Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Позивач у своїй позовній заяві просив стягнути з відповідачів солідарно 26375 грн. 55 коп. на відшкодування матеріальної та 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Уточнивши зміст позовних вимог згідно заяви від 06.02.2014 року позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» 18714 грн. 34 коп. страхового відшкодування за заподіяну матеріальну шкоду, а з [PERSON] 25807 грн. на відшкодування матеріальних збитків та 30 000 грн. моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, заявлені позивачем та усно уточнив, що моральну шкоду в розмірі 30000 грн. просить стягнути солідарно з обох відповідачів, оскільки моральна шкода завдана позивачу внаслідок ушкодження здоров'я та пошкодження майна в ДТП. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, жодних заяв та клопотань до суду не подав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що вина відповідача у скоєнні ДТП не доведена, до адміністративної відповідальності він не притягнутий, а тому вимоги до нього заявлені безпідставно. Крім того, розмір заподіяної шкоди не доведено матеріалами справи. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні встановлено, що постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 19.11.2012 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. При розгляді справи встановлено, що 24.08.2012 року о 07 год. 55 хв. [PERSON] по вул. Кільцевій,9 в м. Чернігові керував автомобілем ВАЗ-21063 д.н.з [NUMBER] та виконуючи маневр повороту наліво не надав переваги в русі автомобілю Тойота д.н.з [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого трапилося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України. Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 21.12.2012 року постанову судді Коропського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2012 року у даній справі скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Суд мотивував свою постанову тим, що з часу винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 286 КК України відносно [PERSON] минуло більше місяця і особа, яка вчинила правопорушення, не може бути піддана стягненню. Суд приходить до висновку, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП, яка мала місце 24.08.2012 року, доводиться матеріалами цивільної справи, матеріалами справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і жодним чином не спростовується висновком ТОВ Експертно - правовий центр «Правекс» від 15.11.2012 року, на який посилається відповідач як на доказ відсутності його вини. [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» (Поліс №АВ/ 1575587) (а.с.59) Відносини у сфері обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентовані Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який передбачає виплату страхового відшкодування потерпілому у зв'язку з лікуванням потерпілого та з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 50 000 грн., а ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілого складає 100 000 грн. Відповідно до висновку №359 від 11.09.2012 року, складеного ФОП [PERSON] на замовлення ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Тойота Авенсіс д.н.з [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП 24.08.2012 року, в тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі 0,0 грн., станом на час проведення дослідження дорівнює його ринковій вартості на момент перед ДТП і складає 56375, 5 грн.(а.с.67-70) Згідно звіту ФОП [PERSON], виконаного на замовлення страхової компанії вбачається, що утилізаційна вартість автомобіля Тойота Авенсіс д.н.з [NUMBER] складає 25089, 89 грн. (а.с.81-84) Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з правилами ч.2 ст.30 Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи дану правову норму страхова компанія виплатила [PERSON] 31285 грн. 66 коп. страхового відшкодування (56375,55 грн. - 25089,89 грн.), оскільки позивач не погодився із визнанням автомобіля фізично знищеним та відремонтував його. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи наведене, суд вважає, що страхова компанія у порядку ч.2 ст.30 Закону сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 31 тис. 285 грн. 66 коп., а витрати позивача на відновлювальний ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля складають 54 тис. 522 грн. (видаткова накладна №СПД-032114 від 04.06.2013 року, квитанція до прибуткового касового ордеру №30872 про придбання запчастин на суму 38100 грн., наряд замовлення ТОВ автомобільна компанія «Сівер - Авто» від 02.10.2013 року про виконані ремонтні роботи на суму 16422 грн.), тому за правилами наведеної норми матеріального закону з винуватця ДТП відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути непокриті страховим відшкодуванням витрати на ремонт в сумі 23 тис. 236 грн. 34 коп. Відповідно до ст.22 Закону України №1961- IV від 01.07.2004 року передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров"ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, визначена п.п. 1,2 ч.2 ст. 23 ЦК України. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 ч.2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. З виписного епікризу №8608 вбачається, що позивач внаслідок отриманих у ДТП травм знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Чернігівської міської лікарні №1 у період з 25.08.2012 року по 11.09.2012 року. (а.с.4). У постанові про відмову у порушенні кримінальної справи від 05.10.2012 року зазначено, що згідно акту судово - медичного дослідження №1324 у [PERSON] внаслідок ДТП мали місце тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи глибину і тривалість душевних та фізичних страждань, суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди в сумі 3500 грн., яка виразилася у фізичному болю та стражданнях внаслідок заподіяних ушкоджень здоров'ю в результаті ДТП, а саме: струсу головного мозку, забою грудної клітки, відділів хребта, колінних суглобів. Вказана моральна шкода повинна бути стягнута на користь позивача зі страхової компанії в межах ліміту відповідальності страховика. Також позивач зазнав моральних страждань у зв'язку з пошкодженням у ДТП належного йому автомобіля. Суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди у зв'язку з пошкодженням майна в сумі 2000 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивача з [PERSON], вина якого скоєнні ДТП доводиться матеріалами справи. Позивач не надав доказів заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди у розмірі, зазначеному у його позовній заяві, а тому в іншій частині позовних вимог позивачу слід відмовити за їх недоведеністю. У зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідачів на користь держави належить стягнути судовий збір за задоволені вимоги майнового та немайнового характеру.

Outcome: partial