Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 20416 грн. в якості відшкодування фактичних витрат, понесених на відновлювальний ремонт пошкоджень, завданих в результаті пошкодження належного йому транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди; стягнути всі судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що 13 січня 2017 року приблизно об 20-10 год. по Бериславському шосе, 17 в місті Херсоні відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом FORD Granada державний номер [NUMBER], не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із належним йому автомобілем [NUMBER], в результаті чого його транспортний засіб було пошкоджено. Факт вини відповідача у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої належний йому автомобіль було пошкоджено, підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2017 року. Наслідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача є пошкодження автомобіля, згідно з звітом про оцінку вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту становить 21127,65 грн. Фактично на відновлювальний ремонт ним було витрачено 20416 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ "Європейський страховий союз", до якої він звернувся із заявою про страхове відшкодування, однак до часу звернення із позовом до суду жодних виплат або повідомлення про відмову у виплаті ним так і не отримано. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2017 року у справі №766/1101/17 встановлено, що [PERSON] 13.01.2017 р. о 20.10 год. в м. Херсоні по вул. Бериславське шосе, 17, керуючи транспортним засобом FORD Granada державний номер [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України. [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Постанова набула законної сили 13.03.2017 р. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є винною особою дії якої призвели до ДТП. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №80/1-17 від 02.02.2017 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу DAЕWOO SENS державний номер [NUMBER] становить 21127,65 грн., вартість матеріального збитку становить 18734,36 грн. Як вбачається з рахунку №25 для проведення ремонтно-відновлювальних робіт від 06.02.2017 р., акту виконаних робіт від 17.02.2017 р., та квитанції від 17.02.2017 р., позивачем фактично було витрачено на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу 20416 грн. Позивачем неодноразово направлялись листи, заяви до ПрАТ "Європейський страховий союз" із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та вимогою про відшкодування збитків, однак вказані листи залишені страховою компанією без уваги. Крім того, позивачем на адресу відповідача направлено претензію про компенсацію шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка також залишена поза увагою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., в зв'язку зі звільненням позивача від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved