Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації "Донецькміськгаз" звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ, в якому вказало, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], де вони значиться зареєстрованими. Позивач надає відповідачам для використання природний газ в їхню квартиру, але відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], користуючись природним газом, не здійснюють його оплату в повному обсязі у встановлених тарифах. У звьязку з цим відповідачі мають заборгованість за користування природним газом за період з 01 січня 1997 року по 01 липня 2013 року в розмірі 583,81 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів на його користь, а також інфляційні нарахування в розмірі 18,94 грн., 3 % річних в розмірі 8,93 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн. та судові витрат в розмірі 114,70 грн., що пов'язані зі сплатою судового збору при поданні заяви позивачем до суду про видачу судового наказі, котрий був відмінений за заявою відповідачів. Представник позивача за дорученням Моргунова А.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача і пояснила аналогічні покази, що викладені у позовній заяві, а також додала, що вказана в позовній заяві заборгованість за отриманий природний газ відповідачами склалася у відповідачів ще до вересня місяця 2010 року і після цього вони заборгованості не мали та сплачували щомісячно кошти за отриманий природний газ. Відповідач [PERSON] з позовом не згодна і пояснила, що в неї та її родині відсутня заборгованість за використаний природний газ, про що свідчать квитанції про щомісячну сплату його вартості. Крім того, вона просить суд застосувати діюче законодавство стосовно позовної давності до вимог позивача. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явились, але від них надійшли заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За до ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно. До матеріалів справи приєднана довідка КП "Управляюча компанія Будьоннівського р-ну м. Донецька", відповідно до якої відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають та зареєстровані у [ADDRESS]. Згідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги/ береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Тому відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повинні сплачувати отриману ними послугу у вигляду теплопостачання, бо між ними та позивачем виникли правовідносини про надання послуг, коли виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обв'язку та сплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Однак, суд вважає, що позивач неправомірно звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за наданий природний газ за час з 01 січня 1997 року по 01 липня 2013 року в розмірі 583,81 грн., оскільки вказані вимоги виходять поза строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, і позивач не ставить питання щодо відновлення цього строку, а відповідач [PERSON] наполягає на застосуванні цього строку позовної давності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за наданий природний газ за час з 01 січня 1997 року по 01 вересня 2010 року у зв'язку із закінченням строку позовної давності. Посилання позивача у його позовній заяві та посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що строк позовної давності враховується, виходячи з того, що 10 вересня 2013 року Будьоннівським райсудом м. Донецька був виданий судовий наказ про стягнення з відповідачів за період з 01 січня 1997 року по 01 липня 2013 року в розмірі 583,81 грн., інфляційні нарахування в розмірі 18,94 грн., 3 % річних в розмірі 8,93 грн., судовий збір в розмірі 114,70 грн., який був скасований 11 грудня 2013 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки заява про видачу судового наказу позивачем від 20 серпня 2013 року була подана про стягнення цієї заборгованості вже з порушенням строку позовної давності. Разом із цим, відповідачем [PERSON] надані суду квитанції про сплату коштів за отриманий природний газ, починаючи з 2010 року, відповідно до яких відповідачами щомісячно проводились оплати за природний газ у встановлених тарифах і у повному обсязі, а саме: з вересня місяця 2010 року до січня 2011 року нараховано - 156,40 грн. фактично сплачено - 156,40 грн., з січня 2011 року по січень місяць 2012 року нараховано - 484,52 грн., фактично сплачено - 492,80 грн., з січня 2012 року по січень місяць 2013 року нараховано 480.61 грн., фактично сплачено - 500,00 грн., з січня 2013 року по липень місяць 2013 року нараховано 234,60 грн., фактично сплачено - 240,00 грн., що також підтверджується доданими розрахунками позивача про це (а.с.4-5). Тому, суд вважає, що відсутні підстави і для стягнення заборгованості за використаний природний газ з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за час з вересня місяця 2010 року по 01 липня 2013 року. Оскільки суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають повному задоволенню, то не можуть бути задоволені вимоги позивача і щодо стягнення з відповідачів інфляційних нарахувань в розмірі 18,94 грн., 3 % річних в розмірі 8,93 грн., судового збору в розмірі 243,60 грн. та судових витрат в розмірі 114,70 грн. у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України та ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.64,67,156,162 ЖК України, ст.ст. 526,625 ЦК України та

Outcome: dismissed