Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], звернулась 23.02.2018 року в суд з цим позовом, вказуючи, що її батько в 2000 році придбав для неї житловий будинок за адресою: вул. Говорова б. 10 в м. Подільськ, Одеської області, який належав [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Місце яких їй не відомо. [PERSON] померла 17 травня 1995 року. В 2000 року позивачка зробила ремонт та фактично почала проживати в будинку. [PERSON] та [PERSON] залишили довіреності на її ім`я, але позивачка не виготовляла документи у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та сімейними обставинами. На даний час у неї виникла необхідність зареєструвати своє місце проживання в вищевказаному будинку та отримати пільги на комунальні послуги. При зверненні в КП «Інвентаризатор» для виготовлення технічного паспорту на своє імя, їй пояснили, що необхідно звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки іншої можливості оформити будинок не має. Дана обставина змусила звернутися її до суду. Позивачка просила суд визнати за нею, [PERSON], ІПН: [NUMBER], паспорт серії КК 952085 виданий Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 23 квітня 2002 року в порядку набувальної давності, право приватної власності на житловий будинок позначений в плані літ. «А», загальною площею 60, 8 кв.м., житловою площею 30,6 кв. м., господарськими спорудами та будівлями: сарай літ. «Б», погріб літ. « В», огорожа №1, №2, замощення І, що розташований за адресою: вул. Говорова, буд. 10, м. Подільськ, Одеської області. Позивачка та її представник [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача, яка діє за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надав заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~ Крім відсутності заперечень з боку відповідача стосовно обставин цієї справи, зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Як вбачається з копії Технічного паспорту на житловий будинок виготовлений 14.02.2015 року КП «Інвентаризатор» на ім`я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] будинок належить їм в спільній частковій власності по 1/3 частині та в натурі є: житловий будинок загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., господарськими спорудами та будівлями: сарай літ. «Б», погріб літ. «В», огорожа №1, №2, замощення І. Вартість цього становить 60 400 грн. Факт правомірного володіння житловим будинком підтверджується довідкою виданою головою квартального комітету №273 від 27 грудня 2018 року [PERSON] де вказано, що [PERSON], 02.09. [INFO] з 2000 року мешкає в будинку № 10, по вул. Говорова в м. Подільську, Одеської області. Допитана судом свідок у справі з боку позивача [PERSON] свідчила, що її відомо, що дійсно батько позивачки придбав вищевказаний будинок для позивачки, та з 2000 року вона проживає в ньому і до цього часу. Ніхто до неї претензій з приводу цього будинку не заявлав. Частиною 1\~ст.344 ЦК України\~передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~Цивільним кодексом України. Відповідно п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. \~При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. - вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. \~Стаття 41 Конституції України\~зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.\~\~ У відповідності до п. 13 Постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Отже, враховуючи те, що позивачка добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами за адресою: вул. Говорова б. 10, м. Подільськ, Одеської області, суд вважає за можливе визнати за нею право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved