Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 50753,33 грн. При цьому посилається на те, що 11.12.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1218/7856BCLKA від 11.12.2013 року, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 28000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних строком дії до 06.02.2016 року. Відповідно до договору про відступлення права вимоги укладеного між ПАТ «Платінум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», останній набув статус нового кредитора. 17.06.2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №1706/01, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1218/7856BCLKA від 11.12.2013 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно за кредитним договором кредит не погашає, сплату відсотків не проводить, таким чином утворилась заборгованість за кредитними договорами, яка станом на 17.06.2015 року, по кредитному договору №1218/7856BCLKA від 11.12.2013 року, становить 50753,33, з них: заборгованість за кредитом 26812 грн., заборгованість по процентам та комісією 4866,52 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 19074,81 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву у якій просив розглядати справу в його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судовому засідані позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, рахує, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є належним позивачем, оскільки не надано договір, про те, що ПАТ «Платинум банк» передав свої права по кредитному договору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1218/7856BCLKA від 11.12.2013 року, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 28000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних строком дії до 06.02.2016 року. Відповідно до договору про відступлення права вимоги укладеного між ПАТ «Платінум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», останній набув статус нового кредитора. 17.06.2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №1706/01, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1218/7856BCLKA від 11.12.2013 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно за кредитним договором кредит не погашає, сплату відсотків не проводить, таким чином утворилась заборгованість за кредитними договорами, яка станом на 17.06.2015 року, по кредитному договору №1218/7856BCLKA від 11.12.2013 року, становить 50753,33, з них: заборгованість за кредитом 26812 грн., заборгованість по процентам та комісією 4866,52 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 19074,81 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, \~ визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору. \~

Outcome: approved