Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до відповідача про зміну розміру аліментів та просить стягнути з [PERSON], жителя [INFO], на користь [PERSON], жительки м. Христинівка Черкаської області вул. Кутузова, 13/2, аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття, та стягнути судові витрати. Вимоги мотивуються тим, що в період з 01 лютого по 31 липня 2003 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] і від шлюбних відносин у них 01 березня 2003 року народилась дочка [PERSON]. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області з відповідача на її користь стягнено аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж? н.м.д.гр щомісячно, починаючи з 23.07.2003 року до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з нерегулярним, мінливим доходом, отриманням частини його в натуральному вигляді, відповідач своєчасно не надає дитині відповідного утримання, внаслідок чого неможливо забезпечити їй умови життя, необхідні для розвитку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився без поважної причини, про час і місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення на 24.05.2016 року та 09.06.2016 року з відміткою (за закінченням терміну зберігання). У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, поскільки на думку суду, у справі є достатньо доказів для слухання справи та прийняття рішення по суті. Поскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України сторони мають одинакові права на надання суду доказів у справі, суд вважає, що неявка відповідача свідчить про їх небажання захищати свої інтереси у суді і находить за можливе при розгляді справи по суті оцінювати докази надані суду позивачем. Суд вважає необхідним розглянути справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 01 лютого по 31 липня 2003 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] і від шлюбних відносин у них 01 березня 2003 року народилась донька Тетяна. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області з відповідача на користь [PERSON], стягнено аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж? н.м.д.гр щомісячно, починаючи з 23.07.2003 року до досягнення дитиною повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За заявою одержувача аліментів, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Це має місце тоді, коли платник аліментів одержує нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У будь-якому випадку суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК). Отже, розмір аліментів у кожному випадку визначає суд, беручи до уваги різні обставини, у тому числі й матеріальне становище дитини. Закон не встановлює верхньої межі розміру аліментів на дитину, а називає лише мінімальний їх розмір (нижню межу). Так, у ч.2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Визначений за рішенням суду розмір аліментів з часом можна змінити (зменшити або збільшити). Це можливо лише за рішенням суду. З позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів до суду має право звернутися як платник аліментів, так і їх одержувач у разі зміни матеріального становища або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення їх здоровя. Відповідно до ч.4 ст. 70 Закону України Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Абзацами 3,4,5 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 3 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність у платника аліментів інших дітей, не працездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів на тверду грошову суму 100 грн. на утримання дитини до її повноліття підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України, так як розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни сімейного та матеріального стану. Як зазначено в п. 23Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судомвимоги про зміну розміру аліментів,новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили, а тому слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення аліментів з моменту звернення до суду. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: approved