Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому зазначає, що 15.08.2007 року він з відповідачем уклав договір купівлі- продажу автомобілю ВАЗ 2103, 1975 року випуску, двигун [NUMBER], шасі № [NUMBER], кузов [NUMBER], блакитного коліру, державний номер [NUMBER], про що булаа складена розписка та передані гроші відповідачу в сумі 10000 грн. Факт придбання ним автомобілю ВАЗ 2103 державний номер [NUMBER] підтверджуєтся тим, що відповідач мав право та передав йому зазначений автомобіль, документи та ключі від нього. Зі слів відповідача йому відомо, що вищезазначений автомобіль раніше належав дідусю відповідача- [PERSON], після смерті якого відповідач користується та розпоряджається цим автомобілем, як таким, що перейшов до нього за спадщиною. Посилаючись на вищевказане, позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 2103, 1975 року випуску, двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], кузов № [NUMBER], блакитного коліру, державний номер [NUMBER]. У відкритому судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив, що в 2007 році він купив автомобіль у відповідача . Йому було відомо,що автомобіль належить покійному діду позивача ,але він вважав,що згодом вони оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі . Але відповідач відмовляється це робити. Вважає,що в зв"язку з тим, що з 2007 році він володіє автомобілем ,то у нього виникло право власності на нього за набувальною давністю. У відкрите судове засідання відповідач не з,явився, подав заяву, у якій позов визнав у повному обсязі. Ухвалою суду від 10.02.2014 року відповідачу відмовлено в прийнятті визнання позову . Ухвалою Рубіжанського міського суду від 10.02.2014 року ,участь відповідача у справі була визнана обов"язковою , але він не з"явився до суду для надання особистих пояснень. Представник третьої особи Центру надання послуг пов,язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м.Рубіжне [PERSON] у судовому засіданні не підтримав вимоги позовної заяви , пояснив, що існує спеціальний порядок реєстрації права власності на автомобіль .Крім того відповідач не є власником зазначеного автомобіля,а тому не мав права продавати його.Він мусив оформити право власності автомобіль на себе,а потім продавати його . Навіть якщо автомобіль знято з реєстрації з тієї причини,що не проводились технічні огляди автомобіля,така реєстрація може бути поновлена. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши всі обставини справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 15.08.2007 року позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн. за автомобіль ВАЗ 2103, 1975 року випуску, двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], кузов [NUMBER], блакитного коліру, державний номер [NUMBER] ,а відповідач в свою чергу передав йому зазначений автомобіль ( копія розписки- а.с.5). Автомобіль ВАЗ 2103, 1975 року випуску, двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], кузов [NUMBER], блакитного коліру, державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.3),який помер [INFO] (а.с.7). В судовому засіданні позивач посилався на статтю 344 ЦК України ,як на правову підставу своїх позовних вимог. В зв"язку з цим , суд зазначає наступне. За загальним правилом стаття 344 ЦК визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Набувальна давність визначається законом як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набуте як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить на праві власності іншій особі. Підсумуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на рухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому рухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі, якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння, а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли. В даному випадку між сторонами було укладено угоду,відповідно до якої відповідач передав позивачеві автомобіль за грошові кошти ,що виключає набуття права власності за набувальною давністю. Крім того , суд вважає ,що позивач протягом часу з моменту покупки ним автомобіля не міг бути впевненим в тому ,що на це майно не претендують інші особи оскільки автомобіль він отримав від відповідача, який на момент його продажу не являвся його власником і не оформив спадщину після смерті свого діда [PERSON]. Відповідач не мав права продавати зазначений автомобіль оскільки не являвся його власником ,про що обом сторонам було відомо і що пояснив позивач в судовому засіданні. Посилання позивача на те,що автомобіль в цей час знятий з реєстрації з тієї причини,що відповідач не проходив технічні огляди,суд до уваги не бере оскільки це не є підставою для визнання права власністю позивача за набувальною давністю. Крім того ,суд вважає,що між сторонами на цей час відсутній спір,що доводить факт визнання позову відповідачем .Отже сторони можуть оформити угоду купівлі-продажу автомобіля в установленому законом порядку після оформлення відповідачем спадкових прав на автомобіль. За таких обставин позов є необгрунтованим та не підлягає задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed