Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення половини вартості додаткових витрат на дитину, мотивуючи тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано 06.11.2006 року. Від шлюбу у них є спільна дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач згідно рішення суду сплачує аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі по 600грн. щомісячно. Однак за цей проміжок часу в результаті інфляції та кризи в державі, матеріальне становище позивача погіршилось, оскільки потреби дитини за віком зростають. Дочка навчаться на денній (платній) формі навчання і в даний час є студенткою ІІ курсу медичного коледжу. Оплата за весь час навчання (шість семестрів) складає 32100грн. За два роки навчання позивач оплатила 21400грн. У неї мінімальна заробітна плата, яка становить 3200грн. на місяць, тому їй важко оплачувати навчання дочки та забезпечувати її усім необхідним для повноцінного прожиття та розвитку. Аліментів, які сплачує відповідач не достатньо для утримання дитини. Крім цього, дочка у 10 років перенесла операцію по зору та перебуває на обліку в окуліста, внаслідок чого щороку доводиться проходити медичне обстеження, яке є платним. Відповідач працює, та отримує не мінімальні доходи. Просила суд збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач та стягувати з нього в користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, та стягнути з відповідача в користь позивача половину вартості додаткових витрат на дитину в розмірі 16050грн. Позивачка в судове засідання не зявилась, суду подала заяву, за змістом якої підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заперечення, в якому позовні вимоги заперечив. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу збільшення розміру аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-НМ № 015285 (а.с.10). Вони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтвердрджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ №075065 (а.с.8). Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 11.07.2013 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі по 600грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття (а.с.4-6). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки про доходи, виданої Державним вищим навчальним закладом Прикарпатський національний університет імені [PERSON], [PERSON] займає посаду методиста, та загальна сума її доходу за період з січня 2017 року по червень 2017 року за винятком аліментів, становить 19734,84грн. (а.с.11). Згідно довідки про доходи № 6 від 02.08.2017 року, виданої ПП «Скорпіон пульт», [PERSON] займає посаду водія автотранспортного засобу, та загальна сума його доходу за період з січня 2017 року по червень 2017 року за виключенням аліментів, становить 23848,18грн. . Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно довідки № 699 від 29.03.2017 року, виданої медичним коледжом ДВНЗ «Івано-Франківський національний медичний університет», [PERSON] є студентом 2 курсу 21 групи медичного коледжу, денної форми навчання (а.с.9). З копії договору № 5 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами від 14.08.2015 року, вбачається, що [PERSON] навчається на денній (платній) формі навчання у медичному коледжі Державного вищого навчального закладу «Івано-Франківський національний медичний університет», спеціальність стоматологія ортопедична. Строк надання освітньої послуги з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року. Розмір оплати встановлюється в національній валюті за весь строк навчання (6 навчальних семестрів) та становить 32100грн. (а.с.7). Згідно копій квитанцій, долучених позивачем до матеріалів справи, вона оплатила вартість навчання дочки 26750грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення половини вартості додаткових витрат на дитину слід задовольнити, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в її користь на утримання дочки в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача в користь позивача половину вартості додаткових витрат у звязку з навчанням дочки в коледжі. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК Ураїни, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому з відповідача слід стягнути 640 гривень судового збору в дохід держави. На підставі наведеного, ст. ст. 180, 181, 182, 185, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, ст. ст. 11, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік»,

Outcome: partial