Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з уточненою позовною заявою до відповідачів, в якому просять суд припинити право колективної власності на земельні ділянки, зазначені у Державному акті на право колективної власності на землю [NUMBER] від 27.09.1996р., виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Троїцьке», на площу 115,23 га, цільове призначення земель - для сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Троїцької сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області (за межами населеного пункту); визнати таким що втратив чинність державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 27.09.1996 р., виданий на підставі рішення Троїцької сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 17.06.1996 року № 20-ХХІІ колективному сільськогосподарському підприємству «Троїцьке», на площу 115,23 га, цільове призначення земель - для сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Троїцької сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області (за межами населеного пункту). Представник позивачки в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надіслав заяву в якої на позовних вимогах наполягав, та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду надіслала заяву в якої позовні вимоги визнала та просить суд розглянути справу без його участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якої позов визнають, проти його задоволення не заперечують, просять розглянути справу за їх відсутністю. Вивчив матеріали справи, вислухав пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню: 19.09.2015 року [PERSON] звернулася до головного управління Держземагенства в Одеській області із заявою про затвердження документації із землеустрою та передачі безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розташовану на території Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області відповіддю №19-15-0.9 - 6123/2-15 від 31.03.2015 року відмовило у задоволенні заяви. Рішення про відмову вмотивоване тим, що земельна ділянка за бажаним місцем розташування перебуває у колективній власності, право на яке посвідчено Державним актом на право колективної власності на землю серії ОД-об №5054, виданим колективному сільськогосподарському підприємству «Троїцьке» площею 2883,6 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населеного пункту) на підставі рішення Троїцької сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 27 вересня 1996 року № 20-ХХІІ. Як вбачається із матеріалів справи, державний акт серії [NUMBER] був виданий 27.09.1996 року. На час видачі вказаного акту діяли Земельний кодекс України від 18.12.1990 року (втратив чинність з 01.01.2002 року), Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року (втратив чинність з 01.01.2004 року) та Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року (втратив чинність з 20.06.2007 року). Вказані нормативно-правові акти визначали три форми власності: державна, приватна та колективна. Чинні Земельний кодекс України та Цивільний Кодекс України визначають приватну, державну та комунальну форму власності. Отже, чинне законодавство не передбачає існування колективної форми власності, а відтак існування чинного державного акту на право колективної власності є перешкодою для реалізації конституційних принципів набуття права власності на земельні ділянки, та відповідно порушує право власності позивачки. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що державний акт видавався КСП «Троцьке». Відповідно до статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на запит: від 11.05.2016 за № [NUMBER] станом на 11.05.2016 року відповідно до наступних критеріїв пошуку: найменування юридичної особи (точний пошук): колективне підприємство Троїцьке, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів не знайдено. (Номер, дата та час формування витягу: [NUMBER], 11.05.2016, 22:16:33). Таким чином, враховуючи, що діючим законодавством не визначено порядку припинення права власності на землю із підстав відсутності такої форми власності як колективна, що апріорі неможливо через відсутність такого визначення в чинному законодавстві, вважає, що слід застосувати положення ст.8 Конституції України щодо принципу верховенства права, ст.1 ЦПК України щодо завдань цивільного судочинства та ст5 ЗК України щодо базування земельного законодавства на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю та застосувати такий спосіб захисту як припинення права колективної власності в судовому порядку. Щодо визначення належного відповідач. Рішення про відмову у затвердженні проекту відведення земельної ділянки були прийнято 31.03.2015 року. Проте, Розпорядженням КМУ від 31.05.2015 року «Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» погоджено з пропозицією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15 "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру" функцій і повноважень Державного агентства земельних ресурсів, що припиняється. Таким чином, до органів Держгеокадастру перейшли функції та повноваження органів Держземагенства. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси Згідно ч.1 ст. 374 ЦК України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст. 393 ЦК України, передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved