Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON],третьої особи: [PERSON] про звернення стягнення та виселення, посилаючись на те, що 03.04.2008 року між [PERSON] ( третя особа) та ПАТ КБ "Приватбанк" був укладений кредитний договір № HАС0GI0000006731, відповідно до умов якого позивач надав третій особі кредит в розмірі 303000.00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом кінцевим терміном повернення 03.12.2016 року. Згідно заяви [PERSON] від 24.09.2008 року даний кредитний договір переведено з національної валюти гривня в валюту Долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 60402.17(Дол.США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі14.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору Третя особа зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконала,що призвело до заборгованості, яка станом на 17.04.2013 року складає 80615.06 (Долар США), яка складається з наступного: заборгованість за кредитом -49621.30(Долар США); заборгованість по процентам за користування кредитом - 14341,59(Долар США);заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 2537.73(Долар США);пеня за своєчасність виконання зобов»язань за договором-10245.83(Долар США), а також штрафи відповідно до Договору: штраф (фіксована частина) 31.29(Долар США); штраф(процентна складова) 3837.32 (Долар США). В забезпечення зобов»язань за кредитним договором ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» і Відповідач 03.04.2008 року уклали договір іпотеки № HАС0GI0000006731. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 317.10кв.м,житловою площею 142.10кв.м, який розташований за адресою: Харківська область,м.Лозова,пров. Вишневий,буд.4. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 404000грн.00коп. У відповідності до ст. 6 Закону України « про іпотеку», іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований Предмет іпотеки і яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. В звязку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HАС0GI0000006731 від 03.04.2008 року звернути стягнення на будинок загальною площею 317.10 кв.м,житловою площею 142.10кв.м та земельну ділянку, які розташовані за адресою: Харківська область м.Лозова, пров.Вишневий,буд.4,шляхом продажу вказаного предмету іпотеки( на підставі договору іпотеки № HАС0GI0000006731 від 03.04.2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк « Приват Банк»(49094,м.Дніпропетровськ,вул.Набережна Перемоги,50,код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості,її перепланування та перебудови,з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій,необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити Відповідача та інших осіб, які зареєстровані та /або проживають у житловому будинку(предмет іпотеки), розташованому за адресою: Харківська область,м.Лозова, пров. Вишневий,буд.4 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства,міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку; стягнути з Відповідача судові витрати в розмірі 3670,40грн. 19.09.2013 року представник позивача -відповідача через канцелярію суду надав уточнену позовну заяву, в якій змінив статус [PERSON] з третьої особи на відповідача, та прохає в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HАС0GI0000006731 від 03.04.2008 року, в розмірі 80615,06(Долар США), що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.04.2013 року складає 644114,34грн: звернути стягнення на будинок загальною площею 317.10 кв.м,житловою площею 142.10кв.м та земельну ділянку, які розташовані за адресою: Харківська область м.Лозова, пров.Вишневий,буд.4,шляхом продажу вказаного предмету іпотеки( на підставі договору іпотеки № HАС0GI0000006731 від 03.04.2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк « Приват Банк»(49094,м.Дніпропетровськ,вул.Набережна Перемоги,50,код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості,її перепланування та перебудови,з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій,необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити Відповідачів, які проживають у житловому будинку(предмет іпотеки), розташованому за адресою: Харківська область,м.Лозова, пров. Вишневий,буд.4 зі зняттям [PERSON] Н,О. з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства,міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку; стягнути з відповідачів судові витрати. 15.07.2013 року відповідач позивач [PERSON] надала зустрічну позовну заяву до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним вказаногоіпотечного договору, посилаючись на те,що 5 травня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей. Після укладання шлюбу її сім»я мешкала у будинку, подарованому їй відповідно до договору дарування від 2 жовтня 1997 року,який є предметом спору за даним провадженням. Коли вони з чоловіком вселились у будинок він був без зручностей, без внутрішнього оздоблення, фактично не придатний до проживання. За рахунок їхніх спільних коштів вони утримували будинок, робили у ньому капітальний ремонт, покращували його технічний стан. У квітні 2008 року її мати [PERSON], уклала із ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про іпотечний кредит № HАС0GI0000006731. Предметом договору було надання їй грошових коштів у сумі 303000 грн. із сплатою за користування кредитом у розмірі 15% річних,зі строком погашення кредиту не пізніше 3 грудня 2016 року. На прохання матері в забезпечення виконання умов договору про іпотечний кредит ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклав з нею іпотечний договір №HАС0GI0000006731 від 3 квітня 2008 року. Відповідно до умов якого вона передала в іпотеку нерухоме майно житлового призначення, а саме: будинок зі всіма об»єктами функціонально пов»язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 317,1 кв.м.житловою площею 142,1 кв.м, ща знаходиться за адресою: Харківська область,м.Лозова,пров.Вишневий,буд.4. Вказаний будинок належить їй на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області 17 серпня 2005 року, реєстраційний номер 11762626 від 18 серпня 2005 року. Також,в забезпечення виконання умов договору про іпотечний кредит вона надала земельну ділянку, площею 0,0298га,яка призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6311000000:20:052:0024. Вказані договори іпотеки були укладені без згоди її чоловіка, чим було порушено ч.1 ст.203 ЦК України та ч.3 ст.65 СК України. На підставі вищевикладеного відповідач- позивач прохає суд, визнати недійсним іпотечний договір HАС0GI0000006731, укладений 3 квітня 2008 року між нею та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; зобов»язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виключити з державного реєстру іпотек запис про обтяження житлового будинку, який розтащований за адресою: Харківська область, м.Лозова,пров.Вишневий,буд.4; зобов»язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень запис про обтяження земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства,загальною площею 0,0298га, кадастровий номер земельної ділянки6311000000:20:052:0024. 02.08.2013 року через канцелярію суду третя особа- позивач [PERSON] надав позов до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», третя особи: [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати недійсним іпотечний договір HАС0GI0000006731, укладений 3 квітня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; зобов»язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виключити з державного реєстру іпотек запис про обтяження житлового будинку, який розтащований за адресою: Харківська область,м.Лозова,пров.Вишневий,буд.4; зобов»язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень запис про обтяження земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства,загальною площею 0,0298га, кадастровий номер земельної ділянки6311000000:20:052:0024, посилаючись на аналогічні обставини, викладені в зустрічному позові [PERSON] про визнання недійсним іпотечного договору. 15.06.2015 року в судовому засіданні представник третьої особи- позивача [PERSON]-[PERSON] надав уточнений позов, в якому змінив підстави позову, в якому зазначив, що 2 жовтня 1997 року [PERSON] [PERSON] був подарований житловий будинок,який розташований за адресою: Харківська область, м.Лозова,пров. Вишневий,4. Згідно п.1 іпотечного договору, укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», обсяг будівельних робіт було виконано на 54 проценти. Згідно п.3 договору його інвентаризаційна вартість становила 20882,00грн. Згідно акта державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об»єкта до експлуатації від 20 жовтня 2004 року подарований [PERSON] житловий будинок,загальною площею201,10кв.м було введено в експлуатацію. 17 серпня 2005 року згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно двоповерховий житловий будинок,житловою площею 142,1 м.кв разом з господарськими будівлями і спорудами було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. 5 червня 2006 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Після укладання шлюбу подружжю було присвоєно прізвище [PERSON] та воно мешкало в будинку, подарованому [PERSON] згідно договору дарування від 2 жовтня 1997 року. Будинок спочатку був без зручностей, без внутрішнього оздоблення, фактично не придатний до проживання. З метою покращення житлових умов своєї сім»ї [PERSON] 7 червня 2006 року отримав від свого батька [PERSON] безпроцентну позику в розмірі 15000,00грн з кінцевою датою повернення 7 червня 2015 року на поліпшення будинку [PERSON] 24 жовтня 2006 року у подружжя народився син- Михайленко Т.А.. Тому, коли [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною, то [PERSON] займався підприємницькою діяльністю, з 1 липня 2006 року по 4 січня 2011 року обіймав посаду виконавчого директора ПП фірми «Лотос», і за рахунок його заробітку та коштів,що отримувала [PERSON] ними було здійснено суттєві поліпшення подарованого житлового будинку. Хоча даний будинок і не є їхньою спільною сумісною власністю, однак дана обставина не позбавляє [PERSON] права власності на невід»ємні поліпшення житлового будинку,які були здійснені ним особисто і за його рахунок в період з 5 червня 2006 року до цього часу. 3 квітня 2008року мати [PERSON] [PERSON] уклала договір про іпотечний кредит №НАС0GІ0000006731 з ЗАТ КБ «ПРИВАТБНК». Предметом договору було надання їй грошових коштів у сумі 303000 грн. із сплатою за користування кредитом у розмірі 15%річних, зі строком погашення кредиту не пізніше 2 грудня 2016року. В забезпечення виконання умов договору ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклав з [PERSON] іпотечний договір №НАС0GІ0000006731 від 3 квітня 2008 року. Враховуючи суттєвий внесок [PERSON] в ремонт подарованого його дружині житлового будинку,укладений сторонами 3 квітня 2008 року іпотечний договір призводив до розпорядження його рухомим майном без його згоди і відома, а також створював загрозу позбавлення його права власності на здійснені ним особисто або за його рахунок невідємні поліпшення. Представник третьої особи позивача в уточненому позові зазначив,що при укладанні іпотечного договору між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було порушено ч.1 ст.203 ЦК України та ч.3 ст.65 СК України, а саме: не було отримано письмової згоди на укладання зазначеного договору від її чоловіка [PERSON] Крім того, в зв»язку з відсутністю підписання між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] валюти кредитування 24 вересня 2008 року відповідальність [PERSON] за іпотечним договором не може перевищувати 303\~000грн. Враховуючи часткове погашення боргу [PERSON] в розмірі близько 300000грн звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення мешканців з житлового будинку є незаконним. В зв»язку з вищевикладеним представник третьої особи- позивача звернувся до суду з уточненим позовом, в якому прохає визнати недійсним іпотечний договір №НАС0GІ0000006731 від 3 квітня 2008 року,укладений між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; зобов»язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виключити з державного реєстру іпотек запис про обтяження житлового будинку,який розташований за адресою:Харківська область, м.Лозова, пров.Вишневий, буд.4; зобов»язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень запис про обтяження земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства,загальною площею 0,0298га, кадастровий номер земельної ділянки 6311000000:20:052:0024. 15.06.2015 року відповідачпозивач- третя особа [PERSON]. надала зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів та визнання іпотеки припиненою, посилаючись на те,що зважаючи на той факт,що між позичальником та банком було укладено додаткову угоду, відповідно до якої первинне зобов»язання( у гривні) було припинено належним виконанням повним погашенням кредиту,і створено нове зобо»язання( валютне),на забезпечення якого, іпокодавець згоду не давала, іпотека є припиненою. В зв»язку з чим [PERSON] прохає визнати іпотеку, припиненою з моменту укладання додаткової угоди до кредитного договору,яким встановлено основне зобов»язання; в задоволенні первинних позовних вимог відмовити. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини,викладені в ній. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи: [PERSON],[PERSON] про визнання недійсним іпотечного договору, уточненого позову [PERSON] до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи: [PERSON],[PERSON] про визнання недійсним іпотечного договору,зустрічної позовної заяви [PERSON] до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,третя особа: [PERSON] про захист прав споживачів та визнання іпотеки припиненою -відмовити. Відповідач-третя особа [PERSON] та її представник [PERSON]М.в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнали, та заперечували проти їх задоволення. Зустрічну позовну заяву [PERSON] та уточнений позов [PERSON]про визнання недійсним іпотечного договору та зустрічний позов [PERSON] про захист прав споживачів та визнання іпотеки припиненою підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідач- позивач- третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнали, та заперечували проти їх задоволення. На задоволенні зустрічних позовних вимог та на задоволенні уточненого позову [PERSON] наполягали в повному обсязі. Позивач- третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позову та зустрічних позовних вимогах [PERSON] про визнання недійсним іпотечного договору та про захист прав споживачів та визнання іпотеки припиненою наполягали та прохали їх задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку\~\~про\~\~часткове задоволення позову. Судом встановлено, що\~\~03.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №НАС0GІ0000006731, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 303000,00грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00% на рік на суму заборгованості з кредитом з кінцевим терміном повернення 03.12.2016 року(т.1а.с.19-24). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 3.04.2008 року уклали договір іпотеки №НАС0GІ0000006731. Відповідно до вказаного договору [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 317,10 м.кв.,житловою площею 142,10м.кв,який розташований за адресою: Харківська область, м.Лозова, пров.Вишневий, 4(т.1 а.с.83-84). Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно,виданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області, 17серпня 2005 року,зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.08.2005 року,номер запису 19542, в книзі 75, реєстраційний номер 11762626. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 404000,00грн.(т.1а.с.25,86,87). У відповідності до ст..6 Закону України « Про іпотеку»,за даним договором іпотека,поширюється на земельну ділянку,загальною площею 0,1000га, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР№083794,виданого Лозівським міським відділом земельних ресурсів 01.08.2005 року для ведення особистого селянського господарства(т.1а.с.88). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов»язків ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв»язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»(т.1 а.с.48). 24.09.2008 року [PERSON] звернулася до Банку з заявою,в якій прохає змінити валюту погашення кредиту(т.1а.с.38).Так, на підставі даної заяви між Банком та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року, відповідно до умов якої Банк зобов»язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № 29094050043915 на строк з 24.09.2008 року по 03.12.2016 року включно,у вигляді строкового кредиту у розмірі 60402,17 доларів США на наступні цілі:покращення житлових умов,зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місять на суму залишку заборгованості за кредитом,винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту,винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу,згідно п.7.2. даного Договору. Так,станом на 24.09.2008 року залишок заборгованості по Договору про іпотечний кредит складає 300802,82грн,що еквівалентно 60402,17 доларів США(а.с.26-30). Відповідно до умов вказаного договору погашення заборгованості здійснюється відповідно до Графіка погашення кредиту(а.с.т.1 а.с.31-32). Крім того, в результаті розгляду заяви про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит відбулася заміна транзитного рахунку з 29093059231484 на 29090052314112, про що [PERSON] була повідомлена листом від 20.06.2011 року. Згідно з\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення умов договору [PERSON] зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконана,що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17.04.2013 року становить 80615,06 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом -49621.30(Долар США); заборгованість по процентам за користування кредитом - 14341,59(Долар США);заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 2537.73(Долар США);пеня за своєчасність виконання зобов»язань за договором-10245.83(Долар США), а також штрафи відповідно до Договору: штраф (фіксована частина) 31.29(Долар США); штраф(процентна складова) 3837.32 (Долар США),що підтверджується розрахунком заборгованості (т.1 а.с.10-13). Відповідно до вимог законодавства Позивачем було направлено [PERSON] письмову вимогу про виконання зобов'язання, та попереджено, що у разі невиконання або неналежно виконання боржником основного зобов»язання іпокодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним обов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,з подальшим виселенням всіх мешканців житлового будинку (т.1а. с.15). Однак, вимоги Позивача не виконано. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини другої\~статті 1050 Цивільного кодексу України\~наслідком порушення Позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст. 33 ЗУ «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частина 1 ст.38 Закону передбачає, що звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог іпотекодержателя за основним зобов'язанням шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві здійснюється за рішенням суду або на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель задовольняє свої вимоги за основним зобов'язанням у повному обсязі, що визначений на час виконання цих вимог, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки: витрат на утримання і збереження предмета іпотеки;витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Як роз'яснено у п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як\~статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої\~статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№5 у п.43 своєї Постанови від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Відповідно до ч. 4\~ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Вимогами ч.3\~ст.109 ЖК України\~передбачається, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим у ч. 1\~ст. 40 цього ж Закону\~зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3\~ст. 40 цього ж Закону\~законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої\~статті 109 ЖК Української РСР\~громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, частина друга\~статті 109 ЖК Української РСР\~встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої\~статті 39 Закону України «Про іпотеку»\~підлягають застосуванню як положення\~статті 40 цього Закону, так і норма\~статті 109 ЖК Української РСР. Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Судом встановлено, згідно іпотечного договору, в іпотеку передано житловий будинок, який був придбаний не за рахунок отриманих кредитних коштів, отже суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла. Така думка також викладена в Постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.03.2015 року №6-39 цс15. Таким чином,суд відмовляє в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»в частині виселення відповідачів [PERSON] та [PERSON] з житлового будинку за адресою: Харківська область,м.Лозова.пров.Вишневий,4. Що стосується початкової ціни реалізації предмета іпотеки, то представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судовому засіданні пояснив,що відповідно до п.1.3.2. Іпотечного договору від 03.04.2008 року, оціночна вартість Предмету іпотеки визначена шляхом проведення оцінки Предмету іпотеки згідно із звітом про оцінку від 26.03.2008 року, складеного ПриватБанком, становить 404000,00грн. П.1.4 вищевказаного Іпотечного договору встановлено, сторони погоджуються з тим,що у випадку задоволення вимог Іпокодержателя за рахунок Предмета іпотеки у будь-якому випадку його вартість буде визначатися на підставі акту незалежної оцінки нерухомого майна або встановлюватися за домовленістю сторін. В іншій частині суд знаходить позовні вимоги Банку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, дійсно між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір №НАС0GІ0000006731, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 303000,00грн, який в подальшому за її заявою був переведений з національної валюти гривня в валюту Долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 60402,17 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З умовами договору [PERSON]. погодилася, так як певний час виконувала його умови і погашала доларовий кредит у порядку і строки, встановлені Графіком. Однак, зобов'язання за вказаним договором належним чином вона не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17.04.2013 року склала 80615,06 доларів США. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи: [PERSON],[PERSON] про визнання недійсним іпотечного договору та аналогічного позову [PERSON] до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,треті особи: [PERSON], [PERSON], то суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, з наступних підстав. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною,здійснюється відповідним органом, який зобов»язаний надати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно ч.3 ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено,що правом власності є право особи на річ(майно),яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено,що власник володіє,користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.1 ч.1 ст.57 СК України майно набуте дружиною до шлюбу є її особистою приватною власністю. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить двоповерховий житловий будинок, площею 142,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Лозівської міської ради 17.08.2005 року та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно(т.1 а.с.118,119). Тому, оскільки предмет іпотеки набутий [PERSON] задовго до укладання договору іпотеки, то суд приходить до висновку про те,що предмет іпотеки належить саме [PERSON] на праві приватної власності. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений5.06.2006 року(т.1 а.с.122). З посиланням [PERSON] про те,що з моменту укладання шлюбу до моменту укладання договору іпотеки нею та її чоловіком [PERSON] були проведені покращення житлових умов, у зв»язку із чим спірне майно є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, суд не погоджується, оскільки, дана норма регулює відносини набуття права власності на новостворене майно. Предмет іпотеки не був створений з моменту укладання шлюбу, а набутий [PERSON] задовго до того, а саме 02.10.1997 року на підставі договору дарування(т.1 а.с.117). Крім того, належних письмових доказів на переобладнання житлового будинку, його перебудови [PERSON] та [PERSON] суду не надано, лише надано власноручно зроблений розрахунок виконаних робіт, який належним чином не оформлений(т.1 а.с. 38-40). Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови,що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови,щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Жодних належних доказів щодо визнання іпотечного договору недійсним [PERSON] суду не надала. В зустрічному позові про захист прав споживачів та визнання іпотеки припиненою, [PERSON] посилається на те,що між позичальником та банком було укладено додаткову угоду, відповідно до якої первинне зобов»язання(у гривні) було припинено належним виконанням - повним погашенням кредиту, і створено нове зобов»язання(валютне), на забезпечення якого, вона згоду не давала, тому іпотека є припиненою. Однак, як було встановлено в судовому засіданні та даний факт підтверджується матеріалами справи, після укладання додаткової угоди [PERSON] певний час виконувала її умови і погашала доларовий кредит у порядку і строки, встановлені Графіком. Тобто, в даному випадку ніякої мови про припинення зобов»язання належним виконанням повним погашенням кредиту, і створення нового зобов»язання(валютного) не йдеться. Що стосується посилання третьої особи за зустрічним позовом [PERSON] в своїх запереченнях на позовну заяву стосовно викупу іпотечного договору Державною іпотечною установою, та всіх пов»язаних з цим доводів, а саме: підвищення відсоткової ставки укладання додаткової угоди до іпотечного договору та визнання з цих підстав його припинення, суд вважає за необхідне зазначити, що Рішенням апеляційного суду Харківської області від 06.11.2012 року та Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.10.2014 року встановлено правомірність та відповідність законодавству України дії Банку. Тому, дані факти не підлягають перевірці, оскільки встановлені судовими рішеннями, які набрали чинності та ніким не скасовані (т.3 а.с.211-225). Крім того, відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних заяв,суд звертає увагу на те, що вказані позови подані до суду із спливом позовної давності. Відповідно до ст.. 256 ЦК України, позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст.. 257 ЦК України,загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, іпотечний договір між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений 03.04.2008 року, тому про нібито порушені права [PERSON] знала з моменту укладання вказаного договору, проте звернулася до суду із позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання іпотечного договору недійсним лише 15.07.2013 року, тобто з явним порушенням строків позовної давності. Також, суд зауважує,що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 05.06.2006 року, тому на момент укладання іпотечного договору він був обізнаний про наявність взаємовідносин між його дружиною та банком, про що свідчать обставини викладені як в позовній заяві за його позовом так і в уточненій позовній заяві.Отже, строк позовної давності сплинув 04.04.2011 року. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial