Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання спільним майном подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації по виплаті кредитних коштів. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року шлюб був розірваний. Під час шлюбу, а саме 14 вересня 2006 року відповідач за рахунок грошей, отриманих за Договором про надання споживчого кредиту, придбала двокімнатну квартиру [ADDRESS], жилою площею 29,80 кв. м., вартістю 388 850,00 грн. Просить визнати вказану квартиру спільним майном подружжя, визнати право власності на квартиру за відповідачем, стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені ним витрати по сплаті коштів по виплаті кредиту, процентів та комісії за Договором про надання споживчого кредиту № 31-9DQ/09-2006И від 14 вересня 2006 року у сумі 378 000,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, з позовними вимогами про поділ майна подружжя погоджується в повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача, їх представників, а також представника третьої особи, в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» про визнання спільним майном подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації по виплаті кредитних коштів. 25 вересня 2017 року позивачем подано уточнюючу позовну заяву про поділ майна подружжя, в якій просить: визнати вказану квартиру спільним майном подружжя, визнати право власності на квартиру за відповідачем, стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію за понесені ним витрати по сплаті коштів по виплаті кредиту за Договором № 31-9DQ/09-2006И від 14 вересня 2006 року у сумі 364 000,00 грн, що еквівалентна 14 000 доларів США. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, укладеної сторонами за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» про визнання спільним майном подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації по виплаті кредитних коштів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, укладеної сторонами за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» про визнання спільним майном подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації по виплаті кредитних коштів. 15 серпня 2018 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, зазначення у позові про стягнення грошової компенсації по сплаті коштів за кредитним договором є вимогами про стягнення грошової компенсації вартості ? частини спірної квартири. 15 серпня 2018 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву, в якій з позовними вимогами про поділ майна подружжя та оцінкою вартості квартири [ADDRESS] в сумі 742 000,00 грн погоджується в повному обсязі. 15 серпня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року та рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року шлюб був розірваний (а.с. 11). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 14 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васьківською\~В.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 4371, відповідачем придбано квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,70 кв.м., жилою площею 29,80 кв.м., вартістю 388 850,00 грн. (а.с. 10). Відповідно до Реєстраційного посвідчення № 023456 від 19 вересня 2006 року Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна посвідчує, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Васьківською\~В.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14 вересня 2006 року № 4371 та записано в реєстрову книгу № д.1067-22 за реєстровим № 854 (а.с. 9). Позивач просив визнати спірну квартиру спільним майном подружжя, в порядку поділу майна виділити спірну квартиру в натурі відповідачу, стягнувши грошову компенсацію за ? частину вартості спільного майна подружжя - квартири [ADDRESS], жилою площею 29,80 кв.м., у сумі 364 000,00 грн. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України). Пунктом 5 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, нажите подружжям за час шлюбу. Відповідно до ст.69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі статтею 71 цього Кодексу майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК). Судом встановлено, що спірна квартира була придбана в рахунок коштів, отриманих за Договором про надання споживчого кредиту № 31-9DQ/09-2006И від 14 вересня 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем, за яким кредит отримано в іноземній валюті в сумі 35 000 доларів США, що дорівнювало еквіваленту 176 750 грн. за курсом Національного Банку України на день укладення цього Договору (а.с.13-20). Тому суд вважає доведеним наявність правових підстав для визнання спільним майном сторін квартири [ADDRESS], загальною площею 45,70 кв.м., жилою площею 29,80 кв.м., вартістю 742 000,00 грн. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості двокімнатної квартири, загальною площею 45,70 м.кв., яка розташована за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість об'єкта оцінки становить 742 000,00 грн. (а.с. 94-115). Сторони погодились з ринковою вартістю об'єкта оцінки у розмірі 742 000,00 грн. З урахуванням рівності часток сторін у спірному майні, вартість частки кожного складає у сумі 371 000,00 грн. Позивач просив про стягнення грошової компенсації за ? частину вартості квартири у сумі 364 000,00 грн. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація за ? частину вартості квартири у сумі 364 000,00 грн., що є в межах заявлених позовних вимог. За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» про поділ майна підлягають задоволенню повністю: визнати спільним майном [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], квартиру [ADDRESS], жилою площею 29,80 кв.м., вартістю 742 000,00 грн. Провести між [PERSON] та [PERSON] поділ квартири [ADDRESS], виділивши [PERSON] квартиру в натурі, стягнувши з [PERSON], [INFO], паспорт серія та номер [NUMBER], зареєстрованої за адресою: 02160, [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] грошову компенсацію за ? частину вартості спільного майна подружжя - квартири [ADDRESS], жилою площею 29,80 кв.м., у сумі 364 000 (триста шістдесят чотири тисячі) грн. 00 коп. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 8 000,00 грн., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову майнового характеру в сумі 4 000,00 грн.

Outcome: approved