Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 13.03.2015 року Волосівською сільською радою Андрушівського району, Житомирської області, актовий запис № 1. Під час шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON], 18.08.2014 року народженння. Позивач зазначає, що з часом стосунки між подружжям погіршилися, зникло взаєморозуміння та спільні інтереси, відповідач веде аморальний спосіб життя, та з квітня 2016 року подружжя проживає окремо. На утриманні позивача знаходиться їхня малолітня дочка, мати про неї не піклується, не займається її вихованням, не цікавиться її життям та матеріально не утримує. Позивач вважає, що збереження шлюбу та примирення між ними не можливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить шлюб між ними розірвати та визначити місце проживання дочки з батьком. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з вище зазначених підстав та пояснили, що відповідач за ті місяці які дочка проживає з батьком, жодного разу до неї не приїхала, не поцікавилася її здоров"ям, натомість веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та не робить ніяких кроків на збереження сім"ї та налагодження сімейних стосунків. Відповідач тричі не з"явилася в судове засідання. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, у відповідності до ст. 224 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками дитини: [PERSON], 18.08.2014 року народженння. Волосівською сільською радою Андрушівського району, Житомирської області, 13.03.2015 року, актовий запис № 1 було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер і позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи примирення неможливим, тому суд прийшов до висновку про задоволення позову щодо розірвання шлюбу між сторонами. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також те, що відповідач не з»являється до суду, що суд розцінює як відсутність інтересу до збереження шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Статтею 150 Сімейного Кодексу України\~передбачено,що батьки зобовязані піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний, духовний та моральний розвиток,також забов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти,готувати її до самостійного життя. Згідно\~ст.160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років\~\~визначається за згодою батьків.\~\~ За правилами ч. 1\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Актом обстеження матеріально - побутових умов проживання, довідкою про склад сім»ї та характеристикою підтверджується, що [PERSON] з дочкою проживають в [INFO], на території Волосівської сільської ради, Андрушівського району, де разом з ними проживає мати позивача . По місцю їхнього проживання створенні всі належні умови для дитини, [PERSON] характеризується позитивно, відносини в сім»ї та з сусідами добрі. Будь-яких скарг на його поведінку не надходило. Згідно висновку органу опіки і піклування Волосівської сільської ради, орган опіки і піклування вважає за доцільне проживання малолітньої [PERSON], 18.08.2014 року народженння визначити з батьком [PERSON] .Представник органу опіки і піклування в судовому засіданні свій висновок підтримала та пояснила, що відповідач в період проживання на території сільської ради, до припинення спільного проживання з позивачем, зловживала спиртними напоями, дебоширила, за що двічі притягувалась до адміністративної відповідальності та виконувала громадські роботи за постановами суду. Вважає, що на даний час необхідно визначити місце проживання дитини з батьком, , допомогу якому надає бабуся дитини, яка проживає разом з ними. Представник служби в справах дітей в судовому засіданні також підтримала позицію органу опіки і піклування, оскільки відповідача в період проживання на території Волосівської сільської ради, зарекомендувала себе з негативної сторони, в зв»язку з чим її викликали на засідання комісії з прав дітей. Вирішуючи по суті спір між батьками про визначення місця проживання дитини суд виходить з рівності прав батька та матері, найкращих інтересів дитини, проголошених Конвенцією про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованою 27.02.1991 року. Зважаючи на рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, на відсутність протипоказань відносно батька щодо виховання дочки та проживання з дочкою, суд при вирішенні питання щодо місця проживання дитини, враховує в першу чергу інтереси дитини та не вбачає підстав не погоджуватись із письмовим висновком органу опіки і піклування. При цьому суд враховує, що відповідач жодного разу не з"явилася до суду, будучи повідомленою про розгляд даної справи належним чином, однак не висловила заперечення щодо позовних вимог, не надала доказів на спростування обставин справи. За наведеного вище, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визначення місця проживання дитини, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Слід зауважити, що у разі зміни умов проживання дитини в залежності від різних обставин, суд має право змінити визначене місце проживання дитини якщо виникнуть відповідні підстави. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, думки щодо зміни прізвища на дошлюбне не висловила, суд вважає за необхідне залишити їй на даний час прізвище, яке вона має, тобто [PERSON]. У відповідності до ч.1ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 1102 грн. 40 коп. сплаченого ним при зверненні до суду судового збору.

Outcome: approved