Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кашаєва Олена Григорівна, яка діє на підставі довіреності №723-О від 12.03.2013 року (а.с.23), звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно: автомобіль ВАЗ, модель: 21124, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №PLKPA80000106041 від 26.12.2008 року в сумі 93542,87 грн., шляхом вилучення у відповідача предмета застави, та передачі в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з наданням права продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля обліку в органах ДАІ України, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, комісії, а також інших витрат. Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги уточнила шляхом подання письмової заяви, та просила в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLKPA80000106041 від 25.06.2008 року в сумі 93542,87 грн., звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ВАЗ, модель: 21124, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачці [PERSON], мешканці [ADDRESS], ІПН [NUMBER], шляхом вилучення зазначеного автомобіля та подальшого його продажу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, з наданням права продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля обліку в органах ДАІ України, мотивуючи тим, що відповідач порушив договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, комісії, а також інших витрат, у зв'язку з чим станом на 27.11.2013 року заборгованість за кредитом складає 93542,87 грн., а також не передав банку предмет застави. Враховуючи викладене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги й звернути стягнення на предмет застави. Представник позивача Кашаєва О.Г. у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.65, 71). Кашаєва О.Г. 20.02.2014 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 72). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ч.5 ст.74, ч.ч.3, 8 ст.76 ЦПК України. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (надалі - ЗАТ КБ «ПриватБанк») (а.с. 22). 25.06.2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник) уклали кредитно-заставний договір №PLKPA80000106041 (надалі - Договір), згідно якого Банк надав Позичальнику строковий кредит у розмірі 34003,40 грн. з метою придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим строком повернення 24.06.2011 року, на умовах, визначених Договором. Позичальник взяв на себе обов'язок щомісячно в період з « 21» по « 25» число кожного місяця надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1520,97 грн. для погашення заборгованості за кредитом згідно із умовами Договору (а.с.10-15). В забезпечення Позичальником своїх зобов'язань за Договором щодо повернення кредитних коштів відповідачка надала в заставу Банку транспортний засіб ВАЗ, модель: 21124, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить їй на праві власності (а.с. 15, 17, 18). Згідно з п.13.2., п.13.3. та п. 13.9. Договору пеня нараховується у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки, штрафні санкції нараховуються у розмірі 250,00 грн. + 5% від невиконаного зобов'язання. Пунктом 13.11. Договору встановлено, що сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у 5 (п'ять) років (а.с. 14). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Стаття 590 ЦК України передбачає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Станом на 27.11.2013 року заборгованість відповідача перед Банком по укладеному Договору становить 93542,87 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 21867,19 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3657,77 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 6413,57 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 56911,82 грн., а також штрафи відповідно до Договору: - 250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 4442,52 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №PLKPA80000106041 від 25.06.2008 року, доданий представником позивача до позовної заяви (а.с. 5, 6). 25 червня 2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване обтяження предмета застави - належного відповідачці автомобіля (а.с.16). 22.10.2013 року позивач направив відповідачу письмове повідомлення за №30.1.0/2-OZ9 від 18.10.2013 року про заплановані заходи щодо забезпечення виконання зобов'язань, у тому числі про звернення до суду з позов про стягнення заборгованості та збитків (а.с. 7-9), що відповідає вимогам ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за Договором зобов'язань відповідачка не надала. Однак, згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року у справі №1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» про те, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, а вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, внаслідок чого із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, а тому вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) з 56911,82 грн. до 22,0 тис.грн., що буде відповідати засадам розумності та справедливості. У зв'язку з чим, розмір штрафу (процентна складова) становитиме 2696,93 грн. (21867,19 грн.+3657,77 грн.+6413,57 грн.+22,0 тис.грн. = 53938,53 грн. х 5% = 2696,93 грн.). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність законних підстав для задоволення частково позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до відповідача - [PERSON] щодо заборгованості за кредитно-заставним договором №PLKPA80000106041 від 25.06.2008 року, загальна сума заборгованості за яким становить 56885,46 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 21867,19 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3657,77 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 6413,57 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 22,0 тис.грн., а також штрафів: 250,00 грн. (фіксована частина) та 2696,93 грн. (процентна складова). Відповідно до ст. 591 ЦК України якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Враховуючи, що докази щодо початкової ціни предмета забезпечувального обтяження до суду особами, які беруть участь у справі, не надавалися, суд вважає за необхідне визначити початкову ціну предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача - [PERSON] на користь позивача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягти 568,85 грн.

Outcome: partial