Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", в особі представника Гаренко Н.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що у відповідності до умов Кредитного договору (без номеру), укладеного між сторонами 20 грудня 2013 року, банк надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між нею та банком відповідний договір. В зв"язку з порушенням взятих на себе зобов?язань відповідач допустила заборгованість по даному договору, а тому, станом на 18 березня 2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 46240, 93 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 493, 23 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 38519, 31 грн., 4550, 25 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2178, 14 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути на свою користь, крім того, і понесені ним судові витрати по справі. Сторони в судове засідання не з»явилися. Представник позивача у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує, крім того зазначив що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у її відсутності до суду не подала, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди представника позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 20 грудня 2013 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір про надання банком останній грошових коштів у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В листі від 07.07.2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, направленому на адресу суду ПриватБанк зазначає, що з 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку, - виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених кредитним договором більш на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від ціни позову. Однак, відповідачем [PERSON] не виконуються зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 18 березня 2018 року заборгованість по наданому кредиту [PERSON] становить 46240, 93 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 493, 23 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 38519, 31 грн., 4550, 25 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2178, 14 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме штрафів: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2178, 14 грн. - штраф (процентна складова), судом встановлено наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 1762 грн. підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial