Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Відділ опіки та піклування Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Шевченківський районний відділ Державної митної служби України в м. Києві, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий багаторазовий виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO], в її супроводі, без згоди та супроводу батька - [PERSON], за межі України та в'їзд до країн світу - Європейського союзу (Австрія, Бельгія, Болгарія, Великобританія, Венгрія, Німеччина, Греція, Данія, Ірландія, Іспанія, Італія, Кіпр, Латвія, Литва, Люксембург, Мальта, Нідерланди, Польща, Португалія, Румунія, Словаччина, Словенія, Фінляндія, Франція, Хорватія, Чехія, Швеція, Естонія), Туреччини, Російської Федерації, США, Канади, Чорногорії, Ізраїлю, Угорщини, Кіпру, Австралії строком до досягнення [PERSON] 18-річного віку, а саме: до [INFO] та дозволити оформлення проїзних документів на право виїзду за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем 19 квітня 2002 р. був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. 30 липня 2010 р. шлюб між нами було розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з нею. Вона повністю утримує доньку, піклується про її здоров'я, фізичне та моральне виховання, розвиток, що підтверджується доданими до позовної заяви документами. Відповідач в утриманні та вихованні доньки після припинення між ними шлюбних відносин участі майже не приймає. В період з 2006 по 2010 роки вона з донькою неодноразово виїжджали за кордон для відпочинку, загального розвитку дитини та оздоровлення, оскільки [PERSON] з 2006 р. знаходиться на диспансерному обліку в поліклініці з діагнозом: ДЖВП (дискінезія жовчовивідних шляхів) по гіпотонічному типу, у зв'язку з чим потребує оздоровлення. Лікарем було рекомендовано відвідування донькою спортивних секцій для загального розвитку дитини та профілактики захворювань. [PERSON] з врахуванням своїх інтересів та рекомендації лікарів почала відвідувати секцію художньої гімнастики, де навчається до теперішнього часу. [PERSON] в групі показує гарні результати, старанна, прагне розвиватись, її разом з іншими дітьми було запрошено на змагання, в яких вона приймала участь, у 2015 р. в спортивній секції плануються оздоровчі програми з виїздом за межі України. Під час шлюбу [PERSON] виїжджала за кордон разом з нею та батьком. Після припинення шлюбних відносин, вона також з донькою неодноразово виїжджали за кордон до Турції, Єгипту, країн ЄС, для відпочинку та оздоровлення. Відповідач, розуміючи про необхідність оздоровлення доньки, її розвиток та відпочинок, у 2009-2010 р. р. надавав нотаріально посвідчені згоди на виїзд дитини за кордон у супроводі матері. На її прохання надати нотаріальну згоду на виїзд [PERSON] за кордон для оздоровлення, відпочинку та її розвитку разом з нею він відмовив, перешкоджаючи в такий спосіб виїзду дитини за кордон. Своєю бездіяльністю відповідач не створює умови необхідні для всебічного розвитку дитини, не забезпечує її інтереси, не піклується про її здоров'я, а навпаки чинить перешкоди в цьому, не надаючи їй можливості в повній мірі виховувати доньку, забезпечувати її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. В судовому засідання представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява про визнання ним позову та надання дозволу на виїзд малолітньої доньки за кордон у супроводі матері та про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 30.07.2010 р., що підтверджується свідоцтвом про розвівання шлюбу серії [NUMBER] виданого 30.07.2010 р. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 14.08.2002 р. Серії [NUMBER] Центральним відділом РАЦСу Кіровоградського ОУЮ. З 2010 року по даний час [PERSON] навчається в школі Художньої гімнастики при ТОВ «Спот-плюс», що підтверджується договорами № 10-10-10 від 01.12.2010 р., № 4/2011 від 01.09.2011 р., № 09.10.2012 від. 01.10.2012 р., № 24-2013 від 01.01.2013 р. Відповідно до довідки ПП «Клініка Медіком» від 13.11.2013 р. [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в поліклініці з діагнозом: ДЖВП (дискінезія жовчовивідних шляхів) по гіпотонічному типу, у зв'язку з чим потребує санаторно-курортного лікування. Утриманням, вихованням та доглядом [PERSON] займається мати, [PERSON], яка створює необхідні умови для повноцінного та всебічного розвитку дитини. Батько [PERSON] участі у вихованін дитини не приймає, дані обставини підтверджуються висновком Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адмінстрації від 10.02.2014 року № 109/04/40-792. Згідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001 р., кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що [PERSON], відвідує гурток художньої гімнастики при ТОВ «Спот-Плюс» з 1 грудня 2010 року. Гуртком планується в супроводі керівника групи оздоровчі програми в дитячих таборах під час шкільних канікул на Україні, та за її межами, що повністю відповідає правам та інтересам дитини. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 25 ЦК України встановлено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов'язки може пов'язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 313 ЦК України здатність фізичної особи, яка не досягла шістнадцяти років, мати право на виїзд за межі України обумовлена згодою на це батьків (усиновлювачів), піклувальників та їхнім супроводом або супроводом осіб, які уповноважені ними. Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України" №3858-Х11 від 21.01.1994 року. Частиною 2 статті 4 вказаного Закону встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №932 від 11 липня 2007 року, виїзд за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відмови [PERSON] в наданні [PERSON] нотаріально посвідченої згоди на вивезення дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, суд вважає безпідставною, оскільки обмежує права та інтереси дитини щодо оздоровлення, відпочинку, дозвілля, культурного розвитку, розширення світогляду. Тому надання дозволу на тимчасовий багаторазовий виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO], в супроводі матері [PERSON], без згоди та супроводу батька - [PERSON], за межі України та в'їзд до країн світу - Європейського союзу (Австрія, Бельгія, Болгарія, Великобританія, Венгрія, Німеччина, Греція, Данія, Ірландія, Іспанія, Італія, Кіпр, Латвія, Литва, Люксембург, Мальта, Нідерланди, Польща, Португалія, Румунія, Словаччина, Словенія, Фінляндія, Франція, Хорватія, Чехія, Швеція, Естонія), Туреччини, Російської Федерації, США, Канади, Чорногорії, Ізраїлю, Угорщини, Кіпру, Австралії строком до досягнення [PERSON] 18-річного віку, а саме: до [INFO] повністю відповідає правам та інтересам дитини. У зв'язку з задоволенням позовних вимог у вищевказаній частині, підлягають задоволенню і похідні від них вимоги щодо надання дозволу Шевченківському районному відділу Державної митної служби України в м. Києві оформлення проїзних документів на право виїзду за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька - [PERSON].

Outcome: approved