Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач АТ «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Носову Ж.Б., Полтавську міську раду, адвоката Портненко Є.В., в якому прохав: -визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.08.2018 року, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., зареєстрований за № 1339, серія та номер : [NUMBER] ; -скасувати запис про державну реєстрацію за [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) права власності на об`єкт житлової нерухомості : квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1314154354101, номер запису про право власності: 27400049 від 08.08.2018 р.; -витребувати з незаконного володіння [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, 26/28, код ЄДРПОУ 30019775) в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» (63304, Харківська область, м.Красноград, вул.Полтавська, 86, код ЄДРПОУ 00156392) квартиру № 142 житловою площею 17,8 кв.м., загальною площею 31, 1 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1314154353101; -скасувати запис про державну реєстрацію за [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) права власності на об`єкт житлової нерухомості: квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1314154354101, номер запису про право власності: 93257992 від 26.07.2017 р. В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач [PERSON] була вселена у кімнату гуртожитку [ADDRESS] на підставі ордеру № 61 від 01.02.1999 року виданого Полтавським ВБР БУ «Укрбургаз». На підставі рішення Виконкому Полтавської міської ради від 15.06.2004 року № 147 Дочірній компанії «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 221654 від 30.12.2004 року, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3034 га, розташованою по [ADDRESS] для розміщення гуртожитку Полтавського відділення бурових робіт Бурового управління «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України». Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.11.2006 року № 336 гуртожитку по вул [ADDRESS] надано статус жилого будинку із залишенням його на балансі Полтавського відділення бурових робіт БУ «Укрбургаз». На підставі Розпорядження КМУ від 13.06.2012 року № 360-р Дочірню компанію «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» реорганізовано в ПАТ «Укргазвидобування». 21.05.2018 року змінено тип товариства з ПАТ «Укргазвидобування» на АТ «Укргазвидобування», який є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків БУ «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України». На даний час АТ «Укргазвидобування» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] . На звернення [PERSON] щодо надання дозволу на оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] , листом від 02.06.2015 року було повідомлено про заборону згідно ч.6 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» відчуження основних фондів підприємства, до яких належить квартира, в якій вона зареєстрована. Листом від 24.05.2017 року Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради на звернення щодо приватизації квартири повідомило, що інформація про передачу зазначеного будинку на баланс КП «ЖЕО-2» ПМР в Управлінні відсутня. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року за [PERSON] було визнано право власності на спірну квартиру, яке рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року скасовано, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Після перегляду в апеляційній інстанції рішення суду, [PERSON] 08.08.2018 року уклала договір купівлі-продажу зазначеної квартири із [PERSON] . Вказує, що оскільки судове рішення, на підставі якого за [PERSON] зареєстроване речове право на квартиру скасоване, то право власності на спірну квартиру за [PERSON] набуто неправомірно. З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що спірна квартира на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2018 року зареєстрована за [PERSON] . Вважає, що оскільки квартира була придбана [PERSON] у особи, яка не мала права її відчужувати, спірна квартира відчужена [PERSON] незаконно. Таким чином, сторонами оспорюваного правочину не додержано загальних вимог, необхідних для чинності правочину, що в силу положень ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для недійсності Договору. На підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України прохав витребувати з незаконного володіння [PERSON] спірну квартиру та у відповідності до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасувати запис про державну реєстрацію прав за відповідачами. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02 листопада 2018 року задоволено заяву АТ «Укргазвидобування» в особі філії БУ «Укрбургаз» про забезпечення позову та заборонено вчиняти дії, що пов`язані із зміною власника, внесення будь-яких відомостей, характеристик квартири [ADDRESS] (а.с.90-91 том 1 ). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02 листопада 2018 року виправлено описку в ухвалі про забезпечення позову. Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив, в якому вона проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року за [PERSON] було визнано право власності на квартиру [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили і 26.07.2017 року Виконавчим комітетом Полтавської міської ради було зареєстровано право власності на квартиру. Як законний власник квартири, 08.08.2017 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири, посвідчений нотаріально, згідно якого передала, а [PERSON] прийняла у власність вказану квартиру. У листопаді 2018 року [PERSON] отримала позовну заяву, з якої дізналася, що на рішення Октябрського районного суду м.Полтави було подано апеляційну скаргу, рішення було скасовано і в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Рішення апеляційного суду щодо задоволення апеляційної скарги ПАТ «Укргазвидобування» [PERSON] не отримувала, а тому про нього не знала. Своє право власності на квартиру остання зареєструвала на два місяці раніше за рішення апеляційного суду. Виникає питання чому ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії БУ «Укрбургаз» не вжило заходів забезпечення позову. Вважає, що саме через халатне ставлення, неуважність та законодавча необізнаність ЦПК призвела до вказаного спору з ініціативи позивача, оскільки новий власник [PERSON] є добросовісним набувачем (а.с.145-147 том 1). Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вона проти позову заперечувала, вказала, що 08.08.2018 року вона та законний власник квартири [ADDRESS] [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, посвідчений уповноваженою на те особою-приватним нотаріусом Носовою Ж.Б. Після підписання договору, право власності на квартиру було зареєстровано за нею, тому вона стала законною власницею квартири. Вважає, що позовні вимоги є надуманими та безпідставними, оскільки [PERSON] набула та зареєструвала право власності 26.07.2017 року у відповідності до норм законодавства, за два місяці раніше за рішення апеляційного суду від 19.09.2017 року. Вважає, що є добросовісним набувачем права власності на квартиру та у відповідності до ст. 41 Конституції України не може бути позбавлена права власності (а.с.154-156 том 1). Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому доводи [PERSON] відхиляє, оскільки він поданий із пропуском строку. Крім того, відповідач не спростувала позовних вимог, не доведено ні законність набуття права власності на спірну квартиру [PERSON] , ні законність набуття права власності [PERSON] . Оскільки квартира була відчужена [PERSON] , яка не мала права її відчужувати, то і [PERSON] набула право власності неправомірно. Існування державної реєстрації речових прав на спірну квартиру станом на 08.08.2020 року, не спростовує факту скасування рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року судового рішення, на підставі якого було зареєстровано право власності на квартиру за [PERSON] . Тож скасуванні судового рішення підстави набуття права власності, не вказує на законність володіння, користування та розпорядження квартирою після 19.09.2017 року. Отже, відзив на позов не спростовує позовних вимог, та ґрунтується на припущеннях (а.с.166-169 том 1 ). Також позивач подав до суду відповідь на відзив [PERSON] , зазначивши, що він поданий із пропуском строку на його подання. Крім того, звертає увагу, що відповідач підтверджує, що у 2015 році зверталася із проханням надати дозвіл на оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] та отримала заборону. Тому, вказуючи, що договір купівлі-продажу укладений між [PERSON] та [PERSON] укладено законним власником квартири, є недостовірною інформацією. Доводи [PERSON] , що вона не знала про подання апеляційної скарги ПАТ «Укргазвидобування» не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами цивільної справи № 554/583/16-ц. Разом з тим, те, що ні [PERSON] , ні її представник [PERSON] не повідомила апеляційний суд про реєстрацію права власності на квартиру за нею 26.07.2017 року, свідчить про протиправність саме її дій. Вважає відзив таким, що містить суперечливі та недостовірні відомості, а тому позов підлягає задоволенню (а.с.180-184 том 1). Ухвалою суду від 25 січня 2019 року виключено з числа третіх осіб [PERSON] , залучено до участі у справі в якості третьої особи Виконавчий комітет Полтавської міської ради, підготовче засідання відкладено (том 1 а.с.232-233). Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року закрито підготовче засідання по справі (а.с.30 том 2). Ухвалою суду від 26 червня 2019 року витребувано із виконавчого комітету Полтавської міської ради витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.57 том 2). Від представника позивача АТ «Укргазвидобування» надійшли заперечення щодо усних пояснень третьої особи, в яких вона стверджувала, що у позивача відсутні права на витребуване майно, що позивач невірно вказав реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна і що нібито-буде неможливо виконати рішення суду. Вказала, що це майно належить позивачу в силу того, що саме позивач будував цей будинок. Крім того, позивач є власником будинку як новоствореної речі в силу Закону. Під вказаний будинок позивачу було виділено у користування земельну ділянку, тому право позивача на будинок не спростовано. Ставлення під сумнів рішення суду є неприпустимим з огляду на принцип правової визначеності. [PERSON] де-юре не була власником квартири на час її продажу в силу рішення апеляційного суду, яким було скасовано правовстановлюючий документ на квартиру рішення суду. Тому міркування третьої особи щодо державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна є неспроможними, адже реєстрація лише підтверджує вчинений факт і не спростовує факту вибуття із власності [PERSON] квартири 19.09.2017, коли рішення набрало чинності. Також вважає неспроможними доводи щодо неможливості виконання судового рішення, адже законодавством прямо передбачені дії посадових осіб у випадку скасування судом певних записів про реєстрацію, що є підставою для внесення змін до Державного реєстру (а.с.73-78 том 1). 23 вересня 2019 року позивач подав до суду заяву, в якій прохав врахувати описку, допущену в п.4 резолютивної частини позовної заяви, вважати вірно номер запису про право власності : 21638850 від 26.07.2017 року (том 2 а.с.105-108). Ухвалою суду від 20 січня 2020 року до участі у справі залучено в якості правонаступника третьої особи виконавчого комітету Полтавської міської ради Департамент з питань реєстрації (а.с.200-201 том 2). У заяві про залучення до участі у справі правонаступника, представник Департаменту з питань реєстрації Сітак І. вказувала, що 16.01.2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05.12.2019 року № 340-ІХ до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесено зміни. Згідно абз.1-3 ч.3 ст. 26 Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 137 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійними та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратора чи посадова особа Міністерства юстиції України ( у випадку передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 137 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав) (а.с.178-180). У судовому засіданні представника позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, прохали його задовольнити у повному обсязі з підставі наведених у позові та відповідях на відзиви. Прохали не враховувати пояснення третьої особи Департаменту з питань реєстрації, оскільки вони не надсилалися відповідно до цивільного процесуального кодексу позивачу. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] прохала у задоволенні позову відмовити з підставі, вказаних у відзиві та додатково вказала на неможливість задоволення позовних вимог, оскільки скасування державної реєстраціє права власності може відбуватися одночасно із визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, а позивачем вказані вимоги не пред`являлися. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, зазначених у відзиві, також прохав врахувати, що ст.. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню. Таке скасування може здійснюватися тільки з одночасним визнанням, зміною чи припиненням речових прав, чого позивач не просив, а суд не може виходити за межі позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Жанна Борисівна у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладалася на розсуд суду (а.с.122 том 1). Представник Департаменту з питань реєстрації (до заміни як правонаступника- Виконавчого комітету Полтавської міської ради) Сітак І. у судовому засіданні 26.06.2019 року пояснила, що державна реєстрація за [PERSON] відбувалася на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, тому підстав для скасування державної реєстрації права власності не вбачається. Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за замовленням Полтавського відділення бурових робіт виробничого об`єднання по бурінню «Укрбургаз» було побудовано 9-ти поверховий житловий будинок для малосімейних, загальною площею 4214 кв.м., житловою площею 2451, 99 кв.м., кількістю 171 квартира за адресою: [ADDRESS] , який було прийнято в експлуатацію на підставі рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів від 30.06.1982 року № 352, що підтверджується Актом прийняття в експлуатацію (том 1 а.с.22-24). Даний будинок з 30.06.1982 року обліковується на балансі Полтавського відділення бурових робіт виробничого об`єднання по бурінню «Укрбургаз», що підтверджується інвентаризаційною карткою (том 1 а.с.24). На підставі наказу Міністерства газової промислової політики від 31.03.1988 року № 95-орг, у складі ВО «Укргазпром» організовано Трест Бурових робіт «Укрбургаз», який в подальшому на підставі наказу ВО «Укргазпром» від 25.03.1992 року № 78 був перетворений в ДП «Укрбургаз» (том 1 а.с.25-27). На підставі розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів від 16.08.1993 року № 953-р будинку [ADDRESS] нову адресу: [ADDRESS] (том 1 а.с.28). Наказом Державного комітету України по нафті і газу від 19.01.1994 року № 17, на базі ВО «Укргазпром» створене АТ «Укргазпром» (том 1 а.с.30-31). На підставі Розпорядження Представника президента України від 03.05.1994 року зареєстровано Статут, відповідно до якого на підставі корпоратизації ВО «Укргазпром» було засноване Дочірнє підприємство «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазпром» шляхом перетворення ДП «Укрбургаз» (а.с.32 том 1 ). На підставі постанови КМУ від 24.07.1998 року було створено Дочірню компанію «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (том 1 а.с.33). За спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету Полтавського ВБР БУ «Укрбургаз» № 2 від 01.02.1999 року, [PERSON] , сім`я якої складалася із трьох чоловік, видано ордер № 61 від 01.02.1999 року на право вселення в кімнату в гуртожитку малозабезпечених площею 17, 8 кв.м., в кімнаті [ADDRESS] [ADDRESS] (том 1 а.с.34). На підставі рішення Виконкому Полтавської міської ради від 15.06.2004 року № 147 Дочірній компанії «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 221654 від 30.12.2004 року, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3034 га, розташованою по [ADDRESS] для розміщення гуртожитку Полтавського відділення бурових робіт Бурового управління «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (а.с.35 том 1). Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про зміну статусу гуртожитків по вул.Залізній, 54 та Шевченка, 83 на жилі будинки» від 17.11.2006 року № 336 гуртожитку по [ADDRESS] надано статус жилого будинку із залишенням його на балансі Полтавського відділення бурових робіт БУ «Укрбургаз». КП «Інвентаризатор» доручено виконати реєстрацію гуртожитків як жилих будинків (том 1 а.с.36). На підставі Розпорядження КМУ від 13.06.2012 року № 360-р «Про реорганізацію дочірніх компаній НАК «Нафтогаз України» Дочірню компанію «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» реорганізовано в ПАТ «Укргазвидобування». 21.05.2018 року змінено тип товариства з ПАТ «Укргазвидобування» на АТ «Укргазвидобування», який є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків БУ «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (а.с.37-38 том 1). На звернення [PERSON] щодо надання дозволу на оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] , листом від 02.06.2015 року було повідомлено про заборону згідно ч.6 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» відчуження основних фондів підприємства, до яких належить квартира, в якій вона зареєстрована (а.с.39 том 1). Листом від 24.05.2017 року Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради на звернення щодо приватизації квартири повідомило, що інформація про передачу зазначеного будинку на баланс КП «ЖЕО-2» ПМР в Управлінні відсутня (а.с.40 том 1). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року за [PERSON] було визнано право власності на квартиру [ADDRESS] , що складається із 1-ї житлової кімнати площею 17,8 кв.м., загальною площею 31,1 кв.м. (а.с.41-42 том 1). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2017 року вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] 26.07.2017 року, номер запису про право власності 21638850, державним реєстратором Виконавчого комітету Полтавської міської ради Сітак І.М. на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави у справі № 554/583/16-ц від 26.06.2017 року (а.с.81 том 2). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року скасовано, у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз», третя особа Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради, про визнання права власності на житло - відмовлено (а.с.43-45 том 1). 08 серпня 2018 року [PERSON] уклала із [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] посвідчений нотаріально Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., за № 1339 (а.с.48-49 том 1). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.08.2018 року слідує, що право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] 08.08.2018 року, номер запису про право власності 27400049, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2018 , реєстраційний № 1339 (а.с.49 том 1). Таким чином, АТ «Укргазвидобування» бажає захистити свої право шляхом звернення до суду з вимогою про скасування запису про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , визнання недійсним договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] , скасування запису про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , витребування майна з незаконного володіння [PERSON] . Проте, суд вважає, що вимоги позивача такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України\~, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий об`єкт нерухомості: квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1314154354101, номер запису про право власності: 21638850 від 26.07.2017, суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи,\~що скасування\~державної реєстрації\~судом допускається\~виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, а відповідних позовних вимог позивачем не заявлено, суд,

Outcome: dismissed