Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1455 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1167 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Пояснила, що відповідач постійної роботи не має, лише тимчасові заробітки. В свою чергу позивач працює продавцем в магазині і її заробітна плата складає близько 1370 грн. щомісячно, що є недостатнім для утримання двох дітей. Відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Суд відповідно до ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно з копією заочного рішення від 04 березня 2016 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Діти проживають біля позивача по вул. З.Космодем'янської, 12 в м. Жмеринка, що підтверджується довідкою квартального комітету "Добробут" м. Жмеринка від 20 лютого 2014 року, по даній адресі зареєстрований також і відповідач (а.с.13). Згідно з довідкою про доходи позивача, середньомісячна заробітна плата останньої складає близько 1370 грн. (а.с.14). Оцінюючи вищеперераховані докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку та не спростовані відповідачем. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою ст. 181 цього ж Кодексу, рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина друга ст.182 СК України). Згідно зі ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно зі ст.10 та ст.60 цього ж Кодексу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про підставність та доведеність позовних вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про наявність існування правових підстав для їх задоволення. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати в розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved