Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2001 року по 05.05.2008 року та від спільного життя [INFO] у сторін народився син [PERSON] . На даний час їхній син є студентом Державного вищого навчального закладу «Чернівецький індустріальний коледж», ІІІ курс, денної форми навчання, факультет автоматизації, видавництва та поліграфії, електричної інженерії. Відповідач сплачував аліменти, відповідно до рішення суду від 27.05.2004 року по 01.02.2021 року. Зазначила, що відповідач має мінливий заробіток, а тому має змогу утримувати спільного сина. Вказує, що працює технологом у ТОВ «Терешкіно» та її дохід складає 5853 грн., що не вистачає на утримання їх з сином, окрім того, проживають з мамою пенсіонером, відповідно про яку теж дбає. Також, зазначила, що у їхнього сина наявне захворювання - варикозне розширення вен нижніх кінцівок, окрім того, для їхнього сина необхідний сучасний комп`ютер. Просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 3000 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що проживає з мамою та дружиною, ніде не працює та не має змоги утримувати свого сина. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного. Так, судом встановлено, що сторони з 17.02.2001 року по 05.05.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є син: [PERSON] , [INFO] (а. с. 5-7). Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював та даний факт підтвердив у суді. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно довідки № 185 від 28.01.2021 року [PERSON] є студентом денного відділення групи КТ, курсу 3, ДВНЗ «Чернівецький індустріальний коледж». (а. с.8-9) Встановлено, що син [PERSON] проживає спільно з [PERSON] (а. с.13). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно дост. 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведені обставини та обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, наявність у відповідача можливості надання утримання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення коштів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень на користь держави.

Outcome: partial