overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що він одружився 17 лютого 2000 року з відповідачем у справі. Спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припиненні з 2008 року. Вважає, що їхню сім'ю зберегти неможливо. Примирення між ними неможливе. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву у якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень суду не надала, заяв про розгляд справи у її відсутність не надійшло. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін. Суд вважає, що існування цього шлюбу не відповідатиме його цілям та інтересам сторін. Одночасно суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає рішення сторін виваженим і перевіреним. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а в даному випадку сторони не мають наміру зберегти шлюб. Спору про майно сторони не мають. Сторони шлюб розривають вперше. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, що шлюб сторін існує лише формально, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому зазначив, що 06.10.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя не склалося через протиріччя поглядів на побудову сім'ї, встановлення та дотримання сімейних цінностей, протягом останніх чотирнадцяти місяців сторони проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач - визнала. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2006 року Озерянківською сільською радою Житомирського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу "[PERSON]". Як вбачається з копії свідоцтва про народження [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому зазначив, що 18.04.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, з 12.10.2011 року проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з відповідачем, стягнути судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач - визнала. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2009 року Виконавчим комітетом Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу "[PERSON]". Як вбачається з копії свідоцтва про народження [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, де його представник просить стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON] борг за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2009 по 01.11.2014 в сумі 5 597,87 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову посилаєся на те, що відповідач тривалий час користується послугами позивача з опалення та гарячого водопостачання, однак не оплачує належним чином дані послуги, у звязку з чим утворилась вказана заборгованість, яку і просить стягнути. У судове засідання представник позивача не зявилася, надавши до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що проти заперечує. Посилаючись на те, що він не отримував послуг позивача або вони були неналежної якості, а такаож, на пропуск позивачем строків звернення до суду за захистом своїх прав, просив застосувати наслідки пропуску вказаного строку, у звязку з чим, відмовити в задоволенні позову. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг з опалення і гарячого водопостачання, які надає позивач. Частиною 3 ст.11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Актами цивільного законодавства, а саме: ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", "Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 із змінами та доповненнями, встановлений обовязок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. З огляду на це, суд дійшов до висновку, що відповідач зобовязаний оплачувати надані позивачем послуги, оскільки він не відмовився від їх отримання (доказів протилежного не надав). Відповідно до роздруківки особового рахунку та розрахунку заборгованості (а. с. 6-7), позивач нарахував відповідачу заборгованість по оплаті за отримані послуги за період з 01.10.2009 по 01.11.2014 у розмірі 5 597,87 грн. Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки такий строк переривався періодичними платежами за надані послуги, що перевищували поточне нарахування, зокрема у липні 2012 року 200 гривень, у жовтні 2012 року 756 гривень, що свідчить про визнання ним боргу. Відповідно до листа «Ощадбанку» № 41-21/2732 від 07.12.2015 платником вказаних платежів був [PERSON] (а. с. 47). Суд не приймає до уваги посилання відповідач на те, що він не отримував послуг позивача або вони були неналежної якості, оскільки ним не подано жодного доказу на підтвердження таких посилань. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом і зазначив, що 22.08.2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1180, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу "[PERSON]". Як вбачається з копії свідоцтва про народження [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього Кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 04 червня 2011 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що на протязі їх подружнього життя між ними неодноразово виникали непорозуміння, що негативно впливало на стосунки у їх родині, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Поступово різне відношення до життя призвело до віддалення між ними, вони перестали розуміти один одного, з часом вони втратили почуття любові один до одного, яке існувало між ними, по усім важливим питанням вони не знаходять порозуміння, вони повністю різні люди, у них різні життєві інтереси та погляди на життя. Вони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, а також мають окремий бюджет. Питання щодо утримання та виховання сина [PERSON] між ними вирішено, їх малолітній син проживає та буде проживати разом з відповідачкою. Вказує, що їх сім'я існує лише формально, а тому він вважає, що примирення між ними не відбудеться, зберегти їх шлюб неможливо, так як це буде суперечити їх особистим інтересам. Позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити, проти призначення строку на примирення заперечує. Відповідачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, строку на примирення просить не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 04.06.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. Враховуючи письмову заяву відповідачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 10 листопада 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою і проживав з нею разом до березня 2005 року, від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність поглядів на життя і різних характерів, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає, між ними досягнуто угоду про утримання дитини, місце її проживання, участь у її забезпеченні, умов життя окремо проживаючого батька, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Позивач просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви сторін, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 10.11.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. Суд вважає, що, враховуючи письмову заяву відповідачки, після розірвання шлюбу слід залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 25.08.2007 року вони уклали між собою шлюб, від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин і спільного проживання з лютого 2015 року, спільне господарство не ведеться з того ж часу. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім'ю, що призводить до постійних сварок, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Разом вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові та поваги. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає; майнових спорів між ними немає, шлюб вони розривають вперше, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнає та просить задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 25.08.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. Суд вважає, що, враховуючи письмову заяву відповідачки, після розірвання шлюбу слід залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved