Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Право власності на будинок та земельну ділянку підтверджується Договором дарування від 02.10.2014 р., зареєстрованим в реєстрі за № 1625, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.10.2014 р., номер запису 7203206 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.10.2014 р., номер запису 7203260. Зазначає, що відповідачі по справі, її брат, [PERSON], зареєстрований в будинку, але фактично не проживає у вказаному будинку з 2001 року і по теперішній час, доньки брата [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], будучи зареєстрованими в будинку, не проживають з березня 2015 року. Ці факти підтверджуються відповідними Актами обстеження житлового будинку комісією Грядівської сільської ради, та довідкою Грядівської сільської ради. Крім цього зазначає, що не може звернутися до відповідача [PERSON] з проханням, щоб він добровільно виписався з належного будинку, оскільки він у 2001 році пішов з дому і позивачу не відоме його місце проживання. Відповідачі ж [PERSON] та [PERSON] після рішення судової колегії у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області про виселення з житлового будинку в [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, забрали всі свої речі і виселились. Куди вони поїхали і де проживають, позивачу також невідомо. У зв'язку з чим Позивач звернулась до суду з даним позовом та просить такий задоволити. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомили і від них не надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Право власності на будинок та земельну ділянку підтверджується Договором дарування від 02.10.2014 р., зареєстрованим в реєстрі за № 1625, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.10.2014 р., номер запису 7203206 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.10.2014 р., номер запису 7203260. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі, [PERSON], зареєстрований в будинку, але фактично не проживає у вказаному будинку з 2001 року і по теперішній час, доньки брата позивача, [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], будучи зареєстрованими в будинку, не проживають з березня 2015 року. Ці факти підтверджуються відповідними Актами обстеження житлового будинку комісією Грядівської сільської ради, та довідкою Грядівської сільської ради. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи із змісту норм ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. А від так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації понад 1 рік. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідачів у будинку понад 1 рік без поважних причин, оскільки жодних перешкод в користуванні такою зі сторони позивача їм не чинилося. Враховуючи вищенаведені обставин суд прийшов до переконання що позовні [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved