Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування свого позову позивачка вказала, що вона являється матір?ю [PERSON] , [INFO] . [INFO] донька позивачки [PERSON] народила сина [PERSON] . Позивачка, її донька та внук зареєстровані та проживали разом в одному будинку по [ADDRESS] . Так як у селі не має роботи, позивачка 02.12.2019р. поїхала на заробітки до м. Москви у РФ, а повернулася 03.07.2020р. Коли повернулася, то дізналася, що її донька з лютого 2020 року вела аморальний спосіб життя, вживала спиртні напої у присутності малолітньої дитини, залишала дитину саму закриту у будинку, не займалася її лікуванням. 09 липня 2020 року відповідачка покинула свого сина на позивачку і поїхала у невідомому напрямку. Таким чином відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов?язків. Так як батько дитини записаний у свідоцтві про народження дитини зі слів матері, мати з дитиною не проживає, то дитина залишилася без батьківського піклування та в даний час проживає разом з позивачкою, яка є його бабусею і може бути опікуном. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За вказаних обставин позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та призначення її його опікуном. У судове засідання позивачка [PERSON] не з?явилася, при цьомуподала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася по невідомих суду причинах, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - органу опіки та піклування Жашківської міської ради Бондарчук І.В. - у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно частин 1, 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [PERSON] , [INFO] , являється матір?ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). [PERSON] являється матір?ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції у Черкаській області. З довідки про склад сім`ї №611 від 29.07.2020р., виданої виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] має наступний склад сім?ї: дочка [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] . З довідок про реєстрацію місця проживання №614 та №615 від 29.04.2020р., виданих виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] та її дочка [PERSON] , зареєстровані в одному будинку по [ADDRESS] . Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської област,і [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в будинку своєї матері [PERSON] , має середню-спеціальну освіту, ніде не працює, неодружена, має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час [PERSON] за вказаною адресою не проживає, залишила дитину на бабусю і поїхала працювати у м. Умань. На [PERSON] надходили усні звернення від сусідів про неналежне виконання батьківських обов?язків. [PERSON] має складний характер, проявляє агресію, на контакт із фахівцем соціальної роботи не йде. У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов сім?ї від 29.07.2020р., в будинку [PERSON] зареєстрована та проживає її донька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] . [PERSON] одинока, ніде не працює, вихованням та лікуванням сина не займається, так як влаштовує своє особисте життя. Дитина у свої три роки знервована, зовсім не розмовляє, постійно брудна і голодна. У будинку часто знаходяться незнайомі чоловіки, з якими [PERSON] розпиває спиртні напої. При відвідуванні сім?ї виявлено, що малолітній [PERSON] знаходиться під наглядом бабусі [PERSON] з того часу як донька пішла здому. За сім?єю постійно здійснювався нагляд соціальним працівником, надавалася можлива допомога, проводилися бесіди з матір?ю дитини, але все це не дало бажаних результатів. У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов сім?ї від 25.11.2020р., [PERSON] проживає разом з малолітнім внуком [PERSON] , не працює, так як доглядає внука та утримує домашнє господарство, за рахунок якого живе сім?я. Дочка [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, материнських обов?язків щодо сина [PERSON] не виконує. [PERSON] забезпечує внука усім необхідним для повноцінного життя та розвитку. Відповідно до висновку від 13.05.2021р., орган опіки та піклування Жашківської міської ради з метою соціального захисту дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] . Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.07.2016 № 760/18209/15-ц та від 14.09.2016 № 216/2914/14-ц). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положенням ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України). Згідно із ч.ч.1, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені ст.150 СК України, не надає матеріальну допомогу своїй дитині, не приймає участі у її вихованні, не дбає про її духовний і моральний розвиток, не відвідує її, взагалі не цікавиться її життям, а тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування, і вважає, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». З огляду на вищевказані обставини, враховуючи перш за все інтереси дитини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки вбачає небажання матері брати участь у вихованні сина. У частині позовних вимог щодо призначення позивача опікуном та зобов?язання органу опіки та піклування Жашківської міської ради звернутися з поданням про призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне відмовити, оскільки висновок органу опіки та піклування Жашківської міської ради від 13.05.2021р., був прийнятий лише про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] , а питання щодо встановлення опіки над малолітнім в даному висновку не вирішувалося. У відповідності ч.2 ст.63 ЦПК України якщо при розгляді справи буде встановлено, що малолітня чи неповнолітня особа, позбавлена батьківського піклування, не має законного представника, суд ухвалою встановлює над нею відповідно опіку чи піклування за поданням органу опіки та піклування, призначає опікуна або піклувальника та залучає їх до участі у справі як законних представників. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до положення ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Положенням ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial