Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 01.02.2002 року. Поверхом вище, у квартирі [ADDRESS] , проживає відповідач [PERSON] 08.07.2018 року квартиру позивача було затоплено відповідачем, про що було складено акт комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Патріотична 80-а» від 09.07.2018 року, яким було встановлено, що позивачу було завдано значної майнової шкоди, у внаслідок чого квартира потребує поточного ремонту, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про стягнення на з відповідача на її користь суму матеріальної шкоди, заподіяної майну у результаті затоплення квартири - у розмірі 21 323,91 грн., витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту квартири - у розмірі 2 496,00 грн., суму моральної шкоди - у розмірі 12 000 грн., судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 13.11.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 09.01.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої, просить позов задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 01.02.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Варавкою В.М., зареєстровано в реєстрі за №252 ( а.с. 22-23). Відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання особи №04-07/02/6195 від 05.11.2019 (а.с. 62-63). Квартира розташована поверхом вище від квартири позивача у справі, що вбачається з пояснень позивача. Згідно з актом комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Патріотична 80-а» №1 від 09.07.2018 року (а.с. 8) та актом повторного обстеження технічного стану від 14.07.2018 року (а.с. 9-10), квартиру позивача було затоплено. Затоплення відбулося з вини мешканців квартири [ADDRESS] внаслідок халатного ставлення до санітарно-технічного устаткування. Встановлено, що позивачу завдано майнової шкоди. Згідно висновку про вартість відновлюваного ремонту після затоплення № 01-09/18 від 14.09.2018 року, складеного експертом оцінювачем Приватного підприємства «Експертно-землевпорядна фірма «Таврійські землі» [PERSON] , вартість проведення ремонту затопленої квартири становить 21 323, 91 гривень (а.с. 12-21), за проведення зазначеного дослідження позивачем понесено витрати у розмірі 2 496 грн., що підтверджується копією рахунку № СФ - 0007 від 18.09.2018 року (а.с.11). Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. На підставі аналізу досліджених доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, та обґрунтованість доводів позивача про факт залиття квартири внаслідок дій відповідача. Згідно з ч. 1ст. 1192 ЦК України, з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 27 березня 1992 р. N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди", що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що залиття квартири позивача мало місце з вини відповідача, а тому з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає стягненню сума у розмірі 21 323,91 грн., та витрати, пов`язані з проведенням експертної оцінки вартості відновлювального ремонту квартири - у розмірі 2 496,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суду виходить з наступного. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за N 4 від 31 березня 1995 р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Позивачем зазначено, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, які вона оцінює у розмірі 12 000 грн. Суд вважає доводи позивача щодо підстав стягнення моральної шкоди обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, у зв`язку задовольняє їх у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved