Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого мотивує наступним. Так, позивач звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації, а саме щодо наявності на території населеного пункту вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Однак, відповідач відповідь на запит на отримання інформації не надав. Протиправними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій, а її розмір він оцінює в 30 000, 00 грн. Зокрема, така шкода спричинила у позивача, який являється учасником бойових дій, негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я та душевні страждання. Зазначає, що кожен місяць порушеного права, він оцінює у розмірі мінімальної заробітної плати, яка у січні місяці 2021 для працездатних осіб становить 6000 грн. Так як, відповідач повинен був надати інформацію в лютому 2021, то розмір майнової шкоди становить 30 000, 00 грн. Як наслідок просить суд винести рішення яким стягнути з Виконавчого комітету Калуської міської ради на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі - 30 000 грн., а також судові витрати в розмірі 27, 00 грн. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 провадження у даній справі відкрито, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача - В. Гільтайчук своїм правом подати відзив на позовну заяву скористався та зазначив, що у задоволенні позову просить відмовити. Зокрема вказав, що визнання судом неправомірною відмову Виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області у наданні інформації на запит [PERSON] на отримання публічної інформації від 09.02.2021 не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. За клопотання представника відповідача ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Калуської міської ради про відшкодування моральної шкоди зупинено до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі № 300/1060/21 за адміністративним позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Калуської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій. В подальшому, 23.11.2021 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області провадження у вищевказаній відновлено на підставі ч. 1 ст. 254 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. За ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При винесенні даного судового рішення також враховуються вимоги ч. 4 ст. 82 ЦК України відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 визнано неправомірною відмову Виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області у наданні інформації на запит [PERSON] на отримання публічної інформації від 09.02.2021, а також зобов`язано Виконавчий комітет Калуської міської ради Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ - 04054300, вулиця Івана Франка, 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300) розглянути запит [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , [ADDRESS] ) на отримання публічної інформації від 09.02.2021 у відповідності до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" (а.с. 14-17). Зокрема, судом встановлено, що відповідачем не надано відповідь на запит на інформацію [PERSON] від 09.02.2021 не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання такого запиту, а надана відповідь за №46/02-55/20 від 02.03.2021 на запит позивача є неправомірною відмовою в наданні інформації в силу приписів ч.2 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Дане судове рішення постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 залишено без змін (а.с. 42-48). Поряд з цим, в даному випадку підлягає доказуванню саме факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Позивач вважає, що діями відповідача, які визнані судом протиправними, йому була завдана моральна шкода. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, формульовано Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У позовній заяві про відшкодування (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, обов`язок доказування завданої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається з таким позовом, а в даному випадку на [PERSON] . Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач стверджує, що надання відповідачем відповіді на його запит про отримання публічної інформації невчасно, спричинило негативні наслідки, що виразились у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій відповідача. Проте, позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань, тощо). Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Крім того, визнання судом протиправною бездіяльності відповідача стосується виключно меж застосування законодавства про надання публічної інформації, у той час як моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами. Судом опрацьовано дані, які містяться в ЄДРСР в ході чого встановлено, що [PERSON] звертався до органів місцевого самоврядування в різних областях України з аналогічними запитами. Так як в багатьох випадках органом місцевого самоврядування допущено аналогічні порушення, як і Виконавчим комітетом Калуської міської ради, то позивач звертався з аналогічними позовами до судів різних областей України. Вказані справи розглядаються в судах в порядку адміністративного судочинства. В подальшому позивачем пред`являлись позови про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю виконавчих органів місцевого самоврядування. Наведені факти вказують на спланований механізм, кінцевим результатом якого є не отримання відповіді на запит про надання публічної інформації та захист порушеного права, а власне отримання вигоди у вигляді грошових коштів, використовуючи при цьому в своїх особистих інтересах чинне законодавство. Зокрема на момент винесення судом рішення , упродовж 2021 судами України розглянуто понад 40 аналогічних справ (№ 937/6976/20, 592/4498/21, 766/3386/21, 404/5741/20, 712/2795/21, 946/5619/21, 583/1855/21, 623/4/21, 149/30/21 та ряд інших). Наведене свідчить про те, що фактично дані, які просить надати [PERSON] виникненню чи припиненню будь-яких його прав не слугують, ненадання такої інформації в установлені строки наслідків для нього не породжують, а така поведінка призводить до безпідставних виплат в його користь з державного бюджету України. Адже лише в 2021 на його користь, посеред іншого, з бюджету органів місцевого самоврядування стягнуто моральну шкоду на суму понад 35 тисяч гривень. Такі дії [PERSON] очевидно вказують, що метою таких звернень є штучне створення передумов для стягнення моральної шкоди як спосіб отримання ним матеріальної вигоди, що є несумісним із завданням цивільного судочинства, принципом добросовісності використання процесуальних прав та здійснення процесуальних обов`язків. Незрозумілим для суду залишається і те, як позивач пов`язує моральні страждання саме з численними органами місцевого самоврядування, зокрема і з Виконавчим комітетом Калуської міської ради, та у зазначеному позивачем розмірі. Отже, всупереч вищенаведених положень законодавства, позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами як заподіяння йому моральної шкоди відповідачем, так і наявності причинного зв`язку між шкодою заподіяною позивачу і протиправним діянням відповідача, а також його вини в її заподіянні. Окрім цього, прив`язка моральної шкоди до мінімального розміру заробітної плати передбачена ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», та підлягає застосуванню в спеціальних випадках, передбачених цим Законом. В даному випадку вказана норма не підлягає застосуванню, тому мінімальний розмір заробітної плати не може бути прийнятий для визначення розміру моральної шкоди, як про це зазначає [PERSON] . Аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, оцінюючі мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, психологічні наслідки, відсутність доказів на підтвердження зв`язку запитуваної інформації з особистими правами позивача, суд приходить до висновку, що такі негативні емоції не досягли рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду, тому відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed