Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи позов тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, площею 3,6359 га (кадастровий номер 0522281000:03:000:0262), що розташована на території Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач спадщину прийняла за законом, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості, у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа на вказане майно, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 27.04.2020 ухвалою суду розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, а також витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзиву на позов, утім згідно заяви поданої до суду позовні вимоги визнав у повному обсязі та просить про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.223 ЦПК України, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі, за відсутності сторін спору, при цьому, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с.3). Після її смерті відкрилася спадщина. Із матеріалів Спадкової справи №170/2016 до майна померлої [PERSON] встановлено, що своїм правом на спадкування скористалась дочка спадкодавця - позивач [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги спадкування. Факт родинних відносин [PERSON] із спадкодавцем підтверджено свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с.7). Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка, яка є позивачем по справі, отож вона їй належить в цілому. Судом встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6359 га (кадастровий номер 0522281000:03:000:0262), що розташована на території Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на землю серія ВН №114555. За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно матеріалів цивільної справи встановлено, що правовстановлюючий документ на підтвердження належності майна спадкодавцеві втрачено, що унеможливлює реалізацію спадкових прав позивачем в нотаріальному порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Крім цього, відповідач подав заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved