Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав. Підставою позову вважає те, що відповідачі, жителька с Половинчик Монастирищенського району, [PERSON] , мати неповнолітніх дітей: [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та житель с. Сатанівка, [PERSON] , батько малолітньої [PERSON] , [INFO] , спільно не проживають, в шлюбі не перебували, систематично ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Мати, [PERSON] , переклала турботи про дітей на своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , в родині яких проживають діти, не забезпечує належних умов для розвитку і виховання дітей, за місцем проживання характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює, кошти державної соціальної допомоги переважно витрачає не за призначенням. Перебуває на обліку Половинчицької сільської ради, як неблагополучна. Батько, [PERSON] , з донькою родинні стосунки не підтримує, не цікавиться її життям та здоров`ям, матеріально не утримує, жодної участі в її житті не приймає, в усній формі повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїх обов`язків, закріплених ч. 1-4 ст.150 СК України, відповідно до яких батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх духовний, фізичний та моральний розвиток. Ухилення від виконання батьківських обов`язків, відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, є підставою позбавлення відповідачів батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Просять позбавити відповідачів, [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання до суду цієї заяви. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання до суду цієї заяви, на користь [PERSON] , в родині якого виховується дитина. Судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою суду 17.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду 15.02.2021 замінено позивача Монастирищенську районну державну адміністрацію, як орган опіки та піклування на її правонаступника Службу у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради. Ухвалою суду 25.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відзив від відповідачів до суду не надходив. В судовому засіданні представник позивача служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Бабій І.Г. позов підтримала повністю та просила його задоволити з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 17.05.2021 позов в частині позбавлення батьківських прав не визнала. В судове засідання 07.07.2021 не з`явилася. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши представника позивача, третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір"ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого 14.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 82 (а.с.5). [PERSON] є матір"ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 10.08.2018 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 2 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 10.08.2018 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 07 (а.с.3,4). Згідно акта обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , жительки [ADDRESS] від 31.07.2020 за вказаною адресою проживають: мати - [PERSON] , [INFO] , співмешканець - [PERSON] , [INFO] , також до складу сім`ї входять: син - [PERSON] , [INFO] , учень Сатанівської ЗЗСО, син - [PERSON] , [INFO] учень Сатанівської ЗЗСО, донька - [PERSON] , [INFO] . Родина проживає в найманому будинку. Житло знаходиться в задовільному стані, складається з веранди, кухні та двох житлових кімнат. В будинку чисто, наявні меблі та побутова техніка - старі, але в задовільному стані. Частково наявний дитячий одяг та постільна білизна. Куточок для підготовки до уроків, дитячі розвиваючі ігри, література, комп`ютерна техніка - відсутні. Ознак проживання дітей в будинку не виявлено. Зі слів [PERSON] діти протягом останнього часу проживають в родині діда [PERSON] . Батьки неприязно відносяться до її співмешканця, [PERSON] і через це не відпускають дітей до неї. Щодо зловживання спиртними напоями [PERSON] пояснила, що вживає алкоголь рідко, а особи схильні до зловживання спиртними збираються в її помешканні випадково. Спільно з [PERSON] проживає близько 6 місяців, знає що він раніше судимий за тяжкий злочин, але довіряє йому і не бачить загрози з його боку для своїх дітей. Цього ж дня було відвідано дітей [PERSON] в родині діда [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Проведено бесіду з [PERSON] та [PERSON] , під час якої діти розповіли, що до мами повертатися не хочуть, тому що вона з дядьком [PERSON] часто пиячать і не піклуються про них. (а.с.12). Згідно довідки-характеристики, яка видана 04.08.2020 виконкомом Половинчицької сільської ради за № 451, [PERSON] , [INFO] , освіта неповна середня, проживає с Половинчик Монастирищенського району Черкаської області. За час проживання в селі Половинчик Монастирищенського району Черкаської області зарекомендувала себе з негативної сторони. Не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с.13). Згідно довідки-характеристики, яка видана 05.08.2020 виконкомом Сатанівської сільської ради за № 264, [PERSON] , [INFO] . За час проживання в селі компрометуючі матеріали на [PERSON] до виконкому сільської ради не надходили. В даний час на території сільської ради не проживає і місце перебування його не відоме. З приводу усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою [PERSON] до сільської ради не звертався (а.с.14). Згідно заяви [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей Монастирищенської районної державної адміністрації Редьки Л.М. від 23.07.2020 він просить вжити заходів щодо його дочки [PERSON] , [INFO] , яка веде аморальний спосіб життя і зловживає спиртними напоями, не доглядає за дітьми і не виконує своїх батьківських обов`язків та просить позбавити її батьківських прав на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно довідки про склад сім`ї, яка видана 01.09.2020 виконавчим комітетом Половинчицької сільської ради за № 522 до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою с. Половинчик Монастирищенського району Черкаської області входять: [PERSON] , [INFO] , дружина, [PERSON] , [INFO] , дочка (зареєстрована але не проживає), [PERSON] , [INFO] , онук, [PERSON] , [INFO] , онук, [PERSON] , [INFO] , онучка (а.с.15). Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Статтею 164 СК України передбачено, що підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі Пленум) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (4 ст.155 СК України) є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав № 236/01-01-40 від 14.08.2020 з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів дітей, Монастирищенська райдержадміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти переважно проживають в родині діда [PERSON] , який разом з дружиною піклується про їх виховання та утримання. Мати, [PERSON] , не забезпечує належних умов для розвитку і виховання дітей, за місцем проживання характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Батько найменшої доньки [PERSON] , [PERSON] , за місцем реєстрації не проживає, родинні стосунки з донькою не підтримує, жодної участі в її житті не приймає. Згідно інформації Половинчицької сільської ради спосіб життя [PERSON] негативно впливає на психологічне здоров`я її дітей, а саме, неодноразове розпиття алкоголю компаніями малознайомих осіб, скандали та бійки, при яких були присутні діти. Систематичне ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків негативно впливає на життя і розвиток їх дітей, які зростають без батьківського піклування, не отримують належного матеріального забезпечення та виховання. На підставі ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації (від 06.08.2020 протокол №8) Монастирищенська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним, в інтересах малолітніх дітей, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.16-17). Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема ч. 5 ст. 19 СК України та в сукупності з іншими доказами доводить підставність позову позивача про позбавлення батьківських прав відповідачів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх неповнолітніх дітей обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають до задоволення. Судом дійсно встановлено, що батько та мати, відповідачі у справі, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх синів. Крім цього, Пленум в п.18 звернув увагу судів на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. В залежності від конкретної ситуації в сім`ї позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків (бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім`ї необхідної допомоги, накладення адміністративного стягнення). Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки матері, батька. Таким чином, наявність вини батьків належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Відповідачі не надали суду доказів відсутності їх вини в ухиленні ними від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей, а навпаки [PERSON] позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення. В положеннях ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 закріплено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що відповідачі не будучи позбавленими батьківських прав, належним чином батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дітей не виконували, ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей. Відповідачі не надали суду доказів, які б спростовували факти викладені позивачем в позовній заяві. Мати дітей [PERSON] визнала позов повністю і не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її синів [PERSON] , [PERSON] та доньки [PERSON] , про що подала до суду заяву. Дана обставина свідчить про відсутність у відповідачки інтересу до дітей, відсутність у неї бажання приймати участь у вихованні дітей та про свідоме нехтування нею своїми обов`язками. Батько доньки [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що у ст.19 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи, суд діючи в першу чергу в найкращих інтересах дітей вважає, що позов про позбавлення батьківських прав обґрунтований, підтверджений доказами, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Стаття 167 СК України регулює влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають в родині діда [PERSON] . Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з батьків аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. Тому, враховуючи характер спірних правовідносин, суд при прийнятті свого висновку бере до уваги та оцінює в сукупності докази матеріального становища дітей, які проживають з дідом [PERSON] , батьки не утримують дітей, стягнення аліментів, в даному випадку, є необхідним, так як обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до задоволення повністю. Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням матеріального становища дітей, які проживають в сім`ї діда, матеріального становища платників аліментів, інших обставин справи, визначає розмір стягуваних аліментів на дітей у розмірі по 1/3 частини усіх видів доходів відповідачів, але у відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 07.09.2020. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved