Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач ПАТ "Акцент-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № А260RM82190147 від 11.11.2012 року в розмірі 12987 гривень 48 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 11.11.2012 року між позивачем ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № А260RM82190147, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 4595 грн. 48 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням зобов'язань по вищевказаному кредиту за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 12987 грн. 48 коп., що й стало підставою для позивача з зверненням до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явилась. На адресу суду надійшла заява представника позивача, в якій вона підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі. Викликався належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернувся до суду з відміткою "адресат не проживает". В силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів наданих в матеріалах справи. Судом встановлено, що 11 листопада 2012 року між позивачем ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № А260RM82190147, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 4595 гривень 27 копійок зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У зв'язку з тим, що відповідач не виконував умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом відповідно графіку виникла заборгованість за наданим кредитом Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 19.06.2015 року складає 12987 гривень 48 копійок в тому числі: заборгованість за кредитом - 4595,27 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3, 17 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1011,01 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6283,39 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 594,64 грн. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12987 грн. 48 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved