Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , який навчається у розмірі 1/4 частки від заробітку (всіх видів доходів), починаючи із дня пред`явлення цього позову. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, проте шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , який після розлучення проживає разом з нею, відповідач за їх спільною домовленістю сплачував аліменти на утримання сина, до досягнення останнім 18 років. Після цього відповідач припинив сплачувати аліменти. Дитина є інвалідом з дитинства, має ІІ групу інвалідності. Йому рекомендовано індивідуальне навчання за програмою загальноосвітньої школи, звільнення від уроків праці та фізичної культурри на 2019 -2020 рр.. На теперішній час, не зважаючи на те, що сину виповнилося 18 років, він навчається в 10 А класі Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 48 Миколаївської міської ради Миколаївської області. Навчання сина потребує значних фінансових затрат на забезпечення всіх необхідних умов для отримання відповідної освіти. Враховуючи особливості розвитку дитини та постійного догляду/супроводу з боку дорослої здорової людини, вона не в змозі працевлаштуватися на роботу. Більш того, вона сплачує комунальні послуги, здійснює купівлю продуктів харчування, ліків, одягу, транспортних послуг, тощо. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнає позов частково, а саме, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , який навчається у Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 48 Миколаївської міської ради, у розмірі 1/10 частки від всіх видів його доходу щомісячно до закінчення ним навчанням, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Посилаючись на те, що він вдруге одружився, від другого шлюбу, має неповнолітню дитину, дружина та син знаходяться на його утриманні. Оскільки його малолітній син має захворювання та потребує постійного лікування, у зв`язку з чим його дружина ніде не працює. З нього стягувалися аліменти на утримання [PERSON] , які він сумлінно сплачував. Позивачка на теперішній час перебуває на обліку у відділі соціальних виплат і компенсацій Корабельного району, як отримувач допомоги на дітей з інвалідністю до 18 років. Крім того, у позивачки є ще квартира, яку вона успадкувала та яку здає в оренду отримуючи за це дохід. Син [PERSON] отримує державну допомогу як інвалід у сумі 1564 грн., а також допомогу малозабезпеченим у сумі 1173 грн. Позивачка отримує матеріальну допомогу за догляд за інвалідом у сумі 1936 грн. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано 21 лютого 2008 року, свідченням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утримані. Відповідач після того, як дитині виповнилося 18 років самоусунувся та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.10.2008 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.08.2008 року і до досягнення дитини повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається зі штемпелю в паспорті позивачки серії [NUMBER] , [PERSON] 06 грудня 2014 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на " [PERSON] ". З свідоцтва про шлюб серії серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] 08 листопада 2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 555683, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства. Відповідно до постанови ЛКК диспансерного відділення Миколаївської обласної психоневрологічної лікарні від 12.04.2019 року, [PERSON] рекомендовано індивідуальне навчання за програмою загальноосвітньої школи, звільнення від уроків праці та фізичної культури на 2019 -2020 рр. Згідно висновку № 416 лікарської комісії Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 від 30.05.2019 року, [PERSON] обмежений в самообслуговуванні, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до постанови ЛКК диспансерного відділення Миколаївської обласної психоневрологічної лікарні від 30.07.2019 року, [PERSON] потребує стороннього супроводу. Згідно довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 48 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 26.04.2019 року за вих. № 80, [PERSON] навчається у Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 48 в 10-А класі. Відповідно до довідки про склад сімї з Центру реінтеграції бездомних громадян від 28.11.2019 року за вих. № 334/30, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проте, відповідач зазначає, що фактично проживає за адресою: [ADDRESS] у квартирі, яка належить на праві спільної сумісної власності його дружині [PERSON] та її родичам. Власного житла не має. На підтвердження зазначеного суду надано: копія акту про проживання від 02.11.2019 року, копії довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] , копію свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1993 року, довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.11.2019 року. Згідно довідки ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" від 16.05.2019 року за вих. № игз-Иск-05165-19-159, [PERSON] дійсно працює на заводі з 12.09.2008 року по теперішній час на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання дільниці протипожежної автоматики служби радіаційної безпеки та протипожежної автоматики. З наданих позивачем довідки про доходи [PERSON] , з 2016 року по 01.04.2019 року [PERSON] сплачував аліменти. Позивач в своєму відзиві зазначає, що його малолітній син [PERSON] , [INFO] , має захворювання та потребує стороннього догляду, що підтверджується медичними довідками. Згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , 2010 року народження є дитиною інвалідом віком до 18 років, опіком якого є [PERSON] , яка отримує державну соціальну допомогу у сумі 2061, 40 грн.. Відповідно до довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 43 ім. К.Ф. Ольшанського Миколаївської міської ради від 22.11.2019 року за вих. № 147, [PERSON] , навчається у 2-В класі (ЗПР) в школі № 43 на індивідуальній формі навчання. Відповідач зазначає, що його дружина [PERSON] знаходиться на його утриманні, оскільки ніде не працює, на підтвердження зазначеного суду надано копію трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] . Позивач звертається до суду з вимогою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи надані сторонами докази, наявність у відповідача постійного місця роботи, знаходження на його утриманні дитини-інваліда, непрацюючої дружини, виходячи з його матеріального стану, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження судових витрат, суду надано: договір про надання правової допомоги від 02.05.2019 року; акт приймання - передачі наданих послуг від 31.05.2019 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії МК № 001016 ; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 31.05.2019 року про сплату [PERSON] 1450 грн. 00 коп. З огляду на часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача у розмірі 725 гривен (50% від фактично задоволених позовних вимог). Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384грн. 20 коп. (50% від фактично задоволених позовних вимог).

Outcome: partial