Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат [PERSON] 29.08.2018 року звернулась до Богородчанського районного суду з позовом у якому поставила питання про скасування розпорядження голови Богородчанської районної ради від 24.07.2018 року №77-к «Про скасування розпорядження Богородчанської районної ради від 20.07.2018 р. №74-к «Про призначення [PERSON] на посаду директора Раковецького навчально-виховного комплексу Богородчанської районної ради Івано-Франківської області». Одночасно заявила вимогу про поновлення [PERSON] на посаді директора Раковецького НВК та стягнення з Богородчанської районної ради на його користь 3000 грн. моральної шкоди, заподіяної незаконним звільненням з посади директора Раковецького НВК. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 17.07.2018 року конкурсною комісією, яка була утворена Богородчанською районною радою, проведено конкурс на зайняття вакантної посади директора Раковецького навчально-виховного комплексу. За рішенням конкурсної комісії, що оформлене протоколом від 17.07.2018 року№3, [PERSON] визнаний переможцем конкурсу. 20.07.2018 року, відповідно до п.6.2 Положення про конкурс на посаду керівника комунального закладу загальної середньої освіти, розпорядженням №74-к голови Богородчанської районної ради [PERSON] позивача було призначено на посаду директора Раковецького НВК і того ж дня з ним, як керівником комунального закладу загальної середньої освіти, підписано контракт терміном на два роки. 24.07.2018 року голова Богородчанської районної ради [PERSON] повідомив позивача про те, що ним видано розпорядження №77-к яким скасовано попереднє розпорядження про призначення його на посаду. При цьому, підставою для видачі оскарженого розпорядження нібито стала ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.07.2018 року у справі №0940/1265/18, якою було забезпечено позов іншого конкурсанта [PERSON], котра оскаржила рішення конкурсної комісії. Вказане рішення вважає незаконним. Ухвала про забезпечення позову зупиняла дію рішення конкурсної комісії на час розгляду справи адміністративним судом, але не зобовязувала голову районної ради проводити його звільнення. Натомість дійсною причиною звільнення, на думку позивача, є упереджене ставлення до нього внаслідок його політичних переконань, про що голова районної ради [PERSON] відверто заявив у публікації у районному часописі «Слово народу» за 27.07.2018 року. Внаслідок незаконного звільнення зазнав моральних страждань, погіршився стан його здоровя, 27.07.2018 року був госпіталізований до терапевтичного відділення Богородчанської ЦРЛ з приводу загострення гіпертонічної хвороби і до 03.07.2018 року проходив курс стаціонарного лікування. За час лікування ним було витрачено 1403,25 грн. на придбання ліків. Моральну шкоду внаслідок неправомірних дій оцінив у розмірі 3000 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник позивача в ході судового розгляду акцентувала увагу суду на тому, що 20.07.2018 року голова районної ради [PERSON] був поінформований про наявність ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.07.2018 року, однак не вважав це перешкодою для прийняття розпорядження про призначення [PERSON] Натомість уже 24.07.2018 року скасував його посилаючись саме на існування такої ухвали. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заявлені позивачем вимоги заперечили. З приводу обставин справи пояснили, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» з метою призначення керівника закладу середньої освіти Богородчанською районною радою, як засновником Раковецького НВК, було призначено конкурс на зайняття вакантної посади директора цього навчального закладу. 17.07.2018 року такий конкурс відбувся і рішенням конкурсної комісії, що було оформлено Протоколом №3, переможцем було визначено [PERSON] Відповідно до п.6.2 «Положення про конкурс на посаду керівника комунального закладу загальної середньої освіти Богородчанської районної ради Івано-франківської області» на голову районної ради покладено обовязок протягом трьох робочих днів з дня визначення переможця конкурсу призначити переможця конкурсу на посаду та укласти з ним строковий трудовий договір. 20.07.2018 року під час підготовки документів (розпорядження та контракту) близько 16 год. стало відомо про те, що за заявою [PERSON], ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.07.2018 р. у порядку забезпечення її позову про визнання протиправним та скасування рішення конкурсної комісії щодо результатів конкурсу на зайняття вакантної посади директора Раковецького НВК, було зупинено дію рішення конкурсної комісії від 17.07.2018 року, оформленого протоколом №3, до набрання законної сили рішенням у даній адміністративній справі. Вказана інформація була доведена до відома [PERSON], і, близько 17 год.15 хв. йому було запропоновано отримати письмове повідомлення про те, що питання призначення директора Раковецького НВК та підписання контракту буде вирішено після вирішення справи по суті. Однак позивач, разом із групою своїх прихильників, які прибули у приміщення районної ради, заблокували голову районної ради у його кабінеті та протягом кількох годин домагались невідкладного вирішення питання про його призначення. Діючи під тиском, з метою уникнути протиправних дій по відношенню до себе, голова районної ради погодився підписати розпорядження про призначення позивача на посаду директора Раковецького НВК та контракт з відповідачем. В понеділок 23.07.2018 року головою районної ради було отримано консультації фахівців з приводу ситуації, що склалась і 24.07.218 року видано розпорядження №77-к «Про скасування розпорядження Богородчанської районної ради від 20.07.2018 р. №74-к «Про призначення [PERSON] на посаду директора Раковецького навчально-виховного комплексу Богородчанської районної ради Івано-Франківської області». У звязку зі скасуванням розпорядження про призначення [PERSON] на посаду, на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП був також внесений запис до трудової книжки про розірвання строкового трудового договору. Представники відповідача вважали також надуманим посилання позивача на те, що дійсною причиною звільнення [PERSON] нібито є його політична позиція, яку не поділяють посадові особи районної ради. Жодних переваг чи обмежень повязаних з політичними переконаннями відповідачем у відношенні до позивача не застосовано. Публікація «Пристрасті довкола посади директора» у часописі «Слово народу» за 27.07.2018 року розміщена журналістом видання і відображає виключно позицію редакції часопису щодо резонансної події. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] заступник голови Богородчанської районної ради пояснив, що 17.07.2018 року конкурсною комісією, яку він очолював, було проведено конкурс на зайняття вакантної посади директора Раковецького НВК. За результатами конкурсу переможцем був визнаний [PERSON] 20.07.2018 року [PERSON] був запрошений у районну раду для оформлення розпорядження та підписання контракту. Близько 16 год. до нього у кабінет зявився представник [PERSON] і повідомив, що за її заявою Івано-Франківський окружний адміністративний суд у порядку забезпечення позову зупинив дію рішення конкурсної комісії щодо результатів проведеного конкурсу на зайняття вакантної посади директора Раковецького МВК. При цьому надав належно засвідчену копію цієї ухвали. Отримавши згадане судове рішення, він відразу зайшов до кабінету голови районної ради, де в той час перебував [PERSON] і поінформував їх про це. Обміркувавши ситуацію, голова районної ради повідомив [PERSON], що вирішення питання його призначення слід відкласти. За дорученням голови він та працівник кадрової служби мали підготувати листа на імя позивача про відтермінування підписання контракту. Поки вони готували такого листа, до приміщення Богородчанської районної ради на підтримку [PERSON] зійшлось близько 30 осіб, які влаштували пікет у кабінеті голови районної ради. В обстановці, що склалась домогтись вручення листа [PERSON] під розпис не вдалось. Передавши близько 17 год.15 хв. повідомлення позивачу, він покинув кабінет голови районної ради. Незабаром близько 15 чоловік увірвались до його кабінету, вимагали надати їм ухвалу суду, а тоді знову пішли до голови районної ради, який фактично був заблокований у своєму кабінеті. Відразу у інтернет виданні «Курс» зявилась публікація про пікет. Перебуваючи під тиском, не бажаючи загострювати обстановку, голова районної ради погодився підписати розпорядження про призначення [PERSON] Допитана як свідок [PERSON] заступник керуючого справами, начальник відділу кадрової роботи районної ради пояснила, що за дорученням голови районної ради 20.08.2018 року мала підготувати проект розпорядження про призначення [PERSON] за результатами конкурсу на посаду директора Раковецького НВК, а також проект контракту. Вказані документи нею були підготовлені, а [PERSON] з власної ініціативи приніс свою трудову книжку і очікував на повернення голови районної ради [PERSON] з Івано-Франківська для їх підписання. Близько 16 год. її покликали до кабінету голови районної ради і повідомили про те, що судовим рішенням зупинено дію рішення конкурсної комісії і голова доручив підготувати на імя [PERSON] повідомлення про неможливість прийняття рішення про призначення його на посаду до вирішення питання по суті. Поки вона та заступник голови ради готували листа, у приміщенні районної ради зявилась група підтримки [PERSON] Коли [PERSON] був оголошений зміст вказаного листа, це було сприйнято присутніми вороже та агресивно. У звязку із закінченням робочого дня вона пішла додому. Однак приблизно о 19 год. їй зателефонував голова районної ради та попросив повернутись на роботу та роздрукувати проекти документів, які вона підготувала. Діючи під тиском присутніх, голова підписав розпорядження про призначення [PERSON] не ппосаду та контракт, але обстановка не розрядилась. Пікетувальники стали вимагати зробити запис у трудовій книжці [PERSON] Це не могло бути зроблено, оскільки статус [PERSON] як працівника управління освіти на той час був не визначений. Відповідно до його трудової книжки він був вчителем Порогівської ЗОШ, а також тимчасово на нього було покладено виконання обовязків директора Раковецького НВК. [PERSON] не був звільнений з попереднього місця роботи. Однак будь-які пояснення та переконання не допомагали. Тому вона змушена була зробити запис у трудовій книжці про призначення [PERSON] на посаду директора Раковецької НВК. Лише після цього кабінет голови районної ради було розблоковано. 24.07.2018 року [PERSON] було доведено до відома розпорядження про скасування попереднього щодо його призначення. Трудова книжка не була йому вручена позивачу негайно, оскільки вона мала намір передати її до управління освіти Богородчанської райдержадміністрації, де [PERSON] перебував у трудових відносинах і звідки трудову книжку забрав самовільно. Однак у звяку з наполяганням позивача, трудова книжка була повернута йому 26.07.2018 р. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, що подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що у порядку реалізації положень ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» з метою призначення керівника закладу середньої освіти Богородчанською районною радою, як засновником Раковецького навчально виховного комплексу, було призначено конкурс на зайняття вакантної посади директора цього навчального закладу. До участі в конкурсі було допущено двох осіб [PERSON] та [PERSON]. За результатами конкурсу проведеного 17.07.2018 року, які відображені у протоколі №3, комісія прийняла рішення про визнання переможцем конкурсу [PERSON]. Відповідно до п.6.2 «Положення про конкурс на посаду керівника комунального закладу загальної середньої освіти Богородчанської районної ради Івано-франківської області» на голову районної ради покладено обовязок протягом трьох робочих днів з дня визначення переможця конкурсу призначити переможця конкурсу на посаду та укласти з ним строковий трудовий договір. Таким чином, питання про призначення позивач на посаду підлягало вирішення у строк до 20.07.2018 року включно. 20.07.2018 року за заявою [PERSON] суддею Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №0940/1265/18 було винесено ухвалу про забезпечення позову і зупинено дію рішення конкурсної комісії, оформленого Протоколом №3 засідання конкурсної комісії на зайняття вакантної посади директора Раковецького НВК Богородчанської районної ради Івано-Франківської області від 17.07.2018 року, до набрання рішенням суду у даній адміністративній справі законно сили. Як встановлено, зміст вказаного судового рішення було доведено до відома голови районної ради 20.07.2018 року близько 16 год. саме в той час, коли [PERSON] очікував на підписання розпорядження про його призначення та контракту. Відповідно до змісту ст.156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З моменту отримання ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду про забезпечення позову, голова районної ради не мав законних підстав для реалізації рішення конкурсної комісії про визначення переможця конкурсу на зайняття вакантної посади директора Раковецького НВК та призначення позивача на вказану посаду, до вирішення адміністративної справи або до скасування згаданої ухвали. Як встановлено в ході судового розгляду, саме в такий спосіб мав намір діяти голова районної ради, про що свідчить лист, який був підготовлений на імя [PERSON] 20.07.2018 року №119/01-53, яким позивач повідомлявся про те, що призначення його на посаду та підписання контракту буде вирішено після розгляду справи по суті. Однак, будучи заблокованим у власному кабінеті, діючи під тиском прихильників позивача, які вирішили у незаконний спосіб домогтись призначення [PERSON] на посаду директора, голова районної ради [PERSON] підписав розпорядження №74-к «Про призначення [PERSON] на посаду директора Раковецького навчально-виховного комплексу Богородчанської районної ради Івано-Франківської області», контракт, а також розпорядився внести відповідний запис до трудової книжки. Вказані обставини, крім пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] В,М., підтверджуються також публікацією у інтернет виданні KURS, яке 20.07.2018 року о 19 год.10 хв. помістило публікацію під назвою «Мешканці села Раковець закрили у кабінеті голову Богородчанської райради і погрожують винести його з тріском». За змістом інформації, яка оновлювалась у інтернет виданні, приблизно о 20 год.20 хв. кабінет голови райради було розблоковано після того, як людям показали розпорядження про призначення [PERSON] директором Раковецького НВК. 24.07.2018 року своїм розпорядженням №77-к голова Богородчанської районної ради скасував розпорядження від 20.07.2018 р. №74-к «Про призначення [PERSON] на посаду директора Раковецького навчально-виховного комплексу Богородчанської районної ради Івано-Франківської області». Даючи оцінку правомірності оскарженого позивачем розпорядження, суд виходить з таких міркувань. Відповідно до положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. За змістом частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак,\~це не\~позбавляє орган\~місцевого самоврядування\~права за\~власною ініціативою\~або ініціативою\~інших заінтересованих\~осіб змінити\~чи скасувати\~прийнятий ним\~правовий акт\~(у\~тому числі\~і з\~мотивів невідповідності\~Конституції чи\~законам України).\~Вказана позиція\~викладена уРішенні Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009. На думку суду, розпорядження голови районної ради, яке не відповідало волі посадової особи і було підписано під тиском, а також суперечило судовому рішенню, могло бути скасовано за власною ініціативою самого голови районної ради. Стосовно контракту з керівником комунального закладу загальної середньої освіти, то як правочин, він має відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до ст.215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Таким чином підписаний головою Богородчанської районної ради під тиском сторонніх осіб контракт з [PERSON] на зайняття посади керівника комунального закладу середньої освіти не створив юридичних наслідків, та не дає підстав позивачу стверджувати про виникнення трудових відносин. З огляду на це, суд вважає, що записи у трудовій книжці позивача про призначення на посаду директора та звільнення з посади зроблені без належних на те законних підстав, а відтак доводи позивача про незаконне його звільнення з підстав, визначених п.5 ч.1 ст.41 КЗпП суд вважає не обґрунтованими. Крім того, судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 року, яке набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 року задоволено позов [PERSON] і визнано протиправним та скасовано рішення конкурсної комісії, оформлене Протоколом №3 засідання конкурсної комісії на зайняття вакантної посади директора Раковецького навчально-виховного комплексу Богородчанської районної ради Івано-Франківської області від 17.07.2018 року. Відтак правових підстав для зайняття позивачем посади директора Раковецького навчально-виховного комплексу немає. Виходячи з того, що судом не встановлено порушення зі сторони відповідача законних прав позивача, виходячи зі змісту ст. 22 ЦК України підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди немає. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed