Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.01.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 2 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 31.01.2017 утворилася заборгованість 29 387,82 грн., яка складається з наступного: 2 194,62 грн. - заборгованість за кредитом; 22 259,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 058,30 грн.\~заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 375,61 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також 1 600,00 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приват Банк" не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити повністю (а.с.40). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що вона кредитний договір з банком не укладала, жодного разу не сплачувала борг за кредитом, тому просить відмовити в задоволенні позову за недоведеністю позивачем своїх вимог, крім того, просить застосувати строк позовної давності звернення до суду. Судом було розяснено відповідачеві її право заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, витребування доказів, однак, ніяких клопотань остання не заявляла. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку 31.01.2011 року [PERSON] уклала договір про надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві (а.с.7 зворот). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку (а.с.28 зворот.). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.27). Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.21). Відповідно до п.п. 1.1.7.19-1.1.7.21 цих Умов та правил передбачено, що Клієнт погоджується з тим, що [PERSON] має право на зберігання, обробку, в тому числі автоматизовану, любої інформації, яка відноситься до персональних даних Клієнта. Банк має право перевірити достовірність наданих Клієнтом персональних даних, в тому числі з використанням послуг інших операторів. Згода Клієнта на обробку персональних даних діє протягом всього строку дії Договору, а також протягом 5 років з дати його припинення (а.с.21-22). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.01.2011 станом на 31.01.2017 року утворилася заборгованість 29 387,82 грн., яка складається з наступного: 2 194,62 грн. - заборгованість за кредитом; 22 259,29 грн. - заборгованість по процентам; 3 058,30 грн.\~нарахована комісія; а також штрафи 1875,61 грн. (а.с.4-6). Відповідач в судовому засіданні підтвердила, що в листопаді 2011 року вона змінила прізвище і отримала новий паспорт на прізвище «Льовіна», однак, як копія цього паспорта з'явилася у позивача їй не відомо. Заява відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності так як вона не сплачувала боргу за кредитом спростовується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості, згідно якого дата останньої суми погашення за наданим кредитом 21.07.2014 року, отже з цього часу, згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, почався перебіг позовної давності. До суду позивач звернувся 23.02.2017 року, а статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю в три роки, отже строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права позивачем не порушено. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Фактичні обставини справи, наявні в матеріалах справи документи вказують на те, що укладений сторонами кредитний договір на підставі заяви позичальника з ознайомленням відповідача при її складанні з Умовами та Правилами надання банківських послуг відповідає загальним вимогам чинності правочину, при підписанні вказаної заяви позичальника всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, заява позичальника та Умови містять усі передбачені діючим законодавством відомості. З цими умовами кредитного договору та настанням відповідальності у разі порушення умов повернення кредиту відповідач була ознайомлена та була згодна з ними, підписавши особисто заяву позичальника на укладення кредитного договору. Проте належним чином не виконувала умови договору, що призвело до заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи встановлені по справі обставини та зазначені в рішенні вимоги чинного законодавства, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позивачем вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved