Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачем, [PERSON], подано до суду позов до відповідачів: Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, [PERSON], у якій позивач просить визнати за ним, [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай), розміром 5,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) землі, яка перебувала у колективній власності КСП «50 років ЛКСМУ» села Архипівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 63 від 28 травня 1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] у позовній заяві зазначив про те, що він, [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] року матері, [PERSON]. Звернувшись до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті матері та при ознайомленні з правовстановлювальними документами на майно, яке він бажає переоформити, нотаріус повідомила його, що на право на земельну частку (пай), розміром 5,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «50 років ЛКСМУ», села Архипівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки документ, що посвідчує право на земельну частку (пай) втрачений і оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно довідки відділу Держгеокадастру у Семенівському району видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Крім нього, іншими спадкоємцями після смерті матері, є його рідна сестра, [PERSON], яка не заперечує, щоб право на земельну частку (пай) після матері було визнано за ним. Він вважає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Він не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертається з цією позовною заявою. У судове засідання позивач, [PERSON] не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце рогляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду, просить судовий розгляд провести без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Архипівської сільський голова Семенівського району Чернігівської області Портянко С. В. у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю, визнання позову йому розяснені та зрозумілі. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час та місце рогляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої вона не має можливості прибути до суду для участі в судових засіданнях, просить судовий розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги визнає, просить задовольнити у повному обсязі. Правові наслідки визнання позову їй відомі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, начальник юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої, у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника, просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, залишає вирішення спору на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, начальник організаційно - виробничого відділу управління агропромислового розвитку Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області Семічев О. І. у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмове клопотання, згідно даних якого просить розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та залишає розгляд справи на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, письмово повідомила про те, що після померлої [INFO] року [PERSON], згідно даних Єдиного спадкового реєстру спадкова справа не заводилась, та просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач, [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] року матері, [PERSON]. Звернувшись до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті матері та при ознайомленні з правовстановлювальними документами на майно, яке позивач бажає переоформити, нотаріус повідомила позивача, що на право на земельну частку (пай), розміром 5,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «50 років ЛКСМУ», села Архипівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки документ, що посвідчує право на земельну частку (пай) втрачений і оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно довідки відділу Держгеокадастру у Семенівському району видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Крім позивача, іншими спадкоємцями після смерті матері, є рідна сестра позивача, [PERSON], яка не заперечує, щоб право на земельну частку (пай) після матері було визнано за ним. Позивач вважає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved