Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач у квітні 2018 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона, [PERSON], [INFO], є рідною бабусею [PERSON], [INFO]. Його мати [PERSON] - відповідач, є невісткою. [PERSON] від дня народження фактично проживає з позивачем. Весь цей час він перебуває на її повному утриманні. Його мати до двох років проживала з ними. Після виповнення [PERSON] 2-х років, вона фактично перестала брати участь у вихованні. Вона місяцями не з'являлася вдома. І по сьогодні не піклується про його здоров'я, не забезпечує необхідного харчування та догляду, не дбає про інтереси дитини. Окрім того, [PERSON], [INFO] є сиротою, тому що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Будь-яких перешкод для виконання невісткою своїх обов'язків, позивач не чинила. Зокрема, неодноразово пропонувала спілкуватися з дитиною, годувати, гуляти, купувати йому одяг і харчі, брати іншу участь у їх вихованні та утриманні. Позивач, неодноразово була засуджена, станом на дату подання позову, вона знаходиться під слідством, перебуває у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, надіслала пояснення, в якиї зазначила, що вона заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу в режимі відеоконференції, що виявилося технічно неможливо оскільки відповідач перебуває на лікуванні в ДУ " Дар"ївська виправна колонія № 10" Херсонської області. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та не заперечувала, щодо їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матір'ю - [PERSON], згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке видано Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки Форми № 3, яка видана [PERSON] в тому, що вона дійсно зареєстрована і проживає у м. [ADDRESS], на цій площі проживають та приписані [PERSON] , [PERSON] Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). Згідно висновку Святошинської РДА в м. Києві як органу опіки та піклування №107-40 від 04.04.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] [INFO], орган опіки та піклування рекомендує позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а.с. 22-23). Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.2018 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] (а.с. 24-26). Позивач, неодноразово була засуджена, станом на дату рішення суду відбуває покарання в ДУ " Чернігівська виправна колонія № 44. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав») В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на розвиток дитини. Відповідач не спілкуються з дитиною, не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє жодного інтересу до його внутрішнього світу. Наведене підтверджує факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього [PERSON], а тому відповідач підлягає позбавленню батьківських прав. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1, ч. 2 ст. 184 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини та перекладення обов'язку по утриманню та вихованню сина на позивача. Розпорядженням від 17.10.2017 року № 495 [PERSON] призначена опікуном [PERSON] На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Outcome: partial