Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач в червні 2015р. звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №357/08-Ф від 15.09.2008р. у розмірі 184285 доларів США 50 центів та 443413 грн. 09 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.09.2008р. між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №357/08-Ф, за умовами якого відповідачці було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) на загальну суму 170580,60 дол. США зі сплатою відсотків за користуваня крелитом в сумі 12,8 % річних, та строком дії даного кредитного договору по 15 вересня 2038 року. Відповідно до п.3.3.1., 3.3.2., 3.3.3. кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1882,23 дол. США. Позичальник повертає кредит та сплачує відсотки банку, шляхом внесення мінімально необхідного платежу передбаченого п.3.3.1. цього договору, на поточний рахунок тарифного пакету у порядку передбаченому п.3.3.3. цього договору, шляхом внесення готівкою через касу банку на зазначений поточний рахунок або безготівковим перерахуванням через транзитний рахунок призначення платежу «Поновлення поточного (карт.) рахунку ПІБ [PERSON].». Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту, визначений у п.3.3.1 цього договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. Згідно з п.5.2., 5.3. даного договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штафних санкцій у строк, визначений п.3.3.3. цього договору. Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.4.3. за виключенням п.п.4.3.3., 4.3.4. цього договору. позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок.Кредит було отримано відповідачкою 15.09.2008р. Позивач неодноразово повідомляв відповідачку про необхідність виконання взятих на себе, як позичальника, зобов'язання за кредитним договором. Однак, [PERSON] свої обов'язки за кредитним договором не виконує, зокрема не погашає кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, чому позивач, відповідно до умов договору, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №357/08-Ф від 15.09.2008р., що станом на 05.06.2015р. становить 184285 доларів США 50 центів та 443413 грн. 09 коп., в тому числі 163724,58 дол. США заборгованості за кредитом, 20560,92 дол. США заборгованості по сплаті відсотків, 17058,06 дол. США, що по курсу НБУ станом на 05.06.2015р. становить 358453,18 грн. штрафу за порушення умов кредитного договору та 4043,07 дол. США, що по курсу НБУ станом на 05.06.2015р. становить 84959,91 грн. пені за прострочення сплати кредиту. За наведеного, просить позов задовольнити. Представник позивача належним чином повідомлявся про розгляд справи в режимі відеоконції у Шевченківському районному суді м.Києва, однак на зв'язок не вийшов, проте, в позовній заяві позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справи без його участі. Крім того, подав до суду письмові додаткові пояснення. Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явилися, хоча належно повідомлялися про час та місце розгляду справи. Представник відповідачки подав до суду письмові заперечення на позовну заяву та доповнення до цих заперечень, в яких просить в позові відмовити за необґрунтованістю. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як встановлено судом, 15.09.2008р. [PERSON] у ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011р. є ПАТ «КБ «Надра», було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 170580,60 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою «Іпотечний конструктор» з відсотковою ставкою у розмірі 12,8 % на рік, та строком, на який надано кредит до 15 вересня 2038 року. Відповідно до п.3.3.1., 3.3.2, 3.3.3. кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1882,23 доларів США. Позичальник повертає кредит та сплачує відсотки банку, шляхом внесення мінімально необхідного платежу передбаченого п.3.3.1. цього договору, на поточний рахунок тарифного пакету у порядку передбаченому п.3.3.3. цього договору, шляхом внесення готівкою через касу банку на зазначений поточний рахунок або безготівковим перерахуванням через транзитний рахунок призначення платежу «Поновлення поточного (карт.) рахунку [NUMBER] ПІБ [PERSON].». Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту, визначений у п.3.3.1 цього договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. П.3.5. договору передбачено, що з метою виконання умови, передбаченої п.3.4. цього договору, якщо позичальник несвоєчасно та/чи не в повному об"ємі сплачує свої обов"язкові платежі, банк самостійно розподіляє грошові кошти згідно черговості, передбаченої п.3.4. цього договору або іншої черговості, встановленої на розсуд банку. Згідно з п.5.2., 5.3. договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штафних санкцій у строк, визначений п.3.3.3. цього договору. Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.4.3. за виключенням п.п.4.3.3., 4.3.4. цього договору. позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок, про що сторони уклали кредитний договір №357/08-Ф /а.с.8-10 т.1/. На підставі розпорядження по Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ на видачу кредиту від 15.09.2018р., згідно кредитого договору №357/08-Ф від 15.09.2018р. надано кредит [PERSON] в сумі 170580,60 дол. США шляхом видачі готівки з каси Центрального відділення Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ /а.с.182 т.1/. 10.09.2018р. [PERSON] було подано заяву у Філію ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ, в якій вона просить надати їй можливість отримати кредит на купівлю нерухомості за спеціальними умовами кредитування співробітників ВАТ КБ «Надра» в сумі 167400,00 дол. США /а.с.187 т.1/. Меморіальним ордером №NL-2 від 15.09.2018р. /а.с.97 т.1/ підтверджується документально видача ПАТ «КБ «Надра» кредитних коштів для [PERSON] на загальну суму 167400,00 дол. США. Однак, відповідачка порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема з липня 2014р. припинила погашати кредит, а з грудня 2014р. припинила сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.12-13, 188-189 т.1/, квитанціями про сплату боргу за кредитом /а.с.146-155 т.1/, виписками по руху коштів по рахунку за період з 25.05.2012р. по 25.05.2017р. /а.с.190-277 т.1/. 08.06.2015р. ПАТ «КБ «Надра» на адресу відповідачки було направлено вимогу щодо виконання зобов'язання за кредитним договором /а.с.78 т.1/, на яку відповідачка не реагує . На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» розпочалась процедура ліквідації. Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 №113 призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкову Ірину Олександрівну з 05.06.2015 по 04.06.2016 включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2342 від 03.11.2016р. «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» на два роки з 04.06.2018р. по 03.06.2020р. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 17.11.2017 року по справі за клопотанням представника відповідача [PERSON]-[PERSON] було призначено експертизу документів фінансово-кредитних операцій /а.с.12 т.2/. Відповідно до висновку експерта № 54 судово-економічної експертизи від 20.06.2018 року наданий в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит, пені, штрафів) перед банком не відповідає умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору в частині нарахування пені, відповідає в частині нарахування відсотків та не надається за можливим підтвердити обґрунтованість нарахування штрафу /а.с.14-19 т.2/. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Разом з тим, позивачем до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості нарахування пені та штрафу за кредитним договором №357/08-Ф від 15.09.2008р., що також підтверджується висновком експерта № 54 судово-економічної експертизи від 20.06.2018 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 17058,06 дол. США, що по курсу НБУ станом на 05.06.2015р. становить 358453,18 грн. та пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 4043,07 дол. США що по курсу НБУ станом на 05.06.2015р. становить 84959,91 грн. є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають. Оскільки відповідачка односторонньо порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №357/08-Ф від 15.09.2008р. то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов даного договору /п.4.2.3. кредитного договору/, позикодавець вправі вимагати дострокового повернення заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами. Станом на 05.06.2015р. заборгованість [PERSON] перед банком становить 184285 доларів США 50 центів, в тому числі 163724 доларів США 58 центів заборгованості за кредитом та 20560 доларів США 92 центи заборгованості по сплаті відсотків. За умовами кредитного договору №357/08-Ф від 15.09.2008р. кредитні кошти видавалися відповідачці в іноземній валюті, а саме у доларах США, сторонами узгоджено повернення кредитних коштів також в цій іноземній валюті, позивач в позовній заяві також просить стягнути заборгованість за кредитним договором в іноземній валюті, що передбачена договором. Відтак, позивач має відповідні банківські ліцензії та письмові дозволи Національного Банку України на здійснення операцій з валютними цінностями, в тому числі, з надання кредитів в іноземній валюті /а.с.14-15 т.1/. Згідно зі ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч.1,3ст.533 ЦК України). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року). Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст.533 ЦК України), то за наявності хоча б у однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 10.02.2016 року у справі № 6-1680цс15. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь ПАТ «КБ «Надра» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №357/08-Ф від 15.09.2008р. у розмірі 184285 доларів США 50 центів, в тому числі 163724 доларів США 58 центів заборгованості за кредитом та 20560 доларів США 92 центи заборгованості по сплаті відсотків. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України, суд -

Outcome: partial