Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності в порядку спадкування - квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що за договором купівлі-продажу від 22.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., зареєстрованого в реєстровій книзі за №281, [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира складається з двох кімнат, жилою площею 27,2 кв.м., загальною площею 44,7 кв.м.. Вказану квартиру [PERSON] придбала перебуваючи в шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 07.07.1964 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, про що в книзі реєстрації актових записів про шлюб зроблений актовий запис №499. Договір купівлі продажу пройшов державну реєстрацію та був зареєстрований в КП ДОР "Криворізьке БТІ" в реєстрову книгу №211П, за реєстровим номером 375. Згідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Вважає, що оскільки вищевказана квартира була придбана в шлюбі, то відповідно до вказаної правової норми, вона є спільною сумісною власністю подружжя, в рівних частках по ? частини кожному із подружжя. За життя ніхто частки не виділяв. [INFO] року помер [PERSON]. За життя [PERSON] заповіт не складав. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги на підставі ст.. 1261 ЦК України є : - [PERSON], як дружина спадкодавця, - неповнолітній [PERSON], [INFO] року, як онук спадкодавця, в порядку представництва, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Представник позивача пояснив суду, що дружина померлого [PERSON], відмовилася від спадщини на користь онука [PERSON]. Й таким чином лише неповнолітній [PERSON], у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, яка відкрилася зі смертю дідуся [PERSON], померлого [INFO] року. Представник позивача також пояснив, що у нотаріуса свідоцтво на спадщину отримати не можуть так як за життя спадкодавця не були виділені частки у спільному сумісному майні подружжя, а також його відповідною реєстрацією на ім'я померлого, так як діючим законодавством не передбачена реєстрація права власності за померлим, про що є відповідна постанова нотаріуса, а тому вони вимушені звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] подав заяву с проханням розглядати справу в його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача на судове засідання не з'явився, але надав суду листа згідно до якого проти позовних вимог не заперечує, та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] до суду не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена. Дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., зареєстрованого в реєстровій книзі за №281, [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира складається з двох кімнат, жилою площею 27,2 кв.м., загальною площею 44,7 кв.м.. Договір купівлі продажу пройшов державну реєстрацію та був зареєстрований в КП ДОР "Криворізьке БТІ" в реєстрову книгу №211П, за реєстровим номером 375. Вказану квартиру [PERSON] придбала перебуваючи в шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданий 07.07.1964 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, про що в книзі реєстрації актових записів про шлюб зроблений актовий запис № 499. Згідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до вказаної правової норми, вона є спільною сумісною власністю подружжя, в рівних частках по ? частини кожному із подружжя. За життя ніхто частки не виділяв. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданий Саксаганським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №632. За життя [PERSON] заповіт не складав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч.1 ст.. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вказаної правової норми, спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, є: - [PERSON], як дружина спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданий 07.07.1964 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, про що в книзі реєстрації актових записів про шлюб зроблений актовий запис №499. - неповнолітній [PERSON], [INFO] року, як онук спадкодавця, в порядку представництва, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] (підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 16.04.1065 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №692). Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] виданого 01 вересня 1999 року Покотилівської сільською радою Харківського району, актовий запис №44. Факт смерті [PERSON], померлого [INFO] року, підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] видане 04 квітня 2005 року, Саксаганським відділом РАЦС, актовий запис №662. Згідно до ст.. 1268 ЦК України: - частина 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. - частина 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. - частина 4. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, 2. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що на час смерті [PERSON], померлого [INFO] року з ним в квартирі були зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Даний факт підтверджується довідкою №4274 від 29.04.2014 року Спадкоємці за законом неповнолітній [PERSON], у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, яка відкрилася зі смертю дідуся [PERSON], померлого [INFO] року, оскільки на час смерті був неповнолітнім, а спадкоємець першої черги [PERSON], у відповідності до ч.2 ст. 1274 ЦК України, відмовилася від спадщини на користь онука [PERSON]. Таким чином, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадщину прийняв лише неповнолітній [PERSON]. Згідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Обставини, які свідчать про те, що [PERSON] відмовилася від своє частки у спадщині на користь онука неповнолітнього [PERSON], круг спадкоємців, а також що [PERSON] за життя заповіт не складав підтверджується копією спадкової справи, яка надійшла до суду за ухвалою. [PERSON], будучи законним представником, як матір неповнолітнього [PERSON], звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва на спадщину синові, але їй було відмовлено на тій підставі, що за життя спадкодавця, не були виділені частки у спільному сумісному майні подружжя, а також його відповідною реєстрацією на ім'я померлого, так як діючим законодавством не передбачена реєстрація права власності за померлим (постанова №141/02-31 від 2710.2014 року). Тому діючи в інтересах неповнолітнього сина й вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені Відповідно до викладеного та

Outcome: approved