Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25 лютого 1995 року Палацом одруження «Центральний» м. Харків, актовий запис № 263. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалось, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, через що в сімї виникали сварки. Вони мають різні погляди на життя, не можуть прийти до спільної думки при вирішенні побутових питань, що привело до відчуження, втрати почуттів кохання та поваги. Позивач вважає, що подальше спільне життя, примирення і збереження шлюбу не можливо, оскільки він носить формальний характер та суперечить її інтересам. Питань щодо матеріального утримання малолітньої дитини та розподілу спільного майна не мають. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач надала до суду заяву, якою просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить надалі іменувати її прізвищем - «[PERSON]». Відповідач надав до суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність, проти позову не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 104, 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25 лютого 1995 року Палацом одруження «Центральний» м. Харків, актовий запис № 263, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.02.1995 р.). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24.02.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції. Судом встановлено, що сім'я існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач звернулась з заявою про залишення їй прізвища набуте під час реєстрації шлюбу - " [PERSON]", суд відповідно до 113 Сімейного кодексу України, задовольняє її заяву та залишає останній прізвище, яке набуте нею під час реєстрації шлюбу - " [PERSON] ". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved