Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги, мотивуючи, що відповідач проживає в [ADDRESS] на протязі тривалого часу ухиляється від сплати за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка за період з 01.07.2002р. по 01.03.2014р. складає 3499,12грн. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву відповідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав з підстав викладених в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи, крім того надав заяву відповідно якої просив застосувати строки позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач являється абонентом ВАТ "Херсонська ТЕЦ", своєчасно не вніс оплату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яка за період з 01.07.2002р. по 01.03.2014р. в розмірі 3499,12грн., що підтверджується довідкою № 541666 від 18.03.2014р. Згідно зі ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати. Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах, відповідно до ст. ст. 256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст. 253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Зважаючи на те, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, однак в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує за спожиті послуги, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані позивачем послуги. Заборгованість відповідача по оплаті послуг виникла з липня 2002 року, за період з листопада 2010р. по травень 2011р. ним здійснювалась оплати не рідше ніж раз за три роки, а переважно частіше, однак з листопада 2010р. по квітень 2011р. оплати були не більше, ніж суми нараховані до сплати, а з червня 2011р. суми оплат були більше, ніж суми нараховані до сплати, у тому місяці, в якому проведено платіж, що свідчить про визнання боргу за попередній період. Крім того з позовом до суду позивач звернувся у квітні 2014 року, проте у лютому 2014 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, оскільки у даних правовідносинах за положеннями ст.118 ЦПК України зверненню з позовом має обов'язково передувати звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, отже строк позовної давності було перервано з червня 2011 року, з врахуванням такої обставини і того, що відповідач по справі заявив клопотання про застосування строку позовної давності, слід обраховувати строк позовної давності, в межах якого слід проводити стягнення, а саме з червня 2011 року. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial