Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Розношенської сільської ради Ульяновського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування згідно заповіту. В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що в с.Розношенське Ульяновського району проживав їх рідний дід - [PERSON], який за життя отримав свідоцтво про право на спадщину згідно заповіту на земельну ділянку №086, загальною площею 2.67 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землюю серії ІІІ-КР №038963. Однак за життя спадкодавець [PERSON] отримавши свідоцтво про право на спадщину, не здійснив державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку. В свою чергу [PERSON] 26.04.2011 року було складено заповіт, який зареєстровано Розношенською сільською радою Ульяновського району відповідно до якого земельну ділянку №086, загальною площею 2.67 га спадкодавець заповів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 08.06.2011 року спадкодавець [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку №086 розміром 2.67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Розношенської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області. При зверненні до Ульяновської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлючих документів про належність зазначеного майна спадкодавцю [PERSON], про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.03.2016 року. Позивачі [PERSON]О, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду клопотання, в якому просить суд слухати справу без його участі, заперечень проти заявлених позовних вимог не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.06.2011року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №131559 (а.с.17). Йому у відповідності до свідоцтва про право на спадщину , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 №325216 належала земельна ділянка №086 розміром 2.67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Розношенської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області (а.с.18). 26.04.2011 року [PERSON] склав заповіт на ім"я [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким заповів останнім земельну ділянку №086 розміром 2.67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Розношенської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, що підтверджується копією заповіту, який був посвідченний Розношенською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області (а.с.20). Однак, при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку, позивачам, державним нотаріусом було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлючих документів про належність зазначеного майна спадкодавцю [PERSON] та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.22). В інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право позивачі не можуть. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачами набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ними має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивачі можуть лише в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved