Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Представник КП КМР «Тепломережі» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання. На обґрунтування позовну зазначено, що 18 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на поставку теплової енергії № 331т , в якому зазначалося, що відповідач зобовязується прийняти та оплатити теплову енергію, що постачалася за адресою: [ADDRESS], на умовах, передбачених договором. В період з листопада 2007 року по жовтень 2011 року відповідачу за вказаною адресою постачалася теплова енергія на загальну суму 6767,75 грн., що підтверджується відповідними актами та рахунками. Але відповідач в порушення строків, зазначених в договорі, не здійснила оплату за надану теплову енергію. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу за постачання теплової енергії в сумі 6767,75 грн., пеню в сумі 551, 23 грн. та сплачений судовий збір. 01.12.2016 рокупредставником позивача подано клопотання про зміну назви позивача з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на Комунальне підприємство Камянської міської ради «Тепломережі» на підставі рішення Кам'янської міської ради від 30.09.2016 року № 469-10/У11 відповідно до вимог Закону України "Про засудження комуністичного та національно-соціалістичного (нацистського) режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" № 317 - У11 від 09.04.2015 року.(а.с.162) Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Надалі, в судове засідання не зявився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с.6). Відповідачка приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомила. 1 15.04.2016 року від відповідачки було подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача, оскільки позивач до суду звернувся у квітні 2013 року з вимогою про стягнення боргу за період з листопада 2007 року по жовтень 2011 року. (а.с.80) Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме задовольняє в частині стягнення боргу з відповідачки за перід з липня 2008 року по липень 2011 року по наступним підставам. Судом встановлено, що 18 жовтня 2007 року між КП КМР «Тепломережі» та відповідачем [PERSON] було укладено договір на відпуск теплової енергії № 331т , згідно якого позивач зобовязався поставляти теплову енергію, а відповідач зобовязалася оплачувати отриману теплову енергію в орендованому приміщенні, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Сировця, буд.6, прим. 15. (а.с.6-8, 21). Позивач КП КМР «Тепломережі» належним чином виконав взяті на себе зобовязання, і протягом часу з листопада 2007 року до жовтень 2011 року поставляв до приміщення по вул. Сировця, 6-15 в м. Камянське Дніпропетровської області теплову енергію, що підтверджується актами про постачання теплової енергії. (а.с.9,11,13,15,17). Відповідачка [PERSON] порушила умови договору та не здійснила своєчасно оплату за поставлену теплову енергію, внаслідок чого за період з листопада 2007 року по жовтень 2011 року утворилася заборгованість в сумі 6767,75 грн., на яку позивачем відповідно до умов договору та чинного законодавства нарахована пеня, починаючи з 21 травня 2011 року, в сумі 551,23 грн. (а.с.5). Згідно наданого розрахунку заборгованості за період з листопада 2007 року по листопада 2011 року, нараховано болргу в сумі 6767,75 грн. та пені в сумі 551,23 грн. (а.с.5) Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обвязки . Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статей 11 ЦК України Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)- ст. 530 ЦК України). Щодло клопотаннря відповідачки про застосування строку позовної давності позовних вимог , суд задовольняє дане клопотання частково. Так, відповідач вказаує на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з неї боргу за теплову енергію , оскільки позов подано у квітні 2013 року, а вимоги пред'являють за період з листопада 2007 року, тобто за межами 3-річного строку. Натомість, суд вважає, що строк позивачем пропущено в період з липня 2007 року по липень 2008 року по наступним підставам. Пунктом 5 ст. 261 ЦК України встановлено «За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання». Згідно пункту 2 статті 264 ЦК України «Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач». Пунктом 5 ст.267 ЦК України визначено «Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту». Як вбачається з наданих суду документів в запереченнях до клопотання відповідача , перший раз позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача у липні 2011 року до Господарського суду Дніпропетровської області і ухвалою суду їм було відмовлено у прийнятті позовної заяви до розгляду (а.с.89). Суд вважає, що саме від цієї дати строк позовної давності перервався і почав бігти наново. Отже, 01.02.12 позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (за місцем розташування обєкта опалення) з заявою про видачу судового наказу.(а.с.88) Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.02.12 року, заява була повернута, позивачем була подана апеляційна скарга за результатами розгляду якої Заводський районний суд було зобовязано видати вказаний судовий наказ, що й було зроблено 29.11.12 р.(а.с. 84-87) Після скасування судового наказу згідно заяви відповідача КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» звернулося з позовною заявою до Дніпровського районного суду. З урахуванням викладеного, з відповідачки на користь позивача має бути стягнуто заборгованість по оплаті за теплопостачання за період з липня 2008 року по липень 2011 року . Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі. На підставі п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст.11, 256, 267, 509, 525, 526, 530 ЦК України,

Outcome: partial