Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Свій позов мотивують тим, що вироком Луцького міськрайонного суду від 09 липня 2014 року затверджено угоду про примирення від 27 червня 2014 року у кримінальному провадженні №12014030130000131, укладену між потерпілими [PERSON], [PERSON], [PERSON] та підозрюваною [PERSON] Останню визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2 КК України та на підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань визначено до відбуття [PERSON] покарання у виді штрафу в сумі 1000 гривень. [PERSON] звільнено від відбування покарання за вчинення кримінальних правопорушень на підставі ст.1 п."в" Закону України "Про амністію" від 08.04.2014 року. Вказують, що у зв'язку з вчиненням відповідачем вказаних кримінальних правопорушень, позивачам була завдана матеріальна шкода, а саме: [PERSON] - 1500 гривень, [PERSON] - 11600 гривень, [PERSON] - 12090 гривень. Зазначають, що всупереч затвердженої угоди відповідач в добровільному порядку грошові кошти їм не повернула та ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань. Враховуючи наведене, просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1500 гривень матеріальної шкоди, на користь [PERSON] - 11600 гривень матеріальної шкоди та на користь [PERSON] - 12090 гривень матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивачі свою позовну заяву підтримали повністю з підстав викладених у ній. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала щодо стягнення з неї в користь [PERSON] - 11600 гривень матеріальної шкоди та на користь [PERSON] - 12090 гривень матеріальної шкоди, вказувала, що [PERSON] до початку розгляду справи відшкодувала 1500 гривень матеріальної шкоди. Також зазначала, що не має можливості відшкодувати [PERSON] та [PERSON] усю суму відразу, вказані кошти відшкодує восени після збору урожаю. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду від 09 липня 2014 року затверджено угоду про примирення від 27 червня 2014 року у кримінальному провадженні №12014030130000131, укладену між потерпілими [PERSON], [PERSON], [PERSON] та підозрюваною [PERSON] Відповідача визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2 КК України (а.с.3-4). Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Вироком Луцького міськрайонного суду від 09 липня 2014 року встановлено, що [PERSON] своїми неправомірними діями спричинила відповідачам матеріальну шкоду, а саме: [PERSON] на суму 1500 гривень, [PERSON] на суму 11600 гривень, [PERSON] на суму 12090 гривень. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] в добровільному порядку відшкодувала [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 1500 гривень. Даний факт стверджується розпискою [PERSON] про отримання коштів в розмірі 1500 гривень. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] 11600 гривень матеріальної шкоди та в користь [PERSON] 12090 гривень матеріальної шкоди. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial