Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних із утриманням у навчальному закладі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26 липня 2008 року № 714, [PERSON] з 1 вересня 2008 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (КНУВС), який Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" було реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (НАВС). Зазначає, що 09 вересня 2008 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Чернівецькій області та відповідачем [PERSON] укладено Договір № Чв-13 про підготовку фахівця у КНУВС. Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Так, з 1 вересня 2008 року по 28 червня 2012 року відповідно до умов Договору відповідач [PERSON] у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 28 червня 2012 року № 378 відповідачу [PERSON] було присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Вказує, що навчальним закладом у повному обсязі було виконано умови вищезгаданого договору, так як після здобуття вищої освіти, відповідача було направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Чернівецькій області. Так, наказом УМВС України у Чернівецькій області від 25.12.2014 р. № 375 о/с відповідача [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу. Зазначає, що у зв'язку із звільненням відповідача з органів внутрішніх справ до спливу встановленого Договором трирічного строку перебування на службі після закінчення навчання, з нього на користь навчального закладу підлягають відшкодуванню витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі в загальній сумі 30203,86 (тридцять тисяч двісті три гривні вісімдесят шість копійок) грн., а саме: 12271,47 грн. - вартість грошового забезпечення відповідача; 6705,70 грн. - витрати на продовольче забезпечення; 8596,10 грн. - витрати на оплату комунальних послуг та спожитих відповідачем енергоносіїв; 2630,59 грн. - витрати на речове забезпечення. Крім того, вказує, що відповідача [PERSON] було ознайомлено та проінформовано про суму витрат, пов'язаних із утриманням у навчальному закладі та про необхідність відшкодування зазначеної шкоди. Проте, грошові кошти від відповідача до навчального закладу так і не надходили. Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Представник позивача Кирдан Б.В. у судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з'явився, але був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26 липня 2008 року № 714, [PERSON] з 1 вересня 2008 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (а.с. 8). Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Київський національний університет внутрішніх справ (КНУВС) було реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (НАВС). Так, 09 вересня 2008 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Чернівецькій області та відповідачем [PERSON] укладено Договір № Чв-13 про підготовку фахівця у КНУВС (а.с. 9-10). Також, із матеріалів справи вбачається згода матері відповідача [PERSON] на укладення відповідачем, який на той час був неповнолітнім даного договору (а.с. 12). Крім того, 10 червня 2011 року між Національною академією внутрішніх справ в особі директора Коваленка В.В. та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до Договору про підготовку фахівця у НАВС (а.с. 11). Відповідно до Договору, відповідач [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Згідно п. 2.1.3 Договору, виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Так, із матеріалів справи було встановлено, що з 01 вересня 2008 року по 28 червня 2012 року відповідно до умов Договору відповідач [PERSON] у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 28 червня 2012 року № 378 відповідачу [PERSON] було присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста (а.с. 13). Після здобуття вищої освіти, відповідача [PERSON] було направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Чернівецькій області. Таким чином, Національною академією внутрішніх справ були в повному обсязі виконані умови вищезазначеного Договору. Відповідно до вимог п. 2.3.6 Договору, відповідач зобов'язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 Договору, відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Крім того, згідно п.3.1. Договору, до підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку відноситься дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку із відрахуванням особи з НАВС та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; порушення дисципліни. Так, наказом УМВС України у Чернівецькій області від 25.12.2014 р. № 375 о/с відповідача [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу (а.с. 25). Отже, відповідача [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ до встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.2 вищезазначеного Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних, з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах та механізм відшкодування таких витрат, у разі їх звільнення з органів внутрішніх справ врегульовано «Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313; «Порядком розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року та Законом України «Про міліцію». Так, згідно довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ від 13.06.2012 року, розмір фактичних витрат, пов'язаних із навчанням у навчальному закладі [PERSON] складає 30203,86 (тридцять тисяч двісті три гривні вісімдесят шість копійок) грн., яка складається з: 12271,47 грн. - вартості грошового забезпечення відповідача; 6705,70 грн. - витрат на продовольче забезпечення; 8596,10 грн. - витрат на оплату комунальних послуг та спожитих відповідачем енергоносіїв; 2630,59 грн. - витрат на речове забезпечення (а.с. 14, 15). Дані витрати відповідач в добровільному порядку не відшкодував. Відповідно до ст. 526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Таким чином, сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем, яка пов'язана із його утриманням у Національній академії внутрішніх справ становить 30203,86 (тридцять тисяч двісті три гривні вісімдесят шість копійок) грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, слід стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати на користь позивача в розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved