Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення ним навчання в учбовому закладі до 30.06.2016 року, але не більше як до досягнення ним 23-х років, вказуючи, що відповідач по справі є рідним батьком [PERSON], який сплачував аліменти на його утримання до повноліття. Однак, на даний час син є студентом 3 курсу денної форми навчання на бюджетній основі «Мелітопольського коледжу Таврійського державного агротехнологічного університету». Відповідач офіційно не працює, має нерегулярний непостійний заробіток, відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на його навчання, хоча має таку можливість. Зазначає, що її коштів, які вона заробляє не вистачає на утримання сина, який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Третя особа - [PERSON] судове засідання не з'явився, заперечень не надав. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в рекомендованому поштовому повідомлені, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що з 1996 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 24 вересня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 419. /а.с. 4/. 12 грудня 2012 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на "[PERSON]". Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. /а.с.5/. Згідно копії довідки № 207 від 07.04.2015 року, [PERSON] навчається на 3 курсі у ВСП «Мелітопольський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» на денному відділенні на бюджетній основі і закінчує навчання 30.06.2016 року. /а.с.7/. [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] та разом з нею проживає син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією довідки голови квартального комітету № 69 Мелітопольської міськради народних депутатів від 09.04.2015 № 39. /а.с. 6/. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, а також приймає до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 грудня - 1330 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб з 1 січня 2015 року - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень. Зважаючи на встановлені обставини й вимоги закону, те, що відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу своєму сину на період його навчання у навчальному закладі, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON], який продовжує навчання в учбовому закладі, потребує матеріальної допомоги в твердій грошовій сумі в розмірі 600 /шістсот/ гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення ним навчання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved