Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернулася у суд з позовом до відповідача про визнання спільним сумісним майно подружжя 2/5 частин житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, що в [ADDRESS], оскільки таке було набуто за час перебування сторін у шлюбі між собою. У зміненому позові [PERSON], крім того, просить визнати за нею право власності на 1/5 частину вказаної нерухомості та встановити порядок користування житловим будинком з господарсько-побутовими спорудами відповідно до часток (по 1/5), виділивши їй у користування кімнату 1-5 площею 8,1 кв.м., приміщення 1-6 (кухня), частину прибудови «а-1», приміщення 1-7 (ванна), 2/10 частини колодязя «К-1» та стільки ж огорожі «N-1». Стягнути на її користь грошову компенсацію в сумі 1380,50 грн. як різницю часток. Представник позивачки у письмовій заяві повністю підтримує змінені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просить також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач із своїм представником у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечують, оскільки права позивачки нічим не порушені, бо вона фактично проживає, має доступ до всіх приміщень спірного будинку, а порядок користування 2/10 частинами будинку не може бути встановлений через необхідність його перепланування, і переобладнання на що відсутня згода органу місцевого самоврядування. Також відповідач вказує, що позивачка не витрачала своїх коштів на будинок і такий був придбаний хоча і для проживання їх сім?ї, але за його зароблені кошти. Також лише його коштами був проведений і ремонт у будинку. Третя особа на стороні відповідача - [PERSON] у суді вважає, що позивачка має право на незначну частину у спірному будинку. Вислухавши пояснення представників, відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.10.2007 (а.с. 6). За час шлюбу сторони придбали спірне майно, а саме, згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.03.2008, [PERSON] купив у продавця [PERSON] 2/5 частки житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових споруд, що в [ADDRESS] (а.с. 7). Спірне майно було оформлене та зареєстроване одноособово на ім"я [PERSON] - відповідача у даній справі (а.с. 7-8). У суді відповідач підтвердив факт купівлі даної нерухомості, як подружжям, саме за час перебування у шлюбі. Згідно п.7 Договору також нотаріусом отримувалася згода на укладення такого дружиною покупця - [PERSON] (зв. а.с. 7). Згідно ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України, ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Таким чином, спірна частина будинку є об"єктом спільної сумісної власності сторін. Згідно вимог ст. 70 СК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Сторонами не було надано жодних доказів та судом не встановлено підстав для зміни розміру часток між позивачем і відповідачем. Також застосовуючи норми сімейного законодавства суд враховує, що у даній справі жодна сторона не подала доказів того, що на час реєстрації шлюбу - 17.10.2007 року між ними, подружжям [PERSON] і [PERSON] існував шлюбний контракт чи інший належно складений договір, яким би обмежувались права дружини (позивачки) у її правах щодо набуття нею права спільної сумісної власності на спірну нерухомість, чи те, що їй буде належати лише якась певна частка, або ж вона взагалі буде позбавлена у правах спільної сумісної власності на нерухоме майно в період шлюбу. За таких обставин вимоги позивачки в цій частині є цілком законними та обгрунтованими, даючи суду право визнати за [PERSON] право власності на ? (1/5) частину спірної нерухомості (2/10). Виходячи з викладеного, заперечення відповідача проти позову в частині того, що спірна нерухомість була придбана та відремонтована за особисто ним зароблені кошти є такими, що не заслуговують на увагу. Згідно п.6 постанови Пленуму ВСУ від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз?яснено, що якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Відповідно до плану будівлі у технічному паспорті на спірну частину нерухомості що по [ADDRESS] вбачається, що відособленими приміщеннями є лише кімнати 1-5 і 1-4, останню з яких позивач просить виділити їй з чим погоджується суд. Решту допоміжних приміщень у цій частині будинку, що позначені у плані будівлі під №№ 1-1 (тамбур), 1-2 (тамбур), 1-3 (коридор) 1-6 (кухня), 1-7 (ванна), та господарсько-побутові будівлі (відповідно до схеми): колодязь «К-1», огорожа «N-1», сарай «Б-1», погріб «Пг-1» під «Б-1» суд вважає за необхідне залишити у спільному користуванні сторін (а.с. 9-11). За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, оскільки вимоги позивача про виділ у відокремлене її користування підсобних (допоміжних) приміщень є неприпустимим. Задовольняючи частково позовні вимоги, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 243,60 грн., пов"язані зі сплатою судового збору. Витрати, пов"язані з проведенням експертизи не підлягають задоволенню, оскільки така проводилася з метою вирішення питання реального розподілу спірної нерухомості, від чого у подальшому позивач відмовився та висновки експертизи не враховувалися при вирішенні даного спору.

Outcome: partial