, [PERSON] за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року отримала дохід у сумі 8490 грн. без урахування аліментів(а.с.4) Cтаном на 01.10.2016 року у [PERSON] існувала заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1512,89 грн; та на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1211,02 грн, але станом на 08.11.2016 року заборгованість по аліментах була погашена(а.с.5,6,16) Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначена норма передбачає, що обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька. Та являється при цьому особистим, індивідуальним обов"язком, і не залежить, ні від віку батьків, чи їх фізичного стану, а ні від матеріального становища. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні відповідач визнав, що він ніде не працює та немає постійного доходу. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За цих обставин, позивач набула права на звернення до суду із позовом про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, замість визначеної судом частки від заробітку (доходу) батька. Проте, станом на час розгляду даної цивільної справи, змінились обставини по забезпеченню утримання дітей сторін, та розмір матеріального забезпечення. Так, ст. 7 ЗУ Про Державний бюджет України на 2016 рік установлено в 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1544 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень. Таким чином, починаючи з 1 травня 2016 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить - 1531 гривню. Даним мінімальним розміром прожиткового мінімуму на одну особу, держава визнає право кожної дитини на той мінімальний рівень забезпечення життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. А батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Для повноцінного розвитку дітей сторін, такі потребують значних витрат на харчування, одяг, взуття, засоби гігієни та інтелектуальний розвиток. Але у всякому випадку такі витрати сторін на утримання дітей не повинні бути меншими за мінімальний прожитковий мінімум. Доходи позивачки не являються такими, які б забезпечували як позивачці, так і її неповнолітнім дітям мінімальним розміром прожиткового мінімуму на одну особу, що стверджується довідкою управління освіти Прилуцької міської ради від 06.10.2016р. № 390 про доходи [PERSON].(а.с.4). Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таке ж роз»яснення наведено і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів - розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального, чи сімейного стану, погіршення, чи поліпшення здоров»я когось із них. Враховуючи зміст статей 181 і 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). А звідси, відповідач повинен забезпечити своєму неповнолітньому сину мінімальний прожитковий мінімуму в частині, яка припадає на одного з батьків дитини. Виходячи з даної вимоги законодавства, суд схиляється до думки, що розмір аліментів можливо встановити у сумі 766 гривень, щомісячно на одну дитину, що буде становити тверду грошову суму, яка буде становити ту половину від мінімального прожиткового мінімуму, яка припадає на одного з батьків дітей, та відповідатиме тим матеріальним можливостям, які має відповідач. Інших обставин, які б мали істотне значення для визначення іншого розміру аліментів у твердій грошовій сумі, судом не встановлено. Так-як це тоді не буде забезпечувати дитині той необхідний мінімум за відсутності якого фізіологічно не змогли б розвиватись та отримати мінімальний рівень життя. За змістом частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково, судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved