Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання дітей за спільною згодою подружжя та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. З 07 грудня 1996 року сторони перебувають у зареєстрованому Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1828, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У 2000 році сторони разом із донькою - [PERSON] переїхали на постіне місце проживання до Аману в Йорданії. У цьому ж році уповноважені органи Йорданії надали позивачці дозвіл на постійне місце проживання в Йорданії. Спільне життя не склалось у зв'язку із повним непорозумінням, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та дітям. Молодші діти не володіють ані російською, ані українською мовою. Вивезти їх з Йорданії не може без дозволу батька, до того ж, договорів про правову допомогу між Україною та Йорданією немає. Фактично спільне життя припинено. В 2014 році позивач разом із донькою - [PERSON] повернулись в Україну. Спору стосовно розподілу майна. Позивач також просить суд стягнути аліменти на користь [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень щомісяця. Діти по домовленості між сторонами будуть проживати: [PERSON], [INFO] - з позивачем; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - з відповідачем. Крім цього, [PERSON] надала заяву про бажання проживати з матір'ю. Від відповідача в матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява про розгляд справи за його відсутністю, підтримання позовних вимог в повному обсязі. Позивач підтримала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, в частині визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів - відмовилася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 07 грудня 1996 року сторони перебувають у зареєстрованому Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1828, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 34-35). Від вказаного шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO] (паспорт серії [NUMBER]), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження № [NUMBER]), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження № [NUMBER]) (а.с. 13-19). Спільне життя не склалось у зв'язку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сім'ї. Спору стосовно розподілу майна не мають. На даний час діти проживають: [PERSON], [INFO] - з позивачем; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - з відповідачем. Батьком дітей є [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Згідно ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано. В частині інших позовних вимог суд вважає за необхідне залишити без розгляду, у зв'язку із відмовою від них позивачем. На підставі ст.110, 112, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial