Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Представник позивача 27 серпня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 03 червня 2011 року між ВАТ "Всеукраїнський [PERSON] банк" та [PERSON] укладено договір №ВLаЖГА00040699, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 6120 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 червня 2014 року. \~ \~ \~ \~Позичальник належним чином свої обовязки не виконує, порушив умови по зобовязанням щодо здійснення платежів за користування кредитом, у звязку з чим станом на 19 серпня 2015 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 16774 гривні 56 копійок, що складається з: прострочена до повернення сума кредиту - 2323 гривні 09 копійок; прострочені відсотки за користування кредитом - 762 гривні 22 копійки; комісія за РО - 1285 гривень 20 копійок, плата за пропуск платежів -12404 гривні 05 копійок, в звязку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, яка діє на підставі довіреності (а.с.39), не зявилася, однак надала на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.37). Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення повернулися на адресу суду (а.с.33, 41). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, неявку відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта відповідач [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований в [INFO] (а.с.18-19). Згідно довіреності ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації [PERSON], яка діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року №63, уповноважує [PERSON] представляти інтереси Банку в усіх органах державної влади і управління…, в місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних) та в апеляційних судах (загальних, господарських, адміністративних) з усіма правами, які надані сторонам відповідними процесуальними законами, за винятком права укладення та підписання мирової угоди... включаючи наступні права: подавати, підписувати, предявляти та підтримувати позови, у т.ч. цивільні позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, а також виконувати всі інші необхідні дії, повязані з цією довіреністю. (а.с.39). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст.1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 03 червня 2011 року між ВАТ "Всеукраїнський [PERSON] банк" та [PERSON] укладено договір №ВLаЖГА00040699, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 6120 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 червня 2014 року. Однак позичальник не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.88 ЦПК України, оскільки з його сторони не виконані умови договору.

Outcome: approved