Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON], ЖЕК№13, за участю третьої особи Другої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] по 1/2 її частині. В обґрунтування своїх вимог вказують на те, що [INFO] року помер [PERSON], який доводиться батьком позивача [PERSON] та чоловіком [PERSON] За час перебування у шлюбі позивача [PERSON] з померлим [PERSON] ними була виплачена кооперативна квартира [ADDRESS], однак державна реєстрація права власності на дану квартиру проведена не була. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири, як частку у спільному майні подружжя. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з 1/2 частини спірної кооперативної квартири. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, однак нотаріусом Другої Тернопільської державної нотаріальної контори відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру, тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та суду пояснив, що не заперечує проти визнання за позивачами права власності на спірну квартиру. Представник відповідача ЖЕК№13 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстровану шлюбі з 09.09.1967 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого Мильнівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області. 27.04.1973 року [PERSON] видано на склад сім'ї, що складається з трьох осіб, ордер №72 на квартиру [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO] року, про що видане свідоцтво про смерть [NUMBER] За життя [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу та йому належала кооперативна квартира [ADDRESS] за яку повністю оплачений пайовий внесок в 1988 році, що підтверджено довідкою № 62, виданою 23.04.2014 року ЖЕК №13. 04.02.2014 року ТзОВ «МБТІ» був виготовлений технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] загальною площею 46,2 кв. м. житловою 29.0 кв.м. Таким чином судом встановлено, що пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] сплачувався за час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі з 1973 по 1988 рік. Згідно довідки виданої 01.04.2014 року ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру [ADDRESS] в інвентар бюро не зареєстровано. Відповідно до статей 15, 16 Закону України "Про власність", який був чинним на момент виникнення та здійснення зазначених правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України, відповідно до ст. 22 якого майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, і кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" після повної сплати подружжям у період їх сумісного проживання пайового внеску в ЖБК квартира є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Відповідно до ст. 369, 370, 372 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, розпоряджаються за згодою всіх співвласників, мають право на виділ належної їм частки чи на поділ майна. При цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином судом встановлено порушення прав позивача [PERSON], які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог та визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON]. [INFO] року державним нотаріусом Другої Тернопільської нотаріальної контори заведено спадкову справу № 44/2013 до майна померлого 06 липня 2013 року [PERSON], за заявою [PERSON], [PERSON] які 06 серпня 2013 року подали заяву про прийняття спадщини та [PERSON], яка 06 серпня 2013 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом. 05.03.2014 року державним нотаріусом Другої Тернопільської нотаріальної контори посвідчено укладений між спадкоємцями [PERSON], [PERSON], та [PERSON] договір про поділ спадкового майна, згідно якого квартиру [ADDRESS] спадкує [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України). 03.04.2014 року державним нотаріусом Другої Тернопільської нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті [INFO] року [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивачів, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] як частки у спільному майні подружжя та визнання права власності за [PERSON] на успадковану за законом 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала померлому [INFO] року [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved