Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивачка зазначає, що працювала у відповідача. При звільненні з роботи їй не була виплачена заробітна плата. Зважаючи на це позивачка звернулася до суду з позовом, згідно до якого просить суд стягнути з відповідача: заборгованість з заробітної плати, не виплаченої пр звільненні працівника. Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Згідно до поданої заяви позов визнає, та просить справу розглядати без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення в межах заявлених позивачкою позовних вимог. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка працювала у відповідача, та була звільнена з роботи (наказ № 1740-ВК від 05.07.2017 року). Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю і право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.ст.47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Статтею 24 Закону України "Про відпустки", ч.1 ст.83 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. У довідці відповідача від 09.08.2017 р. № 1718 зазначено про розмір заборгованих сум: ? заробітна плата за лютий 2017 року 809, 86 грн.; ? заробітна плата за березень 2017 року 1401,94 грн., ? заробітна плата за квітень 2017 року 1867,93 грн., ? заробітна плата за травень 2017 року 3058,50 грн., ? заробітна плата за червень 2017 року 1267,63 грн., ? заробітна плата за липень 2017 року 8864,91 грн., (в тому числі: вихідна допомога в розмірі трьохмісячного середнього заробітку: 9666,18 грн., утримано за перевикористану відпустку: -726,18 грн.). Отже, підприємство в порушення ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні не виплатило позивачці всі належні суми. Вказана сума заборгованості відповідачем не оспорюється, та доказів про інший розмір заборгованості перед звільненим у судове засідання сторонами не представлено. Спірні відносини між сторонами виникли у зв'язку з невиплатою відповідачем заробітної плати позивачці у день звільнення. Суд вважає, що позивачкою належними доказами доведено порушення відповідачем вимог трудового законодавства, тому позов підлягає до задоволення. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування доказів, наданих позивачем і у суду немає підстав вважати обставини, викладені в позові, такими, що не відповідають дійсності. На даний час заборгованість по заробітній платі позивачці не виплачена, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в межах сум, які просить стягнути позивачка у своєму позові - заробітну плату за лютий-червень 2017 року в сумі 8 405, 86 грн. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України, та враховуючи положення Закону України Про судовий збір судові витрати складають 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved