Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач Підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» звернулись з позовом до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 06.08.2019 провадження у цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.08.2018 приблизно о 13 годині 30 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вулиці Братиславська, 6 в м.Києві, в напрямку від станції метро «Чернігівська» до вул. Шолом-Алейхема порушення вимог п. 1.3, п. 2.3 (б), п. 11.4, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своєчасно не відреагував відповідним чином на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан технічного засобу, внаслідок чого виїхавши на смугу зустрічного руху, допустили зіткнення з автомобілем «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , який у свою чергу зіткнувся з автомобілем «Toyota Previa», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] та водій автомобіля «Toyota Previa», державний номер [NUMBER] , [PERSON] , отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. 15 січня 2019 року у кримінальній справі № 754/15385/18, провадження 1-кп/754/325/19, був винесений Вирок у кримінально провадженні № 12018100030007003 від 11.08.2018 за обвинуваченням відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження). Підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» є власником автомобіля «Nissan», державний номер [NUMBER] , якому завдано майнової шкоди в результаті зазначеної дорожи транспортної пригоди. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Vercedes-BenzVito» була страхована в ПРАТ «СК «АСКО-Донбас Північний». Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Полісом обов`язкового страхування № АМ001643015, діючий на 10.08.2018 передбачена франшиза 1000,00грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майна третіх осіб 100000,00грн. 23.11.2018 ПРАТ «СК «АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» перерахувало позивачу страхове відшкодування в сумі 99 000,00грн за пошкодження автомобіля «Nissan», державний номер [NUMBER] , згідно платіжного доручення № 220. Однак, матеріальна шкода в сумі 122 014, 23грн. підприємству не відшкодована до цього часу. У зв`язку з викладеним представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» кошти в розмірі 122014,23грн. Представник позивача Шульєва Т.Л. в судових засідання підтримала позовні вимоги, 26.02.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позиваач, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Суд вважає за можливим розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. 10.08.2018 приблизно о 13 годині 30 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак, [NUMBER] , рухаючись по вулиці Братиславська, 6 в м.Києві, в напрямку від станції метро «Чернігівська» до вулиці Шолом-Алейхема, порушив вимоги п. 1.3, п. 2.3 (б), п. 11.4, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своєчасно не відреагував відповідним чином на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан технічного засобу, внаслідок чого виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Micra», державний номерний знак [NUMBER] , який у свою чергу зіткнувся з автомобілем «Toyota Previa», держави номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вироком Деснянського районного суду місті Києва 15 січня 2019 року [PERSON] визнали винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керуванням транспортними засобами. На підставі ст. 75,76 КК України, звільнено [PERSON] від відбування основного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 2(двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина водія [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак, [NUMBER] була застрахована в ПРАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № [NUMBER] . Полісом обов`язкового страхування № [NUMBER] , діючий на 10.08.2018 передбачена франшиза 1000,00грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майна третіх осіб 100000,00грн. Підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент» є власником автомобіля «Nissan Micra», державний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до Звіту-дослідження від 09.04.2019 та розрахунку страхового відшкодування транспортного засобу «Nissan Micra», державний номерний знак [NUMBER] становить 250114,90 гривень. 23.11.2018 ПРАТ «СК «АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» перерахувало позивачу страхове відшкодування в сумі 99000,00грн за пошкодження автомобіля «Nissan Micra», державний номер [NUMBER] , згідно платіжного доручення № 220. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст. 28 вищезазначеного закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в розмірі 122014,23грн, з яких невідшкодована частина матеріального збитку в розмірі 114828,23грн + 7186грн - витрати за збереження та транспортування транспортного засобу. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1921грн.

Outcome: approved