Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 221833 грн 33 коп звернути стягнення\~ на на предмет іпотеки, а саме житловий будинок площею 86,6 кв.м та земельну ділянку площею 0,0717 га, що по вул.Конєва,1 в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, переданою в іпотеку [PERSON] для забезпечення вказаного кредитного договору. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 17 червня 2008року між сторонами укладений кредитний договір №К204, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 150000 грн з кінцевим строком погашення кредиту - 16 червня 2033 року, зі сплатою 22 % річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №К204/Z1 від 18.06.2008 року, згідно якого відповідач надав позивачу в іпотеку житловий будинок площею 86,6 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0717 га, що по вул.Конєва,1 в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської областівартістю 306730,00грн, що була погоджена сторонами. У зв»язку з тим, що станом на 17.05.2016 року у відповідача [PERSON] \~внаслідок неналежного виконання умов \~договору виникла заборгованість в розмірі 221833 грн 33 коп, позивач просить захистити його порушене право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. До початку розгляду справи по суті позивачем збільшені позовні вимоги та просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 421559 грн 17 коп звернути стягнення\~ на предмет іпотеки, а саме житловий будинок площею 86,6 кв.м та земельну ділянку площею 0,0717 га, що по вул.Конєва,1 в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області (а.с.64-66). У суді представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що у спірному будинку проживає разом із матір*ю, іншого жила в нього не має, спірний будинок придбаний за кредитні кошти та зазначив, що згідний погашати заборгованість по кредиту частинами. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, з»ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що змінений позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 17 червня 2008року між відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] та [PERSON]укладений кредитний договір №К204 (а.с.8-15). Відповідно до п.1.1, 1.3, 1.4 кредитного договору позичальнику був наданий кредит в сумі 150000 грн з кінцевим строком погашення кредиту - 16 червня 2033 року, зі сплатою 22 % річних за користування кредитними коштами. Згідно п. 3.3.3. вказаного договору позичальник зобовязаний був щомісячно повертати частину кредитних коштів згідно з умовами, визначеними п.2.5.1. цього договору, а саме: відповідач зобовязаний щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку, або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, встановлених в графіку. Не пізніше визначеного п.1.3 цього Договору терміну повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати кошти, передбачені п.1.4.1, 2.3, а також на вимогу банку сплачувати можливу неустойку. За кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов»язань, передбачених п.п.3.3 кредитного договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів, зазначеної в п.1.1 договору, що зазначено в п.4.4. Відповідно до п.4.5. за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав. Крім того, відповідно до п.п. 3.2.6. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Пунктом 7.3. кредитного договору передбачено, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Погашення заборгованості по кредиту та відсоткам визначено графіком, який є невід»ємною частиною договору (а.с.16-21). Згідно додаткового договору №1 від 17.06.2008 року сторони домовилися, що плата за користування кредитними коштами становить 24% річних (а.с.23). Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] є правонаступником відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON]. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осі прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк з 20.03.2015 року, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів\~ фізичних осіб на здійснення ліквідації призначено [PERSON] строком на 1 рік, з 20.03.2015 року по 19.03.2016р. (а.с.45). Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року №213 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Віейбі Банк» на два роки, по 19.03.2018р., продовжено повноваження ліквідатора [PERSON] на вказаний термін (а.с.44). Боржник порушив умови договору, тому станом на 17.05.2016 р. заборгованість становить 421559,17 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 145953 грн 82 коп, заборгованість за відсотками в розмірі 254312 грн 68 коп; комісія 12900 грн, штраф - 8392 грн 67 коп, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 17.05.2016р., за період з 18.06.2008 р. по 17.05.2016р. (а.с.5-6). Згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 17.11.2010 року, яке набрало законної сили 05.12.2010 року стягнуто з[PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]», заборгованість по кредитному договору №К204 від 17 червня 2008 року станом на 24.09.2010 року, в сумі 211491,29 грн та судові витрати (а.с.7). Вказане рішення суду не виконане. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов»язань за кредитним договором між відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] та [PERSON] \~був укладений іпотечний договір №К204/Z1 від 18.06.2008 року, згідно якого відповідач надав позивачу в іпотеку житловий будинок площею 86,6 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0717 га, що по вул.Конєва,1 в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської областівартістю 306730,00грн, що була погоджена сторонами, що зазначено в п.2.1, 2.3 (а.с.33-40). Згідно п.2.2 іпотечного договору вказаний житловий будинок придбаний іпотекодавцем на підставі договору купівлі-продажу, що укладений 17.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу [PERSON] 17.06.2008 року. 24.05.2016 року позивач своїм листом в порядку ст..35 \~Закону України Про іпотеку" попередив відповідача \~про наявність простроченої заборгованості і можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, але станом на час розгляду справи у суді заборгованість залишилися \~непогашенною (а.с.41-42). Щодо рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 17.11.2010 року, яке набрало законної сили та не виконане, суд зазначає, що у правовій позиції Верхового Суду України у справі №73цс13 зазначено, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Згідно повідомлення Корсунь-Шевченківської міської ради від 11.08.2016 року №03-03/991 у вказаної міської ради відсутній фонд житла для тимчасового відселення (а.с.117) За таких обставин суд приходить до висновку, що право позивача є порушеним, у зв»язку з чим таке право підлягає захисту, оскільки відповідно до приписів ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. \~572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.575 \~ЦК України \~\~\~іпотекою \~\~\~є \~\~\~застава \~\~нерухомого \~майна, \~\~\~що залишається у \~володінні \~заставодавця \~або третьої особи. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У правовій позиції Верхового Суду України у справі №6-1239цс16 закріплено, що положеннями частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Оскільки позивачем в позасудовому порядку були вжиті передбачені законом заходи щодо повернення [PERSON] отриманих кредитних коштів, суд приходить до висновку що позов грунтується на вимогах закону, а тому підлягає до задоволення. У відповідності до ч.2 ст.39 Закону України Про іпотеку", суд не приймає рішення про виселення із спірного будинку проживаючих у ньому осіб, оскільки вказана вимога не була заявлена іпотекодавцем. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у справі.

Outcome: approved