Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Буринської районної державної адміністрації, Буринський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про позбавлення батьківських прав та про зміну розміру аліментів, який було уточнено під час розгляду справи, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] та змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на утримання її та доньки, посилаючись на те, що 05.07. 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на ї утриманні. З 29.08.2015 року вони припинили фактичні шлюбні стосунки та відповідач почав проживати окремо. За рішення суду від 30 березня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Починаючи з дня фактичного припинення шлюбних стосунків, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не проявляє до доньки щонайменшої батьківської турботи, не згадує про неї. Аліменти на утримання малолітньої доньки не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 5 818 грн., практично донька позбавлена батьківського піклування зі сторони відповідача. Батько дитини з донькою не спілкується, не піклується про її розвиток та матеріальне забезпечення. Крім того, від іншого шлюбу відповідач також має малолітню дитину, з якою також не підтримує стосунки та не забезпечує дитину. Вважає що батько не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не виконує свої батьківські обов'язки стосовно неповнолітньої, не надає матеріальної допомоги, не піклується про фізичний та моральний розвиток дитини. Також зазначила, що відповідач тривалий час не сплачує аліменти на утримання доньки, у зв»язку з чим утворилась заборгованість про сплаті аліментів, просить суд змінити їй спосіб стягнення аліментів на утримання доньки на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. у зв»язку з тим, що відповідач звільнився з роботи, має мінливий і не регулярний заробіток, крім того згідно зі змінами у законодавстві змінено мінімальний розмір аліментів, який значно виріс, та на своє утримання до досягнення донькою трьох років просила змінити розмір аліментів до 800 грн., за таких обставин просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позові, крім того надали суду заяву про уточнення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів, в якому позивач просила суд змінити їй спосіб стягнення аліментів з відповідача з 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання доньки, які стягуються за рішенням суду на тверду грошову в сумі 1000 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісяця; та просила змінити розмір аліментів на своє утримання з 300 грн. на 800 грн. до досягненню донькою 3-х років. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України. Згідно з вимогами ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач належним чином був повідомлений про розгляд справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, проти чого і не заперечував позивач. Представник органу опіки і піклування Буринської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав, по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що надали відповідний висновок. Представник третьої особи Буринський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.07.2014 року по 30.03.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2014 року та рішенням Буринського районного суду Сумської області від 30.03.2016 року у справі № 574/189/16-ц про розірвання шлюбу (а.с.6, 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 18.02.2015 року є відповідач [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз»яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку Органу опіки та піклування Буринської районної державної адміністрації № 29 від 03.10.2017 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 54-55). Згідно наданої суду інформації щодо обстеження житлово-побутових умов відповідача [PERSON], неможливо обстежити умови проживання [PERSON], оскільки він за місцем реєстрації не проживає, про що було складено відповідний акт від 30.10.2017 року (а.с 69). Згідно довідки № 7588/13-44 від 01.11.2017 року виданої Буринським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області заборгованість по аліментах за виконавчим листом про сплату аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] за період з 01.01.2017 року по 31.10.2017 року становить 10975 гривень (а.с. 70) Згідно відомостей Буринського ВП Конотопського відділу поліції від 10.11.2017 року, відповідач раніше притягувався до адміністративної відповідальності та неодноразово до кримінальної відповідальності (а.с.84-90). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. Про те що відповідач зовсім не цікавиться розвитком дитини, не приймає участі у її вихованні підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які кожен окремо пояснили, що тривалий час батько дитини не спілкується з родиною, зовсім не цікавиться її розвитком, зовсім не відвідує дитину, ніде не працює, матеріальної допомоги на її утримання не надає, ухиляється від свого батьківського обов»язку щодо виховання дитини. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач, виконує свої обов'язки щодо виховання дитини або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки, він навпаки ухиляється від явки в судові засідання , про що свідчать отримані ним поштові повідомлення, які повертаються на адресу суду, які суд розцінює як нехтування ним своїми обов'язками. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Таким чином, після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки, [PERSON], [INFO], оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, зокрема, встановлених ст.ст.150, 157 СК України, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України що є підставою для позбавлення останнього батьківських прав, а тому в інтересах нормального існування малолітньої дитини відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що з урахуванням змін, внесених у них 08.07.2017 року, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі вимог ч. 3 ст.181 СК України , а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені ст.192 СК України. Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту позовних вимог [PERSON] вбачається, що вона звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки зі стягнення у частці (1/6) з усіх видів заробітку (доходу) відповідача - на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до повноліття дитини, а тому до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.181 СК України, які визначають, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків у даному випадку жодного правового значення не мають. Враховуючи зазначене, суд вважає, що є в наявності законні підстави для зміни способу аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої малолітньої дитини, зі стягнення, визначеного у частці від доходу(заробітку), на тверду грошову суму вказаних аліментів. Відповідно до положень ч. 2 ст.183 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 травня відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" становить 1777 грн., тобто, відповідно, 50% від вказаної суми складає 888 грн.50 коп. Враховуючи наведене та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працевлаштований. Має мінливий доход, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Вимоги позивача про зміну розміру аліментів на її утримання, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, які стягуються на її користь з [PERSON], за рішенням Буринського районного суду Сумської області від 05 жовтня 2015 у розмірі з 300 гривень, щомісяця, на 800 грн. не ґрунтуються на законі, а тому в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial