Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач,\~ звернувся до суду з даним позовом 16.10.2019 року обґрунтовуючи тим, що 02 березня 2005 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиною Л.Г. видано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] заборгованість за шкоду, заподіяну державі в розмірі 3572 грн. 73 коп. На адресу приватного нотаріусу Іванчишиної Л.Г.\~ направлено заяву про видачу дубліката виконавчого напису. Приватним нотаріусом 04.10.2019 року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дублікат виконавчого напису військовій частині не був виданий, тому вони звернулися до суду за захистом своїх порушених прав. Просили скасувати постанову приватного нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиної Л.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.1.2019 року та зобов`язати приватного нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишину Л.Г.\~ видати дублікат виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] заборгованість в сумі 3572,73 грн. за шкоду, заподіяну державі. 18.10.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач, приватний нотаріус Іванчишина Л.Г. Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, копію ухвали суду про відкриття провадження та пакет документів отримала 24.10.2019 року, однак, протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву до суду не направила. Також,\~ станом на 13.12.2019 року жодних заяв (клопотань) на адресу суду від приватного нотаріуса Іванчишиної Л.Г.\~ не надходило. Третя особа, [PERSON] письмові пояснення, щодо позову не подала. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02.03.2005 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиною Л.Г. видано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] заборгованість за шкоду, заподіяну державі в розмірі 3572 грн. 73 коп. 10.09.2019 року представник позивача [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиної Л.Г. із заявою видачу дубліката виконавчого напису. 04.10.2019 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиною Л.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №276/02-31 (а.с.6) відповідно до якої представнику військової частини [NUMBER] [PERSON] відмовлено у видачі дубліката виконавчого напису про стягнення грошової суми з [PERSON] , в зв`язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законодавству України. Вирішуючи зазначений спір, суд звертає увагу на наступне. Виконавчий напис це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Правовою основою діяльності нотаріату відповідно до ст.2 Закону України «Про нотаріат» є Конституція України, Закон України «Про нотаріат», інші законодавчі акти України. Передумовою законності нотаріальних актів є те, що нотаріус перед вчиненням нотаріальних дій має перевіряти відповідність їх закону. Право на оскарження дій нотаріуса чи відмову у їх вчиненні відповідно до ст.50 Закону має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Статтею 8 Закону України «Про нотаріат» визначено, що довідки про вчинення нотаріальних дій та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса. Згідно ст. 53 Закону України «Про нотаріат» та глави 22 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Згідно ч.2 ст.53 Закону України, видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» дублікат втраченого документа видається нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Нотаріус чи інша посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, наділена повноваженням відмовити у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус повинен викласти причини відмови у письмовій формі (на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії) і у триденний строк винести мотивовану постанову про таку відмову і роз`яснити порядок її оскарження в суді (ст. 50 Закону). Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України «Про нотаріат". Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому рядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних і повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі; в інших випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат». Даний перелік є вичерпним. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Наведений в ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» перелік підстав для відмови у видачі дубліката документа стосується осіб, які мають право на отримання дубліката документа, тобто перелічених у першому реченні ч.7 ст.8 Закону України «Про нотаріат», та підстав для його отримання, тобто лише у разі втрати або зіпсування документа, як це передбачено ч. 1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.1.1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 666, у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Таким чином, дублікат виконавчого напису може бути виданий виключно сторонам (учасникам) цього договору або їх представникам. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2003 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Як вбачається з постанови (а.с.6), приватний нотаріус при винесені постанови про відмову у видачі дубліката виконавчого напису посилається на те, що відповідно до п.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Згідно п.282, п.290 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року №30/5, яка діяла\~ на період вчинення вище зазначеного виконавчого напису (втратила чинність 07.03.2012 року) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняли виконавчі написи на оригіналах документів, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, або витяг з особового рахунку боржників і копія виконавчого напису. Згідно п.10.1 розділу Х Правил ведення нотаріального діловодства затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5 формування справ передбачає групування виконаних документів у справи (наряди) відповідно до номенклатури справ контори, приватного нотаріуса, складеної на підставі Типової номенклатури справ державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса. Відповідно до номенклатури виконавчі написи формуються у наряд з індексним номером «02-20» та назвою «Копії виконавчих написів та документи, на підставі яких вони вчинені». Строк зберігання вказаної справи (наряду) складає 3 роки. Документи, строки зберігання яких закінчилися, підлягають вилученню та знищенню. Відповідно до вимог підпункту 1.1 пункту 1 та підпункту 6.2 пункту 6 глави 22 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 у разі втрати або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. На дублікаті документа робиться відмітка про те, що він має силу оригіналу, і вчиняється посвідчувальний напис. Крім того, про видачу дубліката нотаріус робить відмітку на примірнику документа, який зберігається у справах державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Оскільки виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість і видається заявникові та зважаючи на викладене вище, приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишина Л.Г. при винесені постанови діяла згідно Закону. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем не доведено достатніми доказами, які б у своїй сукупності дали змогу дійти висновку про наявність обставин, на які він посилається в підтвердження вимог та які входять до предмету доказування. Крім того, відповідно до ст. 91 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Отже, дублікат виконавчого напису нотаріуса може бути виданий, якщо заявник звернувся з відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а в даному випадку виконавчий напис було вчинено 02.03.2005 року, а позивач звернувся до нотаріуса 10.09.2019 року, тобто зі спливом встановлено строку. Таким чином, суд дійшов висновку, що нотаріус діяв згідно із встановленим главою 22 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України"(пп.1.1. пункту 1) та на підставі вимог ст.49 та 53 Закону України «Про нотаріат». На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій незаконною та скасування її, зобов`язання вчинити дії.

Outcome: dismissed