Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає стягнути з відповідача на свою користь щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, вона є пенсіонером за віком, отримує пенсію у розмірі 1251 гривня 93 копійки, та проживає у сім'ї онуки; відповідач у справі є її сином. Позивачка вказала, що пенсію, яку вона отримує, є недостатньою, оскільки вона змушена нести витрати на житлово-комунальні послуги та харчування, крім того, в силу свого віку та наявності ряду хвороб вона потребує постійного лікування, при цьому вона є непрацездатною та інших джерел доходу не має. Відповідач [PERSON], за твердженням позивачки, має постійне місце роботи на ВАТ "Запоріжсталь", має реальну змогу надавати їй утримання, у зв'язку з чим позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги. Представник позивачки зазначив суду, що відповідач є її рідним сином, якого вона виховувала, в теперішній час позивачка проживає разом з онукою, змушена витрачати значні грошові кошти на лікування, через що потребує утримання; просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, вказавши суду, що пенсія позивачки перевищує прожитковий мінімум, встановлений Законом України "Про державний бюджет на 2013 рік"; при цьому, за її думкою, позивачка не надала доказів того, що вона змушена нести витрати на житлово-комунальні послуги та опалення, разом з нею проживають ще 3 повнолітні людини, які можуть їх сплачувати; сам відповідач, за можливістю, щомісяця виділяв матері гроші, розмір утримання становив від 300 до 1200 гривень щомісячно, в теперішній час у відповідача наявні певні проблеми зі здоров'ям. Враховуючи наведене, представник відповідача просить у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Той факт, що відповідач [PERSON] є рідним сином позивачки [PERSON], жодною зі сторін не оспорюється. З паспорту та пенсійного посвідчення позивачки (а.с.4-6) вбачається, що вона є непрацездатною особою - пенсіонером за віком. З наданої суду довідки про склад сім'ї (а.с.7) вбачається, що позивачка проживає у сім'ї своєї онуки, в якій є чоловік та троє неповнолітніх дітей. Згідно ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Суд приймає до уваги вік позивачки - 89 років, наявність у сім'ї, де вона проживає, ще трьох утриманців, необхідність у цій сім'ї нести витрати на утримання житла та відсутність прямого обов'язку надавати утримання позивачці, відсутність у позивачки додаткових джерел надходження коштів. У зв'язку із цим суд прийшов до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги навіть при наявності у неї пенсії, на чому наголошувала представник відповідача. Разом з цим, наявність такої пенсії, яку позивачка отримує регулярно, суд розглядає як підставу для зменшення розміру аліментів. Суд також звертає увагу, що наявність у позивачки додаткових витрат, викликаних хворобою, не є підставою для стягнення аліментів згідно положень ст.202 СК України; такі витрати можуть бути стягнуті в порядку, передбачені ст.203 СК України, але позивачка таких вимог із зазначених підстав не заявляла. Враховуючи це, суд зменшує розмір аліментів з 1/4 частини заробітку відповідача до 1/8 його частини, що не перешкоджає позивачці заявити вимоги про стягнення зазначених додаткових витрат у зв'язку із хворобою згідно ст.203 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial