Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третьої особи Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є AT «Альфа-Банк» (надалі за текстом - позивач) та [PERSON] укладено кредитний договір № 602/25-230. Також, між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений іпотечний договір, відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне їй майно на прпаві власності, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотекчне майно. 02.03.2020 право власності на майно було зареєстроване за АТ «Альфа-Банк». Однак, реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки згідно постанови про арешт майна від 23.09.2014 ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ накладно арешт на нерухоме майно [PERSON] та заборона на його відчуження. На сьогоднішній день, внаслідок винесення вищевказаної постанови про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майно, тому звернувся з даним позовом. Ухвалою суду від 22.04.2020 провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. 08.05.2020 представник третьої особи, подавши через канцелярію пояснення на позов, зазначила, про те, що на виконанні у Кам`янка-Бузькому РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебувало АСВП №44284864 з виконання виконавчого листа №1311/1071/12 від 23.07.2013, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області про звернення стягнення на заставне майно згідно з Іпотечним договором за реєстровим номером 3101 від 19.05.2008, яке належить [PERSON] , а саме житловий будинок [ADDRESS] , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 132414,87 доларів США та 23913,87 грн. 04.08.2014 державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 23.09.2014 державним виконавчим винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відповідні записи до Реєстру речових прав на нерухоме майно. 25.09.2014 на підставі п.9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» державним винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки встановлено заборону на примусове стягнення на нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із ст.5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами в іноземній валюті. Питання щодо звільнення з-під арешту майна просила вирішити у відповідності до норм чинного законодавства. Ухвалою суду від 12.11.2020 підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду поступила заява представника позивача з якої вбачається, що він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового засідання, причин неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Н. Гринюх у судове засідання не з`явилася подавши пояснення на позов, в якому просила справу розглянути без її участі. У відповідності до ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що позивач АТ "Альфа-Банк", як правонаступник АТ "Укрсоцбанк", є власником будинку по [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.03.2020. Як видно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.03.2020 на житловий будинок [ADDRESS] накладено арешт, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44284864, видана 23.09.2014 ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ. З наданого Кам`янка-Бузькогим РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП -спецрозділ, який сформованого 06.05.2020, встановлено, що 05.08.2014 на підставі виконавчого листа від 23.07.2013 №1311/1071/12, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом звернено стягнення на заставне майно згідно з Іпотечним договором за реєстровим номером 3101 від 19.05.2008, яке належить [PERSON] , а саме житловий будинок [ADDRESS] , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 132414,87 доларів США та 23913,87 грн, та 3219,00 грн. 23.09.2014 постановою державного виконавця накладено арешт на майно [PERSON] .. Державним виконавцем винесено постанову від 25.09.2014 на підставі п.9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документа стягувачу. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону). Згідно з ч 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Скориставшись своїм правом, позивач просить зняти арешт з майна, оскільки це унеможливлює реалізацію його прав як власника. Нормами ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був накладений на підставі постанови державного виконавця ДВС Кам`янка-Бузького РУЮ, при примусовому виконанні виконавчого листа №1311/1071/12 виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області та накладено арешт на будинок по [ADDRESS] , а виконавче провадження на даний час на виконанні не перебуває, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved