Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 74749,89 грн за кредитним договором №б/н від 05.04.2007 року, а також судового збору в розмірі 2102,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору. Відповідачем у встановлений судом строк 28.05.2020 року було надано відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись не те, що позивач не подав до суду документів чи доказів, які б підтверджували факт того, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини, а позивач надавав відповідачу кредитні грошові кошти. Позивач також не додав до позову кредитний договір, а доданий розрахунок заборгованості, на думку [PERSON] , не відповідає дійсності. Свої заперечення пояснив тим, що він в квітні 2007 року звернувся до AT КБ «Приватбанк» з проханням оформити картку для використання її як електронного засобу для платежу в безготівковій формі. Працівник банку повідомив, що картки можуть видаватись тільки, як кредитні, на що [PERSON] заперечував і пояснював, що кредит в банку йому не потрібен та за рекомендацією працівника банку погодився оформити кредитну картку з нульовим кредитним лімітом, у зв`язку з чим 05.04.2007 року [PERSON] подав заяву-анкету до AT КБ «Приватбанк» на оформлення кредитки. При цьому, як зазначає відповідач, заява ним була підписана тільки стосовно розділів персональних даних, контактної інформації, інформації про працевлаштування та розділ де зазначено, що оформляється картка «Універсальна», та цього ж дня він отримав кредитну картку «Універсальна» з нульовим лімітом кредитування. Як пояснив йому працівник банку, він не має кредитних коштів, а тому повинен класти на картку власні кошти для того, що проводити платежі в електронному вигляді. Надана позивачем заява №б/н від 05.04.2007 року підтверджує його доводи. Так, графа «бажаний максимальний ліміт» та «ліміт кредитування» залишились не заповнені, так як було погоджено, що розмір кредитної лінії буде складати 0 грн за кредитною карткою «Універсальна». Крім того, в електронному додатку «Приват 24» міститься графа, в якій засвідчено, що кредитний ліміт становить «0». На думку відповідача, надана позивачем заява-анкета від 05.04.2007 року не є допустимим доказом на підтвердження укладення кредитного договору, окрім того, позивач не надав жодного документу на підтвердження розміру заборгованості, а наданий розрахунок заборгованості не є доказом у розумінні ст.76 ЦПК України, оскільки фактично є поясненням позивача, а тому не може беззаперечно свідчити про існування у [PERSON] заборгованості за кредитним договором у визначеному AT КБ «ПриватБанк» розмірі. Для доведення отримання відповідачем коштів в AT КБ «Приватбанк» позивачу необхідно було надати документи, що підтверджують проведені за день фінансові операції чи рух грошових коштів за кредитним договором, одним із яких є виписка по рахунку. Крім того, додані позивачем до позовної заяви Умови та правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» не свідчать, що відповідач ознайомився з цими правилами та погодився з ними. Підписуючи анкету-заяву від 05.04.2007 року [PERSON] зазначив, що він не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідач вказує, що саме для здійснення електронних платежів ним була отримана платіжна картка, на яку він клав власні кошти і здійснював електронні платежі за рахунок власних коштів. Позивач, звертаючись із позовом, не надав належним чином оформлений розрахунковий документ, який би підтверджував факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно з яким можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачеві, як кредитні кошти, та встановити рахунок, на який були перераховані зазначені кошти. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. На думку відповідача, позивачем не підтверджено факту укладання кредитного договору, не зазначено суми кредитної заборгованості, розміру відсотків, під які видавався кредит, та строку дії кредитного договору, у зв`язку з цим [PERSON] вважає, що позовні вимоги AT КБ «Приватбанк» є не доведеними, та не підлягають задоволенню (а.п.90-93). 26.06.2020 року представник відповідача надіслав до суду відповідь на відзив, в якій роз`яснив, що у даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладено договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору в такий спосіб не суперечить чинному законодавству України. Сторонами були здійснені всі необхідні дії для придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить його підпис в Заяві. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua), складають Договір про надання банківських послуг, відповідачу було відкрито картковий рахунок (п.1.1.1.90, п.2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п.1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач та мобільний телефон, який він вказав (п.1.1.1.15 та п.1.1.1.16 Умов) в Заяві. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта (п.1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку Відповідачу надаються інформаційні послуги по рахункам клієнта і здійснюються операції по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта. Таким чином, Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку, що є невід`ємною частиною Договору. Перелік може змінюватися і доповнюватися, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. Необхідно відзначити, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує його волю до настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 12 років, проте Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та про інші умови обслуговування і повністю з ними погоджувався, про що свідчить факт підписаного ним договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості та виписка по рахунку. З анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,00% (36% на рік). Позивач зазначив, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загальноприйнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо, проте по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Відповідно до Умов та Правил картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці. Платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клієнта, тощо. Згідно з Умовами обслуговування банк відкриває Клієнту Картрахунок, видає Клієнту картки, їх вид та строк дії визначено в Заяві та в Пам`ятці клієнта. Тобто необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднанні в одне ціле - Кредитний договір. Дія договору пролонговується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці, тому кредитний договір чинний, а заперечення Відповідача нічим не обґрунтовані. Крім того, позивачем було надано виписку з карткового рахунку, з якої прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже, й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. З виписки по рахунку вбачається активне використання Відповідачем кредитного рахунку (розрахування у торгівельних мережах, зняття готівки у банкоматах, поповнення кредитного рахунку, тощо). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались, у зв`язку з чим позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.п.98-145). Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якому позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.п.42). Відповідач не з`явився до суду також, але про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та вчасно (а.п.150, 152). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. 05.04.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідно до умов якого банк надав йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 0,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] з базовою процентною ставкою за кредитом 3% на місяць на залишок заборгованості, але в подальшому кредитний ліміт збільшився до 42000,00 грн. Крім того, відповідач [PERSON] погодився, що підписана ним заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку» становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (а.п.17, 68, 69). Також позивачем було надано виписку про рух коштів по особовому рахунку [PERSON] за період з 05.04.2007 року по 09.06.2020 року, з якої чітко вбачається, що відповідач активно користувався кредитною карткою на власний розсуд, перераховував кошти на картку, знімав гроші через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а також частково сплачував заборгованість за договором - погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом (а.п.55-67, 107-115, 131-139). Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Однак відповідач своєчасно не повернув АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти, не сплачує відсотки за його користування, має значні порушення зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 22.01.2020 року з розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором вбачається, що його заборгованість перед банком становить 74749,89 грн, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 52245,01 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України, - 6365,46 грн, нарахована пеня - 12103,71 грн, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина) та 3535,71 грн (процентна складова) (а.п.5-16). Статтями 526 та 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися у встановлений строк та належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1.1.6.1. «Умов і правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на той же строк (а.п.28). Письмових заяв ні про закриття рахунку, ані про припинення договору відповідач до банку не надавав, у зв`язку з чим на підставі норм, передбачених «Умовами і правилами надання банківських послуг», договір пролонговувався на такий же строк, що підтверджується довідкою про видачу кредитних карток від 05.04.2007 року з терміном дії до 01/09, від 06.02.2009 року з терміном дії до 02/10, від 09.03.2010 року з терміном дії до 10/13, від 28.10.2013 року з терміном дії до 10/17, 18.08.2017 року з терміном дії до 05/21, які відповідач особисто отримував у відділенні АТ КБ «ПриватБанк». Отже, «Умовами та правилами надання банківських послуг» АТ КБ «ПриватБанк» передбачена пролонгація договору, яка полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема, щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, яким він і скористався, звернувшись з даним позовом до суду (ст.1050 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України в розмірі 6365,46 грн, підлягають задоволенню. При цьому, щодо задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів, суд враховує, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). У відповідності до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене вище та вимоги ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що підставою нарахування пені та штрафу є порушення строків виконання грошового зобов`язання, а тому підстави для одночасного стягнення пені та штрафів відсутні. У зв`язку з тим, що нарахування штрафу носить разовий характер, в той час як пеня нараховується за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, враховуючи встановлений кредитним договором подвійний характер відповідальності за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмір 12103,71 грн підлягають до задоволення, а позовні вимоги в частині стягнення штрафів у розмірі 500,00 грн та 3535,71 грн (фіксованої його частини та процентної складової) задоволенню не підлягають. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15, який в подальшому також знайшов своє відображення у постанові №347/1910/15-ц від 11 жовтня 2017 року. Крім того, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались, а оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, то саме таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже, мають місце всі законні підстави для стягнення заборгованості за ним з відповідача. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов договору про надання кредиту б/н від 05.04.2007 року не виконував, кредит в установлені строки його повернення не повертав у повному обсязі, а тому заборгованість у розмірі 70714,18 грн, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 52245,01 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України - 6365,46 грн, та нарахована пеня - 12103,71 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.141 ЦПК України суд враховує, що оскільки позов підлягає лише частковому задоволенню, то і судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення №PROM3B1XJS від 13.02.2020 року (а.п.1) позивачем було сплачено 2102,00 грн судового збору. При цьому, враховуючи, що судом позовні вимоги задовольняються частково на загальну суму 70714,18 грн, що становить 95% від ціни позову, то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню лише 1996,90 грн судового збору. На підставі наведеного та ст.526, 530, 549, 629, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: partial