Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 05.02.2014 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинені та вони проживають окремо. Основними причинами розпаду сім`ї були різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги. Подальше перебування у шлюбі їй не потрібне. Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання 28.09.2021 та 19.10.2021 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п. 19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 19.10.2021 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 05 лютого 2014 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Сімейні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про розділ майна, нажитого у шлюбі, відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе та шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, то в цій частині суд зауважує наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 12.04.2021, [PERSON] проживає фактично без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з сином - [PERSON] , [INFO] (а.с.29). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд вважає необхідним допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved