Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулась з уточненим позовом до відповідачів про позбавлення їх батьківських прав, посилаючись на ті обставини, що її донька [PERSON] та [PERSON] перебувають шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та батьками якого у свідоцтві про його народження вказані відповідачі по справі. Батьки дитини разом з дитиною проживали в [ADDRESS]. Періодично виїжджали на заробітки, залишаючи дитину позивачці, яка постійно займалась вихованням дитини в їх відсутності, батьки не приділяли уваги вихованню дитини. У 2011 році відповідач [PERSON] виїхав на робітки за межі України, у 2012 році на заробітки виїхала і [PERSON].. На теперішній час відповідачі разом не проживають, не замаються вихованням дитини, не цікавляться її розвитком, здоров'ям, не допомагають дитині матеріально. Позивачка сама виховує онука, піклується про нього, купує одяг, продукти харчування, забезпечує його навчання у школі. Відповідачі усунулися від виховання дитини, не цікавляться сином та не мають бажання забрати дитину до себе та займатися його вихованням. Тому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно онука та стягнути з них аліменти та судові витрати. Позивачка у судовому засідання підтримала уточнений позов та просила його задовольнити у повному обсязі. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заві, про що надала суду відповідні докази. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] також підтримав уточнений позов та просив його задовольнити, посилаючись на те, що відповідачі мають можливість спілкуватися з дитиною, приймати участь у його вихованні, матеріально допомагати дитині, але вони цього не роблять, а тому є всі підстави для позбавлення їх батьківських прав. Представник Служби у справах дітей [PERSON] підтримала уточнену позовну заяву, просила її задовольнити посилаючись на те, що позивач по справі є бабусею малолітньої дитини [PERSON], 2008 року народження, якому вона приділяє увагу, займається його вихованням, піклується про розвиток дитини, відвідує навчальний заклад де навчається дитина. Батьки самоусунулись від виховання дитини, не цікавляться його розвитком, не допомагають позивачці матеріально утримувати їх дитину. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини та стягнути з них аліменти. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась , надала суду заяву про розгляд справи без її участі, посилалась на те, що в теперішній час проти позбавлення її батьківських прав не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи доказів було встановлено наступні фактичні обставини спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із копії довідки, наданої головою будинкового комітету, вбачається що, в кв. [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], яка відсторонилась від виховання своєї дитини [PERSON]. Вихованням дитини займається його бабуся [PERSON], яка мешкає разом зі своїм онуком за адресою: [ADDRESS]. Мати дитини відсутня на протязі чотирьох років. Згідно характеристики, наданої КЗ «Лисичанська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «30», [PERSON] навчається у школі з першого класу, має навчальні досягнення середнього рівня, мати вихованням дитини не займається, учень потребує постійного контролю. Належну увагу вихованню дитині приділяє бабуся (а.с. 13). Із наданої суду довідки № 129/1 від 18.09.2017 року вбачається що [PERSON] навчається в 3-Б класі КЗ «Лисичанська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №30». За період навчання батьки школу не відвідували, на батьківські збори не приходили, участі у вихованні сина на приймають (а.с.13а). Згідно довідки, наданої КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», догляд та лікування [PERSON] здійснює бабуся (а.с. 16). Відповідно до побутової характеристики, наданої КП ЛЖЕК №5, скарг і нарікань з боку сусідів на порушення вимог «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями» на [PERSON], за час проживання за адресою: [ADDRESS], не надходило (а.с. 15). Органом опіки та піклування Лисичанської міської ради було надано висновок від 01.02.2018 року № 588/01-16 року про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON], батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки батьки дитини ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не займаються вихованням та розвитком сина. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можуть розцінюватися як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. Ухилення від виконання обов'язку акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Позивач ніяким чином не перешкоджає відповідачам у спілкуванні з дитиною. Виходячи з вищеозначеного, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом ( ч. 1 ст. 183 СК України ). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Оскільки відповідачі доказів належного утримання дитини не надали, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання дитини на користь бабусі [PERSON], відповідатиме інтересам дитині та не суперечитиме положенням Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, на користь тієї особи або установи, де буде виховуватись дитина, аліменти на утримання їх малолітньої дитини. На підставі ст. ст. 150, 164 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. ст. 10,12,206,263-265,280 ЦПК України, суд

Outcome: approved