Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

позиція позивача (підстава позову): на підставі оскаржуваних рішень відповідач [PERSON] зареєстрував право власності на земельну ділянку, яка накладається на земельну ділянку позивача, що в свою чергу порушує право власності позивача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, позов просила задоволити. Позиція відповідача [PERSON]: в позовній заяві позивач так і не зазначив в чому полягає порушення прав позивача оспорюваними рішеннями. Сам факт володіння на праві власності суміжною земельною ділянкою не є підставою вважати порушення прав позивача спірними актами. В позові позивач посилається на порушення ряду нормативно-правових актів при оформленні права власності на спірну ділянку, зокрема ст. 50 ЗУ «Про землеустрій», п. 3 ст. 83, п. «е» ст. 184, ст.ст. 38, 38 Земельного Кодексу України. Оспорювані рішення прийняті у повній відповідності з вказаними позивачем правовими нормами. Так: ст. 50 ЗУ «Про землеустрій» не передбачає вимоги про погодження меж земельної ділянки з позивачем. Лист від 07.07.16 №1098/0/41-16 відділу держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області підтверджує відповідність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] статті 50 ЗУ «Про землеустрій». Незрозумілим є зміст абзацу 6 позовної заяви, в якому позивач стверджує, що її земельна ділянка передана [PERSON] для ведення ОСГ. При цьому кадастровий номер земельної ділянки позивача [NUMBER] площею 0,2499 га, а кадастровий номер земельної ділянки відповідача [NUMBER] плов 0,1399 га. І яким чином це суперечить п. 3 статті 83 ЗК України не зрозуміло. Такого пункту в статті 83 ЗК України немає. Якщо мається на увазі частина 3 статті 83 то вона містить наступне положення: «земельні ділянки державної власності передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність». Мова йдеться про земельні ділянки державної власності. При чому тут земельні ділянки позивача та відповідача не зрозуміло. Оспорювані рішення не суперечать ані ч. 3 статті 83 зокрема, ані статті 83 ЗК України в цілому. Позивач безпідставно вважає, що діями відповідача порушено положення статей 38, 39, 118 ЗК України. Відповідно до статті 38 ЗК до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Згідно статті 39 використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до статті 24 вищевказаного закону у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Статтею 25 визначено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов'язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації. Отже, наявність детальних планів та планів зонування є обов'язковою умовою лише у разі надання земельних ділянок, які будуть використовуватися для розміщення об'єктів будівництва. Спірними ж рішеннями було надано земельну ділянку для ведення ОСГ. Відповідно не порушено і положення ч. 7 ст. 118 ЗК України. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги не визнав з підстав викладених у письмовому запереченні проти позову. Позиція відповідача Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області: представник відповідача Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області - Хмиз В.М. заявлені позивачем позовні вимоги не визнав, оскільки позивач своїми діями змістила квартал забудови. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний реєстратор Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк Павло Тарасович протягом розгляду справи до суду не з'являвся. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 20.10. 2016 року відкрито провадження у цій справі. Ухвалою суду від 20.0. 2016 року вжито заходи забезпечення позову. Заявою від 20.10. 2016 року позивачем збільшено позовні вимоги. На підставі ухвали суду від 17.07. 2017 року у державного реєстратора Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк Павла Тарасовича витребувано реєстраційну справу по факту реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 1399 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована в [ADDRESS], кадастровий [NUMBER] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 30632804 від 26.07. 2016 року). Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду. рішенням № 135 Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області II пленарного засідання 7 сесії II демократичного скликання від 11 березня 2016 року «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність» надано дозвіл гр. [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства в с. Годовиця та передачі в подальшому у приватну власність. [PERSON] звернутись в ліцензовану організацію для виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та після погодження відповідних служб, представити їх на розгляд сесії Годовицько - Басівської сільської ради. У 2016 році на підставі оспорюваного рішення № 135 Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області II пленарного засідання 7 сесії II демократичного скликання від 11 березня 2016 року «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність» за заявою [PERSON], ПП «Рік» розроблено Проект щодо відведення земельної ділянки [PERSON]. Рішенням № 383 Годовицько -Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.07. 2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON]», крім іншого, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в с. Годовиця, Пустомитівського району Львівської області; передано у власність земельну ділянку з присвоєним кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1399 га для ведення особистого селянського господарства [PERSON] в [ADDRESS]; [PERSON] звернутись до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно для отримання документів щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме. На підставі № 383 Годовицько -Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.07. 2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON]» від 20.07. 2016 року за [PERSON] зареєстровано право власності (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжено, індексний № 30632804 від 26.07.2016 року). Згідно з п. б) ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. У відповідності до ч. ч. 1, 2, 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Сторонами у судовому засіданні визнано та згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України не потребує доказуванню та обставина, що земельна ділянка стосовно якої сільською радою прийнято оскаржуване рішення № 135 «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність» розташована у кварталі забудови [ADDRESS]. Таким чином, місце розташування земельної ділянки, що зазначена у рішенні № 135 Годовицько -Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 11.03. 2016 року «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність» не відповідало вимогам закону, крім іншого, зокрема ст.ст. 38, 39 ЗК України, а також Генеральному плану с. Годовиця. Що, в свою чергу, свідчить про невідповідність закону оскаржуваного рішення № 135 Годовицько -Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 11.03. 2016 року «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність». Враховуючи, що оскаржуване рішення № 135 Годовицько -Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 11.03. 2016 року «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність» прийняте органом місцевого самоврядування без достатніх на те правових підстав та було реалізоване, настали наслідки, які полягають в набутті відповідачем [PERSON] права власності на земельну ділянку, кадастровий [NUMBER], площею 0,1399 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Встановлені обставини об'єктивно свідчать про той факт, що законність оспорюваних рішень органу місцевого самоврядування та реєстрацію права власності на земельну ділянку за відповідачем слід розглядати судом в сукупності. І в цьому, конкретному випадку, незаконність рішення про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність стало підставою для ухвалення незаконного рішення № 383 Годовицько -Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.07. 2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON]». Про незаконність рішення № 383 Годовицько -Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.07. 2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON]», а також факт порушення прав позивача цим оспорюваний рішення свідчать такі обставини: згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.11. 2004 року ( підстава видачі рішення Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 186 від 25.06. 2004 року) позивачеві [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2499 га, що розташована в [ADDRESS], призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий № [NUMBER]. З рішення № РВ -4600535952017 про від у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру слідує, що Державним кадастровим реєстратором Відділ у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 10.11.2017 р. (реєстраційний номер ЗВ-4606840042017) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з таких підстав: невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою [NUMBER]. Площа співпадає на 40.0268%; розробник документації Приватне підприємство «РІК». Вказані обставини свідчать, що частина земельної ділянки, яка була передана у власність [PERSON] наклалась на земельну ділянку, яка з 2004 року перебуває у власності позивача. Таким чином, судом встановлено порушення права власності позивача. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Орган місцевого самоврядування приймаючи оскаржувані рішення, законність яких судом розглядається в сукупності так кожного окремо, при здійсненні свої повноважень не врахували вимог ч. 2 ст. 13 ЦК України, а саме при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий [NUMBER], площею 0,1399 га, що знаходиться в [ADDRESS] підлягає скасування, з таких підстав: судом встановлено незаконність та протиправність рішення № 383 Годовицько -Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.07. 2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ та передачу у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON]», що стало підставою для державної реєстрації. Враховуючи, що правова підстава реєстрації права власності на спірну земельну ділянку відпала, така реєстрація підлягає скасуванню. Беручи до уваги встановлені судом обставини, суд вважає, що позиція відповідачів не ґрунтується на законі, а тому не є спроможним способом захисту у цій цивільній справі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved