Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , з участю третьої особи Служби у справах дітей Новояворівської міської ради про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі в період з 14.02.2003р. по 10.05.2016. Від спільного подружнього життя у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В листопада місяці 2015 року вони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26.04.2016 року шлюб між ними розірвано. Старший син на даний час є повнолітнім, та проживає в місті Кракові РП, де навчається в Ягеллонському університеті. Молодший син і донька проживають з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає зі своєю цивільною дружиною та її неповнолітньою дитиною, за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що відповідач не брав участі в утриманні дітей, вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. 16.10.2020 року Яворівським районним судом Львівської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача в її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі - в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви - 25.09.2020. Слід зауважити, що відповідач сплачує аліменти згідно судового наказу, заборгованість по аліментах у нього відсутня. Дітьми займається лише вона, відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків не виконує. Відповідач не спілкується з дітьми, не проводить з ними вільний час, не цікавиться їх життям та здоров`ям. З огляду на те, що діти проживають з нею, а аліментів, які сплачує відповідач на утримання дітей недостатньо для їх повноцінного розвитку та матеріального забезпечення, вона змушена була виїхати на роботу у Республіку Польща, оскільки, навчалася там, та досконало знає польську та англійську мову. В період часу з січня 2018 року по грудень 2019 року вона працювала в Республіці Польща, отримувала заробітну плату в розмірі 4 000 злотих, що становить приблизно 28 000 грн.. , У неї є карта поляка, яка дає їй ряд переваг та преференцій. Також строком на 365 днів а саме на період з 26.07.2021 по 25.07.2022 їй відкрили мультивізу. В Республіці Польща у неї є багато родичів, друзів та ділових контактів. На даний час вона має хорошу пропозицію по працевлаштуванню в Республіці Польщі, із щомісячною заробітною платою - 5 000 злотих (приблизно 35 000 грн.), а також інші варіанти та можливості для працевлаштування за фахом. Бажає, щоб її донька та молодший син проживали разом з нею, отримали належну освіту в навчальних закладах європейського зразка та мали гарні життєві перспективи. Для прийняття дітей до школи їй було достатньо лише подати заяву та підтвердити факт офіційного працевлаштування. Її діти не будуть мати проблем з адаптацією під час навчального процесу, адже, на цьому етапі навчальні програми є відносно однаковими (уніфікованими) як в Республіці Польща так і в державі Україна. Для тимчасового виїзду дітей за кордон необхідна є згода батька, проте відповідач без будь-яких пояснень відмовився надати таку згоду. Вважає поведінку відповідача щодо питання розвитку і виховання дітей непослідовною та вибірковою, оскільки, коли постало питання про навчання їх старшого сина в Республіці Польща, то відповідач такий дозвіл надав, ще й на більш тривалий строк, а саме, 3 роки. Проживання дітей разом з нею за кордоном якнайкраще відповідатиме їх інтересам, адже виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. 3а кордоном діти отримають кращі умови для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного і соціального розвитку. Умови їх матеріального забезпечення також буде значно кращим ніж в Україні. Просить суд ухвалити рішення, яким надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої [PERSON] [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] за межі України в Республіку Польща на період навчання з 2021 -2022року по 25.07.2022, без згоди та супроводу батька - [PERSON] . Дозволити їй або її офіційному представнику оформити документи для тимчасового виї`зду або супроводу неповнолітньої [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] за межі України в Республіку Польща на період навчання з згоди батька - [PERSON] . Представник позивача - адвокат Шестерін В.Д. в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просить заявлений позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Чорній І.А. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги заперечив, та пояснив, що відповідач дуже любить своїх дітей, та переживає в яких умовах вони будуть проживати за кордоном, чи позивач взмозі буде їх утримувати. Відповідач, сплачує на утримання неповнолітніх дітей аліменти та по мірі своєї можливості допомагає дітям матеріально та спілкується з дітьми. На даний час діти навчаються у школі в державі Україна, діти добре вчаться мають товаришів у школі, відтак, забирати дітей посередині навчального року, в іншу країну, де ведеться навчання на мові якої вони не знають є безглуздо та необдумано. Крім цього, жодних доказів того, що дітей в середині навчального року приймуть на навчання в Республіці Польща, позивачем ненадано як і ненадано доказів того що позивач зверталася до відповідача з вимогою про надання дозволу на виїзд дітей за кордон і їй було відмовлено. Також, слід звернути увагу нате, що позивачка не має власного житла, вона лише орендує таке на строк з 19 серпня по 30 липня 2022року. Невідомо, які житлово-побутові умови орендованого житла, яку заробітну плату отримує позивач та чи зможе вона за ці кошти, платити оренду, забезпечити себе та належне утримання дітей. Крім цього, слід зазначити, що як з"ясовано в дітей, позивач в січні місяці 2022року повертається в Україну, тому обставини, які стосуються виїзду дітей за кордон, вони зможуть обговорити з відповідачем та прийняти вагоме рішення в користь дітей. Також, слід зазначити що жодних відомостей проте, де, та з ким будуть перебувати діти після уроків, оскільки позивач працює, позивачем ненадано. Крім цього, коли старшому сину який навчається у Республіці Польща, потрібна була медична допомога , так як у нього був перелом руки, він змушений був повертатися в Україну для отримання такої. Просить у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити за безпідставністю. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги заперечив та пояснив про те, що позивач тривалий час проживає у Республіці Польща, діти проживають з її матір"ю, яка здійснює за ними догляд. Діти навчаються у школі, у них там є друзі, він бачиться з дітьми, приносить їм подарунки. Вважає, що тимчасовий виїзд дітей за кордон на даний час не буде відповідати інтересам дітей, оскільки не відомо чи приймуть їх посередині навчального року у польську школу,оскільки польської мови вони не знають, в яких житлово-побутових умовах діти будуть жити, хто доглядатиме за ними після школи коли позивач на роботі . Крім цього, просить звернути увагу на те, що позивач, з питанням надання згоди на виїзд йому не давала, та в січні місяці приїде в Україну, де вони зможуть у двох прийняти правильне рішення, оскільки, однаково люблять своїх дітей. Просить у задоволенні позовних вимг відмовити. Представник третьої особи - Фульмес Т.М. заявлені позовні вимоги заперечив. Крім цього, пояснив, що на даний час діти навчаються у школі №2 м.Новояворівська. Діти добре вчаться, мають друзів, вважає, що забирати дітей зі школи посередині навчального року є необдуманим поступком. Крім цього, невідомо в яких умовах будуть проживати діти в Республіці Польща, чи приймуть їх на навчання посередині навчального року, чи має є постійне місце праці їх матір, та хто буде з дітьми, коли матір на роботі. Просить у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити за безпідставністю. Допитані в судовому засіданні в присутності психолога [PERSON] неповнолітні: [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що вони проживають за адресою: [ADDRESS] разом із своєю бабусею, яка піклується про них, робить з ними уроки, допомагає в усьому та готує їм їжу. Їх мати проживає у Республіці Польща, де працює перекладачем. Батько проживає в м.Новояворівську, окремо від них, у нього є інша сім"я, вони рідко бачаться та спілкуються з ним.Вони добре навчаються, мають друзів. Одинаково люблять маму і тата, однак, хочуть поїхати до мами в Республіку Польща щоб разом жити, так як скучають за нею. Батько приходить до них рідко лише на день народження і [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, суд прийшов до наступного. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 14 лютого 2003р. у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №23. Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2003 року, виданим Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.01.2010 року, виданим Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.2012 року, виданим Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області. 26.04.2016року на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 16.10.2020року Яворівським районним судом Львівської області видано судовий наказ, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину до досягнення дітьми повнолдіття, починаючи із дня подання заяви - 25.09.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Із заяви від 14.08.2020 року, засвідченої приватним нотаріусом Яворівського нотаріального округу Скобало Р.В., зареєстрованої в реєстрі за №884, 885 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , будучи батьками [PERSON] , [INFO] , надали згоду на виїзд їхнього сина за кордон для участі у навчанні у Ягеллонському університеті на строк до 27.02.2023 року. З довідки про прийом іноземця на стаціонарне навчання, виданої Ягеллонським університетом у м.Кракові 10.09.2020року, слідує, що пан [PERSON] , 01.06.2003 року прийнятий на стаціонарне навчання з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2023 року. З договору оренди житла з метою проживання на визначений період часу вбачається, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , дане житло орендує у власника Вірго-Європа, на період з 19 серпня 2021р. по 30 липня 2022р. Даний договір перекладений з польської на українську мову перекладачем Семененко І.В., засвідченого нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу у Волинській області Ушаковою Ю.А., зареєстрований в реєстрі за №2993. З трудового договору від 20.09.2021 року, вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю в особі голови правління Стефана Серчика та [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] вбачається що [PERSON] взята на випробувальний період з 20.09.2021року по 19.12.2021 року, вид роботи - працівник по господарству, місце роботи м.Краків, час роботи 1\\4 ставки, винагорода 1000 злотих щомісячно. З договору виконання замовлення, укладеного 07 вересня 2021 року у м.Кракові між Престиж Кее24 (замовником) та [PERSON] (виконавцем) вбачається, що замовник замовляє, а виконавець виконує заходи, що полягають у координації роботи співробітників, виконавець Боднар Т. буде виконувати замовлення в період з 07.09.2021 року терміном шість місяців. За виконання заходів, виконавець отримає винагороду в розмірі 36 злотих за кожну годину виконання замовлення. З довідки від 23 серпня 2021 року, виданої директором початкової школи №93 за адресою м.Краків вул.Шляхтовскєго, 31 вбачається, що з 1 вересня 2021 року учнями даної школи будуть: [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2010 року народження. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1-4 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно ст.313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Дозвіл батька на виїзд неповнолітньої дитини є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із конкретно визначеним періодом перебування за кордоном. Чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише визначено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду за відсутності згоди одного з батьків. Тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дітей з іншим із батьків, порядок участі у вихованні дітей, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дітей, що впливає на їх подальше життя, розвиток і виховання. Тимчасовий виїзд за кордон у супроводі одного з батьків має відповідати найкращим інтересам дітей і такий дозвіл за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17, провадження № 14-244цс18. Водночас, як встановлено судом в ході розгляду справи, позивач, звертаючись до суду із позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дітей без згоди батька, не надала доказів на підтвердження повернення дітей на територію України, що виключає можливість встановити обов`язкові обставини, а саме: чи буде такий дозвіл відповідати найкращим інтересам дітей. Сама по собі можливість поїздки за кордон не є безумовним свідченням того, що така поїздка відповідає найкращим інтересам дітей, оскільки істотне значення має країна поїздки, мета такої поїздки та період поїздки. Надання дозволу на виїзд дітей за кордон без підтвердження повернення дітей на територію України створить ситуацію правової невизначеності та непрогнозованості. Вказані правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №643/1090/17, від 27.02.2020 у справі №754/8337/18. Крім того, сторона позивача не надала доказів ухилення відповідача від надання дозволу на виїзд дітей за межі України, факту зловживання відповідача своїми правами відносно виїзду дітей суду не довела, не вказала, чи взагалі зверталась вона до нього з таким проханням. Позивачем, всупереч встановленому ч.1 ст.81 ЦПК України процесуальному обов`язку, окрім власних суб`єктивних пояснень, не надано належних доказів на підтвердження обставин (фактів), якими вона обґрунтовує свої вимоги. У свою чергу суд наголошує на тому, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, проте у такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дітей, у тому числі їх думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Дійсно, доказами по справі підтверджується наявність у позивачки дозволу на тимчасове проживання та перебування на території Республіки Польща, що підтверджується картою поляка виданою на ім`я [PERSON] на строк до 14.06.2031року, проте, отримання такої жодним чином не підтверджує наявність офіційного працевлаштування останньої, оскільки, згідно долученого до матеріалів справи трудового договору від 20.09.2021 року, вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю в особі голови правління Стефана Серчика та [PERSON] , що [PERSON] взята лише на випробувальний період з 20.09.2021року по 19.12.2021 року, вид роботи - працівник по господарству, місце роботи м.Краків, час роботи 1\\4 ставки з винагородою 1000 злотих щомісячно, що у свою чергу зумовлює відсутність підтвердження стабільного джерела доходу позивачки. Крім цього, докази у справі не містять жодного підтвердження можливості прийняття дітей на навчання до навчального закладу початкової школи №93 за адресою [ADDRESS] , така довідка була видана до початку навчального року, чи зможуть дітей прийняти у даний заклад, станом на час розгляду справи та ухвалення рішення, доказів суду ненадано, як і не здобуто доказів того, хто буде здійснювати за дітьми догляд у час коли позивач працює. Крім цього, слід врахувати і той факт, що діти не володіють польською мовою. Враховуючи вищенаведене суду не надано належних та допустимих доказів, які б безумовно підтверджували наявність обставин щодо надання тимчасового виїзду за кордон неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги слід залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed