overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною і зареєстрований в реєстрі за № 89594 про стягнення грошових коштів з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) користь ТОВ «Качай гроші» заборгованості в розмірі 10584,00 грн.; стягнути з ТОВ «Качай гроші» на її користь судовий збір у сумі 1362,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 05.08.2021 року вона дізналась, що на адресу її роботодавця надійшов лист з інформацією, що 22.07.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. звернено стягнення на її заробітну плату за виконавчим провадженням №65925757 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. №89594 від 05.04.2021 року про задоволення вимог ТОВ «Качай гроші» в загальному розмірі 10584 грн. Позивачка вважає, що вищевказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених Законом України "Про нотаріат", які підтверджують безспірність вимоги. Виконавчий напис за реєстровим № 89594 від 05.04.2021 року до неї не надходив, тому визначити на підставі яких документів його здійснено не представляється за можливе, а з постанови приватного виконавця вбачається лише загальна грошова сума, яку пропонується стягнути з позивачки на користь ТОВ " Качай гроші " в рахунок погашення якогось боргу, що стало для позивачки підставою для звернення до суду. Жодного договору з відповідачем позивачка не укладала та коштів від відповідача не отримувала. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним. Позивачка зазначила, що 06 жовтня 1997 року вона на біржі нерухомості "Едвайс-Консульт" придбала у відповідачів квартиру №21, розташовану по вулиці Леніна, 1 в селі Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області. Оскільки спірний договір не був посвідчений нотаріально, із-зі ухилення відповідачів від його нотаріального посвідчення то позивачка позбавлена можливості розпорядитися придбаним майном і просить визнати зазначений договір дійсним. Позивачка до суду не з`явилася, надала до суду заяву в якій позов підтримала, просила провести розгляд справи за її відсутністі. Відповідачі до суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлени належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 жовтня 1997 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за яким позивачка придбала у відповідачів за 7200 гривень квартиру [ADDRESS]. Гроші відповідачам були сплачені позивачкою в повному обсязі до підписання договору. Вказаний договір був укладений та зареєстрований на біржі нерухомості "Едвайс-Консульт" 06 жовтня 1997 року за № 229 без подальшого нотаріального посвідчення. Однак відповідачі, виходячи з записаного в спірном договорі положення про те, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, фактично ухилилися від такого посвідчення. Оскільки при укладенні договору купівлі-продажу квартири сторони за угодою домовилися та виконали усі зобовязання, претензій не мають, то на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України (в ред. 1963 року) цей договір належить визнати дійсним. Виходячи з наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими. Судові витрати належить залишити за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним. Позивачка зазначила, що 10 жовтня 2001 року вона на універсальній товарній біржі "Моноліта" придбала у відповідача квартиру № 57, розташовану вулиці Леніна, 1 в с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області. Оскільки спірний договір не був посвідчений нотаріально, позивачка позбавлена можливості розпорядитися придбаним майном і просить визнати зазначений договір дійсним. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 жовтня 2001 року сторони уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу, за яким позивачка придбала у відповідача за 1700 гривень квартиру [ADDRESS]. Гроші відповідачу були сплачені позивачкою в повному обсязі до підписання договору. Вказаний договір був укладений та зареєстрований на універсальній товарній біржі "Моноліт" 10 жовтня 2001 року за №1-10 без подальшого нотаріального посвідчення. Як вбачається з реєстраційного напису на правовстановлюючому документі 15 жовтня 2001 року Миколаївським МБТІ за позивачкою було зареєстроване право власності на вищезазначену квартиру. Однак відповідач, виходячи з записаного в договорі положення про те, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, фактично ухилився від такого посвідчення. Оскільки при укладенні договору купівлі-продажу квартири сторони за угодою домовилися та виконали усі зобовязання, претензій не мають, то на підставі ч. 2 ст.47 ЦК України (в ред. 1963 року) цей договір належить визнати дійсним. На момент розгляду позову строк позовної давності сплинув. Однак в зв'язку з набранням чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року і згідно ст. 267 ч. 3 цього кодексу суд не застосовує позовну давність до розглядуваного спору через відсутність відповідних заяв сторін. Виходячи з наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими. Судові витрати належить залишити за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/ відповідача, на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO], на час її навчання. В обґрунтування позову, позивачка у позові зазначила що, відповідач по справі є батьком її повнолітньої доньки - [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Їх донька [PERSON], якій вже виповнилося 18 років, продовжує навчання у Національному Університеті "Одеська юридична академія" на першому курсі на контрактній основі, денної форми навчання. Строк закінчення її навчання, - 30 червня 2018 року. Позивачка [PERSON] у позові зазначила, що їй важко без матеріальної підтримки відповідача утримувати доньку, забезпечувати її всім необхідним для навчання та життя, оскільки її заробітної платні не вистачає на оплату навчання та утримання дитини. Відповідач [PERSON] не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання їх доньки в період її навчання. Але останній працює і має постійний заробіток, у зв'язку з цим він може надавати їй матеріальну допомогу на утримання доньки. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача до досягнення їх доньки 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідач [PERSON] судом про розгляд справи був повідомлений належним чином, але він до суду не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки у судове засідання для участі в розгляді справи. Позивачка у судове засідання не з'явилась заздалегідь надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність у якій вона підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Третя особа [PERSON] судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, але вона до суду не з'явилась та не повідомила суд про причини своєї неявки у судове засідання для участі в розгляді справи. Вивчив матеріали цієї цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідач [PERSON] є батьком доньки позивачки в справі - [PERSON] [INFO] якій виповнилося 18 років, і вона продовжує навчання у Національному Університеті "Одеська юридична академія" на першому курсі на контрактній основі, денної форми навчання. Строк закінчення її навчання, - 30 червня 2018 року, а тому він згідно статті 198-201 Сімейного кодексу України повинен надавати матеріальну допомогу тобто сплачувати аліменти на утримання своєї доньки на період навчання до досягнення останньою 23-х років. Тому суд вважає, позовні вимоги такими що підлягають задоволенню у повному обсязі, та стягненню аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/ на користь позивачки. На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 198-201 Сімейного Кодексу України і ст. 10,11,60, 212-214, 224-226, ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України, - суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що разом із відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу є неможливим. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач - [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнав, з розлученням погодився. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Конвенції що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов'язковість якої була надана Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації офіційних документів", вимоги щодо легалізації іноземних офіційних документів - скасовані. Відповідно до статей 2, 3 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитка печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно актового запису про укладання шлюбу, який апостильований та наданий суду в перекладі, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 18 грудня 2009р. у ЗАЦС м. Бохум Федеративної Республіки Німеччини, актовий запис №Е1343/2009. Згідно довідки наданої ЗАГС м. Бохум [PERSON] 16.01.2014р. змінила ім'я на [PERSON]. Відповідно до ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, тобто на даний час відсутня вільна згода сторін на збереження шлюбу, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає за необхідне розірвати між сторонами шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 23.11.2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, вони зареєстрували з відповідачем шлюб, актова запис № 514.Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та поглядів на життя. Спільне господарство не ведуть подружніх стосунків не підтримують з серпня 2013року, відповідач фактично створив сім"ю з іншою жінкою. Вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд задовольнити позов, розірвати між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, згідно заяви прохає справу слухати у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з"явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони 23.11.2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, зареєстрували з відповідачем шлюб, актова запис № 514. Від шлюбу дітей не мають, однак відповідач не бажає розривати шлюб через органи РАЦС. Між сторонами припинені сімейні стосунки через різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Відповідач фактично створив іншу сім"ю. В наданий судом термін сторони не помирилися. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 1994 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 167. Від спільного проживання у них з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. Причиною розлучення стало те, що вони мають різні погляди на сімейне та шлюбне життя, вони різні за характером люди. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони 10.09.1994 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 167, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відпоідно до довідки №398 голови ЖБК "Залізничник" від 16.11.2018 року син проживає разом із матір"ю та знаходиться на її утриманні (а.с.7) Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.01.2003 року . Від шлюбу сторони мають двох дітей : сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2013 року , спільне господарство не ведеться. Сімейні відносини припинені з причини періодичного вживання відповідачем спиртних напоїв внаслідок чого виникали постійні сварки. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути в її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала та після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON].в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2003 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] видане і зареєстроване Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області , актовий запис № 47). Від шлюбу мають двох дітей : сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Подружні відносини між сторонами припинено. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння на деякі питання сімейного життя. Спільне господарство не ведеться. В подальшому шлюб зберегти не можливо та суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона згідно рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначена піклувальником дитини [PERSON], який проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідачка є біологічної матір"ю дитини, однак проживає окремо, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка прохає суд стягнути з відповідачки на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття сина. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася , згідно наданої заяви прохала справу слухати у її відсутність, на задоволення позовних вимог наполягає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради № 158 від 24.06.2015 року позивачка [PERSON] призначена піклувальником дитини [PERSON], [INFO] Відповідачка [PERSON] є біологічної матір"ю [PERSON], однак проживає окремо, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів з відповідачки на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 грн. щомісячно, і до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 10 січня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом РАЦС по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції за актовим записом № 17. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю, позивачкою по справі. Спільне життя не складається, з липня 2015 року сторони проживають окремо, мають різні погляди на життя. Спір про поділ майна відсутній. Подальше перебування в шлюбі разом суперечить спільним інтересам сторін, в зв"язку з чим позивачка звернулась до суду, просила задоволити позовні вимоги, розглянувши справу без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 10 січня 2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції за актовим записом № 17. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю, позивачкою по справі. Спільне життя не складається, з липня 2015 року сторони проживають окремо, мають різні погляди на життя. Спір про поділ майна відсутній. Подальше перебування в шлюбі разом суперечить спільним інтересам сторін, в зв"язку з чим позивачка звернулась до суду. Відповідач не висловив бажання зберегти шлюб. Судом не встановлено підстав для примирення сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати їй матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з»явився, надавзаяву про розгляд справи без йогоучасті, позовні вимогивизнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 11.11.2006 р. сторони зареєстрували шлюб (а.с.5), від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), що мешкає разом з матір"ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобов"язаний це робити до досягнення дитиною віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 30 % відсотків продиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Крім цього з відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved