Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору від 09.11.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 02.05.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 70844,93 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 26.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ухвали суду від 19.10.2018 року належним позивачем у справі вважається АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК". Представник позивача в судове засідання не з'явився, з позову вбачається, що просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних доказів за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 09.11.2010 року між [PERSON] та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є позивач, укладено договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, Пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. За умовами договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з базовою процентною ставкою по кредиту (а. с. 9-34). Відповідно до довідки позивача - 06.01.2011 року відповідачу [PERSON] збільшено кредитний ліміт до 1000 грн.; 19.08.2011 року збільшено кредитний ліміт до 4900 грн.; 14.12.2011 року - кредитний ліміт знижено до 1000 грн.; 15.06.2012 року - знижено до 500 грн.; 07.12.2012 року кредитний ліміт збільшено до 2000 грн.; 24.10.2013 року кредитний ліміт відповідачу збільшено до 3600 грн.; 19.12.2013 року кредитний ліміт знижено до 0,00 грн. (а.с.59). Із виписки банку по карткам відповідача за період з 09.11.2010 року по 02.05.2018 року слідує, що відповідач користувався кредитною карткою - здійснював зняття готівки в банкоматах банку, поповнював картковий рахунок та сплачував за послуги мобільного зв»язку, здійснював оплату за придбання товарів та послуг (а.с.55-59). Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 02.05.2018 року становить 70844,93 грн, з яких: -загальний залишок заборгованості за кредитом - 5320 грн; -загальний залишок заборгованості за відсотками - 58089,72 грн; -заборгованість за пенею - 3585,45 грн; -штраф (фіксована частина) - 500 грн; -штраф - (процентна складова) - 3349,76 грн (а. с. 52-54). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.44). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов'язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасно отримання грошових коштів внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Щодо вимог про стягнення пені та штрафів суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550 ЦК України, передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача у зв'язку з порушенням кредитного зобов'язання одночасно пеню та штраф. Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування при порушенні строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-2003цс 15 від 21.10.2015 року. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам, а тому вони задоволенню не підлягають. Таким чином, у зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 66995,17 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5320,00 грн; заборгованість за відсотками -58089,72 грн; пеня - 3585,45 грн. У стягненні штрафів в загальному розмірі 3849,76 грн. - необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial