Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно земельну частку (пай) площею 1,67 умовних кадастрових гектара, вартістю 60554,59 грн., що розташована на території Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області, що згідно сертифіката серії КВ № 311117 від 28.02.2000 року належала [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 25.09.2008 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно, в тому числі на земельну частку (пай), площею 1,67 умовних кадастрових гектара у землі, яка перебувала в колективній власності КСП Колос на території Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїм дітям відповідачам по справі в рівних долях. Спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки. Після смерті спадкодавця позивачка фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її. Позивачка у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте передала до суду телефонограму про розгляд справи без її участі у звязку з сімейними обставинами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Представник Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте передали до суду телефонограму про розгляд справи у їх відсутність у звязку з віддаленістю місця проживання, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.11.2008 року померла баба позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 118944, видане Супрунівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 04.11.2008 року, актовий запис № 66 (а.с. 6). При цьому, за своє життя 30 листопада 1998 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області 30.11.1998 року, зареєстрований в реєстрі за № 36 (а.с.8), згідно якого все своє належне майно вона заповідає [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Однак, 23.09.2015 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу із заявою, в якій зазначила, що їй відомо про відкриття спадщини після померлої матері [PERSON] [INFO], яка померла 02.11.2008 року. Спадщину в установлені законом строку не прийняла, приймати не буде, та не заперечує, щоб право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована в с. Кирдани Таращанського району Київської області, було оформлене на імя [PERSON] (а.с.18). З аналогічними заявами 23.09.2015 року до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу звернулася [PERSON] (а.с.19), [PERSON] (а.с.21), 24.09.2015 року до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.20). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст. 1265 ЦК України спадкоємцем пятої черги майна померлого є позивач по справі. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. Після смерті спадкодавця позивачка фактично вступила у спадщину, прийнявши її, але юридично не оформила її, що підтверджується довідкою Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області № 547 від 17.09.2015 року (а.с.16). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.11 Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0311117 виданого 28.02.2000 року Таращанською РДА (а.с.13) вбачається, що він виданий на імя «Клишні Марії Федорівні», якій належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Колос. Як вбачається із заяв відповідачів у справі ( [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]А.), які подані до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу та Сумського міського нотаріального округу, 02.11.2008 року померла їх мати [PERSON], яка мала у володінні ( власності) земельну ділянку, яка розташована на території Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області. ( а.с.18-21) і від даного спадкового майна вони відмовляються на користь позивачки в справі [PERSON], [INFO]. Тобто, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON], [INFO], є однією і тією ж особою та на момент своєї смерті 02.11.2008 року, мала право власності на земельну частку ( пай) розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Колос». Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла земельною ділянкою площею 1,67 умовних кадастрових гектарів неправомірно, або, що на неї окрім позивача, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, в суді не встановлено. За таких обставин,

Outcome: approved