Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2020 року приблизно о 10 год. 30 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «OPEL OMEGA» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди, яким керував відповідач та автомобілем «RENAULT SCENIC» д.н.з. [NUMBER] , який в свою чергу по інерції допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП автомобіль перебував під керуванням відповідача. Потерпілі особи звернулися до позивача з заявами про виплату страхового відшкодування. На підставі заяв та висновків про вартість відшкодування відновлювального ремонту транспортних засобів, потерпілим особам було здійснено виплату страхового відшкодування, оскільки відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився у стані алкогольного сп`яніння позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою суду від 14.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 11.06.2020 о 10 год. 30 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом «OPEL OMEGA» д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння по вул. А.Ахматової, 21 в м. Києві не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT SCENIC» д.н.з. [NUMBER] , який в свою чергу по інерції допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень трьох транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2020 [PERSON] визнано винним у вчинення даної дорожньої пригоди, яку було вчинено у стані алкогольного сп`яніння /а.с. 14-15/. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент вчинення ДТП, автомобіль марки «OPEL OMEGA» д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ПрАТ «СТ «Гарантія», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3852196 термін дії з 06.07.2019 по 05.07.2020 /а.с. 6/. Зазначене ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. 12.06.2020 до позивача із заявою про страховий випадок звернувся [PERSON] /а.с. 10-11/. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП потерпілій особі, було складено звіт № 4266 від 06.07.2020, відповідно до якого розмір матеріального збитку завданого автомобілю марки «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. [NUMBER] , складає 15507 грн. 79 коп. /а.с. 17-18/. За умовами договору страхування, страхова компанія відшкодовує фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, тому позивачем було сплачено страхове відшкодування, відповідно до страхового акту № 513-20 від 23.07.2020 в розмірі 15507, 79 грн. /а.с. 8/, що підтверджується платіжним дорученням № 1026 від 23.07.2020 року /а.с. 7/. 11.06.2020 до позивача із заявою про страховий випадок звернувся [PERSON] /а.с. 22-24/. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП потерпілій особі, було складено звіт №4304 від 23.07.2020, відповідно до якого розмір матеріального збитку завданого автомобілю марки «RENAULT SCENIC» д.н.з. [NUMBER] , складає 68781 грн. 53 коп. /а.с. 25-28/. За умовами договору страхування, страхова компанія відшкодовує фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, тому позивачем було сплачено страхове відшкодування, відповідно до страхового акту № 514-20 від 24.07.2020 в розмірі 62700, 42 грн. /а.с.20/, що підтверджується платіжним дорученням № 1034 від 24.07.2020 року /а.с. 19/. Таким чином, загальна сума сплаченого страхового відшкодування становить 78208 грн. 21 коп. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Станом на день подачі позовної заяви, відповідач, завдану матеріальну шкоду сплатити відмовляється. Відзиву на позов суду не надано. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відмовляється, а тому остання підлягає стягненню в примусовому порядку.

Outcome: approved