Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] померла його тітка - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку(пай) розміром 6,83 га, що розташована на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка належала тітці на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER], виданого 20.05.1997 року. Позивач, звернувшись до нотаріальної контори з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримав відмову, мотивуючи тим, що пропустив строк для прийняття спадщини, однак позивач вважає, що фактично прийняв спадщину, так як вступив в управління та володіння спадковим майном, тому просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, позов підтримує, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла тітка позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 21 березня 2001 року Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.6), після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку(пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Чкалова, розміром 6,83 га, що розташована на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка належала тіткі на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER], виданого 20.05.1997 року на підставі рішення Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 11.04.1997 року №189-р(а.с.8). За життя тітка позивача склала заповіт, посвідчений 29.03.2000 року секретарем Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області та зареєстрованим в реєстрі за №38(а.с.7), відповідно до якого, [PERSON] все належне їй майно, і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу. Відповідно до інформації, наданої Петрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області від 23.01.2015 року за №37/01-16, спадщина після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не приймалася(а.с.16). Згідно довідки Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 08.01.2015 року №20(а.с.10), спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, на ім'я якого складено заповіт. Позивач, звернувшись до нотаріальної контори з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримав відмову, мотивуючи тим, що пропустив строк для прийняття спадщини, однак позивач вважає, що фактично прийняв спадщину, так як вступив в управління та володіння спадковим майном, маючи оригінал правовстановлюючого документу, а саме сертифікат на право на земельну частку(пай), а тому згідно п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 25.12.1992 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" передбачений ст.549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності його пропуску. Проте, якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно положень ст.549 ЦК УРСР, чинного на період відкриття спадщини, тобто на час смерті [PERSON] - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщина заяву про відкриття спадщини. В той же час, згідно ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На це наголошується також у п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", де зазначається що у випадку, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини не залежно від оформлення права на спадщину. Таким чином, позивач, являючись спадкоємцем після смерті тітки, правомірно прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved