Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 08.11.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором і станом на 04 липня 2017 року має заборгованість 52534,06 грн. Просить позов задоволити та стягнути заборгованість з відповідача за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1378 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала щодо заборгованості по тілу кредиту, просила зменшити пеню у звязку з матеріальним становищем відповідача. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON], дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 08.11.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав і обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1. статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін, що підтверджується копією свідоцтва Серії А01 № 054809. Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана відповідачем заява разом з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складають між нею та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач належним чином вказані зобов'язання не виконала. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на на 04.07.2017 року має заборгованість 52534,06 грн., яка складається з наступного: 1410,70грн. тіло кредиту; 43783,64 грн. - відсотки за користування кредитом; 4600 грн. нараховано пені за прострочене зобов'язання; А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2489,72грн. штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~ Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу\~ сторони є вільними в укладенні договору… та визначенні\~ умов договору. \~ \~ \~ \~ За змістом ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов\~ договору та вимог закону. Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд робить висновок, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, в зв'язку з чим, позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню частково в частині стягнення суми основної заборгованості за тілом кредиту, що становить 1410,70 грн., відсотки 43783,64 грн., відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг 250 грн. - штраф (фіксована частина),2489,72грн. штраф (процентна складова). \~ \~ \~ Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у випадку порушення боржником\~ зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року в справі №6-100цс14. Пунктом 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). В матеріалах справи відсутні докази заподіяних позивачу відповідачем збитків, а тому необхідно зменшити розмір пені за прострочене зобовязання та несвоєчасність сплати боргу до 100 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial