Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з дати звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рідним батьком їх повнолітньої доньки є відповідач. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Повнолітня донька сторін навчаються на денному відділенні у вищому навчальному закладі, тому не має можливості працювати, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є приватним підприємцем, у зв'язку з чим має нерегулярний та мінливий дохід. Тому, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що має також на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дохід, який він отримує, не дає можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці. Він має поганий стан здоров'я та отримує пенсійні виплати, розмір яких не дає можливості забезпечувати родину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що позивач та відповідач є рідними батаками [PERSON], [INFO], яка навчається за денною формою навчання на другому курсі денного відділення факультету української та іноземної філології та мистецтвознавства Дніпропетровського національного університету ім.Олеся Гончара, що підтверджується свідоцтвами про народження, довідкою №87-225-670 від 27.07.2016 року /а.с. 5,6/. У зв'язку з продовженням навчання донька сторін потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості працювати, так як навчається за денною формою. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки відповідач є батьком повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, донька не досягла віку двадцяти трьох років, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, має дохід від здійснення підприємницької діяльності та отримує пенсійні виплати, тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін, той факт, що донька сторін навчається за денною формою навчання у навчальному закладі, позивач працює та отримує заробітну плату, та те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, є приватним підприємцем, отримує дохід від здійснення підприємницької діяльності, отримує пенсійні виплати, має на утриманні неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], позивач не є інвалідом та не вважається непрацездатним, проте перебуває на диспансерному обліку у лікаря хірурга. Так, згідно довідки про доходи, позивач працює та щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої за шість місяців склав 25687,20 грн. Згідно довідки, відповідач отримує щомісячно пенсійні виплати за вислугу років у розмірі 1566,03 грн. Крім того, згідно повідомлення Західно-Донбаської ОДПІ, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, платником єдиного податку, загальна сума доходу за 12 місяців 2015 року склала 900441 грн. Як встановлено ч. 1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд вважає, що отримання доходів від підприємницької діяльності має нерегулярний характер, що є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Пунктом 13 цього Переліку передбачено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Відповідач є платником єдиного податку. При наявності відомостей про валовий дохід від здійснення підприємницької діяльності у сумі 900441 грн., відповідачем не надано документального підтвердження витрат, пов'язаних з одержанням такого доходу. Тому суд не приймає доводи відповідача про те, що він не мав доходів від здійснення підприємницької діяльності. Як вбачається з квитанції №1/106 від 07.08.2016р. за проживання доньки сторін у гуртожитку було сплачено 3960 грн. Суд вважає за необхідне зауважити, що позивач позбавлена можливості стягнути додаткові витрати на дитину, оскільки таке право встановлено лише при здійсненні додаткових витрат на неповнолітню дитину. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Враховуючи, що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина, має певні проблеми зі здоров'ям, суд вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі, меншому ніж 1/2 частина прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial