Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась 07.02.2014 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], щомісячно по 50% з усіх видів заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину, котра проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач з ними не проживає та не надає матеріальної допомоги, тому вона просить позовні вимоги задовольнити. Також позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі по 30% щомісячно, повідомивши, що відповідач працює лікарем-ветінспектором Одеської регіональної служби держветсанконтролю та нагляду не державному кордоні та транспорті. У судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила суд позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомив, клопотання щодо відкладення розгляду справи від відповідача до суду не поступало. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення) Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 24.06.2011 року Першим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції шлюбі, актовий запис №395, однак сумісно не проживають. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач працює лікарем-ветінспектором Одеської регіональної служби держветсанконтролю та нагляду не державному кордоні та транспорті, однак від добровільного надання матеріальної допомоги ухиляється. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що, з урахуванням інших вимог матеріального характеру, заявлений позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, проте не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, з моменту звернення позивачки до суду до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 30% його доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з наступного. Згідно ч.2 ст.91 Сімейного Кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2 та ч.4 ст.84 СК України. Відповідно до вимог ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Разом з тим, максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до діючого законодавства України, зокрема законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в Постанові Пленуму ВСУ №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Отже, визначаючи розмір коштів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, стягнення аліментів не повинно перевищувати в цілому ? частки з усіх видів заробітку відповідача, тобто при стягненні аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки, кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років мають бути визначені у частці від заробітку, яка має складати не більше 1/6 частки. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial