Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем зареєструвала 27.11.1997 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] р.н. та [PERSON], [INFO] р.н. Сімейні відносини з відповідачем припинені, шлюб розірваний 15 квітня 2014 року. Від утримання дітей відповідач ухиляється, свої батьківські обов»язки ігнорує, самостійно добровільної допомоги не надає, угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. [PERSON] на даний час офіційно не працевлаштований, проте він має можливість надавати допомогу на дітей, оскільки не страждає на хронічні хвороби, є особою працездатного віку, на його утриманні ніхто не перебуває, стягнень за виконавчими документами не проводиться. В судове засідання позивачка не з»явилася, суду надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, в заяві вказала, що позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв"язку з чим суд з урахуванням заяви позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. За повідомленням позивачки, сторони зареєстрували шлюб 27.11.1997 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірваний 15 квітня 2014 року. Як убачається зі свідоцтв про народження, відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] р.н. та [PERSON], [INFO] р.н. Згідно довідки по формі № 3, виданої КП «ЖЕК-2» від 08.07.2014 р., діти сторін по справі проживають з матір»ю. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка повідомила суд, що відповідач за станом здоров»я працездатний та спроможний сплачувати аліменти, проте кошти на утримання неповнолітніх дітей не надає, будь-які інші неповнолітні та непрацездатні особи на його забезпеченні не перебувають. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У зв»язку з тим, оскільки відповідач не має регулярного, стабільного доходу, так як не працює і не отримує заробітну плату, аліменти слід визначити, відповідно до положень ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі. При цьому суд бере до уваги наступне. Як убачається із матеріалів справи, сторони проживають за різними адресами. За заявленим вимогами [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. При визначені розміру аліментів суд враховує те, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою, перебувають на утриманні матері, відповідач є особою працездатного віку. Беручи до уваги положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким встановлено з 1.07.2014 р. по 31.09.2014 р. прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в сумі 1320 грн. на одну особу з розрахунку на місяць та вимоги ст. ст. 181, 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON]. та [PERSON]. всього по 1 400 грн. щомісячно, починаючи з 09.07.2014 р. (дати подачі позову до суду) і до досягнення старшою дитиною повноліття, потім по 700 грн. щомісячно Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про прожитковий мінімум»). Позивачкою суду не надано доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов"язковому негайному виконанню.

Outcome: partial