Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON], на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті [INFO] року, за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого у [ADDRESS] яка належала [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області 02.09.1996 року за реєстровим №1905, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що [INFO] року помер її син [PERSON] Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. Із заявою про прийняття спадщини до Чугуївської нотаріальної контори в термін, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України Позивач не зверталася, адже вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті сина, так як на момент смерті сина постійно проживала разом з ним. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини Позивач звернулася до Чугуївської держаної нотаріальної контори Харківської області за видачею свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду через те, що відсутні докази фактичного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити.(а.с. 27). Відповідач, в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.28). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим [INFO] року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 210 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: 1/3 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, розташованої на земельній ділянці Чугуївської міської ради Харківської області, розміром 0,0600 га, у [ADDRESS] яка належала [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області 02.09.1996 року за реєстровим №1905, зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Чугуївське МБТІ» Харківської області за №3626 (а.с.8). Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті сина Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. Факт родинних стосунків між [PERSON], та [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.9). Інші спадкоємці першої черги відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері. Відповідач відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги, так як є рідною сестрою [PERSON] Відповідач в період, відведений для прийняття спадщини, не виявила наміру її прийняти, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавала, фактично спадщину не приймала. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Із заявою про прийняття спадщини до Чугуївської нотаріальної контори в термін, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України Позивач не зверталася, оскільки фактично прийняла спадщину після смерті сина, так як на момент смерті сина постійно проживала разом з ним, що підтверджується довідкою №26 від 04 лютого 2015 року, виданою головою вуличного комітету та завірену керуючим справами виконавчого комітету (а.с.16). Окрім цього, місце її реєстрації, проживання та місце проживання її сина є один й той самий житловий будинок [ADDRESS] Крім того, 2/3 частини цього житлового будинку належать їй на праві власності. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини Позивач звернулася до Чугуївської держаної нотаріальної контори Харківської області за видачею свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом № 4729/02-17 від 18.11.2014 р. (а.с. 15). Причиною відмови був той факт, що відсутні докази фактичного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті. Відповідно до повідомлення з Чугуївської державної нотаріальної контори №1335/01-16 від 31.03.2015 р. після смерті [PERSON], померлого 30.05.2012 р. в термін передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З урахуванням встановлених обставин, позивач є такою, що прийняла спадщину фактично, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем. На момент смерті її син не був зареєстрований в м. Чугуїв Харківської області, але фактично проживав за адресою: [ADDRESS], в будинку, в якому йому на праві власності належала 1/3 його частка. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 постанови Пленум Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved