Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про визнання за нею права власності на ? частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку розподілу спільного майна подружжя. Вимоги обґрунтувала тим, що з 18 травня 1975 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу відділу запису актів громадянського стану Суботцівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області зроблено актовий запис за № 13 та видано свідоцтво про шлюб серія І-ОЛ № 304733. 03 лютого 2017 шлюб між ними розірвано. За час шлюбу на підставі договору купівлі продажу від 17 вересня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Знамянського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 100, було придбано двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою вул. Центральна /перейменована у 2016 році вул. Леніна/ [ADDRESS]. Стороною у договорі купівлі продажу квартири /покупцем/ був вказаний [PERSON] Згідно діючого на час купівлі квартири законодавства право власності на вказану квартиру виникло після укладення договору купівлі продажу та його нотаріального посвідчення. Таким чином вона та [PERSON] набули права спільної сумісної власності на придбану у шлюбі квартиру в момент її придбання і це право не зникло після розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилась, при цьому надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати за її відсутності. З запереченнями [PERSON] ознайомлена, з даними не згодна. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Подав до суду заперечення на позовну заяву, вважає позовні вимоги [PERSON] незаконними та необґрунтованими, просить відмовити в задоволені позову щодо визнання права власті на ? частину квартири, як спільного нажитого майна подружжя, так як дана придбана за його власні кошти. Відповідно до\~\~ ст. 224 ЦПК України,\~\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.\~ Відповідно до ст.ст.22, 28 КпШС України (чинного на час придбання) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Такі ж положення закріплені і в ст.60 СК України ( в редакції 2004 року), якою визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), при цьому, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє право спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. В п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60.\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. На підставі\~ст.70 СК України,\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними. Відповідно до п.23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Згідно ст.65 СК України,\~дружина і чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільного нажитого у шлюбі майна. За змістом\~ст.71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. У разі коли неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Судом встановлено, що з 18.05.1975 року сторони перебували у шлюбі зареєстрованому у Суботцівській сільській раді Знамянського району Кіровоградської області, актовий запис № 13. /а.с.9/. Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.10/. За час шлюбу сторонами на підставі договору купівлі продажу від 17 вересня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Знамянського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 100 придбано двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою вул. Центральна /перейменована у 2016 році вул. Леніна/ [ADDRESS]. /а.с.11/. За вищевказаним договором купівлі-продажу покупцем вказано [PERSON]. З'ясовано, що 07.02.2017року Знамянським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентарізації», виготовлено технічну документацію на [ADDRESS] на імя [PERSON] /а.с.12-15/. Згідно письмових заперечень [PERSON] від 03.05.2017року, останній визнає, що квартира придбана в період шлюбу, однак за його особисті кошти отримані в СГП "Суботці" за пай. Крім того, вказує, що вони з позивачем працювали в колгоспі ім. Леніна / СПГ "Субоці" і в 1984 році їм була виділена квартира №1, в новобудові, за адресою вул. Леніна /Центральна/, 1 в с. Суботці Знам'янського району Кіровоградської області, яку він викупив за власні кошти. Доказів придбання спірної квартири за власні кошти позивач суду не надав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] придбана сторонами під час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю подружжя, у зв'язку з чим слід визнати за позивачем право власності на ? частку спірної квартири, в порядку розподілу спільного майна подружжя. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved