Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача звернулася до суду з позовною заявою до Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Кірова на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, розміром 8,17 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР № 0106407 від 18 грудня 1996 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Кірова на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР № 0106407 від 18 грудня 1996 року. На момент смерті з [PERSON] постійно спільно проживала та була зареєстрована його донька - мати позивача- [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проте її не оформила у зв`язку із смертю. Так, [PERSON] померла [INFO] , спадкоємцем усього її майна є її син, а саме позивач [PERSON] . У червні 2019 року позивач звернувся до Олександрійської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті його матері, проте нотаріус відмовив у видачі вказаного свідоцтва у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Проте, надати нотаріусу сертифікат про право власності на земельну частку (пай) позивач не має можливості, так як в процесі переоформлення спадкової справи вказаний документ був загублений, у зв`язку із чим 21 червня 2019 року до Олександрійської районної газети «Сільський вісник» № 25 було подано оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0106407 . Зважаючи на вказане, позивач вимушений звернутися до суду із заявою про визнання права власності на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності колишнього КСП ім. Кірова на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.07.2019 року у даній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.08.2019 року у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його пердставник в судове засідання не з`явилися, представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, та без участі позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Ізмайлівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області 22.05.2009 року, актовий запис № 11 (а.с. 11). Згідно з довідки відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.04.2019 року № 287/102-18 вбачається, що відповідно до «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Олександрійською районною державною адміністрацією», на території Ізмайлівської сільської ради із земель КСП ім. Кірова гр. [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) від 18.12.1996 року серії КР № 0106407 (а.с. 17). Відповідно до довідки № 209 від 11.02.2019 року, виданої Приютівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області встановлено, що за гр. [PERSON] закріплена земельна ділянка № [NUMBER] площею 8,17 га згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) КР № 0106407 , вказаний сертифікат виданий на підставі рішення розпорядження Олександрійської районної державної адміністрації від 28 серпня 1996 року № 344-р (а.с. 36). Відповідно до довідки Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 11.02.2018 року № 207 [PERSON] з травня 1980 року і до дня своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . З ним постійно проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] , [INFO] .н. Заповіт від імені [PERSON] в Ізмайлівській сільській раді не посвідчувався (а.с. 14). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021289406 від 25.10.2018 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 11.10.2018 року, актовий запис № 1097 (а.с. 12). Відповідно до довідки Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 11.02.2018 року № 208 [PERSON] з травня 1980 року і до дня своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] , зареєстрована та проживала одна. Заповіт від імені [PERSON] в Ізмайлівській сільській раді не посвідчувався (а.с. 15). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 22.02.1990 року Ізмайлівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області (а.с. 10). Відповідно до постанови державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 19.06.2019 року № 818/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну частку (пай) після смерті померлої [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку (а.с.13). У зв`язку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 0106407 від 18.12.1996 року на вищезазначену земельну ділянку, що належала [PERSON] було дано оголошення в газеті "Сільський Вісник" за 21.06.2019 року (а.с.20-27). З інформації наданої суду завідуючим Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 06.08.2018 року № 1159/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.08.2019 року № 57116764, вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 52-53). З інформації наданої суду завідуючим Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 06.08.2018 року № 1159/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.08.2019 року № 57116744, вбачається, що 13.02.2019 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом заведена спадкова справа № 41/2019 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Інших спадкоємців, передбачених законом, в тому числі малолітніх та неповнолітніх, недієздатних, цивільна дієздатність яких обмежена, немає (а.с. 52,54-65). Відповідно до експертного висновку від 12 вересня 2019 року № 056/1554-m-2 за підписом кандидата філологічних наук [PERSON] , яка є експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України, має вищу філологічну освіту і є кандидатом філологічних наук, встановлено, що особові імена [PERSON], жіноча форма по батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON], по батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть, [PERSON] ), пропри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок сплутування в одномастичній практиці та фіксації в офіційних документах фонетичних варіантів особового імені [PERSON] та похідних від них форм по батькові (а.с. 80-82). Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, вбачається, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Відповідно до ст.152 ЗК України, поміж іншого захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 5 червня 2003 року № 899-IV, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. Статтею 2 цього Закону передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 17 розділу 10 «Перехідних положень» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, наданих в п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки № [NUMBER] площею 8,17 га, що належала останньому згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) КР № 0106407 від 18.12.1996 року. Спадкоємцем першої черги майна померлого за законом була дочка останнього [PERSON] , яка вступила у спадщину у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй майно та майнові права, в тому числі на спірну земельну ділянку. Спадкоємцем першої черги майна померлої за законом є син останньої, а саме позивач [PERSON] , який вступив у спадщину шляхом подачі до Олександрійської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом. Інших спадкоємців, окрім [PERSON] , які б заявляли свої вимоги відносно спадкового майна, немає. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може тільки в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що спадкодавець [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка успадкувала право на земельну частку (пай) у землях, що перебували в колективній КСП ім. Кірова на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області після смерті [PERSON] , того, що сертифікат на право на вказану земельну частку (пай) втрачено, аналогічного порядку видачі нового сертифікату не передбачено, тому через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позивач [PERSON] у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на отримання земельної ділянки в натурі та оформити на неї право власності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір виник через неправильні дії (бездіяльність) спадкодавця, в порядку ч. 9 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved