Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до ГБК «Дружба» про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що після смерті її чоловіка [PERSON], 30.11.2012, відкрилась спадщина на все належне йому майно, оскільки заповіт складений не був. Померлому, окрім майна, яке було зафіксоване у свідоцтвах про право на спадщину належав гаражний бокс [NUMBER], поверх 1, ряд 4, площею 18,6 м.кв., підвал площею 18,6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Нечуя-Левицького, 1. Даний гараж належав померлому на праві власності, як члену ГБК «Дружба». Пайовий внесок був внесений за життя померлим у повному обсязі, заборгованості по сплаті експлуатаційних внесків немає. При зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс, однак отримала відмову у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Зазначила, що відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності померлого на нерухоме майно (гаражний бокс) позбавляє її можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на гаражний бокс та одержати свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого [INFO] Відділом реєстрації смертей у м. Києві , серія [NUMBER] (а.с.7). Також встановлено, що заборгованість по сплаті експлуатаційних внесків за гаражний бокс [NUMBER] відсутня, про що свідчить довідка ГБК «Дружба» (а.с.9). Згідно довідки ГБК «Дружба» №4/08 від 04.08.2009 [PERSON] згідно рішення загальних зборів членів ГБК «Дружба» протокол №15 від 30.01.1994, був членом ГБК «Дружба» та власником гаражу [NUMBER], поверх 1, ряд 4, площею 18,6 м.кв., підвал площею 18,6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Нечуя-Левицького, 1. Рішення ВК Київміськради про відведення земельної ділянки для будівництва гаражів від 31.05.1987 №316. Гараж [NUMBER] в ГБК «Дружба» побудований господарчим способом та відведений в експлуатацію 20.10.1995. вказаний гараж під забороною чи арештом не знаходиться (а.с.8). В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на квартиру в [ADDRESS], що належала померлому [PERSON], виданого 24.09.2013 державним нотаріусом Дев'ятої Київської нотаріальної контори [PERSON] (а.с.10). Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також слід зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно п23. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних про спадкування» главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Судам потрібно брати до уваги, що спори про спадкування підлягають розгляду судами виключно у порядку цивільного судочинства. Відмова у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК) або закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) з тих підстав, що заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, не відповідають зазначеним вимогам процесуального законодавства. Постановлення ухвали про закриття провадження у справі без зазначення, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, суперечить також вимогам ст. 206 ЦПК. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК), закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК). Згідно повідомлення Дев'ятої Київської нотаріальної контори вих. №7904/02-14 від 26.09.2013 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №1217 за 2012 рік. Спадкоємицею після його смерті є його дружина [PERSON]Видати їй свідоцтво про право на спадщину гараж [NUMBER], поверх 1, ряд 4, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Нечуя-Левицького, 1 немає можливості, оскільки у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Для вирішення питання [PERSON] необхідно звернутись до суду (а.с.30). При цьому постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс позивачу [PERSON] нотаріусом не виносилася. Крім того, із матеріалів справи не вбачається, що позивач зверталася з заявою про прийняття спадщини - даного гаражного боксу. Враховуючи зазначені докази, суд приходить до висновку про те, що відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена позивачем належними доказами, а саме постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, і це є підставою для відмови у позові. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини справи, та те, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed