Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачкою, без належних документів, була проведена реєстрація права власності на майно, яке належить селищній раді. За наведеного просить суд ухвалити рішення, яким відновити порушені права позивача: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Ірини Олександрівни за індексним номером 37461391 від 09.10.2017 року. Визнати протиправним та скасувати номер запису про право власності 22716649. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Ірини Олександрівни за індексним номером 37461496 від 09.10.2017 року. Визнати протиправним та скасувати номер запису про право власності 22716798. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Ірини Олександрівни за індексним номером 37461418 від 09.10.2017 року. Визнати протиправним та скасувати номер запису про право власності 22716875. Закрити розділи та видалити з Державного реєстру речових прав будь-яку інформацію щодо існування об`єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Визнати за Клеванською селищною радою право власності на незавершене будівництво адмінбудівлі Клеванської селищної ради, за адресою: [ADDRESS] . Просить судові витрати стягнути з відповідачки. Були заявлені клопотання про витребування доказів, про долучення доказів, які судом задоволено. Було заявлено клопотання про поновлення строків звернення до суду. Представник позивача позов підтримав. Пояснив суду,\~що обставини справи вказують на те, що спірна будівля, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є недобудована, будівництво не закінчено, прийнята в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта не було і відповідно відсутній сертифікату про готовність об`єкта до експлуатації. Рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Ірини Олександрівни за індексними номерами: 37461391 від 09.10.2017 року; 37461496 від 09.10.2017 року; 37461418 від 09.10.2017 року вважають протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Всупереч вимогам законодавства, чинному на момент проведення реєстраційних дій, державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Іриною Олександрівною при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами: 37461391 від 09.10.2017 року; 37461496 від 09.10.2017 року; 37461418 від 09.10.2017 року не було встановлено відповідність заявлених прав [PERSON] і поданих нею документів вимогам законодавства, не надано належної оцінки таким документам, а саме право власності на адміністративне приміщення, за адресою: [ADDRESS] за\~ [PERSON] було зареєстровано на підставі рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області № 81 від 10.08.2017 року, виписки із по господарської книги від 02.10.2017 року, та висновку ТзОВ\~«ГОЛДТЕХ» б/н від 05.10.2017 року, що суперечить п. 68 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (у редакції, чинній із 12.07.2017 року), та ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 23.03.2017 року). Відтак, реєстрація проведена незаконно, а тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідачка [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання. Відповідачка [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачі є належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачі мали можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторін не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без їх участі. Відзив на позов до суду не подали. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи\~є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає,\~ що позов підлягає до задоволення, але частково. Згідно Інвентарної картки № 1 обліку основних засобів та рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 26.09.2019 року за № 484 «Про затвердження переліку об`єктів спільної комунальної власності Клеванської об`єднаної територіальної громади», за Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області обліковується «Адміністративна будівля (незавершене будівництво)» Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, інвентарний (номенклатурний) номер: 10131001; синтетичний рахунок, субрахунок: 1013; рік випуску (побудови): 1988, що розташована в [ADDRESS] . Незавершене будівництво адміністративної будівлі Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області розташоване на земельній ділянці комунальної власності (кадастровий номер 5624655400:02:018:2838, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №\~226080933. Маючи намір зареєструвати у порядку, встановленому законодавством, право власності на незавершене будівництво адміністративної будівлі, Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області в особі селищного голови [PERSON] 30.12.2020 року отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №\~239497924). З Інформаційної довідки стало відомо, що адміністративну будівлю (незавершене будівництво) Клеванської селищної ради, загальною площею 2\~140,7 м. кв., за адресою: [ADDRESS] , 05.10.2017 року о 17:47:52 год. державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Іриною Олександрівною, було зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), номер запису про право власності: 22716649. Підставою виникнення права власності за [PERSON] стало рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області № 81 від 10.08.2017 року, виписка із по господарської книги б/н від 02.10.2017 року. Окрім того, 07.10.2019 року недобудовану будівлю Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області за адресою: вул.\~І.\~Франка, буд. 28, смт. Клевань Рівненського району Рівненської області державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Іриною Олександрівною, шляхом поділу, на праві приватної власності було зареєстровано за [PERSON] (РНОКПП\~ [NUMBER] ), номер запису про право власності 22716798, загальною площею 1\~618,9 кв. м., житлова площа 789,7 кв.м., та на праві комунальної власності за Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області (код ЄДРПОУ 04387094), загальна площа 521,8 кв. м., житлова площа 398 кв. м. Підставою виникнення права власності став висновок ТзОВ\~«ГОЛДТЕХ» (код ЄДРПОУ 40893928) б/н від 05.10.2017 року та акт приймання-передачі від 05.10.2017 року. Рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Ірини Олександрівни за індексними номерами: 37461391 від 09.10.2017 року; 37461496 від 09.10.2017 року; 37461418 від 09.10.2017 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне. Згідно зі ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах належним їй майном як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Згідно із ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» установлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Частинами 5, 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №\~1952-IV від 01.07.2004 року регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(у редакції, чинній із 23.03.2017 року), організаційну систему державної реєстрації прав становлять державні реєстратори прав на нерухоме майно. Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 23.03.2017 року), державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: - відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; - відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; - відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; - наявність обтяжень прав на нерухоме майно; - наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Умови, підстави та процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначається Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25\~грудня 2015 року. Відповідно до п. 68 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (у редакції, чинній із 12.07.2017 року), для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (крім випадку, коли речове право на земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; 3) технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва. Документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в зазначеному Реєстрі. Проте, всупереч вимогам законодавства, чинному на час проведення реєстраційних дій, державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Іриною Олександрівною при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами: 37461391 від 09.10.2017 року; 37461496 від 09.10.2017 року; 37461418 від 09.10.2017 року не було встановлено відповідність заявлених прав [PERSON] , [INFO] , і поданих нею документів вимогам законодавства, не надано належної оцінки таким документам, а саме: право власності на адміністративне приміщення, за адресою [ADDRESS] за [PERSON] було зареєстровано на підставі рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області № 81 від 10.08.2017 року, виписки із по господарської книги від 02.10.2017 року, та висновку ТзОВ\~«ГОЛДТЕХ» (код ЄДРПОУ\~40893928) б/н від 05.10.2017 року, що суперечить п. 68 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (у редакції, чинній із 12.07.2017 року), та ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 23.03.2017 року). Так, 1) рішенням № 81 від 10.08.2017 року, виконавчий комітет Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області присвоїв поштову адресу недобудованій адміністративній будівлі Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області; 2) погосподарські книги в Клеванській селищній раді Рівненського району Рівненської області не ведуться, а тому виписка з погосподарської книги 02.10.2017 року щодо запису за [PERSON] виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області не видавалася; 3) Клеванській селищній раді Рівненського району Рівненської області нічого не відомо про висновок ТзОВ «ГОЛДТЕХ» (код\~ЄДРПОУ 40893928) б/н від 05.10.2017 року про можливість поділу будівлі по [ADDRESS] , та про акт приймання-передачі нерухомого майна від 05.10.2017 року. Зазначені обставини не були спростовані відповідачкою. З аналізу норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 23.03.2017 року) та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (у редакції, чинній із 12.07.2017\~року) слідує, що реєстраційні дії мають вчинятися державним реєстратором у відповідності до вимог Закону та на підставі документів, які містять об`єктивні та достовірні дані, в іншому випадку, реєстраційні дії не можуть вважатися правомірними, оскільки не відповідатимуть меті їх вчинення в розумінні статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За нормою пункту 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 23.03.2017\~року), державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Що ж стосується позовних вимог про скасування запису про право власності за номерами 22716649; 22716798; 22716875. У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олссон проти Швеції» від 24\~березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази «передбачено законом», є наступні: будь-яка норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію; фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав; закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади. Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі. Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду. Запорукою правильного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Європейський суд з прав людини у п.50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» (заява №28924/04) констатував: «що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. TheUnitedKingdom), пп.\~28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)». Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права. Отже, з прийняттям державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк Іриною Олександрівною рішень за індексними номерами 37461391 від 09.10.2017 року, 37461496 від 09.10.2017 року, 37461418 від 09.10.2017 року та внесення запису про право власності за номерами 22716649, 22716798 та 22716875, Клеванську селищну Рівненського району Рівненської області було протиправно позбавлено права власності на майно. Відповідно до постанов Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 року, в контексті справи № 817/1048/16,та від 15.05.2019 року, в контексті справи №522/7636/14-ц, спори з державним реєстратором підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стосуються майнового інтересу і обов`язково будуть впливати на майнові права тієї особи, щодо якої ці реєстраційні дії буде скасовано. Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. За змістом статті 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Статтями 328, 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статей 386, 387 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як захист права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. За наведеного наявні підстави для задоволення позову, окрім визнання за селищною радою права власності на майно. Ефективним у даному випадку буде прийняття рішення про визнання за Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області права на завершення незавершеного будівництва адмінбудівлі Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області за адресою: [ADDRESS] . Фактичні обставини справи вказують на те, що спірна будівля недобудована, будівництво не закінчено, прийнята в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта не було і відповідно відсутній сертифікату про готовність об`єкта до експлуатації. А тому відсутні підстави для задоволення цієї позовної вимоги саме у такому виді, як вона була заявлена. Представником позивача було заявлено клопотання про поновлення строків звернення до суду. Суд зауважує, що оскільки від відповідачки не надходила заява про застосування наслідків порушення строків позовної давності, то й немає необхідності постановляти рішення про поновлення строків звернення до суду. Оскільки суду відомо про те, що за фактом незаконного відчуження будівлі вже провадиться досудове розслідування, то немає підстав для повідомлення правоохоронних органів щодо виявлених фактів порушення законодавства. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Суд вважає, що судові витрати повинні бути стягнуті з відповідачки [PERSON] , враховуючи приписи ч.9 ст. 141 ЦПК України. Також слід скасувати заходи забезпечення позову, що були вжитті згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 03.03.2021 р. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved