Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про вилучення автомобілю марки "ЗАЗ" модель TF698K [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2012 та передати його в розпорядження позивача, посилаючись на наступне. 02 листопада 2012 року [PERSON] 1918 року народження , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , як інвалід війни другої групи, через органи соціального захисту в особі Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації (надалі - Департамент), відповідно до «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, (надалі - Порядок), був забезпечений автомобілем марки «ЗАЗ», модель TF698K [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2012 на пільгових умовах, з правом передачі керування цим автомобілем члену своєї сім'ї (сину) [PERSON], який був зазеєстрований та проживав разом з ним. Цей автомобіль був зареєстрований у ВРЕР с.Марківка УДАІ УМВС України в Луганській області на підставі довідки органів соціального захисту, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 02.11.2012. [INFO] [PERSON] помер, його син - [PERSON] мав право викупу вказаного автомобілю протягом 6 місяців з дня смерті батька, що передбачено аб.9 п.16 Порядку, проте цього не зробив Крім того [PERSON] теж помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Наразі автомобіль перебуває у колишньої дружини [PERSON] - відповідача [PERSON], яка вважає що теж має право на викуп автомобіля. Позивач же вважає, шо відповідач [PERSON] не має права на викуп автомобілю, оскільки на момент смерті інваліда [PERSON] не була зареєстрована за місцем реєстрації інваліда, а це є невід'ємною умовою застосування Порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу в її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини 02.11.2012 [PERSON], як інвалід війни другої групи, через органи соціального захисту в особі Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації, правонаступником якого є Департамент соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації (надалі - Департамент) був забезпечений автомобілем марки «ЗАЗ», модель TF698K, легковий (седан), колір червоний, номер кузову [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2012, на пільгових умовах, з правом передачі керування цим автомобілем члену своєї сім'ї (сину) [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав за місцем реєстрації інваліда за адресою: [ADDRESS] (а..с4,5). Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 02.11.2012 вищевказаний автомобіль був зареєстрований у ВРЕР смт Марківка УДАІ УМВС України в Луганській області на підставі довідки органів соціального захисту №2/6828-33 від 02.11.2012р. на ім'я [PERSON], право керування мав [PERSON] без права відчудження та передачі іншим особам (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції у Луганській області [PERSON] помер [INFO] ( а. с. 7). Таким чином строк експлуатації автомобілю, яким був забезпечений інвалід склав - 8 днів. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції у Луганській області 27.05.2015 [PERSON] помер [INFO]. ( а. с. 7). 26.07.2016 [PERSON] направлено лист про необхідність повернення автомобілю, який вона отримала 27.07.2016 (а.с.8) Згідно довідки №114/02-34 від 25.01.2017 померлі [PERSON] та [PERSON] по день своєї смерті фактично проживали за адресою [ADDRESS] (а.с.10) за цією адресою зареєстрована та проживає і відповідач (а.с.10) 18.01.2017 комісією було складено акт вивчення стану експлуатації (перереєстрації, повернення) автомобіля, яким забезпечено інваліда безоплатно (на пільгових умовах) та встановлено, що автомобіль перебуває у [PERSON] під зберіганням та запропоновано подати документи для перереєстрації автомобіля на члена сім'ї померлого інваліда , у разі відмови викупу - повернути автомобіль (а.с.12) 25.01.2017 [PERSON] звернулася до позивача з заявою про дозвіл на викуп спірного автомобіля (а.с.11) Відповідно до листа Фонду соціального захисту інвалідів від 22.02.2017 № 1/6-43/05 згідно договору від 17.05.2012 № 52 вартість автомобілю на момент закупівлі складала 58500,00 грн. На дату смерті інваліда залишкова вартість автомобілю, з врахуванням уцінки складала 58008,60 грн. (а.с.13-14). Згідно Положення про Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації він серед іншого у сіері соціальної інтеграції інвалідів організовує роботу із забезпечення інвалідів транспортними засобами, технічними та іншими засобами реабілітації. (а.с.17) Таким чином виник спір між сторонами з приводу автомобіля після смерті інваліда, яким він був забезпечений через органи соціального захисту. Суд вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог використовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до Постанови Верховного суду України від 16 травня 2012 року (справа № 6-10 цс12) визначено, що питання щодо вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда. На момент смерті інваліда [PERSON] діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями (надалі - Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (в редакції від 03.02.2012). Згідно абзацу 9 пункту 16 Порядку (в редакції від 03.02.2012), іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі, відповідно до п. 16 вищевказаного Порядку (який діяв на момент смерті інваліда), автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. [PERSON], помер [INFO] (а.с.7) разом з ним був зареєстрований - син [PERSON], який мав прово керування спірним автомобілем (а.с.5,6) Отже [PERSON], як іншому члену сім'ї померлого інваліда міг бути залишений автомобіль, оскільки строексплуатації його склав лише 8 днів, і то лише у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом тобто до 08.05.2013 включно [PERSON] мав право викупу. [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.10) Судом встановлено, що наразі спірний автомобіль перебуває у [PERSON] (а.с.12), а [PERSON] помер [INFO] ( а. с. 7 зворотній бік). Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На час звернення до суду, автомобіль в добровільному порядку не повернуто. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 362 Цивільного кодексу України передбачено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами. Відповідно до п. 1 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 зі змінами, забезпечення автомобілями інвалідів за місцем проживання і реєстрації здійснюється Міністерством соціальної політики Автономної Республіки Крим, відповідними структурними підрозділами обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - головні управління соціального захисту) або управліннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції). Згідно ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів» держава забезпечує розробку, виробництво, закупівлю технічних та інших засобів реабілітації, спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію. Одним з технічних засобів реабілітації інвалідів є засоби для пересування. Таким чином, влвсником автомобілю марки "ЗАЗ" модель TF698K [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2012, є Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації. Оскільки наразі вказаний автомобіль перебуває у [PERSON] в якої немає права володіння, користування,чи розпорядження цим автомобілем, суд вважає, що вона незаконно утримує у себе чуже майно, яке належить державі, в особі Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністраціїі , чим порушує інтереси держави. Відповідно до п.19 ч.1 ст. 5Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення; Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved