Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач у серпні 2020 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 \~усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 21 квітня 2009 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісяця. \~Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 змінено мінімальний розмір аліментів на дитину та підвищено їх мінімальний розмір до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з викладеним позивачка звернулася до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів. У судове засідання позивач не з`явилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 21 квітня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісяця, починаючи з 18 лютого 2009 року до досягнення ним повноліття (а.с.10-12). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] [INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що відповідач сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, про що свідчить додана до матеріалів справи копія постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.8). 08.07.2017 набрав чинності\~Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину. У відповідності до ч.2 ст.182СК України\~(в ред. від 08.07.2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.183 СК\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв`язку з чим, визначений рішенням суду розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом враховано, відповідач є працездатним, інших виконавчих документів, за якими з нього стягуються аліменти відсутні, тобто, відповідач є таким, що в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Крім того, суд бере до уваги визнання відповідачем позовних вимог. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.183\~СК\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів не відповідає вимогам чинного законодавства, тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9\~ст.\~7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним\~засадам суспільства,\~розмір стягуваних\~аліментів підлягає\~зміні з\~300\~грн.\~на 1/4\~частину з\~усіх видів\~заробітку /доходу/,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, щомісячно,\~до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вимога позивача про стягнення зміненого розміру аліментів з дня пред`явлення позову є безпідставною, оскільки відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Тому, враховуючи зазначене, новий розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з дня набрання даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial