Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, а саме стягувати з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] 5000 гривень, але не менше 100% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивач зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в сумі 2000 грн щомісячно на утримання доньки, але не менше 50% встановленого для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2007 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку. Однак, даних коштів не вистарчає для належного утримання дитини. Вказує на те, що відповідач офіційно не працює. Тому стягнення аліментів з нього є вкрай низькі. Відповідач отримує високий дохід, який витрачає на свої потреби. Ухвалою суду від 20.09.2019 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 16.10.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову з обгрунтуванням своєї позиції. Крім того, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1059 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання сторони відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження суд не приймає до уваги, так як дану справу визнано на підставі п.2 ч.6 ст.19 малозначною, що підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2004 року. На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 20.02.2007 року (справа №2-175) з [PERSON] стягуються в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, нормами цієї статті чітко визначені підстави, за наявності яких виникає право на зміну розміру аліментів. Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти на неповнолітню дитину в розмірі, який вона просить. Докази, на які посилається позивач, не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. В позові позивач вказує на те, що відповідач неофіційно працює в компанії FLAGMA ФОП [PERSON] ( [ADDRESS] ) водієм та отримує високий дохід. Доказів такого суду не представлено, а долучені фотокартки з соціальної мережі не є належними доказами по справі. Більше того, відповідачем додано до відзиву довідку про його доходи з 01.02.2019 року по 31.08.2019 рік, видану ФОП [PERSON] , з якої випливає, що останній офіційно працевлаштований та отримує мінімальну заробітну плату. З перелічених вище доказів слідує висновок, що у матеріальному стані відповідача не відбулися такі зміни, які дають підстави для збільшення розміру аліментів. Встановлений рішенням суду від 20.02.2007 року розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~та\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а також враховуючи, що позивачі при пред`явленні позову про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а у задоволенні даного позову відмовлено повністю, суд вважає, що судовий збір покласти за рахунок витрат держави. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed