Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в обгрунтування якого зазначає, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі з 1 вересня 2009 року у них 13 червня 2010 року народився син [PERSON]. [PERSON] маючи немалі доходи, оскільки працює на сезонних роботах останні три роки не надає жодної матеріалльної допомоги на утримання сім'ї. Просить стягнути з [PERSON]І аліменти на її користь для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з часу подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала давши аналогічні пояснення до змісту позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що всі гроші,які заробляв віддавав у сім'ю. В даний час не працює і не має можливості платити такі аліменти. Окрім того позивачка забрала 5 тисяч доларів США, які вони складали на будівництво будинку. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Спір між сторонами виник з сімейних правовідносин. Статтею 60 ЦПК Кодексу передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Нормами статті 48 Основного Закону України встановлено, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 2009 року, за час перебування у якому у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини, актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.6). З листа Болехівської ЦМЛ від 20 травня 2015 року №543 вбачається, що дитина здорова, на диспансерному обліку не перебуває (а.с.8). Відповідач не працює 22 березня 2007 року, що підверджується копією трудової книжки (а.с.21). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Згідно із ч.1 ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. За змістом статті 180 зазначено вище Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що способи виконання батьками обв'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості має батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідно до норми ч.1 ст.184 СК України, згідно з якою аліменти в твердій грошовій сумі можуть бути визначені судом за заявою одержувача або платника аліментів у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно акту обстеження матеріально побутових умов вбачається, що матеріально - побутові умови позивачки задовільні.(а.с.6) При визначенні розміру аліментів суд з додержанням вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, враховує часткове визнання позову, стан здоровя, загальний матеріальний стан дитини та позивачки, відповідача, який заявив у судовому засіданні, що здоровий, відсутність даних про наявність у [PERSON] інших осіб, яких він зобовязаний утримувати, відсутність постійного місця праці та регулярного доходу і приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з 20 травня 2015 року (моменту подання позовної заяви). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому у відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. та 250 грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом по складанню позовної заяви підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.48,51 Конституції України, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved