Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася 27.09.2016 року до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. З позову вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 05.09.1999 року у відділі РАГС Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 59. Від спільного проживання мають дітей: [PERSON], яка народилася 04.09.2009 року, та [PERSON], яка народилася 24.04.2001 року. Свій позов позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем проживають окремо, мають різні погляди на шлюбне життя, шлюб існує лише формально. На даний час вони не спілкуються. Просить шлюб розірвати. Крім того, діти, як вказує позивачка, проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Самостійно [PERSON] не в змозі забезпечити дітей, а відповідач працює і має можливість надавати таку допомогу. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], яка народилася 04.09.2009 року, та [PERSON], яка народилася 24.04.2001 року, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше встановленого Законом мінімуму, щомісячно. Стягнення аліментів проводити, починаючи з дня подання позову, та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка по справі уточнила позовні вимоги, просила суд розірвати шлюб, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, починаючи з 01.07.2017 року, оскільки у 2017 році відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 6500 грн. Відповідач по справі в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об"ємі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05.09.1999 року у відділі РАГС Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 59, сторони уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія 1-КЕ № 047181 від 05.09.1999 року. Як вбачається із вказаного Свідоцтва про шлюб [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище "Рубашенко". Від спільного проживання мають дітей: [PERSON], яка народилася 04.09.2009 року, та [PERSON], яка народилася 24.04.2001 року. Встановлено, що сторони шлюбно-сімейні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейні відносини позивач не бажає. Подружжя не будує спільних планів на майбутнє, шлюб існує лише формально, разом не проживають. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами розпався, зберегти його неможливо, шлюб між подружжям носить лише юридичний характер. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його припинення. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно статті 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересів їхніх дітей, що мають істотне значення. При умовах, що викладені у позові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб має бути розірвано. Крім того, судом встановлено, що відповідач недостатньо надає коштів на утримання спільних з позивачкою дітей [PERSON], яка народилася 04.09.2009 року, та [PERSON], яка народилася 24.04.2001 року. В даний час діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні та вихованні. Згідно довідки про склад сім"ї № 3045 від 27.09.2016 року виданої Лохвицькою міською радою Лохвицького району, [PERSON] зареєстрована і проживає в [INFO]. Чоловік [PERSON], та діти [PERSON], та [PERSON] зареєстровані, та проживають за вказаною адресою. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України визначено - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи, позицію сторін, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Враховуючи, що в силу закону п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору, в порядку ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved