Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Представник АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в сумі 45100 грн. 58 коп. та судових витрат, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 17.09.2020 року між АТ "Державний Ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №376_118, відповідно до умов якого позивач шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відповідача надав кредит в загальному розмірі 45000 грн. під 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 16.09.2025 року на споживчі цілі. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач порушив умови договору, тому станом на 24.05.2021 року має заборгованість в сумі 45100,58 грн., яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. Ухвалою від 09.07.2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, за якою призначено підготовче судове засідання, роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі заяв по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою від 04.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відзив на позов не надав. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 17.09.2020 року між сторонами укладено Договір про споживчий кредит №376_118, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит в сумі 45000 грн, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 16.09.2025 року. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 24.05.2021 року, заборгованість [PERSON] складає 45100,58 грн., що складається із: заборгованості за основним боргом - 34999,81 грн., заборгованості за процентами - 7791,87 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 402,28 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 93,09 грн., витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 1458,64 грн., витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування - 354,89 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Всупереч ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умовам договору відповідач не перераховував у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем до теперішнього часу нічого не сплачено. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором оскільки не здійснював обов`язкових щомісячних платежів на погашення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним, що є підставою для примусового стягнення заборгованості, а також застосування передбаченої договором відповідальності за порушення зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.\~ Враховуючи викладене, та

Outcome: approved