Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 27 липня 2017 року у виконавчому комітеті Підзахаричівської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис - №04. Позивачка вказує, що збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалась остаточно, у них різні характери та погляди на життя, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивачка в позові зазначає, що від спільного проживання з відповідачем у них народилась одна дитина, син - [PERSON] [INFO] . Зазначає, що відповідач є здоровим та працездатним, офіційно не працює, має мінливий дохід. Інших дітей, які б перебували на його утриманні або батьків які є непрацездатними і перебувають на його утриманні немає. Просить суд шлюб укладений між ними розірвати, також просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з`явилась, від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує частково, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 гривень. В іншій частині позовних вимог підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 27 липня 2017 року у виконавчому комітеті Підзахаричівської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис - №04. /а.с.7/ Суд вважає, збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалась остаточно,на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка у позовній заяві просить відновити їй дошлюбне прізвище, то суд вважає за доцільне відновити позивачці дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Також судом встановлено, що від спільного проживання сторін у них народилась одна дитина, син - [PERSON] [INFO] , актовий запис - №09/а.с.9/. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 182 ч.2 СК України передбачено, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При призначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останнього, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 гривень на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу судом задоволені, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 840 грн.80 коп. Також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів, тому необхідно стягнути з відповідача 840грн.80коп в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial