Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачі 17 лютого 2010 року звернулися до суду з вказаним позовом, в якому згідно останньої редакції уточнень зазначили, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], залишилася спадщина. Померла, за життя, склала заповіт, посвідчений 04.11.2003 р. приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4690, згідно якою зробила наступне розпорядження (охопивши лише частину спадкового майна): 1/2 частку квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] (син померлої); грошові вклади з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0164 за рахунком [NUMBER], у філії № 6719/065 за рахунком [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заповіла [PERSON] (онука померлої); грошові вклади з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 16719/0246 за рахунками [NUMBER], [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», прості іменні акції ВАТ «Дніпропетровський Металургійний завод ім. Петровського» з належними дивідендами в кількості 1000 штук, номінальною вартістю 0,25 коп., заповіла [PERSON] (дочка померлої). [PERSON] є непрацездатною дочкою спадкодавця, оскільки їй 63 роки та вона є інвалідом II групи, що підтверджено відповідними документами, доданими до позовної заяви, а тому згідно ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту, вона спадкує половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, вона має право на збільшення належної їй частки, що визначена заповідачем у заповіті, до розмірів обов'язкової частки. Право на отримання обов'язкової частки не залежить від згоди інших спадкоємців. Спадкоємцями першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України є діти померлої: [PERSON] та [PERSON]. Позивачі просили визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], ? частину грошових вкладів з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0164 за рахунком [NUMBER], у філії № 6719/065 за рахунком [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в порядку спадкування обов'язкової частки після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на грошові вклади з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0246 за рахунками [NUMBER], [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», прості іменні акції ВАТ «Дніпропетровський Металургійний завод ім. Петровського» з належними дивідендами в кількості 1000 штук, номінальною вартістю 0,25 коп., в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на ? частини грошових вкладів з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0164 за рахунком [NUMBER], у філії № 6719/065 за рахунком [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в порядку спадкування за заповітом, після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO]. Ухвалою від 18.12.2013 року замінена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на ТВБВ №10003/0603 філію Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Позивач [PERSON] в судовому засіданні, яка також представляє інтереси [PERSON] на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та заперечували проти їх задоволення. Представник співвідповідача в судове засідання не з'явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, письмових заяв не надходило. Треті особи у судове засідання не з'явилися, про день і час проведення слухання справи повідомлялися належним чином. Надійшли письмові заяви з проханням слухати справу у їх відсутність та прийняти рішення згідно діючого законодавства. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що право власності на ? частину квартири [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.04.1996 року, виданого АП ДМЗ ім. Петровського, згідно з розпорядженням за № 1458-П та свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2003 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 2-154 (Т.1, а.с.54, 17,18). Інша ? частина вказаної квартири належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.04.1996 року, виданого АП ДМЗ ім. Петровського, згідно з розпорядженням за № 1458-П та свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2003 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 2-154 (Т.1, а.с.54, 17,18). Встановлено, що [PERSON] [INFO] померла (Т.1, а.с.11). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 04.11.2003 року, згідно якого належну їй 1/2 частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON]; грошові вклади з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0164 за рахунком [NUMBER], у філії № 6719/065 за рахунком [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заповіла [PERSON]; грошові вклади з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0246 за рахунками [NUMBER], [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», прості іменні акції ВАТ «Дніпропетровський Металургійний завод ім. Петровського» з належними дивідендами в кількості 1000 штук, номінальною вартістю 0,25 коп., заповіла [PERSON] (дочка померлої) (Т.1, а.с.10). Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], з заявами про прийняття спадщини звернулися: 22.10.2009 року [PERSON]; 03.07.2009 року [PERSON]; 10 лютого 2010 року [PERSON] (Т.1, а.с.233-252). Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] встановлена II група інвалідності з 22.04.1976 року довічно (Т.1, а.с.14). Отже, на момент смерті [PERSON], її донька була непрацездатною, а тому має законне право на обов'язкову частку, відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України. Відповідно до абз.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., при визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для визначення розміру обов'язкової частки у спадщині важливим є визначення кола осіб, які б могли спадкувати за законом у разі відсутності заповіту. В разі спадкування за законом, спадкоємцями померлої [PERSON] були б її діти: позивач [PERSON], відповідач [PERSON] (Т.1, а.с.13 на звороті). Отже, спадкоємці успадкували б по 1/4 частині спірної квартири, тобто ? частина, на яку відкрилася спадщина : 2 спадкоємців за законом. Визначення розміру обов'язкової частки у спадщині здійснюється шляхом визначення половини від поділу усієї спадщини (яка береться за одиницю) на попередньо визначену кількість спадкоємців. Обов'язкова частка ж це не менше половини того, що мав отримати спадкоємець, отже обов'язкова частка [PERSON] складає 1/8 частину спірної квартири, яка розраховується наступним чином: 1/2 частина квартири ділиться на 2-х спадкоємців за законом дорівнює 1/4 частина, а половина 1/4 частини становить 1/8 частина. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки на час смерті спадкодавця [PERSON] позивач була непрацездатною вона, в силу положення ст. 1241 Цивільного кодексу України, має право на обов`язкову частку в спадковому майні, яка рівна 1/8 частині цього майна, а тому поданий нею позов підлягає задоволенню в цій частині. Натомість, позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] ? частину грошових вкладів з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0164 за рахунком [NUMBER], у філії № 6719/065 за рахунком [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в порядку спадкування обов'язкової частки після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 1218, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина - грошові вклади, що зберігаються на рахунках Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», прості іменні акції ВАТ «Дніпропетровський Металургійний завод ім. Петровського». За змістом ст. 1228 ЦК України, вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Заповіт, складений після того, як було зроблене розпорядження банку (фінансовій установі), повністю або частково скасовує його, якщо у заповіті змінено особу, до якої має перейти право на вклад, або якщо заповіт стосується усього майна спадкодавця. Частина 1 ст.1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Разом з тим, частина 1 ст.1241 ЦК України передбачає обов'язкову долю відповідача як непрацездатну дочку спадкодавця, незалежно від змісту заповіту, яка становить не менш половини частки яка б належала йому при відсутності заповіту. Як зазначено вище, за життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого грошові вклади з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», прості іменні акції ВАТ «Дніпропетровський Металургійний завод ім. Петровського» з належними дивідендами в кількості 1000 штук, номінальною вартістю 0,25 коп., заповіла [PERSON]. Проте, при визначенні обов`язкової частки у спадщині [PERSON] на грошові вклади, з'ясувалося, що сума грошових вкладів за заповітом, який залишила [PERSON] на користь [PERSON] значно перевищує обов'язкову частку в спадщині, тому у суду не має правових підстав застосовувати до позовних вимог в цій частині ст. 1241 ЦК України. У зв'язку з чим, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] право власності на ? частини грошових вкладів з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0164 за рахунком [NUMBER], у філії № 6719/065 за рахунком [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в порядку спадкування за заповітом, після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO], оскільки вказані вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині позовних вимог про визнання за нею права власності на грошові вклади з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0246 за рахунками [NUMBER], [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», прості іменні акції ВАТ «Дніпропетровський Металургійний завод ім. Петровського» з належними дивідендами в кількості 1000 штук, номінальною вартістю 0,25 коп., в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], за нижченаведеним. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Главою 85 ЦК України, спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Крім того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Так, позивачем [PERSON] не надано належних доказів того, що нею втрачена можливість оформлення спадщини в нотаріальній конторі, оскільки главою 13 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/205 95 передбачено, що в разі відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, останній має винести обґрунтовану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Письмових доказів відмови нотаріуса у видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право на спадщину матеріали справи не містять. Тобто, спадкоємець на цей час не позбавлений права оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку. Відповідач не заперечує право [PERSON] на спадкову масу, визначену в заповіті. В зв'язку з відсутністю порушення, невизнання або оспорювання права на спадщину, яка відкрилося після смерті [PERSON], суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо його захисту, а тому вважає, що підстав для задоволення позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на грошові вклади з належними процентами та компенсаційними виплатами у філії № 6719/0246 за рахунками [NUMBER], [NUMBER] Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», прості іменні акції ВАТ «Дніпропетровський Металургійний завод ім. Петровського» з належними дивідендами в кількості 1000 штук, номінальною вартістю 0,25 коп., в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] немає. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial