Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 30 серпня 2013 року у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №575. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] - [INFO]. На утримання дітей Відповідач не надає матеріальну допомогу у добровільному порядку, тому вона змушена звертатися до суду з про стягнення аліментів з нього на утримання дітей. На теперішній час діти знаходяться на її утриманні, вона не працює на теперішній час, зайнята доглядом за дитиною до трьох років, їй важко утримувати дітей самостійно. Відповідач є фізично здоровою людиною, інших непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не несе ніяких зобов'язань перед третіми особами і може надавати дітям матеріальну допомогу у частці від свого доходу, оскільки Відповідач офіційно працює, у зв'язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 25.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає уточнений позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони з 30 серпня 2013 року перебувають у шлюбі зареєстрованому Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №575 (а.с. 4). Від шлюбу мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.4,5). Сини проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою квартального комітету №21 про склад сім'ї від 12.04.2016 року (а.с.15). Позивач потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх синів, оскільки Відповідач матеріальну допомогу не надає. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.182 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач є здоровою та працездатною особою, працює на ТОВ "Весташляхбуд", асфальтобетонщик, отримує регулярний дохід, інших осіб на утриманні не має та не сплачує аліменти, допомогу на синів не надає, а позивачка не працює, у зв'язку із перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів - у вигляді 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому сума судового збору у розмірі 551,20 грн., також підлягає стягненню з Відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved