Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради та Вишгородський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування якого вказала, що 01.06.2002 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від сумісного проживання у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.03.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачкою, окремо від відповідача. Вказала, що окрім аліментів, які відповідач платить невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Також пояснила, що відповідач не піклується про фізичний, моральний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними, участі у їх вихованні не приймає. Відповідач не надає дозволу на виїзд дітей за кордон та перешкоджає, на сьогоднішній день [PERSON] - 10 років, а [PERSON] 17 років, вони не мають до батька ніяких почуттів, поваги та бажання спілкуватися з ним. На даний час позивач з дітьми та другим чоловіком проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. На підставі викладеного, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву повністю підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали відзив на позовну заяву про позбавлення батьківських прав та пояснили, що оскільки [PERSON] бажає приймати участь у житті та вихованні дітей, на даний час ним сплачуються аліменти на утримання дітей. Відповідач пояснив, що дійсно, він тривалий час не спілкувався з дітьми, однак бажає виконувати свої батьківські обов'язки, вживає всіх необхідних заходів. Представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Вишгородської міської ради та Вишгородського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судовому засіданні щодо позовних вимог поклалась на розсуд суду та пояснила, що відповідач бажає приймати участь у житті та вихованні дітей та виконувати свої батьківські обов'язки. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка малолітній [PERSON] пояснив суду, що він не бажає спілкуватися та бачитися із батьком. Пояснив, що мати не забороняє спілкуватися з батьком та зазначив, що на протязі 2017 року батько періодично йому дзвонив та бажав з ним спілкуватися. Суд, вислухавши пояснення сторін та свідка, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.06.2002 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані її батьками. 24.03.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується рішенням Вишгородського районного суду Київської області. На підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28.05.2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн., на кожну дитину, кожен місяць, починаючи з 16.04.2014 року і до повноліття наймолодшої дитини, тобто до [INFO]. Постановою старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12.06.2014 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей. З довідки - розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.08.2017 року, виданої 03.08.2017 року № 10714 Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, видно, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 57 900 грн. З копії характеристики учня 3-А класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Вишгород Київської області, виданої на ім'я [PERSON] видно, що дитина навчається у вказаному навчальному закладі, мати здійснює контроль за шкільною успішністю та поведінкою [PERSON], а батько не приділяє належну увагу вихованню вихованню сина, не приходив до школи для бесіди з учителями, не цікавиться навчанням та поведінкою сина, батьківські збори не відвідує. З довідок ст. тренера [PERSON] ДЮСШ м. Вишгород від 02.06.2017 року та від 14.12.2017 року видно, що [PERSON], [INFO] займається гандболом у РК ДЮСШ м. Вишгород. Батько дитини на тренуваннях та на змаганнях ніколи не з'являвся. З довідки керівника шахового гуртка ДДЮТ «Дивосвіт» м. Вишгород від 07.06.2017 року видно, що [PERSON], [INFO] займається в шаховому гуртку у ДДЮТ «Дивосвіт» м. Вишгород. Питання щодо участі у змаганнях та організацією тренувального процесу вирішуються безпосередньо з матір'ю дитини, з батьком дитини керівництво шахового гуртка ДДЮТ «Дивосвіт» м. Вишгород не знайомо. З інформації психолога Вишгородського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді стосовно дитини - [PERSON] видно, що під час індивідуальної роботи з дитиною виявлено, що дитини відкрита до спілкування, вміє висловлювати власну думку, зі слів дитини , саме мати в житті сина грає важливу роль, постійно підтримує психологічно, створює всі умови для навчання та всебічного розвитку. В ході розмови з дитиною психологом встановлено, що життям та здоров'ям сина батько не цікавиться, дитячі спогади про батька негативні (батько с пляшкою пива). Дитина згадує, що саме його кинув батько, та ще погрожував спалити квартиру з ним та братом. При згадуванні про батька дитина на одразу починає замикатися в собі. Дитина висловила бажання змінити прізвище, тому що батько злий і він йому не потрібний. Зі слів дитини, після розмов з батьком на нього нападає зло, у хлопця пропадає бажання говорити. Зі слів дитини, в нього є добрий батько, дядя [PERSON]. Негативне ставлення батька [PERSON] до власної дитини спричинило психологічну травму і сформувало зневагу, злість та байдужість до батька. Данило усвідомлює ініціативу мами подати позов про позбавлення батьківських прав батька, оскільки батько давно віддалився від родини. З довідки про склад сім'ї виданої Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради № 1898 від 24.07.2017 року видно, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON], [INFO] він є власником квартири, [PERSON], [INFO] син позивача, [PERSON], [INFO] син позивача та [PERSON], [INFO] також син позивача. Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 27.04.2017 року складеного депутатом Вишгородської міської ради [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми дітьми - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батько дітей проживає окремо та не бере участі у вихованні дітей. З витягу до протоколів № 10 та № 12 від 19.06.2017 року та від 13.07.2017 року засідання опікунської ради при органі опіки та піклування (виконавчий комітет) Вишгородської міської ради видно, що рішення опікунської ради щодо задоволення заяви [PERSON] щодо клопотання перед Вишгородським районним судом Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не прийнято. З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 20.12.2017 року складеного депутатом Вишгородської міської ради [PERSON] видно, що [PERSON] проживає за адресою:[ADDRESS] разом зі своїми дітьми - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та чоловіком [PERSON], [INFO]. Син - [PERSON], [INFO] проживає окремо. Для дітей створені всі умови для комфортного розвитку та життя. З довідки директора Вишгородського міського дитячо - юнацького духового оркестру - студії «Водограй» видно, що [PERSON] займається в колективі з серпня 2017 року, [PERSON] постійно цікавиться успіхами дитини, видно, що йому не байдуже доля [PERSON], весь час телефонує або приходить особисто поцікавитись успіхами дитини. З довідки класного керівника загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Вишгород Київської області, виданої на ім'я [PERSON] видно, що дитина навчається у вказаному навчальному закладі, мати здійснює контроль за шкільною успішністю та поведінкою [PERSON], а батько не приділяє належну увагу вихованню вихованню сина, не приходив до школи для бесіди з учителями, не цікавиться навчанням та поведінкою сина, батьківські збори не відвідує. Ухвалою суду від 02.03.2018 року було зобов'язано Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради розглянути питання та надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Листом від 11.05.2018 року представника Вишгородської міської ради Київської області повідомлено суд про те, що на засіданні виконавчого комітету (органу опіки та піклування) Вишгородської міської ради 10.05.2018 року рішення з вищевказаного приводу не набрало достатньої кількості голосів та прийнято не було, та надано до суду витяг до протоколу № 6 від 07.05.2015 року засідання опікунської ради при органі опіки та піклування (виконавчий комітет) Вишгородської міської ради З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] 07.10.2017 року, 26.10.2017 року, 24.10.2017 року, 08.08.2017 року, 12.09.2017 року, 13.02.2018 року, 11.12.2017 року, 09.01.2018 року та 17.11.2017 року сплачував на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], що підтверджується копіями квитанцій ПАТ «Укрпошта» наданими відповідачем [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтями 11, 12 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважних причин і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків , є хронічними наркоманами або алкоголіками та інше. Як зазначено в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав"від 30.03.2007 року №3, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками. Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, такий кардинальний захід застосовується лише тоді коли інші заходи впливу на батьків не дають належного результату та вичерпали себе. В свою чергу, жодних заходів впливу за невиконання батьківських обов'язків, в тому числі і притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, вжито не було, що унеможливлює застосування такого засобу як позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Позбавлення відповідача батьківських прав не узгоджується і з положеннями Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яка як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення [PERSON] батьківських прав не відповідає інтересам дитини, яка потребує піклування обох батьків і яку можливо позбавити родинних стосунків з батьком лише в крайньому випадку, з метою забезпечення її інтересів. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і навіть за умов доведеності тих обставин, що відповідач тривалий час утримувався від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вони не свідчать про його свідоме нехтування своїми обов'язками. Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено обов'язок батьків, котрі проживають окремо, брати участь у вихованні дитини, вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, враховуючи ставлення відповідача [PERSON] до сина [PERSON], зокрема позицію щодо підтримки стосунків із сином і бажання їх налагодження, бажання брати участь у його вихованні, що вказує на не байдужість до долі своєї дитини, категоричне заперечення проти задоволення вимог позивача, тобто проти позбавлення батьківських прав, а також враховуючи, що до відповідача не застосовувались заходи адміністративного впливу з питань неналежного відношення до своїх обов'язків по вихованню сина, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно сина, а тому, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та не підтвердженими належними доказами, а тому не підлягають до задоволення. На підставі висловленого,

Outcome: dismissed