Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що після припинення договору оренди земельної ділянки площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, за адресою: [ADDRESS] , який був укладений 28.03.2016 року з [PERSON] , Таїровська селищна рада надала їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,036 га за цією ж адресою. Але первісна земельна ділянка площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, залишається бути зареєстрованою ділянка у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як об`єкт права комунальної власності Таїровської селищної ради. Ця обставина та відсутність нормативно-правового регулювання окремого обліку в державному земельному кадастрі земельних ділянок, по яких почалася процедура відведення для наступної передачі у власність чи в оренду, заважає державному кадастровому реєстратору зареєструвати у земельному кадастрі земельну ділянки площею 0,0347 га за адресою: [ADDRESS] , як об`єкт права власності Таїровської селищної ради, а позивачці отримати цю знов сформовану земельну ділянку площею 0,036 га в оренду. Позивачка просить суд: 1) скасувати право комунальної власності територіальної громади Таїровської селищної ради Овідіопольского району Одеської області на ліквідовану земельну ділянку площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, за адресою: [ADDRESS] ; 2) зобов`язати реєстратора Таїровської селищної ради внести до реєстру речових прав відомості про скасування запису №932920351237 про право комунальної власності територіальної громади Таїровської селищної ради Овідіопольского району Одеської області та права оренди на земельну ділянку площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, за адресою: [ADDRESS] , та закрити розділ щодо вказаної земельної ділянки; 3) скасувати реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 4) зобов`язати Головне Управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0250 га кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відзив на позовну заяву відповідачами до суду не надавався. Позивачка звернулась до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність. Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання їх представники не з`явились, про причини неявки суд не сповістили. Суд вважає можливим ухвалити рішення по цій справі за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.79 ЗК України земельна ділянка як об`єкт права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. В силу ч.2 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч.3 ст.79-1 ЗК України). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4 ст.79-1 ЗК України). Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (абз.1 ч.6 ст.79-1 ЗК України).). Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч.9 ст.79-1 ЗК України). Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч.10 ст.79-1 ЗК України). Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру (ч.11 ст.79-1 ЗК України). Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень) (ч.13 ст.79-1 ЗК України). Судом встановлено, що на підставі рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 504-VII від 03 серпня 2020 року за згодою сторін договору було припинено договір оренди земельної ділянки, укладений 28.03.2016 року між Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та [PERSON] на оренду земельної ділянки площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, за адресою: [ADDRESS] . Цього ж дня, на підставі Рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №505-VII від 03 серпня 2020 року, позивачці було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,036 га для будівництва, обслуговування та експлуатації будинку з апартаментами квартирного типу, у власність шляхом викупу, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, в силу положень ч.13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, має припинити існування як об`єкт цивільних прав у зв`язку із об`єднанням земельних ділянок та формуванням іншої земельної ділянки орієнтовною площею 0,036 га, відносно якої 03 серпня 2020 року було розпочато процедуру розроблення проекту землеустрою щодо відведення. Поряд з цим, згідно за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна земельна ділянка площею 0,025 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , залишається бути зареєстрованою під реєстраційним номером №932920351237 як така, що знаходиться в комунальній власності. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна будь-які інші речові права або обтяження на цю земельну ділянку, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, не зареєстровані, що підтверджується інформаційною довідкою №265185232 від 09.07.2021 року. На виконання вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про державний земельний кадастр» позивачка звернулась до державного кадастрового реєстратора з заявою про реєстрацію земельної ділянки площею 0,0347 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, за результатами розгляду вказаної заяви було постановлено рішення №РВ-1201667062020 від 27.10.2020 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстави, що електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі перевірки електронного документа, через відсутність нормативно-правового регулювання окремого обліку в державному земельному кадастрі земельних ділянок, по яких почалася процедура відведення для наступної передачі у власність чи в оренду, Згідно з ст.193 ЗК України державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і відповідно права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кожна земельна ділянка під час реєстрації отримує унікальний код - кадастровий номер. Це індивідуальний набір цифр і знаків, який зберігається за ділянкою протягом всього часу її існування. За змістом Порядку ведення державного земельного кадастру (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, Державний земельний кадастр призначений, зокрема, для обґрунтування розмірів плати за землю та включає дані реєстрації права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, обліку кількості та якості земель, бонітування ґрунтів, зонування територій населених пунктів, економічної та грошової оцінки земель. Відповідно до вимог Порядку № 1051 та Закону України «Про державний кадастр» облік кількості земель ведеться по власниках землі і землекористувачах, у тому числі орендарях. При обліку кількості земель виділяються: землі в межах населених пунктів; землі за межами населених пунктів; землі за категоріями; землі за формами власності; зрошувані і осушені землі; землі, що надані в тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди; землі, що оподатковуються, та землі, що не оподатковуються. З аналізу викладених норм вбачається, що до Державного земельного кадастру вноситься інформація про права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, яка є, в тому числі, підставою для нарахування земельного податку. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Враховуючи викладене, вбачається відсутність нормативно-правового регулювання окремого обліку в державному земельному кадастрі земельних ділянок, по яких почалася процедура відведення для наступної передачі у власність чи в оренду, а також відсутність технічної можливості внесення інформації про земельну ділянку до ПК «Кадастр» без зазначення її власника або користувача (орендаря) і не можуть розглядатись як належна правова підстава для внесення до Державного земельного кадастру інформації про позивачку, як користувача такої земельної ділянки до моменту виникнення у неї відповідного речового права, встановленого ст. 125 Земельного Кодексу України. Згідно п.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до п. 60 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. З врахуванням вищенаведеного, оцінивши встановлені обставини в їх сукупності, суд вважає, що даний позов в частині вимог про скасування права власності та реєстрації, а також про зобов`язання Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0250 га кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що припинила існування як об`єкт цивільних прав, засновані на законі та є обґрунтованим, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи по суті решту позовних вимог суд враховує, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно», в редакції до набуття чинності 16.01.2020 року Законом № 340-IX від 05.12.2019 року, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Однак Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-IX від 05.12.2019 року, який набрав чинності 16.01.2020 року, законодавець змінив зазначену норму, виклавши її наступним чином: «У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону». Із зазначеного вбачається, що законодавець виключив з конструкції статті можливість скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, у зв`язку з чим задоволення позовної вимоги про скасування записів державного реєстратора не призведе до ефективного захисту прав, оскільки нормою воно не передбачене, а реєстратор, у свою чергу, отримуючи судове рішення про скасування запису, не зможе його виконати. Більше того, структурна побудова Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачає випадки, коли запис (наприклад, про іпотеку) залишається, але при необхідності провести певні зміни (наприклад, зміну іпотекодержателя) здійснюється реєстраційна дія на підставі рішення державного реєстратора (без внесення нового чи зміни номера запису). Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захисту підлягають не теоретичні або примарні права, а права практичні та ефективні. Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеними у його постанові від 13.11.2019 року по справі №755/513/18 (провадження № 61-2763св19). Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: 1) знищення об`єкта нерухомого майна; 2) поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна; 3) державної реєстрації права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна, щодо якого в Державному реєстрі прав відкрито розділ як на об`єкт незавершеного будівництва; 4) скасування державної реєстрації земельної ділянки. У разі знищення об`єкта нерухомого майна або скасування державної реєстрації земельної ділянки відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. Розділ Державного реєстру прав закривається державним реєстратором одночасно із проведенням державної реєстрації припинення речових прав, обтяжень речових прав, про що державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача (ч.2 ст.14 Закону України ). Відповідно до ч.4 ст.14 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно»у разі об`єднання об`єктів нерухомого майна відповідні розділи Державного реєстру прав та реєстраційні справи закриваються, а реєстраційні номери таких об`єктів скасовуються. Для новоствореного об`єкта нерухомого майна відкривається новий розділ у Державному реєстрі прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер такому об`єкту. Таким чином, вирішуючи по суті позовну вимогу про зобов`язаня реєстратора Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області внести до реєстру речових прав відомості про скасування запису №932920351237 про право комунальної власності територіальної громади Таїровської селищної ради Овідіопольского району Одеської області та права оренди на земельну ділянку площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, за адресою: [ADDRESS] , та про закриття розділу щодо вказаної земельної ділянки суд ввважає, що виходячи з вищенаведених вимог ст.ст. 14, 26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно» внаслідок припинення існування земельної ділянки як об`єкта права власності та скасування права комунальної власності на цю земельну ділянку державним реєстратором має бути проведено державну реєстрацію припинення права комунальної власності Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області на земельну ділянку площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, за адресою: [ADDRESS] , із одночасним закриттям відповідного розділу Державного реєстру прав та відповідної реєстраційної справи. Такі реєстраційні дії щодоземельної ділянки внаслідок припинення її існування як об`єкта права власностімають бути вчинені державним реєстратором в силу закону. Суд звертає додаткову увагу на те, що згідно з правовим позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №520/13067/17, державний реєстратор зобов`язаний виконувати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був. При таких обставинах суд вважає, що обраний позивачкою спосіб правового захисту шляхом зобов`язання державного реєстратора Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області внести до реєстру речових прав відомості про скасування запису №932920351237 про право комунальної власності територіальної громади Таїровської селищної ради Овідіопольского району Одеської області та права оренди на земельну ділянку площею 0,0250 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:1045, за адресою: [ADDRESS] , не є ефективним способом захисту порушеного права та він не заснований на законі, а тому у задоволенні цієї позовної вимоги має бути відмовлено. Позивачка при подані позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про розподіл судових витрат не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: partial