Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.08.2019 року просить виділити в натурі сторонам частину житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , а саме: - виділити в натурі у власність [PERSON] нерухоме майно, яке підлягає поділу за висновком експерта: Літер. «А»: коридор 1-3 площею 6,5 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 10,1 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 11,9 кв. м., коридор 1-6 площею 5,8 кв.м., літер, «а»: 13/25 частин веранди 1-8 площею 3,1 кв.м., літер. «а1»: кухня 1-2 площею 9,1 кв.м., літер. «а2»: тамбур 1-1 площею 3,1 кв.м., огорожа №2, огорожа №3; - виділити в натурі у власність [PERSON] нерухоме майно, яке не підлягає поділу за висновком експерта літер. «Пг»: погріб площею 18,4 кв.м.; - виділити в натурі у власність [PERSON] нерухоме майно, яке підлягає поділу за висновком експерта: літер. «А»: житлова кімната 2-3 площею 19,3 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 12,1 кв.м., коридор 1-7 площею 6,6 кв.м., літер, «а»: 12/25 частин веранди 1-8 площею 2,9 кв.м., літер «а1»: санвузол 2-2 площею 5,7 кв.м., літер. «аЗ»: коридор 2-1 площею 7,7 кв.м., сарай площею 6,21 кв.м. літер. «б», вбиральня літер. «У», огорожа № 1; Б-2); - виділити в натурі у власність [PERSON] , нерухоме майно, яке не підлягає поділу за висновком експерта: літер. «А1»: кухня 2-5 площею 14,4 кв.м., сходи 2-6 площею 0,7 кв.м., житлова кімната 2-7 площею 24,4 кв.м.; - припинити право спільної часткової власності; - встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0478 кв.м. за адресою [ADDRESS] , за варіантом №3 висновку експерта №109/04-2019 згідно з яким виділити у користування [PERSON] 239 кв. м. (0,0239 га), що відповідає 1/2 ідеальної частини; виділити у користування [PERSON] 239 кв. м. (0,0239 га), що відповідає 1/2 ідеальної частини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] належить право власності в рівних частинах на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] усно передав [PERSON] (матір [PERSON] ) у тимчасове безкоштовне користування: коридор 2-4 площею 6,6 кв. м. та тамбур III площею 3,0 кв.м.( а.с.120) Відповідно до статті 47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] не укладав з [PERSON] та [PERSON] , як правонаступником, нотаріально посвідчений договір відчуження частини житлового будинку - коридору 2-4 площею 6,6 кв. м., тамбура III площею 3,0 кв. м., тому це майно підлягає поверненню у власність [PERSON] . Крім того, після придбання 1/2 частини індивідуального житлового будинку до позивача перейшло право користування земельною ділянкою в порядку розмірах, визначених статтями 88, 91 Земельного кодексу України. Оскільки між сторонами по справі не досягнуто згоди з приводу виділу позивачу в натурі належної на праві спільної часткової власності частини вищезазначеного нерухомого майна, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутись до суду. Від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі. [PERSON] визнала необхідність поділу будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в натурі, для подальшої його експлуатації кожним власником, окремо. Відповідач вказала, що незрозуміло у який спосіб, позивач зареєстрував свою незаконну прибудову до даного будинку, у зв`язку з чим його частка у спільному нерухомому майні збільшилась із 1/2 до 65/100, що підтверджується довідкою Житомирського БТІ при цьому, відповідач не давала згоди на будівництво даної прибудови. За таких умов поділ будинку з наявною незаконною прибудовою буде необ`єктивним та призведе до незаконного збільшення частки позивача у будинку, який належить сторонам на праві спільної часткової власності. До моменту врегулювання питання із знесенням незаконно здійсненої позивачем прибудови до будинку питання про поділ будинку між його співвласниками вирішити неможливо. Щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, то відповідач вказала, що земельна ділянка не сформована, як об`єкт права, у порядку встановленому Земельним кодексом України та ніколи ні у власність, ні у користування ні позивачу, ні відповідачу не передавалась. 28.10.2019 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач вказав, що пояснення викладені в відзиві є надуманими та такими що не заслуговують на увагу при ухваленні рішення суду (т. 2, а.с. 236-239). В судовому засіданні представник позивача ( за його участі ) позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовні заяві. Представник відповідача ( за його участі) не заперечував щодо поділу житлового будинку в натурі, проте заперечував щодо запропонованого позивачем розподілу, при цьому зазначив, що відповідно до акта від 14.07.1986 року, який підписано [PERSON] частина майна, а саме коридор 2-4 площею 6,6 кв. м. та половина балкона не входять до продажу 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS] ), оскільки [PERSON] подарував співвласнику [PERSON] коридор 2-4 площею 6,6 кв. м. та половину балкона, тому вказане майно належить відповідачу. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.1986 року [PERSON] та [PERSON] продали по 1/4 частині та [PERSON] набув право власності на 1/2 частину будинку, з житловою площею 44, 5 кв.м., розташований на земельні ділянці 454 кв.м., до будинку належать сарай літера "Б", туалет літера "У", та огорожа № 1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а.с. 16-17). 14.07.1986 року [PERSON] , який одночасно діяв від свого імені та від імені [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було складено акт про те, що під час продажу вказаної вище половини будинковолодіння, за згодою сторін, не враховується нежитлова площа коридор 6,6 кв.м. та половина балкону, як подарована [PERSON] (т. 1, а.с. 120). Суд зауважує, що право власності за [PERSON] на коридор 6,6 кв.м. та половину балкону в установленому законодавством порядку не зареєстровано, у зв`язку з чим, суд визнає вказаний акт неналежним доказом належності [PERSON] та, відповідно, спадкоємцю [PERSON] коридору 6,6 кв.м. та половини балкону. Згідно довідок від 11.07.1986 року №12-А-2416 та від травня 1987 року [PERSON] та [PERSON] належало 1/2 веранди І, пл. 5,7 кв.м., коридор 2-1 площею 7,1 кв.м., житлова кімната 2-2 площею 10,4 кв.м., житлова кімната 2-3 площею 12,1 кв.м., коридор 2-4\~площею 6,6\~кв.м., кухня 2-5 площею 8,5 кв.м., а всього 50,30 кв.м. Вказані приміщення перейшли у користування [PERSON] після укладення договору купівлі-продажу від 16.07.1986 року (т. 2, а.с. 100, 105). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.11.2014 року за \~ [PERSON] , [INFO] , визнано право власності на 1/2 \~частину \~житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 04.12.2018 року (т. 1, а.с. 245-246). Згідно інформаційної довідки №11656459 від 07.03.2018 року, Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.08.2018 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , а.с. 37-38, 48). Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є господарські споруди: сарай літера «Б», погріб літера «Пг», уборна літера «У», огорожа 1-2. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 16.11.1987 року на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та згідно експлікації до плану будинку, загальна площа будинку становить 103,4 кв.м. При цьому, [PERSON] користується приміщеннями, загальною площею 50,00 кв.м., а [PERSON] користується приміщеннями, загальною площею 53,4 кв.м. (т. 1, а.с. 22). Встановлено, що 16.03.2018 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до [PERSON] про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності за адресою: [ADDRESS] , в якій пропонував відповідачу звернутись до приватного нотаріуса та укласти договір про поділ нерухомого майна та договір про користування земельною ділянкою (т. 1, а.с. 39-40). Проте, згоди з питань поділу житлового будинку та порядку користування земельною ділянкою, сторони не дійшли. За змістом статей\~316,\~317 ЦК України\~право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої\~статті 376 ЦК України\~не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України \~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 357 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ст. 360 ЦК України \~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно частини першої\~статті 183 ЦК України\~річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною. Частини перша, друга ст. 367 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Заявляючи вимоги про виділ майна із спільної часткової власності, [PERSON] просить провести виділ з урахуванням прибудови, загальною площею 14,4 кв.м. (т. 2, а.с. 134). Встановлено, що на засіданні архітектурно-будівельної комісії Житомирського міськвиконкому від 04.07.1987 року [PERSON] надано дозвіл на прибудову до його частини будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , веранду розміром 2,58х2,90 м. Строк дії дозволу протягом одного року з дня його прийняття (т. 2, а.с. 113). Стаття 119 Цивільного кодексу УРСР передбачала, що коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні. Позивачем здійснено прибудову її площа становить 3,53х4,76х2,41 м., що є більшою за площею в наданому 04.07.1987 року дозволі на прибудову. Проте, доказів того, що здійснену прибудову в установленому законодавством порядку прийнято в\~експлуатацію та право власності на прибудову за [PERSON] належним чином не оформлено, а отже має статус самочинного будівництва. За змістом частини першої\~статті 376 ЦК України\~самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга\~статті 376 ЦК України). Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей\~364,\~367 ЦК України. Не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15. Пунктом 2.3 розділу 2\~Інструкції «Про проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року,\~передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Таким чином, підстав для врахування при вирішенні питання про виділ нерухомого майна прибудови площею 3,53х1,76х2,41 м., не має. Після узаконення самочинно збудованих об`єктів та визнання права власності на них позивач як співвласник житлового будинку зможе реалізувати своє право на оформлення права власності на вказане майно. Статтею 90 Земельного кодексу УРСР передбачалось, що на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Стаття 91 Земельного кодексу УРСР особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов`язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу. 01.01.2002\~року набрав чинності Земельний кодекс України. Згідно частини першої ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до частин 3-4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] під скелями, розташований на земельній ділянці площею 454 кв.м., що вбачається зі змісту договору купівлі-продажу від 16.07.1986 року та технічного паспорта на житловий будинок. 0,0478 га, згідно плану земельної ділянки, яка складена судовим експертом [PERSON] в рамках проведення експертного дослідження (т. 1, а.с. Відповідно до довідки від 10.07.1964 року ( Т.2а.с. 69) вбачається, що рішенням рішенням виконкому міськоїради депутатів праці від 16.07.1964 р. № 453 з домоволодіння [ADDRESS] виділено в самостійне домоволодіння під [ADDRESS] з прибудинковою земельною ділянкою загальною площею 454,40кв. м Рішенням Житомирської міської ради від 06.09.2016 року №310 [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном за адресою: [ADDRESS] , орієнтовна площа земельної ділянки згідно матеріалів інвентарізації становить 0,0464 га.(т. 1, а.с. 35,36). Проте, докази того, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок було затверджено органом місцевого самоврядування та передано у власність сторін, в матеріалах справи відсутні. Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 року по справі № \~389/3454/14-ц вказав, що з огляду на статтю\~364, статтю\~367 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог\~статті 183 ЦК України, згідно з частиною першої якої подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Під час вирішення зазначених спорів суди повинні виходити з положень статей\~183,\~364,\~367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін окремої\~\~ частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Для визначення технічної можливості та ймовірних варіантів поділу житлового будинку в натурі та виділу в користування земельної ділянки у справі було призначено та проведено судову земельно-технічну та будівельно-технічну експертизи, у висновку якої експертом наведено сім варіантів виділу в натурі частин житлового будинку та сім варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою, за адресою: [ADDRESS] , а.с. 139-188) Враховуючи, що сторонам належить по 1/2 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] під скелями, порядок користування приміщеннями житлового будинку, що склався між співвласниками (т. 1, а.с. 148 на звороті), врахувавши думку сторін щодо можливих варіантів виділу майна, суд дійшов висновку, що найбільш прийнятним та таким, що відповідає інтересам сторін є варіант №3 виділу житлового будинку, господарських будівель та споруд (т. 1, а.с. 163-164, 177), оскільки за даним варіантом розподілу відхилення від ідеальних часток житлового будинку є найменшим. Слід зауважити, що при визначенні варіантів поділу житлового будинку не було враховано прибудову площею 3,53х4,76х2,41 м. (у схемі поділу житлового будинку позначена штрихуванням), (т. 1, а.с. 178). Згідно вказаного варіанту, [PERSON] підлягає виділу в натурі : коридор №2-1, площею 7,7 кв.м., санвузол 2-2, площею 5,7 кв.м., житлова кімната №2-3, площею 19,3 кв.м., житлова кімната №2-4, площею 12,1 кв.м., коридор №1-7, площею 6,6 кв.м., 12,25 частин веранди №1-8 (12/25), площею 2,9 кв.м., всього по будинку 54,3 кв.м. Господарські будівлі та споруди: огорожа №1, сарай літера «Б», вбиральня літера «У». [PERSON] підлягає виділу в натурі : тамбур №1-1, площею 3,1 кв.м., кухні №1-2, площею 9,1 кв.м., коридор №1-3, площею 6,5 кв.м., житлова кімната №1-4, площею 10,1 кв.м., житлова кімната №1-5, площею 11,9 кв.м., коридор №1-6, площею 5,8 кв.м., 2,25 частин веранди №1-8 (13/25), площею 3,1 кв.м., всього по будинку 49,6 кв.м. Господарські будівлі та споруди: огорожа №2, огорожа №3. Таким чнном, відступ від ідеальних часток становить: в одиницях площі житлового будинку: для [PERSON] (1/2 частки) на 2,35 кв.м більше; для [PERSON] (1/2 частки) на 2,35 кв.м менше. В одиницях ринкової вартості житлового будинку: для [PERSON] (1/2 частки) на 2 464 грн. менше; для [PERSON] 1/2 частки) на 2 464 грн. більше. Крім того, для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються виділити співвласникам в житловому будинку, згідно варіанту [ADDRESS] 3, експертом викладено обсяг ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести співвласникам. До третього варіанту поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд слід встановити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0478 га за варіантом №3 (т. 1, а.с. 169 на звороті, 181). Згідно вказаного варіанту для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, слід виділити в користування земельну ділянку площею 239,0 кв.м (0,0239 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена зеленити кольором), яка проходить по точках: 21-22-23-31-30-29-28-27-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21, зі сторонами: 5,34м-4,49м-1,0м-лінія проходить по тильному фасаду погреба (літ. «Пг»)-лінія проходить по лівому фасаду погреба (літ. «Пг»)-1,46м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А»)-2,6м-0,36м-8,12м-1,29м-3.4м-3,79м-3,4м-2,51м-2,1м-0,77м-4,37м-0,77м-0,6м-3,0м-4,15м-5,17м-6,64м, в тому числі ділянку площею 8,6 кв.м (0,00086 га), що на схемі позначена під № 1-1 (зображена зеленим кольором зі штрихуванням), яка проходить по точках: 24-23-31-30-29-28-26-25-24 зі сторонами: 1,0м- 1,0м-лінія проходить по стіні тильного фасаду погреба (літ. «Пг»)-лінія проходить по стіні лівого фасаду погреба (літ. «Пг»)-1,46м-0.15м-5,88м-4,29м, пропонується надати обмеженим використанням для забезпечення [PERSON] можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту погребу (літ. «Пг»), відповідно п. 3.25 ДБН 360-92** та п.6.1.41 ДБН 5.2.2-12:2018. Для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку господарських будівель і споруд, слід виділити в користування земельну ділянку площею 239,0 кв.м (0,0239 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-27-28-29-30-31-23-22-21-1, зі сторонами: 19,46м-4,23м- 1,21м-9,52м-2,6м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (ліпи «А»)-1,46м- лінія проходить по лівому фасаду погреба (ліпи «Пг»)-лінія проходить по тильному фасаду погреба (літ «Гіг»)- 1,0м-4.49м-5,34м-4,17м. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Ухвалою суду від 25.09.2018 року [PERSON] розстрочено сплату судового збору у розмірі 2880,20 грн. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно квитанцій від 11.10.2018 року (т.1, а.с. 69) та від 04.09.2019 року (т. 1, а.с. 219) [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 4289,80 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанцій від 05.03.2019 року (т. 1, а.с. 202) та від 02.04.2019 року (т. 1, а.с. 201) [PERSON] було сплачено ТОВ «Земельний центр Житомир» 10010,00 грн за проведення судових експертиз. За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 4289,80 грн судового збору та 10010,00 грн судових витрат, пов`язаних з проведення експертизи.

Outcome: partial