Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, просив суд визнати за нею право власності на об'єкт нерухомого майна на якому здійснено реконструкцію, а саме квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 31,5 кв.м.. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 жовтня 2004 року позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 35,5 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м.. Оскільки житлова площа вказаної квартири для проживання сім'ї була замала, було вирішено придбати нежитлове приміщення біля зазначеної квартири з метою згодом переобладнати дане приміщення та здійснити реконструкцію квартири для збільшення як загальної, так і житлової площі квартири. Тому відповідно до договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 18 серпня 2007 року позивач купила 6/1000 частини нежитлового приміщення (з підвалом) площею 18,4 кв.м. на 5-му поверсі цегляної споруди, площею 3155,3 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. Рішенням Виконавчого комітету Ямпільської селищної ради від 21.08.2007 року позивачу було надано право на реконструкцію частини нежитлового приміщення, що належить їй на праві приватної власності, позивачем було замовлено проектну документацію, та надана декларація про початок виконання будівельних робіт - реконструкція квартири за адресою: [ADDRESS]. Після завершення реконструкції квартири - складено та затверджено декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, згідно якої на об'єкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами робіт, погашено технічний паспорт на квартиру. Реєстраційною службою Ямпільського районного управління юстиції в Сумській області позивачу було відмовлено в проведені державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що утворився у результаті об'єднання об'єктів нерухомого майна, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті об'єднання самостійного об'єкта нерухомого майна з частиною іншого об'єкта нерухомого майна, тому вона була змушена звернутися до суду по захист свого права з вищевказаним позовом. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги та обставини зазначені в позові підтримав в повному обсязі, справу просив розглядати у його відсутність та у відсутності позивача. Відповідач Ямпільська селищна рада позовні вимоги та обставини зазначені в позові визнали в повному обсязі, про що надали суду письмову заяву /а.с. 41/. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведені попереднього судового засідання. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, беручи до уваги положення ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та його представника, представника відповідача - Ямпільської селищної ради. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 01.12.2004 року укладено шлюб, прізвище дружини після шлюбу - [PERSON] /а.с. 9/. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] 14.12.2009 року розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружині присвоєно [PERSON] /а.с. 10/. [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 18 серпня 2007 року належить на праві власності 6/1000 (шість тисячних) частини нежитлового приміщення (з підвалом) площею 18,4 кв.м. (приміщення 571-пл. 18,4 кв.м) на 5-му поверсі відчужуваного нежитлового приміщення, означене в плані КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» літеро «А», цегляної споруди, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 3155,3 кв.м (а.с.5,6). Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.10.2004 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить (частка 1/1) квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа 35,5 кв.м., житлова плаща 17,6 кв. м. /а.с. 7,8/. Згідно Технічного паспорта квартира посімейного, спільного заселення розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 1-єї кімнати жилою площею 17,6 кв.м. Розрахункова площа 35,5 кв.м. /а.с. 15,16/. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію. Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про основи містобудування", ст. 30-1 Закону України "Про планування та забудову території" закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється. Рішенням виконавчого комітету Ямпільської селищної ради від 21.08.2007 року № 14 «Про розгляд заяв громадян щодо реконструкції нежитлового приміщення» [PERSON] було надано право на реконструкцію частини нежитлового приміщення, що належить їй на правах приватної власності розташованої на 5-му поверсі будинку [ADDRESS] загальною площею 18,4 кв.м. згідно проекту реконструкції вказаного приміщення, та вирішено перевести приміщення за вищевказаною адресою з нежитлового в житлове, після прийняття його державною приймальною комісією /а.с.11/. Інспекцією ДАБК у Сумській області складена Декларація про початок виконання будівельних робіт /а.с. 4/. Також було складено робочий проект на реконструкцію нежитлового приміщення в житлове [ADDRESS] /а.с. 13-14/. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 19.12.2013 року №30 була завершена реконструкція квартири [ADDRESS], на об'єкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи /а.с. 17-22/. Після проведення реконструкції був погашений технічний паспорт на квартиру, який був виданий на підставі свідоцтва про право власності від 22.10.2004 року загальною площею 35,5 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м, виданий новий технічний паспорт від 06.11.2013 року на квартиру, після реконструкції загальною площею 53,1 кв.м., жилою площею 31,5 кв.м. /а.с 15-16, 23-24/. Відповідно до довідки на нерухоме майно Комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації» № 84 від 05.08.2015 року квартира [ADDRESS] зареєстрований в КП «Глухівське БТ» загальна площа: 53,1 кв.м, житлова площа: 31,5 кв.м., загальна площа збільшена на 17,6 кв.м., житлова площа збільшена на 13,9 кв.м. згідно рішення на реконструкцію Ямпільської селищної ради № 14 від 21.08.2007 року /а.с.25/. Позивачу Ямпільським районним управлінням юстиції відмовлено у реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна в якому здійснено реконструкцію в результаті об'єднання квартири розташованої за адресою [ADDRESS] та 6\\1000 частини нежитлового приміщення з підвалом оскільки чинним законодавством не передбачена можливість проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті об'єднання самостійного об'єкта нерухомого майна з частиною іншого об'єкта нерухомого майна, тому вона була змушена звернутися до суду по захист свого права з вищевказаним позовом /а.с34/. Наведене свідчить, що між сторонами виникли спірні правовідносини в частині визнання права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті об'єднання самостійного об'єкта нерухомого майна (квартири) з частиною іншого об'єкта нерухомого майна (6\\1000 частини нежитлового приміщення). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом. Відповідно до вимог ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва та прийняття його до експлуатації. Зазначені вимоги стосуються також реконструйованих об'єктів нерухомості. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.ст.2,9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно їх обтяжень №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26,27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, суд, виходячи з того, що дана реконструкція об'єкту нерухомого майна здійснена на підставі узгодженого проекту та дозволу, реконструйований об'єкт введено в експлуатацію, при цьому не порушені права та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 183, 328 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60-61, 174, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved