Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування - Дубровицька районна державна адміністрація звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO]; - передати дитину [PERSON] для подальшого влаштування в сімейні форми виховання органу опіки та піклування - дубровицькій райдержадміністрації. Свої вимоги мотивує тим, що на контролі служби у справах дітей Дубровицької РДА з 2015 року перебуває сім'я [PERSON], в якій виховується малолітня [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON], помер у 2017 році. Службою у справах дітей неодноразово проводились обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], під час яких встановлено, що немає окремої кімнати, спить в кухні на ліжку. Кухня не білена, місця для підготовки уроків немає. В кімнаті відчувається запах диму від цигарок, вікна завішені простирадлом, підлога тривалий час не вимита та потребує фарбування. В [PERSON] недостатньо взуття та одягу. Зі слів дитини, мати часто перебуває в стані алкогольного сп'яніння, інколи чинить сварки з дядьком, вживає нецензурну лайку. Все це бачить і чує дитина, що негативно впливає на її свідомість, завдає їй моральної шкоди. [PERSON] отримує кошти по втраті годувальника на дочку в сумі 1858 грн. щомісяця, які використовує не за призначенням: у дитини не вистачає сезонного одягу, взуття, приладдя для школи, відсутні засоби гігієни, недостатньо продуктів харчування та ін. Питання про стан виховання малолітньої [PERSON] в сім'ї [PERSON] розглядалося на засіданні виконавчого комітету Соломіївської сільської ради 22 травня 2018 року. З матір'ю постійно проводилась профілактична робота щодо здійснення належного догляду за дитиною, її утриманням та вихованням. [PERSON]. неодноразово попереджували про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Їй надавались рекомендації різного характеру, терміни для виправлення поведінки. Однак, [PERSON] відповідних висновків не зробила. Впродовж 2017 року та першого півріччя 2018 року [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей), за ст. 176 КУпАП (виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його вироблення), ст. 177 КУпАП (придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього виробництва) та за ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п'яному вигляді). В травні 2018 року [PERSON] залишила свою малолітню дитину одну вдома, а сама на декілька днів зникла в невідомому напрямку. З того часу [PERSON] проживає у родичів в с. Берестя Дубровицького району Рівненської області. [PERSON] свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання, утримання та всебічного розвитку малолітньої [PERSON]. Свою поведінку та ставлення до дитини не змінила, належних висновків не зробила. Враховуючи, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, причому робить це без поважних причин, тому є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування - Дубровицької райдержадміністрації [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила прийняти рішення, яке буде відповідати інтересам дитини. Представник третьої особи органу опіки та піклування Соломіївської сільської ради в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви сільського голови [PERSON], останній просить задоволити позов, а справу розглянути без участі представника. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила не позбавляти її батьківських прав відносно її малолітньої дитини - дочки [PERSON], оскільки дочку дуже любить, а свою поведінку виправила. При цьому зазначила, що алкогольні напої вже не вживає, у будинку поприбирано, а сам будинок побілила, тобто відпали обставини, які призвели до звернення з даним позовом до суду. Вислухавши сторони, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.22) [PERSON] помер [INFO] року. Згідно довідки про склад сім'ї від 21.05.2018 року №1163, виданої Соломіївською сільською радою (а.с.10) до складу сім'ї [PERSON] входять: дочка [PERSON] та брат [PERSON] Як значиться у довідці-характеристиці, виданої 21.05.2018 року виконкомом Соломіївської сільської ради на [PERSON] (а.с.11) за час проживання на території сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе посередньо, мала зауваження з боку виконкому сільської ради. однак скарг від жителів села не надходило. Зловживає алкогольними напоями та не приділяє належної уваги вихованню своєї дочки. Однак, вказані характеризуючі дані [PERSON] мали місце на день складення такої довідки-характеристики, тобто 21.05.2018 року, що станом на день розгляду справи, а саме 13.03.2019 року не підтверджено ні в судовому засіданні, ні аналогічною довідкою-характеристикою. За аналогією, слід зазначити і про Акти обстеження матеріально-побутових умов від 26.05.2016 року, 26.08.2016 року, 16.05.2018 року, 21.05.2018 року ( а.с. 14-17, 20). Проте, незважаючи на характеризуючі дані [PERSON], які містяться у вищевказаних довідці-характеристиці та актах обстеження матеріально-побутових умов, дитина [PERSON], [INFO] року до школи приходить в охайному вигляді та не пропускає уроків без поважних причин, що зазначено у характеристиці, виданої Орв'яницьким НВК (а.с.13). Отже, вказана обставина не може свідчити про те, що мати не приділяє уваги дитині. Натомість, [PERSON] ствердила у судовому засіданні, що на даний час алкогольні напої не вживає та старається приділяти належну увагу вихованню своєї дочки. Крім того, [PERSON] зазначила, що коли почало поставати питання про позбавлення її батьківських прав, вона влаштувалася на роботу в ПСП "Промінь", що в с. Соломіївка Дубровицького району, де працювала до 27 грудня 2018 року. У вказаний день її було звільнено по тій причині, що директору ПСП від працівників служби у справах дітей Дубровицької РДА стало відомо про перебування на розгляді в суді справи про позбавлення її батьківських прав відносно дочки. Вона не нехтує своїми батьківськими обов'язками відносно своєї дочки, змінила свою поведінку та в подальшому буде робити все можливе для того, щоб належним чином виконувати батьківські обов'язки. Такі пояснення [PERSON] не були спростовані позивачем в ході розгляду справи. З висновку органу опіки і піклування - Дубровицької райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.6-7) вбачається, що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання, утримання та всебічного розвитку малолітньої [PERSON]. свою поведінку та ставлення до дитини не змінила, належних висновків не зробила. Дії [PERSON], у відповідності до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] Тому орган опіки та піклування - Дубровицька райдержадміністрація, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації та діючи в інтересах малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Частина 6 ст.19 СК України передбачає, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Слід зазначити, що висновок органу опіки та піклування має базуватися на ретельному з'ясуванні обставин справи та має лише рекомендаційний характер. Так, вказаний висновок складається у більшості з посилань на обставини, які мали місце у 2016 році та першій половині 2018 року. Однак, станом на день розгляду справи (13 березня 2019 року) такі відомості є неактуальними та такими, що на сьогоднішній день не відповідають дійсності. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" у пункті 15 зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] пояснила своє ставлення до дитини, яке є позитивним. У судовому засіданні не встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя її малолітній дитині. Закон чітко визначив підстави позбавлення батька, матір батьківських прав, які закріплені у ст.164 СК України. Слід також зазначити, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що недостатність засобів для виховання та утримання дитини не може свідчити про винну, усвідомлену, протиправну поведінку батьків, що призводить до ухилення останніх від виконання своїх обов'язків з виховання та утримання дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зі змісту ст.ст. 12, 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в позбавленні батьківських прав [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed