Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування, пояснюючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] , що належала їй на підставі свідотцтва про право власності на житло від 02.03.1993 року виданого на підставі рішення Волноваського промислово-комерційного центру "Електрон" від 02.03.1993 рку № 57, реєстр № 29 за № 6576. Через відсутність правовстановлюючих документів на майно позивач не має можливості оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Представник відповідача військово-цивільної адміністрації м. Волноваха в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, що визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно \~свідотцтва про\~право власності\~на житло\~від 02.03.1993\~року,\~ виданого на підставі рішення Волноваського промислово-комерційного центру "Електрон" від 02.03.1993 рку № 57, реєстр № 29 за № 6576, квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] . (а.с.6). [PERSON] померла [INFO] , що випливає зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.01.2019 року Волноваським районним відділом державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. ( а.с.5). Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Волноваським РайЗАагсом Сталинської області вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . ( а.с.8) . Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За положеннями ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та які не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті при житті спадкодавця та які народилися після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач по справі є донькою померлої [PERSON] , тому є спадкоємцем першої черги. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач не має можливості здійснити своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, інших спадкоємців, які бажали б прийняти спадщину та права яких могли бути порушені, судом не встановлено, тому позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.328, 1218,1261 ЦК України,

Outcome: approved