Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, та після уточнення своїх позовних вимог просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 27.02.2017 року, право власності на земельну ділянку №773 масив №43 площею 12,26 га, кадастровий номер 5120888200:01:002:0688, розташованої на території Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП "Прогрес", яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД №077780, виданого 03.04.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією. Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до наданої суду письмової заяви просить розглянути справу без його участі, уточнений позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги позивача визнає, на підтвердження чого надала до суду посвідчену старостою виконавчого комітету Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області заяву [PERSON] про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] на користь онука померлої [PERSON]. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД 481648 від 01.03.2017 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №278. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку №773 масив 43, розташовану на території Широківської сільської ради, колишнє КСП "Прогрес", яка належала померлій на праві особистої приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №077780. За життя [PERSON] склала заповіт від 14.12.2011 року, посвідчений секретарем Широківської сільської ради, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося [PERSON], [INFO]. Окрім позивача спадкоємцем майна померлої є її племінниця - відповідач по справі [PERSON], [INFO], яка відмовилася від спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] на користь онука померлої [PERSON]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Позивач у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], відмови від спадщини не заявляв. Однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та права позивача, як спадкоємця за заповітом майна, що залишилося після смерті [PERSON] підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved