Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття доньки. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що він являється батьком малолітньої дитини [PERSON] Фактично з осені 2017 року внаслідок негативної поведінки відповідача, зловживання нею спиртними напоями, залишанням дитини без нагляду малолітня донька проживає з ним та його матір`ю. Відповідач проживає за своїм місцем проживання спільно з малолітньою дитиною від іншого чоловіка. Вказував, що відповідач наразі продовжує вживати спиртні напої, не працює, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки. Наразі позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2019 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій повністю підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити, а справу слухати без його участі. Відповідач в судовому засіданні 16.05.2019 року не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, надалі надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказувала, що проти позбавлення її батьківських прав не заперечує, щодо вимоги про стягнення з неї аліментів заперечувала, вказувала, що вона є матір`ю одиначкою, в неї на утриманні знаходиться донька [INFO] , а тому вона не має можливості сплачувати аліменти (а.с.46). Треті особи: служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації,орган опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації, в судове засідання представників не направили, від начальника служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги та висновок органу опіки та піклування районної державної адміністрації підтримала. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 19 жовтня 2016 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Куликівської сільської ради Полтавського району та області, актовий запис N 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9) 6 лютого 2017 року у подружжя народилася донька - [PERSON] , відповідно до свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Великобагачанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 7.02.2017р., актовий запис № 14 (а.с.10) Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] разом із батьком (а.с.12-13). Згідно довідки виконавчого комітету Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , дійсно працює директором КП «Коломак» з 12.12.2018 року, відповідно до розпорядженняі (№ 50 од від 11.12.2018 року) (а.с.18). У даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягнення нею 3 років. Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області № 130, від 14.020.2019 року, за адресою: [ADDRESS] проживає: [PERSON] (матір позивача), [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 14 лютого 2019 року, комісія зробила наступні висновки: [PERSON] постійно проживає по місцю реєстрації разом з донькою [PERSON] , 2017 року народження. Донька постійно проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні (а.с.20). Позивач вказує, що відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. З народженням дитини фактично самоусунулися від її виховання, не цікавиться її життям. Натомість характеристика позивача позитивна (а.с.19). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Полтавської райдержадміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її доньки [PERSON] , [INFO] , комісія з питань прав захисту дітей при райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Наразі малолітня донька повністю знаходиться на утриманні позивача по справі [PERSON] та проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, серед яких також, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини . Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. При цьому, вирішуючи спір, суд має першочергово виходити саме з прав та інтересів дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року ( далі - Конвенція) , в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (N2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимогами закону унормовано відповідальне ставлення батьків до своїх батьківських обов`язків. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України). Частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Виходячи з положень ч.1 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала доказів, щодо неможливості нею сплачувати аліменти, атому позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, грн.. 40 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів. Окрім цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ст. ст. З, 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України та ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved