Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27 серпня 2010 року, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що відповідно до умов зазначеного Договору, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.Ua/terms/pages/70/ складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.Ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. «Умовами та правилами надання банківських правил». У порушення умов Договору відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.12.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 25 814 грн. 48 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9 347 грн. 01 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12 303 грн. 45 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом в розмірі 2 458 грн. 57 коп. Крім того, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) + 5% відсотків від суми позову, що становить 1 205 грн. 45 коп. З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором від 27 серпня 2010 року в розмірі 25 814 грн. 48 коп., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 258 грн. 14 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх. № 9364 від 06.04.2015 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позові, просив позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, вважаючи їх необгрунтованими та безпідставними, просила відмовити позивачу в їх задоволенні, зазначивши на обґрунтування заперечень, що з дня надання кредиту в розмірі 500 грн. відповідач більше року користувалася наданою їй кредитною карткою, частково погашаючи кредит, остання сума була внесена 28.11.2011 року, загальна сума погашеного кредиту становила 924,91 грн., та після цього перестала користуватися карткою, яка в подальшому була заблокована банком, однак банк без відома відповідача продовжував змінювати кредитний ліміт і нараховувати відсотки, інші платежі, не пред'являючи до неї будь-яких вимог, не вимагаючи дострокового погашення заборгованості. Крім того, та з урахуванням викладеного вище, представник відповідача просила застосувати до даних правовідносин строк позовної давності, яка подана відповідачем 27 березня 2015 року. Зваживши доводи, викладені в позові на обгрунтування позовних вимог, заслухавши заперечення проти позову представника відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та відповідно до ст.60 ЦПК України на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 серпня 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, форма якого складається з Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта та Тарифів, що підтверджується підписом відповідача у заяві, при цьому відповідно до умов зазначеного договору позичальник отримала кредит в сумі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, підписом в Заяві, Позичальник визнала, що вона ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку. Судом також встановлено, що при укладенні зазначеного Договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, за якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови Договору. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.1., 2.1.1.2.4. Для надання послуг Банк видає клієнтові картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта /Довідці про умови кредитування та Заяві, підписанням якого клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання карти, зазначена в заяві, тобто 27.08.2010 року. Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою Власника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно з п.п. 2.1.1.12.6. п. 2.1.1. Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, за користуванням кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленого Тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Крім того, відповідно до п. п. 2.1.1.12.8. п. 2.1.1 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Пам'яткою клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Строк дії договору - протягом 12 місяців з моменту його підписання, а якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк (п.1.1.7.12 Умов і правил). Таким чином, пам'яткою клієнта та тарифами на обслуговування, які є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Більш того, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» встановлено строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст.266 ЦК України). Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Пунктом 2.1.1.2.11. Умов передбачено, що карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні картки включно. Так, згідно з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-14 цс 14 встановлено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Крім того, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Судом встановлено, що позивач пред'явив позов про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача 23 січня 2015 року, в розмірі 25 814 грн. 48 коп., яка розрахована позивачем станом на 31.12.2014 року, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9 347 грн. 01 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12 303 грн. 45 коп., нарахованої комісії в розмірі 50 грн. та простроченої комісії в розмірі 2 458 грн. 57 коп. та заборгованості за судовим штрафом в розмірі 1 705,45 грн., договір про надання банківських послуг було укладено 27 серпня 2010 року, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.12.2014 року останній платіж було здійснено відповідачем 28.11.2011 року, зокрема, на погашення процентів 3,17 грн. (гр. 11) та на погашення заборгованості 3,17 грн. (гр. 15) отже, позивачем позов пред'явлено за межами строку позовної давності, встановленої ЦК України. Представник відповідача під час судового розгляду справи, окрім того, що заперечувала проти вимог позивача, вважаючи їх необгрунтованими та безпідставними, підтримала подану відповідачем заяву про застосування до даних правовідносин строку позовної давності. За змістом ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Частиною 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з вимогою про захист своїх цивільних прав, при цьому позивачем не було надано суду жодних доказів того, що строк позовної давності пропущено з поважних причин, як не вбачається і переривання перебігу строку позовної давності, визначеного у ст.264 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з вимогою про захист порушеного права. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed