Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на в'їзд на тимчасово неконтрольовану територію (зону проведення АТО) та виїзд із неї. перетин кордону України неповнолітнього без супроводу батька. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 25 серпня 2009 року рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська був розірваний шлюб між нею та [PERSON]./ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з проведенням на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції, позивачка разом з сином вимушена була покинути своє місце проживання на тимчасово окупованій території, на теперішній час, разом з сином зареєстровані як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України у м. Кривий Ріг. На тимчасово непідконтрольній території у м. Луганську у неї залишилося житло, мешкають батьки та близькі родичі позивачки, яких позивачка разом з сином має намір відвідати. Відповідач участі у вихованні та догляду за дитиною не бере, відсутній вже 10 років і його фактичне місце проживання позивачці невідоме. У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду та просить суд надати дозвіл неповнолітньому [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд (в'їзд) на непідконтрольну територію України та за межі України до досягнення дитиною повноліття у супроводі матері - [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON], 1969 року народження, а також дозволити їй оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу сина на в'їзд на тимчасово неконтрольовану територію (зону проведення АТО) та за межі України, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання 14.06.2017 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр", причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 14.06.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2009 року рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.9). Батько дитини - [PERSON], 1969 року народження, згідно позовної заяви, останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] (а.с.1-4). Територія м. Луганська є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій. Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки відповідач не надає передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved