Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з відповідною позовною заявою про зміну розміру аліментів, обґрунтовуючи позов тим, що рішенням Новокаховського міського суду від 23.05.2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 23.04.2013 року. Проте, на даний час було змінено законодавство та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, просила позов задовольнити: збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь за рішенням суду від 23.05.2013 р. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за своєї відсутності, підтримавши позовні вимоги, наполягавши на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ № 100971 від 15.04.2010 року, [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.05.2013 р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 23.04.2013 року. За правилами ст.ст.181, 182 СК України, в редакції від 16.05.2013 р., за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу, та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017р. № 2037-VІІІ, який набрав чинності 08.07.2017 р., ч.2 ст.182 СК України викладено в новій редакції, і зазначено що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», складав: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2013 року по 30 листопада 2013 року 972 гривні, з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року - 1032 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2013 року - по 30 листопада 2013 року 1210 гривень, з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року - 1286 гривень. За ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" в 2018 році установлений прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років: з 01 січня - 1860грн., з 01 липня - 1944грн., з 01 грудня - 2027грн. Отже, за для забезпечення належного утримання дитини законодавством збільшено граничну мінімальну межу розміру аліментів, які підлягають стягненню. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже, є підстави для подання нового позову про збільшення мінімального розміру аліментів з 30 до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки при виконанні рішення суду про стягнення аліментів державний виконавець діє у відповідності до рішення суду, яке підлягає виконанню. Згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в ред. від 17.02.2017р. передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається цим законом. Інструкцією з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. №512/5 із змінами та доповненнями, та Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено право державного виконавця під час здійснення виконавчих дій, у разі зміни встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину, проводити подальше стягнення з урахуванням встановленого законодавством нового мінімального розміру аліментів, а тому таке право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи, що за для забезпечення належного утримання та розвитку дитини, визначений законодавством мінімальний розмір аліментів збільшився та на час ухвалення судом рішення складає не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що позовні вимоги про збільшення мінімального розміру аліментів з 30 відсотків до 50 відсотків, встановлених діючим законодавством від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягають задоволенню, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Outcome: approved