Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування будинком №18 по вул. Львівській в с.Угорники Івано-Франківської міської ради, зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позовну заяву мотивувала тим, що їй на праві приватної власності в порядку спадкування належить будинок №18 по вул. Львівській в с.Угорники Івано-Франківської міської ради. За згодою батьків позивачки відповідач, який був чоловіком позивачки був зареєстрований у даному будинку. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.05.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Ще до розірвання шлюбу відповідач забрав свої речі та перестав користуватися житловим приміщенням. Оскільки, відповідач на протязі півтора року не проживає у будинку позивачки, його реєстрація перешкоджає здійсненню права на вільне розпорядження майном та унеможливлює оформлення субсидії по оплаті за комунальні послуги. Вирішити питання в позасудовому порядку не можливо, оскільки, фактичне місце проживання відповідача їй не відоме. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити в повному обсязі. 09.07.2015 року до суду надійшла довідка Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: с.Угорники Івано-Франківської міської ради, вул. Львівська, 18 (а.с.24). Однак, позивачка суду повідомила, що відповідач по місцю реєстрації не проживає, фактичне його місцепроживання їй не відоме. Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, проте, відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 30). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Беручи до уваги пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом Серія ВРО №470542 від 14.12.2011 року, копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №29072060 від 14.12.2011 року, копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності домоволодіння №18 по вул. Львівській в с.Угорники Івано-Франківської міської ради належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.4-6). У вказаному домоволодінні окрім позивачки зареєстрований і відповідач [PERSON]. Відповідно до копії рішення Івано-Франківського міського суду від 30.05.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованимй 14.08.1998 року у відділі реєстрації виконкому Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №13 розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишено проживати з матірю [PERSON] (а.с.7). З копії Акту обстеження проживання [PERSON] за адресою вул.Львівська, 18 в селі Угорники Івано-Франківської міської ради від 02.06.2015 року складеного комісією в складі [PERSON] секретаря сільської ради, депутата сільської ради [PERSON] та паспортиста виконкому сільської ради [PERSON] в присутності [PERSON] та свідків сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що власник будинку [PERSON] та вище вказані свідки своїми підписами підтверджують те, що [PERSON] за місцем реєстрації в будинку №18 по вул. Львівській в селі Угорники не прожи ває (а.с.9). Факт не проживання [PERSON] в будинку №18 по вул. Львівській в селі Угорники Івано-Франківської міської ради підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у яких вказано, що [PERSON] за вказаною адресою уже півтора року не проживає і зовсім туди не приходить (а.с.10-12). Позивачка вказує, що реєстрація гр. [PERSON] у будинку №18 по вул. Львівській в селі Угорники Івано-Франківської міської ради, який насправді там не проживає, не надає коштів на утримання майна, перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне розпоряджання майном. Крім цього, його реєстрація за вказаною адресою є перешкодою для оформлення субсидії по оплаті за комунальні послуги. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаному будинку понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по його утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Вирішуючи вимогу про зняття з реєстрації відповідача в оспорюваному житловому приміщенні, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, аналізуючи норми даних статей, суд вбачає, що прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням вже є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, а тому додатково зобовязувати уповноважений на це орган знімати особу з реєстрації не має потреби. З даною вимогою сторона вправі звертатись до суду в разі відмови в знятті з реєстраційного обліку особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 71, 163 ЖК України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 74 ЦПК України,

Outcome: dismissed