Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивачка просить встановити факт належності її дядькові [PERSON] , який помер [INFO] , державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1.8964 га серії ЛВ № 060393 від 03.09.2004 р. та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 2.40 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території Стрептівської сільської ради, що належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (сзч) серії ЛВ №024788, виданого 28.05.1997 року та на земельну ділянку площею 1.8964 га (ділянка 1 кадастровий номер: 4622186600:12:000:0206 - 1.5972 га; ділянка 2 кадастровий номер: 4622186600:14:000:0175 - 02992 га) на території Стрептівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №060393, виданий Кам`янка-Бузькою РДА 03.092004 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи [INFO] померла баба позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 06.03.2000 року Стрептівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 06.03.2000 року зроблено запис за № 7. [INFO] помер дядько почивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 21.10.2005 року Стрептівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 21.10.2005 року зроблено запис за №28. Родинні відносини [PERSON] із [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивачки [NUMBER] від 16.11.1974 року виданого Кам`янка-Бузьким відділом ЗАГС, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.08.1997 року виданого Кам`янка-Бузьким відділом РАГС Львівської області; повторним свідоцтвом про народження матері позивачки - [PERSON] серії [NUMBER] від 18.12.2007 року виданого відділом РАЦС Кам`янка-Бузького РУЮ у Львівській області, свідоцтвом про одруження матері позивачки - [PERSON] , серії [NUMBER] від 01.02.2002 року виданого Стрептівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області та витягом з ДРАЦС про народження дядька позивачки - [PERSON] серії [NUMBER] від 08.11.2019 року. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1.8964 га, яка розташована на території Стрептівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №060393, виданий Кам`янка-Бузькою РДА 03.09.2004 року, проте як вбачається з матеріалів справи у вищевказаному державному акті допущено описку в ініціалах власника, а саме замість [PERSON] зазначено [PERSON] , у зв`язку з чим позивачка не може прийняти належне їй спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2.40 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території Стрептівської сільської ради, що належала їй на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (сзч) серії ЛВ №024788, виданого 28.05.1997 року та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] у виконкомі Стрептівської сільської ради не складався і не посвідчувався, що підтверджується довідками № 252, 253 від 24.06.2020 року виданими виконкомом Стрептівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. Також з матеріалів справи вбачається, що мати позивачки - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 31.08.2018 року Кам`янка-Бузьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ Львівської області. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 86 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог п.п.4, 7 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу вимог п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п.п.1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, поскільки підтверджений матеріалами справи, встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника у судовому засіданні не здобуто. У відповідності до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлих [PERSON] та [PERSON] , але оформити своє право на земельні ділянки та житловий будинок не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved