Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідачів заподіяну матеріальну шкоду майну у розмірі 21 795,91 грн., мотивуючи тим, що 09.04.2016 р. за адресою м. Київ, вул.Константинівська, 2а, сталася ДТП, під час якої було заподіяно шкоду майну позивачки, а саме автомобілю «Ніссан тііда», яким в той день користувався чоловік позивачки [PERSON]. Під час складення правоохоронними документів пов'язаних з ДТП та притягненням винних осіб до адміністративної відповідальності Відповідачі визнала свою вину, що було документально зафіксовано, а 27 травня 2016 року Відповідача по справі Подільським районним судом м. Києва було притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідачі свою цивільно-правову відповідальність застрахувала в філіалі Київській міській дирекції Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», яка зобов'язана згідно п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду майну в розмірі 50000 гривень. 10 червня 2016 року представником Позивачки було Відповідачу 2 подано заяву встановленого діючим законодавством зразка з передбаченим комплектом документів про відшкодування шкоди.21 червня 2016 року представник звернувся до Відповідача 2 з метою дізнатися результати розгляду заяви про відшкодування шкоди та було отримано відповідь, що Позивачці буде відшкодовано 11770 гривень 95 копійок, з даною сумою відшкодування Позивачка не погоджується, оскільки проведена 13 квітня 2016 року незалежна експертиза визначила розмір заподіяної шкоди в розмірі 33566, 86 грн. з врахуванням фізичного зносу. 30 червня 2016 року ПАТ «НАСК «Оранта» було виплачено Позивачці відшкодування в розмірі 11770 гривень 95 копійок, що є значно менше від розміру заподіяної шкоди визначеної незалежною експертизою. При цьому 22 червня 2016 року представник Позивачки звернувся з заявою про перерахунок суми страхового відшкодування до якої було додано копію незалежної, дана заява залишилася без відповіді та сума страхової виплати не була перерахована.При цьому Відповідачка1 також не відшкодовувала Позивачці заподіяної шкоди ДТП. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Додатково представником позивача через канцелярію суду подані пояснення по суті позову, де зазначає, що не погоджується з позицією ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про задоволення позову в розмірі 16 161,43 грн. Оскільки, ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» на замовлення НАСК «ОРАНТА» було складено Дослідження № [NUMBER]-10.05/5 від 10.05.2016 р., яким визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER]. Але дане дослідження не є об'єктивним та законним, оскільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА» являється засновником ТОВ «Гарант-АСІСТАНС». Отже, дане дослідження проведено заінтересованою особою, тому, на думку Позивача, дослідження є таким, що не є законною, незалежною, об'єктивною і здійсненою з повнотою дослідження всіх обставин. За замовленням позивача також була проведене дослідження, результати якого відрізняються від дослідження № [NUMBER]-10.05/5 від 10.05.2016 р., проведеного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС». На думку позивача, при ухваленні рішення судом, суд має врахувати саме результати дослідження проведені на замовлення позивача, оскількидане дослідження проведене незаінтересованою особою, суб'єктом оціночної діяльності, який отримав сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Назвати, яку конкретно суму з кожного з відповідачів просить стягнути, він не може. Додав, що автомобіль позивачки відремонтований в серпні 2016 р. її знайомим, деталі, які не підлягали ремонту, були зняті з автомобіля. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з*явилась, про день, подала через канцелярію суду письмові заперечення на позов, зазначивши, що 15.12.2015 р. між нею та ПАТ Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» - відповідачем 2 по даній справі - був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/5066148), відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого встановлений в розмірі 50000,00 грн. 17. 12. 2015 р. між [PERSON] та відповідачем 2 був укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 2604, яким передбачено, що у випадку, якщо буде повністю вичерпано ліміт відповідальності за полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/5066148, відповідач 2 відшкодовує заподіяну мною шкоду на суму, ліміт якої становить ще 50000,00 грн. Позовні вимоги [PERSON] становлять 21795,91 грн.Враховуючи, що ця сума знаходиться в межах страхової суми (ліміту відповідальності), встановленої полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5066148, відшкодування цієї суми (у випадку її обґрунтованості) є обов'язком відповідача Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідач 2 позовні вимоги [PERSON] визнав частково, в розмірі 16161,43 грн. В судовому засіданні представника відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував в повному обсязі, пояснив суду, що страхова відповідальність відповідачки була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» полісом обов'язкового страхування, до якого сума входить сума заподіяного збитку входить в ліміт відповідальності. Також відповідачка має і поліс добровільного страхування, в зв'язку з чим розмір шкоди покривається цим полісом. Тому все витрати щодо вказаної ДТП повинна нести страхова компанія. В судовому засіданні представника відповідача НАСК «Оранта» - Чайковська Л.Б. визнала позов частково, а саме в розмірі 16 161,43 грн. Через канцелярію суду подала письмові заперечення на позов, де зазначила, що ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» на замовлення НАСК «ОРАНТА» було складено Дослідження №АА10431К-10.05/5 від 10.05.2016 р., яким визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER]. При розрахунку матеріального збитку бралися до уваги результати проведеного огляду від 09.04.2016 р. пошкодженого транспортного засобу «Ніссан Тііда» [NUMBER], а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1074/8395 від 24.11.2003 р. Відповідно до проведеного дослідження матеріальний збиток, завданий транспортного засобу «Ніссан Тііда» держномер [NUMBER], в результаті його пошкодження у ДТП, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,55), складає 11 810,95 грн. 30.06.2016 року була проведена виплата страхового відшкодування в розмірі 11 810,95 грн. що також підтверджується Позивачем у позовній заяві. Посилаючись на ч. 2 п. 32Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінкимайна і майнових прав», затверджений постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року, для застосованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи зхарактеристики майнана дату заподіяння збитків до настання страховоговипадкушляхом розрахунку прямих збитків.Отже, оцінка збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного «Ніссан Тііда» повинна визначатися на дату ДТП.НАСК «ОРАНТА» було проаналізовано наданий Позивачем Звіт №58/04/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного : «Ніссан Тііда» держномер [NUMBER] від 18.04.2016 р.Згідно Звіту №58/04/16 від 18.08.2016 р. НАСК «ОРАНТА» визнає позовні вимоги Позивача в розмірі 16 161 ,43 грн.згідно наступного розрахунку:27 972 грн. 38 коп. - 11810 грн. 95 коп. =16161 грн. 43 коп. Де, 27 972 грн. 38 коп. - загальна сума страхового відшкодування, що підлягала виші на користь Позивача, а 11810 грн. 95 коп. - сума страхового відшкодування, що була виплачена на користь Позивача до моменту подачі позову до суду.НАСК «ОРАНТА» було вирахувано суму податку на додану вартість в розмірі 20% від вартості ремонту автомобіля, в порядку ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якої, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу:здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.Оскільки, на момент розгляду справи судом, Позивачем не долучено до матеріалів судової справи доказів проведеного ремонту (актів виконаних робіт з СТО) транспортного засобу «Ніссан Тііда» держномер [NUMBER], у Відповідача відсутні правові підстави для оплати суми ПДВ. Суд встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 09 квітня 2016 р. відповідач у справі [PERSON], керуючи автомобілем марки «Хонда» д.н.з. [NUMBER], рухаючись по вул. Костянтинівська, 2-а, що у Подільськомурайоні м.Києва, порушила вимоги п. 2.3.б ПДР України, допустила зіткнення з автомобілями [NUMBER] під керуванням третьої особи у справі - [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року, яка набула законної сили 10.06.2016 року, у справі №758/5114/16-п за наслідками розгляду адміністративного матеріалу за фактом вищевказаної дорожньо-транспортною пригодою відповідача визнано винним у скоєнні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення, яке виразилося у порушенні вимог ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що позивач є власником пошкодженого автомобілями [NUMBER]. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищевикладене, факт завдання матеріальної шкоди позивачу відповідачем є встановленим і доказуванню не підлягає. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку №58/04/16 від 18.04.2016 р., проведеного суб*єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON], що має у встановленому законом порядку право на проведення такої діяльності, розмір заподіяної в результаті ДТП 09.04.2016 р. шкоди майну позивача становить 33 566,86 грн. На підставі ст.22 ЦК України позивач, як особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Судом встановлено, що на підставі заяви поданої ПАТ «НСК «Оранта» від 09.04.2016 р, ТОВ «Гарант - АСІСТАНС» проведено дослідження №АА104ЗІК-10.05/5 від 10.05.2016 року, яким визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,55),в розмірі 11 810,95 грн. (при здійсненні розрахунку матеріального збитку бралися до уваги результати проведеного огляду від 09.04.2016 р.). Ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що при настанні страхового випадку страховик (відповідач) відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував , транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійсненні ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 1.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів «[PERSON] є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами іншихдержавнихустанов,суб'єктамигосподарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень,а такожвсіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин». Відповідно до п. 1 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року «Національний стандарт N 1 (далі - Стандарт) є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна». Відповідно до страхового акту №ОЦВ-16-2701/1 від 21.06.2016 року ПАТ «НСК «Оранта» було проведено виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 11 810,95 грн. , що також підтверджується розрахунком страхового відшкодування. Отримання страхового відшкодування в розмірі 11 810,95 грн. позивач не заперечує. Відповідно до ч. 2 п. 32 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року, для застосованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи зхарактеристики майнана дату заподіяння збитків до настання страховоговипадку шляхом розрахунку прямих збитків. У суду не має підстав ставити під сумнів вищевказаний звіт від 18.04.2016 року, яким визначено вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу. Представником відповідача ПАТ «НСК «Оранта» в судовому засіданні визнано позов в розмірі 16 161,43 грн. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїх-то інтересів, а тому прийшов до висновку про задоволення в цій частині позову. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування»; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до частини другої ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування». Статтею 22 Закону встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 15.12.2015 р. між [PERSON] та ПАТ НАСК «Оранта» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/5066148), відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого встановлений в розмірі 50000,00 грн. Відповідно до вказаного договору страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого встановлений в розмірі 50000,00 грн. Крім того, 17.12.2015 р. між [PERSON] та ПАТ НАСК «Оранта» був укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 2604, який діяв на день настання страхового випадку (з 19.12.2015 р. по 18.12.2016 р.), та яким передбачено, що у випадку, якщо буде повністю вичерпано ліміт відповідальності за полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/5066148, відповідач 2 відшкодовує заподіяну [PERSON] шкоду на суму, ліміт якої становить ще 50000,00 грн. Судом встановлено, що сума заподіяних збитків знаходиться в межах страхової суми, встановленої полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5066148, тому, відшкодування цієї суми, за вказаним вище договором - є обов'язком ПАТ НАСК «Оранта». Тому, суд погоджується з доводами, наведеними в запереченнях як самої [PERSON], так і її представника, в частині одностороннього понесення відшкодування збитків ПАТ «НСК «Оранта», та вважає їх обґрунтованими. Враховуючи викладене, суд, дійшов висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог до [PERSON], а тому в цій частині вирішив - відмовити. Таким чином, суд, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті сплаченого позивачем судового збору в розмірі 551,2 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст.15, 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial