Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 14.04.2016 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Батько дитини не приймав та не приймає участі у житті та вихованні дитини, не переймається її здоровям та розвитком. Після розірвання шлюбу місце знаходження відповідача не відоме. Дитина мешкає постійно з позивачкою. Згідно довідки від 20.10.2014 року №1217000052 її разом з малолітньою донькою [PERSON] взято на облік як осіб переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, та переміщено до м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Ватутіна, 9/6 . А тому, вона разом з донькою тимчасово мешкають за даною адресою. До цього мешкала у м. Донецьку. [PERSON] донька є інвалідом дитинства ІІ групи, згідно висновку ЛКК №185 від 22.12.2014 року, встановлено діагноз: захворювання центральної нервової системи. Враховуючи захворювання та стан здоровя, дитина потребує систематичного медикаментозного лікування, проведення та проходження відповідного курсу реабілітації щодо наявної хвороби. Згідно повідомлення про проведення реабілітації у республіканському клінічному центрі нейрореабілітації м. Донецьк, її хворій доньці запропонували реабілітаційний курс з 14.11.2016 року. В звязку з чим виникла необхідність виїзду на реабілітацію до Республіканського клінічного центру нейрореабілітації у м. Донецьк, який знаходиться на неконтрольованій території Донецької області. \~Через відсутність батька дитини, довіреності на вивіз дитини не оформила. Просить суд надати їй дозвіл на в`їзд та виїзд її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO],\~без згоди та супроводу батька [PERSON] до тимчасово окупованої території Донецької області (м.Донецька), через контрольний коридор в`їзду та виїзду на автомобільному транспорті дорожного коридору «Донецьк-Маріуполь (через Волноваху) КПВВ Ново троїцьке» для лікування та реабілітації дитини строком на три роки, а також надати їй дозвіл на виготовлення та оформлення проїзних документів для виїзду з Українина неконтрольовану територію Донецької області малолітньої [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON]. В судове засідання позивачка не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягає. Проти винесення заочного рішення заперечує. Відповідач в судові засідання не зявляється, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Окрім того його виклик до суду був здійснений також на підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України шляхом дачі оголошення в друкованому засобі, що підтверджується приєднаною до справи копії газети Вісті Придніпров`я № 81(1780) від 25.10.2016 року. Про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність неявки його до суду, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, заперечень проти позовних вимог не надав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, зі свідоцтва про народження серії І-НО № 544861 вбачається, що [PERSON] народилася 05 жовтня 2013 року, її батьками є [PERSON], [PERSON]. /а.с.7/ З копії рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року по справі №176/2190/15-ц вбачається, що шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 24.11.2012 року за актовим записом316 розірвано./а.с.8-9/ Після розірвання шлюбу місцезнаходження відповідача не відоме. Згідно довідки від 20.10.2014 року №1217000052 позивачку разом з малолітньою донькою [PERSON] взято на облік як осіб переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, та переміщено до м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Ватутіна, 9/6 (а.с.10). Дитина мешкає постійно з позивачкою. До цього мешкали у м. Донецьку. [PERSON] є інвалідом дитинства ІІ групи, згідно висновку ЛКК №185 від 22.12.2014 року, встановлено діагноз: захворювання центральної нервової системи. /а.с.12/ Дитина потребує систематичного медикаментозного лікування, проведення та проходження відповідного курсу реабілітації щодо наявної хвороби. Згідно повідомлення про проведення реабілітації у республіканському клінічному центрі нейрореабілітації м. Донецьк, [PERSON] запропонували реабілітаційний курс з 14.11.2016 року (а.с.13). В звязку з чим у позивачки виникла необхідність виїзду на реабілітацію до Республіканського клінічного центру нейрореабілітації у м. Донецьк, який знаходиться на неконтрольованій території Донецької області. Через відсутність батька дитини, довіреності на вивіз дитини не може оформити. Згідно з положеннями частини 3\~статті 313 ЦК України\~фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише зі згоди батьків і в їх супроводі\~або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Порядок виїзду з України громадян, які не досягли 16-річного віку, регулюється «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженогопостановоюКМ України N 57 від 27 січня 1995 року. Пунктом 4 вказаних Правил передбачено, що в супроводі одного з батьків або інших осіб, виїзд з України дітей вказаного віку здійснюється за обов'язкової наявність нотаріально посвідченої згоди другого батька, в якій зазначається назва держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків виїзд вказаних осіб з України здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, із контексту наведеної норми вбачається, що визначення держави прямування та часового проміжку перебування у цій держави є обов'язковим змістом документу, на підставі якого дитина виїжджає з України. Згідно з пунктом № 3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого\~постановою КМУ від 04.06.2015 року № 367, вїзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється через контрольні пункти: громадян України - за умови предявлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України\~Про громадянство України\~або статтею 2 Закону України\~Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, а громадян України, що не досягли 16-річного віку, - з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57\~(ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92). На підставі п. 5.1.1 Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів\~вїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. 5.1.2 Виїзд з неконтрольованої території громадян України: які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови предявлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного\~статтею 5 Закону України "Про громадянство України"\~або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи; Таким чином, судом встановлено, що дитина позивачки хворіє та потребує постійних курсів реабілітації у республіканському клінічному центрі нейрореабілітації, що знаходиться у м. Донецьк, куди позивачка має її доставляти, шляхом перетину лінії розмежування території України та тимчасово непідконтрольної території України. Отримати згоду батька на вивіз дитини не має можливості через його відсутність, тому, враховуючи інтереси дитини, суд вважає за можливе надати позивачці багаторазовий дозвіл на вїзд і вивіз дитини з тимчасово окупованої території України, без згоди батька, з метою здійснення лікування дитини. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved