Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем [PERSON], як спадкоємцем за законом , який має обов»язкову частку в спадковому майні, право власності на ? частину земельної ділянки, площею 3,6557 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Голованівської селищної ради Голованівіського району Кіровоградської області. Позов мотивовано тим, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,6557 га., яка знаходиться на території Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, яка належала покійній [PERSON]. Оригінал державного акту був загублений. 16.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Ульяновської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, однак державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач звертався до відділу Держгеокадастру у Голованівському районі Кіровоградської області для отримання дубліката державного акту на право власності на земельну ділянку , однак йому було відмовлено, оскільки державні акти та їх дублікати на померлих громадян не видаються . В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, просять позов задовольнити та визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом, що має обов»язкову частку в спадковому майні, як непрацездатний, право власності на ? частину земельної ділянки, яка розташована на території Голованівської селищної ради Голованівіського району Кіровоградської області після смерті матері [PERSON] Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог . Вказала, що померла [PERSON] приходилась їй бабкою і та за життя склала на її ім»я заповіт . Після смерті [PERSON] вона подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак ще не отримала свідоцтво на спадщину . Повідомила, що оригінал Державного акту на земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON] знаходиться у неї . Суд, заслухавши пощивача та його представника, відповідача дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка приходилась матір»ю позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,6557 га., яка знаходиться на території Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, яка належала покійній [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 18.05.2012 року . 16.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Ульяновської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, однак державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач звертався до відділу Держгеокадастру у Голованівському районі Кіровоградської області для отримання дубліката державного акту на право власності на земельну ділянку , однак йому було відмовлено, оскільки державні акти та їх дублікати на померлих громадян не видаються . Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2017 року було зобов»язано державного нотаріуса Ульяновської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] надати до суду належно завірену копію спадкової справи [PERSON], яка померла [INFO] року. З дослідженої завіреної копії спадкової справи, наданої державним нотаріусом вбачається, що [PERSON] за життя склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подання заяви до Ульяновської районної державної контори Кіровоградської області.Оригінал Державного акту на зазначену земельну ділянку, виданий на ім»я [PERSON] знаходиться у [PERSON] Відповідно до ст.. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна (вдова вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обов»язкова частка) . На день смерті [PERSON] позивач [PERSON] був непрацездатним, оскільки мав ІІІ групу інвалідності, а тому має право на обов»язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту . У разі , якби спадкування відбувалося за законом, спадкоємцями І черги за законом були б діти померлої - [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, при спадкуванні за законом кожному з дітей померлої [PERSON] належала б ? частина спадкового майна, а саме ? частини земельної ділянки площею 3, 6557 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, а тому [PERSON], як непрацездатний, має право на обов»язкову частку -1/2 від ? частини спадкового майна , тобто ? частину від усього спадкового майна . Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 .02.2012 р. № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено. Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену земельну частку. У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено , що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 .Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини . Відповідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на ј частину спадщини є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Суд вважає доведеним, що позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом . У суду є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом, іншого порядку визнання права власності не існує . Викладене підтверджується копіями паспорта [PERSON], а/с -9-10, копією посвідчення [PERSON]серія [NUMBER], виданного 30.06.2015 року УСЗУ Голованіської РДА, копією свідоцтва про смерть [PERSON], а/с-5, копією свідоцтва про смерть [PERSON], а/с-6, висновком про вартість земельної ділянки , а/с- 8, копією довідками відділу Держгеокадастру, а/с-11-12, постановою нотаріуса, а/с-4, копією Державного акту на право на земельну ділянку, а/с-7, копією свідоцтва про народження [PERSON], а/с- 21, копією повідомлення про втрату Державного акту в газеті «Вісник Голованівщини», від 06.05.2017 року, а/с- 20, копією спадкової справи після смерті [PERSON] а/с- 35-45, не викликає сумніву і є достовірним. На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладається на позивача. На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved