Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач Вищий навчальний заклад Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» 27.07.2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про виселення. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений строковий трудовий договір терміном на 5 років з 01.06.2006 року по 01.06.2011 року. У зв'язку з перебуванням в трудових відносинах з позивачем відповідач був забезпечений житлом. Університет уклав з [PERSON] договір найму житла № 5-л/07 від 01.08.2007 року та передав у платне тимчасове користування житлове приміщення - квартиру [ADDRESS], що належить позивачу на праві власності, строком по 31.07.2008 року. В подальшому термін дії договору найму житла продовжувався на кожний наступний календарний рік шляхом підписання додаткових угод. Позивач вказував, що відповідач [PERSON] був звільнений з займаної посади 29.07.2011 року у зв'язку з закінченням строку трудового договору, тому було прийняте рішення не продовжувати строк дії договору найму житла, тому договір найму житла від 01.08.2007 року був припинений 31.07.2011 року. Зазначав, що з 31.07.2011 року позивач неодноразово направляв відповідачу листи про необхідність повернення та звільнення житлового приміщення, але ні відповіді ні будь-яких дій з боку [PERSON] щодо добровільного виселення до університету не надійшло. Вважає, що [PERSON], не виконав зобов'язання щодо повернення університету квартири, тому в поданій до суду позовній заяві просив суд виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] та членів його сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2014 року до участі в справі за клопотанням представника позивача було залучено в якості співвідповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] 29.07.2014 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», Київського районного відділу державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання договору найму житлового приміщення пролонгованим, поновлення реєстрації місця проживання. В своїй позовній заяві посилався на те, що 01.06.2006 року між ним та університетом було укладено строковий трудовий договір, 01.08.2007 року між сторонами був укладено договір найму житла № 5-л/07, згідно з умовами якого йому було передано в тимчасове платне користування квартиру [ADDRESS]. Вказував, що хоча і був звільнений 29.07.2011 року з посади, однак продовжував користуватися орендованою квартирою, сплачував орендну плату та комунальні платежі, жодного повідомлення про припинення оренди не отримував аж до вересня 2011 року. Вважає, що оскільки разом з сім'єю фактично проживав в спірній квартирі, сплачував орендну плату та комунальні платежі, правові підстави для їх виселення відсутні, а договір найму житлового приміщення № 5-л/07 слід вважати пролонгованим. В своїй позовній заяві просив суд визнати договір найму житлового приміщення № 5-л/07 від 01.08.2007 року пролонгованим на один рік з 01.08.2014 року по 31.07.2015 року, поновити реєстрацію його місця проживання та місця проживання [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2014 року позовну заяву [PERSON] об'єднано в одне провадження з справою за позовом Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» до [PERSON], [PERSON] про виселення без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги позовної заяви, посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини, в задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. [PERSON] та його представники щодо задоволення вимог університету про виселення просили відмовити та задовольнити вимоги [PERSON] Вважають, що договір найму жилого приміщення є пролонгованим, а підстави для виселення відповідачів відсутні. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні щодо позовних вимог покладався на розсуд суду, але при ухваленні рішення просив суд врахувати інтереси неповнолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач Вищий навчальний заклад Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» є власником житлового будинку по [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності від 27.01.2011 року. Також встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить Вищому навчальному закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі». Між Вищим навчальним закладом Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» та відповідачем [PERSON] укладено строковий трудовий договір на заміщення посади доцента кафедри технологічного обладнання харчових виробництві торгівлі терміном на 5 років з 01.06.2006 року по 01.06.2011 року (наказ № 68-К від 31.05.2006 року). Згідно з п. 6.14. Колективного договору, укладеного між ректоратом Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» та профспілковим комітетом університету, передбачено надавати науково-педагогічним працівникам житло, яке належить університету, на умовах майну з установленою платою з метою створення умов для написання докторських дисертацій і стимулювання праці докторів наук, враховуючи належне виконання ними своїх професійних обов'язків. Як встановлено судом, на виконання умов колективного договору, позивачем 01.08.2007 року укладено з відповідачем [PERSON] договір найму житлового приміщення № 5-л/07, за умовами якого університет передав, а [PERSON] прийняв у тимчасове платне користування житлове приміщення, квартиру [ADDRESS] строком з 01.08.2007 року по 31.07.2008 року. Термін дії зазначеного договору найму № 5-л/07 продовжувався шляхом укладення між сторонами додаткових угод строком по 31.07.2011 року. Згідно з наказом № 53 від 31.05.2011 року відповідача [PERSON] звільнено з займаної посади 29.07.2011 року у зв'язку із закінченням терміну трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України. Відповідачем [PERSON] не оспорювалася в судовому засіданні обставина припинення трудових відносин з позивачем. Відповідно до наказу № 44 від 04.07.2011 року по Вищому навчальному закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» університетом вирішено не продовжувати термін дії договору № 5-л/07 від 01.08.2007 року найму житлового приміщення (квартири [ADDRESS]), укладеного між університетом та [PERSON] Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини з приводу укладеного в письмовій формі договору найму житла. Позивач, звертаючись до суду з вимогами про виселення, вважає договір найму житлового приміщення припиненим у зв'язку з закінченням строку його дії, а відповідач [PERSON], в свою чергу, вважає такий договір пролонгованим. Правовідносини за договором найму (оренди) житла регулює глава 59 розділу III Цивільного кодексу України. Так, згідно зі ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Стаття 811 ЦК України встановлює, що договір найму житла укладається у письмовій формі. Жодних інших застережень щодо форми договору чи порядку його реєстрації цивільне законодавство не передбачає. Статтею 821 ЦК України передбачено, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. Як встановлено судом, укладаючи договір № 5-л/07 від 01.08.2007 року, його сторони передбачили термін дії найму по 31.07.2008 року, з правом його продовження на наступний рік шляхом укладення додаткової угоди до даного договору (п.п. 2.1., 2.2. договору). Тому суд приходить до висновку, що даний договір найму є таким, який укладений на строк, встановлений в договорі, тобто, не є безстроковим. Також дослідженими в справі доказами встановлено, що укладений між сторонами договір найму житла № 5-л/07 від 01.08.2007 року продовжувався на кожний наступний рік в порядку, передбаченому п. 2.2. договору, шляхом підписання додаткових угод, до 31.07.2011 року. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що строк договору найму житла від 01.08.2007 року № 5-л/07 в силу норм ст. 821 ЦК України, закінчився 31.07.2011 року. Твердження відповідача [PERSON] про те, що договір найму житла є пролонгований не заслуговує на увагу з наступних підстав. Змістом укладеного між університетом та [PERSON] договору найму житла 01.08.2007 року та характером правовідносин, що виникли між сторонами, підтверджується, що [PERSON] та члени його сім'ї [PERSON] (дружина), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (син), поселилися до квартири [ADDRESS] у зв'язку з перебуванням відповідача [PERSON] в трудових відносинах з позивачем. Єдиною підставою для вселення відповідача [PERSON] та членів його сім'ї до спірної квартири була цивільно-правова угода: договір № 5-л/07 найму житлового приміщення від 01.08.2007 року. Тому правовідносини між сторонами регулюються саме нормами Цивільного кодексу України (глава 59 «Найм (оренда) житла»), застосування до спірних правовідносин норм ЖК України є помилковим. Не заслуговують на увагу також посилання відповідача [PERSON] на ту обставину, що договір найму всупереч норм ст. 158 ЖК України не було зареєстровано у виконавчому комітеті відповідної місцевої ради народних депутатів. За нормами ст. 811 ЦК України жодних застережень щодо порядку реєстрації договору найму цивільне законодавство не передбачає. Законодавство також не передбачає і державної реєстрації такого виду правочинів. Так, згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадку, встановленому законом. У главі 59 розділу III ЦК України "Найм (оренда) житла" спеціальна вказівка про державну реєстрацію такого виду правочину відсутня. Аналіз положень ст. 158 ЖК України у співвідношенні з нормами ст. ст. 203, 204, 205, 207, 208, 210, 215, 640, 810, 811 - 813, 820 ЦК України не дає підстав для висновку про те, що передбачена ч. 2 ст. 158 ЖК України реєстрація договору найму є державною реєстрацією правочину в розумінні ст. 210 ЦК України, з якою відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України закон пов'язує визначення моменту укладення договору, а відтак і набуття сторонами прав і обов'язків за договором житла. Недотримання умови щодо реєстрації договору найму жилого приміщення у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється при відсутності у ст. 810 ЦК України та ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказівки на необхідність державної реєстрації договорів найму (оренди) житла не тягне за собою недійсність такого договору. Крім того, враховуючи межі позовних вимог, відсутність реєстрації договору найму житла № 5-л/07 від 01.08.2007 року у виконавчому комітеті, жодним чином не впливає на строки дії такого договору. На підставі викладеного, оскільки строк дії укладеного сторонами договору найму житла - квартири [ADDRESS] закінчився, то в силу ст. ст. 509 ч. 1, 598 ч. 1 ЦК України відповідачі повинні звільнити займане ними жиле приміщення. При цьому, виходячи з укладеного між сторонами договору найму житла від 01.08.2007 року, та з норм права, що регулюють спірні правовідносини, після закінчення строку найму житла позивач не зобов'язаний надавати відповідачам інше жиле приміщення для проживання. Тому суд приходить до висновку, що вимоги Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» про виселення відповідачів із спірного житлового приміщення після закінченням строку дії договору найму цього приміщення є правомірними, а вимоги [PERSON] про визнання договору пролонгованим є безпідставними. Право власності університету на спірне житлове приміщення необхідно захистити шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Тому вимоги Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет Економіки і торгівлі» про виселення є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] про визнання договору найму житлового приміщення пролонгованим строком на один рік по 31.07.2015 року є безпідставними, в їх задоволенні слід відмовити. Посилання відповідача [PERSON] в поданій до суду позовній заяві на ст. 822 ЦК України є безпідставними. За нормами ст. 822 ЦК України наймодавець може, а не зобов'язаний запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Крім того, безпосередньо в укладеному договорі найму житла його сторони передбачили порядок продовження строку дії договору виключно шляхом укладення додаткової угоди, що в повній мірі узгоджується з нормами ч. 3 ст. 6 ЦК України щодо свободи врегулювання відносин між сторонами договору. Як встановлено судом та не оспорювалося відповідачем, додаткова угода про продовження строку дії договору найму з 31.07.2011 року між сторонами не укладалася, отримання відповідачем у вересні 2011 року попередження про звільнення жилого приміщення підтверджено дослідженими в справі доказами та підтверджено поданою [PERSON] до суду позовною заявою. При цьому наказ Вищого навчального накладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» № 44 від 04 липня 2011 року про не продовження терміну дії договору найму житлового приміщення № 5-л/07 є дійсним та не оспорюється відповідачем. Припинення з відповідачем [PERSON] трудових відносин, наявність наказу № 44 від 04.07.2011 року про не продовження терміну договору найму житла, неодноразові письмові попередження позивача, надіслані на адресу відповідача, про необхідність звільнення житлового приміщення, дають всі підстави вважати, що позивач повідомив [PERSON] та членів його сім'ї про відсутність у нього намірів продовжувати строк дії договору. Тим самим підтверджено відсутність згоди позивача на пролонгацію зазначеного договору найму житлової площі. Також, відповідно ч. 2 ст. 777 ЦК України наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Проте, з відповідачем термін дії договору найму у встановленому договором порядку продовжено не було, відповідач [PERSON] не перебуває у трудових відносинах з позивачем, при цьому самостійно звільнити спірне житлове приміщення відмовляється. Оплата відповідачем по закінченню терміну дії договору найму послуг за користування спірним жилим приміщенням, в тому числі і за комунальні послуги, жодним чином не свідчить про пролонгацію строку дії такого договору, а є лише оплатою за отримані послуги. Вирішуючи вимоги [PERSON] про поновлення реєстрації місця проживання суд виходить з наступного. Порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання, випадки їх обмеження встановлює Закон України N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Зазначеним Законом визначена процедура реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання. Нормами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено перелік підстав для зняття з реєстрації місця проживання, в тому числі і з підстав припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до «Положення про Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області», УДМС відповідно до покладених на нього завдань здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб на території області безпосередньо через структурні підрозділи згідно діючого законодавства. Наказ МВС України від 22 листопада 2012 року № 1077 регламентує Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» чітко визначає підстави здійснення реєстрації місця проживання фізичних осіб та зняття з реєстрації. УДМС України в Полтавській області через територіальні підрозділи здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб в межах наданих повноважень та

Outcome: approved