Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обгрунтування якого вказав, що 24 липня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] у простій письмовій формі шляхом написання відповідної розписки був укладений договір позики, за яким він позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 14000 гривень. У розписці було зазначено, що відповідач зобов'язується повернути борг до 24.08.2012 року. Посилаючись на те, що відповідач не повернув суму боргу, ухиляється від його сплати, позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму за договором позики від 24.07.2012 року у розмірі 14000 гривень, три проценти річних в розмірі 1290 гривень, інфляційні витрати у розмірі 10192 гривні,а також судовий збір в розмірі 254,80 грн. Позивач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові коти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконатися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 24 липня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у простій письмовій формі шляхом написання відповідної розписки був укладений договір позики, за яким [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошову суму позики у розмірі 14000 гривень. У розписці було зазначено, що відповідач зобов'язується повернути борг до 24.08.2012 року. Доказів, що відповідач [PERSON] повернув позивачу [PERSON] суму позики у розмірі 14000 гривень протягом розгляду справи надано не було. Протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, підставою для виникнення яких став договір позики, який було оформлено в простій письмовій формі шляхом написання розписки від 24 липня 2012 року. При укладанні договору позики було дотримано відповідні вимоги цивільного законодавства стосовно його форми та змісту. До теперішнього часу зобов'язання відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] не виконане, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму за договором позики у розмірі 14000 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно довідки ФП Мінфін індекс інфляції на споживчому ринку України за період з серпня 2012 року по липень 2015 року становить 172,8 %, а тому сума індексу інфляції становить 10192 гривень (14000 х 172,8 /100 -14000). Кількість прострочених днів за договором позики становить 1121 день (з 25.08.2012 року по 20.08.2015 рік). Таким чином, сума 3 % річних за договором відповідача перед позивачем за вказаний період становить суму 1290 грн. (14000 грн. х 3% ? 1121 дн. / 365 дн. ? 100). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача індексу інфляції та трьох відсотків річних підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 500 гривень. На підставі ст. ст. 526, 1046, 1047,625 ЦК України,

Outcome: approved