Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який 26.05.2015 року уточнила та просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] посилаючись на те, що останні не проживають в квартирі понад один рік без поважних причин, зокрема, з жовтня 1995 року. З того часу відповідачі взагалі не цікавляться спірним житлом, будь-яких обов'язків по утриманню житла не несуть. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі не з'явилися в судове засідання без поважних причин, хоча були повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про направлення поштового повідомлення рекомендованим відправленням за їхнім місцем реєстрації, та судові повістки про неможливість вручення, від відповідачів не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Представник відповідача - Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в судове засідання також не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2008 року /а.с.10/. Відповідачі являється колишніми членами її сім'ї, будучи прописаними в квартирі, фактично не проживають в ній з жовтня 2012 року, тобто понад один рік, тому втратили право користування цією квартирою. Останні не несуть будь-яких обов'язків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримують житло, не сплачують комунальні послуги. Факт не проживання відповідачів з жовтня 1995 року в спірній квартирі стверджується актами ЖБК "Полісся" від 24.12.2014 року /а.с.6/, що приймаються як достовірний доказ. Перешкод в користуванні житлом відповідачам не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ними права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідачів, у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування спірним житлом, у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" із змінами та доповненнями, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин, суд задовольняє похідну вимогу про зняття відповідачів з реєстраційного обліку з вищезазначеної квартири. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved