Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі в її вихованні. Вона на даний час ніде не працює. Відповідач є фізично здоровим, інших аліментних зобов'язань не несе, працює за кордоном, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, які просить визначити в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає частково, оскільки він не працевлаштований, періодично виїжджає на роботу до Польщі, однак доходи, які він отримує від тимчасово виконуваних робіт є нерегулярними та мінливими, максимальний розмір його заробітку не перевищує 4000 грн. в місяць, однак і такий не є щомісячним. Окрім витрат, які несе на власні потреби, кошти також витрачає на утримання житла за місцем проживання. Крім того, в 2016 році у нього виявлено злоякісне новоутворення гортані, у зв'язку з чим він проходить курс лікування. Також має гіпертонічну хворобу та періодично лікується. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що дитина перебуває на її утриманні, а відповідач як батько самоусунувся від участі в утриманні дитини. Дочка хворіє, у неї виявлено стафілококову інфекцію, у зв'язку з чим більше року лікується, усі витрати на лікування несе вона. Крім того, вона несе й інші необхідні витрати по утриманню дитини. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, відповідач також пояснив, що ніколи не відмовляв дочці в її проханнях, завжди їй купував те, що вона хотіла, також возив дитину на лікування. Він дійсно періодично їздить до Польщі на роботу, однак, його заробіток є не такий високий і в тому розмірі, в якому просить позивачка, він не в змозі сплачувати аліменти. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Гермаківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області 21 березня 1992 року, актовий запис №02, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно Борщівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління у Тернопільській області 25 липня 2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 26 січня 2010 року. Згідно довідки Гермаківської сільської ради від 11 травня 2018 року №814 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, проведеного комісією Гермаківської сільської ради, позивачка [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом з дочкою [PERSON], 2005 року народження та матір'ю [PERSON]. В господарстві зареєстрований, однак, не проживає чоловік заявниці - [PERSON] Житловий будинок належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] не працює, в господарстві утримують птицю, свині, проводять обробіток земельної ділянки. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 30 квітня 2018 року та витягу з медичної карти №10050, наданим лікарем КУТОР «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» дитині [PERSON], 2005 року народження, поставлено діагноз - хронічна стрептококова інфекція та призначено курс лікування. За даними довідки Гермаківської сільської ради від 30 липня 2018 року №929 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30 липня 2018 року №928, проведеного комісією Гермаківської сільської ради, Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживає, тимчасово проживає в [ADDRESS], ніде не працює, власного житлового будинку не має. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками легкового автомобіля. Згідно довідки Борщівського районного центру зайнятості від 30 липня 2018 року відповідач [PERSON] не зареєстрований як безробітний. За даними трудової книжки [NUMBER], заповненої 17 липня 1991 року, [PERSON] ніде не працює, 02.03.2017 року звільнений з роботи за власним бажанням. Як вбачається з виписки ІХ №1077 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення, наданої КУТОР «Тернопільський обласний клінічний онкологічний диспансер» 14 березня 2016 року, [PERSON] поставлено заключний діагноз С-ч гортані І ст. T1N0M0 ІІІ клінічної групи. Крім того, за даними виписки з амбулаторної картки №3225, заповненої амбулаторією «Загальна практика - сімейна медицина» відділу охорони здоров'я Борщівської районної державної адміністрації 30 липня 2018 року, [PERSON] поставлено діагноз - гіпертонічна хвороба ІІ ст. ІХС, стабільна стенокардія напруги ІІ ф. кл. СН - І ст. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто. За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Пpo Державний бюджет на 2018 рік" з 01 липня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 1944 грн. Позивачкою не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач відповідно до свого майнового становища має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 3000 грн. в місяць. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач хворіє. Однак, враховуючи що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги, хворіє, мати дитини ніде не працює, відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину, а також з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини. Згідно ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та

Outcome: partial