Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Мізунь» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 05 лютого 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мізунь» був укладений кредитний договір № 316/ЮКР/0 на отримання кредиту у розмірі 3 500 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27 відсотків на рік на строк до 03 лютого 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 316/ЮКР/0 від 05 лютого 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 316/ЮКР/0-П1 від 05 лютого 2016 року. 24 березня 2016 року сторони уклали додатковий договір до кредитного договору № 316/ЮКР/0 від 05 лютого 2016 року, відповідно до якого було збільшено ліміт кредитування з 3 500 000,00 грн. на 5 500 000,00 грн. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення умов договору позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 27 березня 2017 року у розмірі 6 523 437,49 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 27 березня 2017 року у розмірі 6 523 437,49 грн. та судовий збір. Позивач неодноразово зменшував позовні вимоги та остаточно просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 27 березня 2017 року у розмірі 1 899 769,88 грн., що складається із простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 1 541 851,35 грн., пені на прострочений кредит у розмірі 299 027,91 грн., пені на прострочені відсотки у розмірі 58 890,62 грн., судовий збір. 09 січня 2017 року ухвалою суду у задоволенні заяви про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, укладену сторонами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Радабанк» до [PERSON] за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Мізунь» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити відповідно до заяви про зменшення позовних вимог. Додатково пояснив, що 03 жовтня 2016 року відповідачу було направлено вимогу про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а 01 листопада 2017 року - вимогу про сплату заборгованості по тілу кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Мізунь» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 05 лютого 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мізунь» був укладений кредитний договір № 316/ЮКР/0 на отримання кредиту у розмірі 3 500 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27 відсотків на рік на строк до 03 лютого 2017 року (а.с. 6-11). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 316/ЮКР/0 від 05 лютого 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк», [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мізунь» укладено договір поруки № 316/ЮКР/0-П1 від 05 лютого 2016 року (а.с.14-16). 24 березня 2016 року сторони уклали додатковий договір до кредитного договору № 316/ЮКР/0 від 05 лютого 2016 року, відповідно до якого було збільшено ліміт кредитування з 3 500 000,00 грн. на 5 500 000,00 грн.(а.с. 12-13). Згідно меморіальних ордерів № 11859.5048 від 08 лютого 2016 року, № 11799.5048 від 08 лютого 2016 року, № 6548.5048 від 10 лютого 2016 року, № 732.5048 від 25 березня 2016 року, № 6421.5048 від 25 березня 2016 року, № 5462.5048 від 25 березня 2016 року, № 4222.5048 від 28 березня 2016 року, № 9836.5048 від 28 березня 2016 року, № 11304.5048 від 04 квітня 2016 року, позивач перерахував грошові кошти у загальному розмірі 5 500 000,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «Мізунь» відповідно до кредитного договору № 316/ЮКР/0 від 05 лютого 2016 року (а.с.26-34). 05 січня 2017 року на адресу відповідача було направлено вимогу про оплату заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за Кредитним договором № 316/ЮКР/0 від 05 лютого 2016 року (а.с. 35). 30 травня 2017 року рішенням Господарського суду Івано-Франківської області позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Радабанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мізунь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Астрея» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю та стягнуто з солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мізунь» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Астрея» прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 5 500 000,000 грн., пеню на прострочений кредит у розмірі 299 027,91 грн., пеню на прострочені відсотки у розмірі 58 890,62 грн. (а.с.71-74). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 316/ЮКР/0 від 05 лютого 2016 року заборгованість станом на 27 березня 2017 року становить у розмірі 1 899 769,88 грн., що складається із простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 1 541 851,35 грн., пені на прострочений кредит у розмірі 299 027,91 грн., пені на прострочені відсотки у розмірі 58 890,62 грн. (а.с. 56-60). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Тому станом на 27 березня 2017 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 1 541 851,35 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені за прострочений кредит у розмірі 299 027,91 грн., пені за прострочені відсотки у розмірі 58 890,62 грн. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно п. 9.1 Кредитного договору за порушення строків погашення кредиту, процентів, винагороди за користування кредитом, передбачених у т.ч. п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 3.5, 6.4 даного кредитного договору, позичальник зобов'язується сплатити на користь та на вимогу кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня, нарахованої на суму простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Відповідно до п. 3.2 Договору поруки порука припиняється у випадку виконання у повному обсязі боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Як встановлено судом, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Мізунь», а відтак і поручитель [PERSON] взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 03 лютого 2017 року, сплачуючи її частинами, щомісячними платежами в сумі 450 000,00 грн., а останній платіж 2 150 000,00 грн. до 03 лютого 2017 року. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя з урахуванням того, що умови договору поруки від 05 лютого 2016 року про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Згідно виписки з особового рахунку 01 листопада 2016 року утворилась заборгованість по тілу кредиту, 03 жовтня 2016 року - по відсоткам (а.с.61-62). Позов пред"явлено до суду 05 квітня 2017 року. Оскільки вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту пред"явлено до збігу шестимісячного строку з поручителя підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 1 541 851,35 грн. та пеня за прострочений кредит у розмірі 299 027,91 грн. Позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочені відсотки у розмірі 58 890,62 грн. не підлягають стягненню з поручителя, оскільки в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України в частині вимог щодо відсотків порука є припиненою. Отже, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Радабанк» до [PERSON] за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Мізунь» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню: стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Радабанк» (ЄДРПОУ 21322127, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, пр.О.Поля, 46) заборгованість за кредитним договором № 316/ЮКР/0 від 05 лютого 2016 року станом на 27 березня 2017 року у розмірі 1 840 879 (один мільйон вісімсот сорок тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 26 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 1 541 851,35 грн., пені на прострочений кредит у розмірі 299 027,91 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 97 851,56 грн. (а.с.1), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Під час розгляду справи по суті представником позивача зменшено позовні вимоги , а тому з урахуванням зменшених позовних вимог необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 28 496,55 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 1 840 879,26 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 27 641,65 грн. (1 840 879,26 грн. х 100% : 1 899 769,88 грн. = 97 % х 28 496,55 грн.). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 27 641,65 грн.

Outcome: partial