Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування пред'явлених вимог позивач покликається на те, що 29 жовтня 2011 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, розірваний Березнівським районним судом Рівненської області 23 жовтня 2013 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказуючи що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 30 % всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі, та розгляд справи без його участі. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2013 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 29 жовтня 2011 р. Від шлюбу сторони мають одного сина: [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12 квітня 2012 р., [PERSON] є батьком зазначеної дитини. Згідно довідки № 208 від 17 березня 2014 року, виданої ПАТ "Березнівське птахопідприємство", [PERSON] працює на вказаному підприємстві водієм вантажного автомобіля та в грудні 2013 року - лютому 2014 року (включно) отримав заробітну плату в розмірі по 1 тис. 260 грн. 20 коп в місяць. Відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Виходячи з вищевикладеного суд визначає розмір аліментів в розмірі 30 відсотків всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved