Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 33598.52 грн., з яких: тіло кредиту: 13225.09 грн.; прострочене тіло кредиту: 7161.79 грн.; заборгованість за відсотками: 13211.64 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. 21.09.2009 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 013-20012-210909, відповідно до умов якого позивач (Банк) надавав, а Позичальник отримував кошти у сумі 3000 грн. на споживчі цілі. Умовою надання такого кредиту була вимога про його погашення Позичальником у строк, визначений умовами вищевказаної угоди, у разі непогашення у вказаний строк майнова відповідальність, визначена Договором. Відповідач у строк, вказаний у даній угоді, умови Договору № 013-20012-210909 від 21.09.2009 року у повному обсязі не виконав, станом на час розгляду справи у суді наявна заборгованість в сумі 33598.52\~грн. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Позивач в судове засідання, призначене на 19.11.2015 року свого представника не направив, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, до суду надав заяву, у якій просив слухати справу без участі його представника та проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 2). В судові засідання, призначені на 29.10.2015 року та 19.11.2015 року відповідач не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками в матеріалах справи (а.с. 45-45а, 50-51), заяви з проханням слухати справу без його участі до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 19.11.2015 року у справі за цивільним позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості визначено можливість здійснити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є юридичною особою, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 15), яка відповідно до Статуту є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та здійснює діяльність у сфері надання фінансових послуг фізичним та юридичним особам (а.с. 10). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з пропозицією укласти договір (офертою) про надання банківського кредиту, на реалізацію якої 21.09.2009 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 013-20012-210909, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на відкритий банківський рахунок, а позичальник зобов'язується погасити кредит в порядку та у строки, визначені умовами укладеного Договору (а.с. 3-4). Згідно з п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до п.п. 3.4. Рішення Конституційного суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. За таких умов, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 013-20012-210909 від 21.09.2009 року, укладений між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON], є договором про надання споживчого кредиту. Сума кредиту у розмірі 3000 грн., була перерахована на картковий рахунок № 26258903130056. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 527 України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає iз суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до cт. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З Кредитного договору № 013-20012-210909 від 21.09.2009 року судом встановлено, що його погашення Позичальником, мало відбутись у встановлений сторонами угоди строк. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Між тим відповідач, в порушення умов договору, зобовязання за кредитним договором за поточними платежами не виконав, в звязку з чим, станом на станом на 20.07.2015 року, утворилась заборгованість за кредитом в сумі 33598,52 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 7-9). Згідно з практикою Суду концепція «майна» не обмежувалась існуючим майном, але також могла охоплювати активи, включаючи вимоги, стосовно яких можна було би довести, що заявник принаймні мав «законні сподівання» щодо отримання можливості ефективного володіння правом на власність (див. рішення у справі «[PERSON] Ганс-Адам II проти Німеччини»\~(Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany) [ВП], заява № 42527/98, п. 83, ЕСПЛ 2001-VIII). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав, тобто використав свої процесуальні права як особи, яка бере участь у справі, на власний розсуд, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Суд, враховуючи, що позивач та відповідач перебували у договірних відносинах, а відповідач, в порушення вимог кредитного договору, взятих на себе зобовязань за Кредитним договором № 013-20512-211209 від 21.12.2009 року належним чином не виконав, тобто порушив права позивача на ефективне володіння правом на власність, цивільний позов про стягнення з відповідача суми заборгованості за вищевказаним договором, підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим відповідач повинен відшкодувати державі витрати по сплаті судового збору в розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved