Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 29.05.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 67 410 грн. з розрахунку 17,99 % річних на строк з 29.05.2013 року по 29.05.2018 року, 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в т.ч. і за кредитним договором, позичальником за яким є відповідач. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, в зв»язку з чим станом на 18.05.2015 року за ним наявна заборгованість в сумі 127 959 грн.55 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом -65 277,11 грн., сума заборгованості за відсотками - 18 160,22 грн., пеня -44 522,22 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника ПАТ «Дельта Банк», в якому вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач позов визнав частково, не оспорював суму заборгованості за кредитом та відсотками, але просив звільнити його від сплати пені, щоб він мав можливість розрахуватися з банком по кредиту, крім того, на даний час він офіційно не працює, постійних джерел прибутку не має. Заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем 29.05.2013 року було укладено кредитний договір № 300548045441005, за умовами якого кредитор надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 67 410 грн.50 коп. на строк по 29.05.2018 року включно, на купівлю автомобіля, для споживчих потреб, що стверджується копією цього договору. Згідно п.1.4.2 договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти щомісячно в розмірі 17,99 % річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за цим договором. Погашення кредиту, нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно до «29» числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору /щомісячний платіж/. При цьому розмір щомісячних платежів позичальника складає 1711 грн. /п.2.5 договору/. Відповідно до п.2.8 кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: можливі штрафні санкції, прострочені проценти, прострочена заборгованість за кредитом /частиною кредиту/, нараховані проценти за звітний період, заборгованість за кредитом /частиною кредиту/. Кредитор вправі на свій розсуд в будь-який час змінити порядок зарахування надходжень. П.3.3.1 договору передбачено, що позичальник зобов»язаний погашати щомісячно платіж згідно п.2.5 договору. У разі прострочення позичальником строків сплати чергового платежу, визначеного в п.2.5 договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1, 6.4 договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення /п.5.2 договору/. З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого продавець бажає продати /відступити/ , а покупець бажає купити /прийняти/ права вимоги за винагороду та на умовах, що визначені у цьому договорі. Згідно п.1 договору, права вимоги означає всі права вимоги /як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні/ продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов»язків за кредитними договорами та договорами забезпечення. Акт приймання-передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача прав вимоги від продавця до покупця. Все наведене стверджується копією договору купівлі-продажу прав вимоги. Згідно виписки з Додатку до акту приймання-передачі прав вимоги, по кредитному договору № 300548045441005 від 29.05.2013 року, позичальником за яким є [PERSON], нараховані несплачені відсотки /строкові/ в сумі 1074,97 грн., нараховані прострочені відсотки -1951,97 грн., фактичний розмір невиконаного грошового зобов»язання /приведена вартість майнових прав вимоги/ - 68 304 грн.05 коп. Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); За приписами ст.ст.514, 516 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно вищенаведених правових норм та на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, на який вказано вище, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до відповідача, як до позичальника за кредитним договором, укладеним між ним та ПАТ «Астра Банк» 29.05.2013 року. В суді також було встановлено, що позичальник не виконав умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту, сплати відсотків та інших платежів за користування кредитом, передбачених умовами кредитного договору. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, який було проведено позивачем станом на 18.05.2015 року. Так, сума боргу складає 127 959 грн.55 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 65 277,11 грн., сума заборгованості за відсотками -18 160,22 грн., пеня -44 522,22 грн. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов"язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У п.3.2.6 кредитного договору було передбачено, що у випадку непогашення простроченої заборгованості в строк до 30 днів, банк направляє позичальнику та/або поручителю вимогу про дострокове погашення кредиту в повній сумі та нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені. Якщо позичальник протягом 33 днів з моменту направлення йому вимоги банком, не виконає вимогу про дострокове погашення, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням або звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку. Таку досудову вимогу на адресу відповідача ПАТ «Дельта Банк» було надіслано 18.09.2014 року, що стверджується копією вимоги та копією реєстру поштових відправлень. Оскільки вказану у досудовій вимозі суму заборгованості відповідач не сплатив, то позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 28.08.2015 року. Як було встановлено судом, відповідачем порушено умови кредитного договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту, а тому позивач має право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором згідно приписів норм діючого законодавства та відповідно до умов кредитного договору. Відповідач визнає суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками, але просить суд звільнити його від сплати пені, врахувавши матеріальне становище та ті обставини, що він не ухиляється від сплати боргу, ала всі сплачені ним кошти зараховуються на погашення пені, а тому він фактично позбавлений можливості розрахуватися з банком. Так, відповідачем сплачено на погашення кредиту у серпні 2015 року -1000 грн, у вересні -3000 грн., у жовтні 3000 грн., що стверджується наданими до суду квитанціями. За ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як роз'яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення ч.3 ст.551 ЦК про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу /наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання/. Згідно розрахунку заборгованості, на який вказано вище, банком нараховано до сплати відповідачем пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 44 522,22 грн., що становить 70 % від суми заборгованості за тілом кредиту /65277,11 грн./, яку позивач просить стягнути достроково, при цьому згідно довідки банку по розрахунку заборгованості, прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 16934,10 грн., решта суми -це строкова заборгованість за тілом кредиту. Крім того, відповідачем сплачено 7000 грн., які згідно порядку зарахування коштів, визначеному кредитним договором, зараховуються на погашення пені. А тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 17 000 грн., тобто, установити її на рівні суми простроченої заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, а саме: сума заборгованості за кредитом -65 277,11 грн., сума заборгованості за відсотками -18 160,22 грн., пеня -17 000 грн., всього 100 437 грн.33 коп. З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2009 року проведено державну реєстрацію юридичної особи -ПАТ «Дельта Банк» в зв'язку зі зміною найменування, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи. На підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 року № 147 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» до 02.10.2015 року включно. Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 року № 664 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» /в попередній редакції, оскільки позов подано 28.08.2015 року/ від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб -у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. А тому згідно ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 1280 грн. відповідно до ціни позову підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial