Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми витрат, пов'язаних у утриманням у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, в якому просить, стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (рахунок р/р № 31256253107120 в ДКСУ, МФО 820172, Код ЄДРПОУ 20001289) витрати, пов'язані з його утриманням у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу у розмірі 34084 грн. 57 коп. (тридцять чотири тисячі вісімдесят чотири гривні п'ятдесят сім копійок) та стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний № [NUMBER]) на користь Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (рахунок р/р № 31256253107120 в ДКСУ, МФО 820172, Код ЄДРПОУ 20001289) витрати на судовий збір у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень). В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 30 липня 2007 року на підставі наказу ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого та наказу в.о. першого заступника директора Інституту підготовки слідчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого (далі - Інститут), [PERSON] зараховано на військову службу за контрактом в органи Служби безпеки України, із присвоєнням військового звання «солдат», та призначений з цього ж дня курсантом 1- го курсу, зарахований у списки особового складу Інституту та поставлений на всі види забезпечення. Під час навчання в Інституті [PERSON] знаходився на державному утримані. 19 грудня 2013 року [PERSON] особисто подано рапорт на ім'я начальника Управління СБУ в Харківській області з проханням звільнити його з військової служби в органах СБ України в зв'язку з невиконанням умов контракту з його боку. Представник позивач вважає,що таким чином, між Службою безпеки України та [PERSON] виник спір щодо відшкодування витрат, пов'язаних із утриманням у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу [PERSON] який звільнений з військової служби через систематичне невиконання умов контракту. На теперішній час відповідач відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням в Інституті не здійснює, чим порушує майнові права позивача. Отже, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, виникає спір з договірних правовідносин. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд прийшов до наступного. 30 липня 2007 року на підставі наказу ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого від 17 липня 2007 року № 332-с, наказом т.в.о. першого заступника директора Інституту підготовки слідчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого (далі - Інститут) № 114-ос «Про прийняття на військову службу та призначення на посади курсантів абітурієнтів набору 2007 року», [PERSON] прийнятий на військову службу за контрактом в органи Служби безпеки України, із присвоєнням військового звання «солдат», та призначений з цього ж дня курсантом 1- го курсу, зарахований у списки особового складу Інституту та поставлений на всі види забезпечення. Під час навчання в Інституті [PERSON] знаходився на державному утримані. Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про Службу безпеки України» умови і порядок виконання своїх обов'язків співробітниками- військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. На виконання частини 5 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (далі - Закон), пункту 9 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 07 листопада 2001 року № 1053/2001 (далі - Положення), 16 січня 2008 року Службою безпеки України укладено контракт з [PERSON] про проходження ним військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України (далі - контракт), який діяв з 2008 по 2012 роки (чотири роки). Згідно з пунктами 1 та 3 контракту [PERSON] добровільно взяв на себе зобов'язання: - продовжувати військову службу на посадах осіб офіцерського складу після закінчення навчання не менше п'яти років; - у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням військової дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення Інституту відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням в Інституті, здійснюється відповідно до чинного законодавства. 05 квітня 2012 року між Службою безпеки України і відповідачем, укладено контракт про проходження останнім військової служби за контрактом осіб офіцерського складу у Службі безпеки України терміном на п'ять років (з 2012 року по 2017 рік). Згідно з пунктами 1, 3 означеного контракту, відповідач добровільно взяв на себе зобов'язання: - проходити військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в СБУ протягом строку дії цього контракту на умовах і в порядку, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють проходження військової служби в СБУ; - сумлінно виконувати вимоги військових статутів Збройних Сил України, нормативно-правових актів СБУ, інших актів законодавства, службові обов'язки, накази командирів і начальників. Факт ознайомлення [PERSON] із законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок проходження військової служби у Службі безпеки України доказується його підписами у вище зазначених контрактах. Відповідно до пункту 5 вказаного контракту, сторони повинні виконувати свої обов'язки протягом 5 років. Пунктом 4 вказаного контракту передбачено, що умови цього контракту, до яких відноситься і строк його дії, можуть бути змінені тільки за згодою сторін у письмовій формі. 11 травня 2012 року наказом начальника Інституту № 88-сч, на підставі наказу Служби безпеки України від 11 травня 2012 року № 610-ос, [PERSON] у зв'язку із закінченням навчання направлений для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Харківській області, знятий з усіх видів забезпечення та виключений із списків особового складу Інституту. 19 грудня 2013 року відповідачем особисто подано рапорт, копія якого міститься в матеріалах справи, на ім'я начальника Управління СБУ в Харківській області з проханням звільнити останнього з військової служби в органах СБ України в зв'язку з невиконанням умов контракту з його боку. Наказом Першого заступника Голови СБ України від 14.02.2014 № 129-ос відповідач був звільнений з військової служби відповідно до підпункту «б» пункту 61 та підпункту «и» пункту 62 (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262/2007. 27.02.2014 наказом начальника Управління № 37-ос, [PERSON] виключений із списків особового складу у запас Збройних Сил України. Таким чином контракт від 05 квітня 2012 року між Службою безпеки України і [PERSON] достроково розірвано у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Вказаний факт підтверджується постановою Харківського апеляційного адміністративного суду, від 18 лютого 2015 р. в адміністративній справі № 820/14332/14 згідно з якою - судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 05 квітня 2012 року між Службою безпеки України в особі Першого заступника голови Служби безпеки України генерал-полковника Шатковського Петра Миколайовича та [PERSON], укладено контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України строком на п'ять років. 19 грудня 2013 року [PERSON] подано рапорт начальнику УСБУ в Харківській області, в якому останній просив розглянути питання про його звільнення з військової служби в СБУ у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту. Наказом начальника Управління Служби безпеки України в Харківській області № 37-ос від 27.02.2014 року виключено зі списків особового складу старшого лейтенанта [PERSON], звільненого з військової служби наказом Першого заступника Голови СБ України від 14.02.2014 року № 129-ос за підпунктом "б" пункту 61 та підпунктом "и" пункту 62 у запас Збройних сил України, з урахуванням часу на здавання посади з 28.02.2014 року. Отже відповідач ознайомлений з умовами контракту та знав, що строк вказаного контракту закінчується у 2017 році і в разі дострокового розірвання контракту він зобов'язаний відшкодувати Службі безпеки України суми витрат, пов'язаних з його утриманням у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу - Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Таким чином, відповідач - [PERSON] протягом п'яти років проходив військову службу (навчання) в Інституті, перебуваючи на державному утримані, однак, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту, був звільнений з військової служби, порушивши свої зобов'язання перед Службою безпеки України - не відслуживши встановлений законом та контрактом п'ятирічний строк, а тому з нього підлягають стягненню витрати, пов'язані з його утриманням в Інституті з 30.07.2007 р. по 11.05.2012 р. Крім того наказом першого заступника директора Інституту від 31.07.2008 р. № 117-ос, визначено, що загальна сума утримання солдата [PERSON], переведеного на наступний, 2 курс, за 2007-2008 навчальний рік складає 1842,09 грн. Наказом начальника Інституту від 31.07.2009 р. N2 111-ос, визначено, що загальна сума утримання солдата [PERSON] за 2008-2009 навчальний рік, переведеного на наступний, 3 курс, складає 4131,96 грн. Наказом начальника Інституту від 02.08.2010 р. № 172-ос, визначено, що загальна сума утримання солдата [PERSON] за 2009-2010 навчальний рік, переведеного на наступний, 4 курс, складає 9436,68 грн. Наказом начальника Інституту від 01.08.2011 р. № 153-ос, визначено, що загальна сума утримання солдата [PERSON] за 2010-2011 навчальний рік; переведеного на наступний, 5 курс, складає 10945,19 грн. Наказом начальника Інституту від 11.05.2012 р. № 90-ос, визначено, що загальна сума утримання солдата [PERSON] за 2011-2012 навчальний рік, за 5 курс, складає 7728,65 грн. Таким чином, загальна сума витрат [PERSON], під час його навчання у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу - Інституті, складає 34084 грн. 57 коп. (тридцять чотири тисячі вісімдесят чотири гривні п'ятдесят сім копійок). Також відповідачу направлені листи від 25.11.2015 р., 05.01.2016 р. та 10.06.2016 р., щодо зобов'язання останнього відшкодувати витрати пов'язані з його утриманням в Інституті в розмірі 34084 грн. 57 коп., в строк до 30 червня 2016 року, проте жодних відшкодуваннь останній не зробив. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 8 ч. 2 зазначеної статті способом захисту цивільних прав може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. На розвиток частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 вказаного «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. А, відповідно до пункту 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання вказаного пункту 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. за № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Згідно з довідкою-розрахунком від ЗО вересня 2016 р. №27/3983 сума витрат пов'язаних з утриманням в Інституті, що має бути відшкодованою [PERSON] становить 34084 грн. (тридцять чотири тисячі вісімдесят чотири гривні) 57 копійок. Відповідно до п. 7 Порядку, у разі відмови особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Отже, у зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань перед Службою безпеки України, виникає спір з договірних правовідносин. Договірні правовідносини між сторонами, однією з яких є фізична особа, регулюється ЦК України. Слід звернути особливу увагу на те, що аналогічну правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справах при винесені судових рішень у подібних правовідносинах, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, у справах №6-34807св12 (ухвала від 27 лютого 2013 року) та №6-22408св12 (ухвала від 12 вересня 2012 року). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Приписами статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Так збитками зокрема є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, Інститут відповідно до вимог «Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» та «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» були розраховані фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача в Інститутіз дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу, загальна сума,згідно з довідкою-розрахунком від 30 вересня 2016 р. №27/3983 витрат пов'язаних з утриманням в Інституті, що має бути відшкодована становить 34084 грн. (тридцять чотири тисячі вісімдесят чотири гривні) 57 копійок, що підтверджуються відповідним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] Відповідач незважаючи на ознайомлення з розрахунками коштів на відшкодування витрат пов'язаних з утриманням та згодою з розрахунками та нарахованими сумами, на теперішній час не здійснив добровільного відшкодування цих витрат, в зв'язку з чим їх необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача. Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд покладає на Відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved