Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Леніна,20 в с.Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, придбаний нею у [PERSON] за договором купівлі-продажу, обгрунтувавши свої вимоги наступним. Відповідач успадкував зазначений будинок після смерті свого батька [PERSON], який помер 07.03.2015 року, спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав вищевказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами. 27 червня 2016 року Позивачка та Відповідач уклали усну угоду щодо купівлі-продажу будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Леніна,20 в с.Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, при цьому обговоривши питання щодо подальшого нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу. [PERSON] передала [PERSON] обумовлену суму коштів - 32500 гривень, отримавши від нього технічний паспорт та ключі на будинок, про що останній надав розписку, в якій зобов"язався укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу не пізніше 01 липня 2016 року. На даний час Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, через що Позивачка вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на даний будинок. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Леніна,20 в с.Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області належав на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.1995 року [PERSON] (а.с.16-17), що також підтверджується копією технічної документації (а.с.18-20). 07.03.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Довідкою Новоселицької сільської ради від 06.07.2015 р. (а.с.10) зазначено, що померлий проживав у вищевказаному будинку до дня смерті, на день його смерті в будинку більше ніхто не був прописаний та не проживав, заповіт від імені покійного не посвідчувався. Копією свідоцтва про народження (а.с.12) підтверджено, що Відповідач є рідним сином [PERSON] та, у відповідності до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14-15) єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. Право власності на успадкований житловий будинок Відповідач не оформив. Згідно Розписки від 27.06.2016 р. (а.с.7) [PERSON] продав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Леніна,20 в с.Новоселиця Форостян [PERSON] та зобов»язався до 01.07.2016 р. оформити нотаріально договір купівлі-продажу. Однак Відповідач до цього часу ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Відповідно до ст.220 ЦК України та вимог п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод дійсними", якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що при укладенні угоди між сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами, на виконання яких позивачем було сплачено обумовлену суму коштів відповідачу, а відповідач, відповідно до умов договору, передав йому ключі від будинку та наявні в нього документи, тобто виконали умови договору в частині фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу. Отже, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбане житло за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку житло, суд визнає за ним таке право. На підставі ст.ст. 219, 220, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved