Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення допомоги з тимчасової втрати непрацездатності і середнього заробітку за несвоєчасну виплату, так як роботодавець без поважних та те підстав ухилився від виплати допомоги працівникові по тимчасовій втраті непрацездатності.\~ В судове засідання позивач не зявився попередньо надавши до суду заяву у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач та третя особа не зявились з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Згідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.ст. 30, 34 Закону України від 23.09.1999 допомога по тимчасовій втраті працездатності виплачується в повному обсязі роботодавцями. При цьому за власний рахунок виплачується допомога за 5 днів - а за інші дні роботодавець отримує від фонду соціального страхування компенсацію. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивача, - [PERSON], працювала на підприємстві ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ» на посаді головного бухгалтера з 01.04.2017 по 20.06.2017. Позивач на підприємстві ТОВ "УС-ТРАНС- УНІВЕРСАЛ" відпрацювала тільки один повний місяць (квітень) за який їй було нараховано 3200,00 грн. заробітної плати за 19 відпрацьованих робочих днів, що підтверджується довідками ОК-7 та 0К-5 та відомостями, що містить судовий наказ Київського районного суду м. Полтави в справі 552/3299/17. Також судом встановлено, що позивач, з 15 травня 2017 року по 09 червня 2017 року (включно) перебувала на лікарняному, та даний факт підтверджується листками не працездатності (а.с. 11, 12). Постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266 було затверджено порядок розрахунку виплати допомоги за період тимчасової непрацездатності («лікарняних») . Згідно пунктів 2-3 Порядку затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266, виплата розраховується шляхом множення середньоденної зарплати на кількість календарних днів які підлягають оплаті. Відповідно до пункту 11 порядку якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа). Таким чином, середньоденна заробітна плата для обрахунку лікарняних [PERSON] розраховується тільки на підставі відомості за квітень 2017 року з розрахунку: 3200 /19 відпрацьованих днів = 168,42 грн., де 3200 грн. зарплата за квітень, а 19 кількість робочих днів у квітні. У періоді непрацездатності [PERSON] підлягають оплаті 26 календарних днів (17 календарних днів травня і 9 календарних днів червня). При цьому враховується страховий стаж, працівника [PERSON], який складає понад 8 років, що підтверджено довідками ОК-7 і ОК-5, тому виплата здійснюється у розмірі - 100%. Суд вважає, що відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ»мав би виплатити працівнику [PERSON] допомоги по тимчасовій непрацездатності з розрахунку 26*168,42 = 4378,92 гривень, але добровільно цього не зробив з невідомих підстав і як наслідок порушив права працівника, які підлягають захисту у суді. Також встановлено факт того, що листки непрацездатності [PERSON], а також довідка необхідна для підтвердження страхового стажу і обрахунку виплати в звязку з тимчасовою непрацездатності були вручені відповідачу 20 червня 2017 року, що підтверджується копіями долучених поштових документів та листом Укрпошти від 04.07.2017 року (а.с. 13, 14, 15). Згідно ст. 32 Закону України від 23.09.1999 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» документи про виплату допомоги з тимчасової непрацездатності розглядаються протягом 10 днів з дати отримання. У разі відмови в призначенні виплати - особа повідомляється про це протягом 5 днів. Відповідно положень ст.ст. 30, 34 Закону України від 23.09.1999 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій втраті працездатності виплачується в повному обсязі роботодавцями. При цьому за власний рахунок виплачується допомога за 5 днів - а за інші дні роботодавець отримує від фонду соціального страхування компенсацію. Отже, схема виплати «лікарняних» в законі передбачена наступним чином: 1) працівник подає роботодавцю листи непрацездатності; 2) роботодавець здійснює оплату допомоги за 5 днів за свій рахунок; 3) роботодавець здійснює оплату інших днів непрацездатності понад 5 зазначених; 4) роботодавець подає до соцстраху заявку з розрахунком допомоги понад 5 днів; 5) соцстрах перераховує роботодавцю відшкодування допомоги в частині понад 5 перших днів на окремий рахунок (ч.2 ст.34 закону). Також встановлено, що 20.06.2017р., позивач [PERSON] звільнена, тому суд вважає, що допомогу з тимчасової втрати непрацездатності позивачу має виплатити саме відповідач. Статтею 117 КЗпПУ встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі положень ст. 117, 116 КЗпПУ, а також враховуючи позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в ухвалі від 07.12.2016р. по справі 1607/6295/15-ц , суд вважає, що на відповідача покладено обовязок по виплаті позивачу - [PERSON] середнього заробітку за увесь час затримки по день фактичного розрахунку, що в даному випадку має місце по день прийняття рішення суду за період з 20.06.2017р. по 24.11.2017р. виходячи з розрахунку: -за червень 2017р. 6 - робочих днів х 160 грн./день (3200 грн. ЗП : 20 робочих днів у місяці =160грн.), що становить 960.00 грн.; -з липня по жовтень 2017 р.: 4 місяці х 3200 грн./місяць, що становить 12800.00 грн.; -за листопад 2017 р.: 18 робочих днів х 145.45 грн. (3200 грн. ЗП : 22 робочих днів у місяці =145.45 грн.), що становить 2618.18 грн., а всього на загальну суму 16 378.18 грн. Враховуючи вищевказане, суд вважає доведеним той факт, що відповідач безпідставно не здійснив виплату допомоги своєму працівникові [PERSON] у звязку із її тимчасовою втратою непрацездатності та середнього заробітку за несвоєчасну випалу вказаної допомоги. Відповідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи встановлені обставини та надані докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю"УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ", третя особа: [PERSON],\~ про стягнення допомоги з тимчасової втрати непрацездатності і середнього заробітку за несвоєчасну виплату, - задовольнити, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача допомоги з тимчасової втрати працездатності та середнього заробітку за час затримки такої виплати. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України\~ підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved