Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 27.04. 1991 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] , який після припинення між сторонами в 2008 році шлюбно-сімейних відносин, проживає разом з позивачкою по справі, при цьому, як позивачка так і відповідач на даний час фактично створили інші сім»ї, а відтак збереження шлюбу є неможливим. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, в зв»язку з чим між ними постійно виникали непорозуміння. Посилаючись на ст. ст. 105, 110, 112 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 27.04.1991 року Юр»ївською селищною радою Павлоградського району Дніпропетровської області по актовому запису № 11. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в судовому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала повністю (ас. 9). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про причини не явки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (ас. 25, 28 ). Оскільки позивачка у наданій суду заяві про розгляд справи за її відсутності не вказала, про те, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти заочного розгляду даної справи, суд знаходить можливим розглянути таку в загальному порядку , у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - 27.04.1991 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем по справі. Дане підтверджено в судовому засіданні копіями свідоцтва про шлюб та про народження дитини (ас. ас. 6, 7). Сімейне життя між сторонами не склалося через постійні непорозуміння , в зв»язку з різними поглядами на життя , та з 2008 року шлюбно - сімейні відносини між сторонами фактично припинені. На даний час кожний із сторін по справі фактично створив іншу сім»ю, що унеможливлює збереження сімейних відносин та подальше сумісне проживання. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім"ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. Про наявність майнового спору між сторонами в позові не зазначено. При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сім"ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В позовній заяві позивач не зазначав про бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, а відтак суд залишає за останнім прізвище »[PERSON]». Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки на відшкодування судових витрат 243, 60 грв..

Outcome: approved