Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 06.02.2003 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька є повнолітньою та навчається на І курсі денної форми в Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Б. Хмельницького ІV рівня акредитації за освітньо - кваліфікаційним рівнем «бакалавр». Стипендія [PERSON] не нараховується, оскільки умови навчання: контракт, строк закінчення навчального закладу 30.06.2019 року. Навчання є платним та його вартість становить 27200 гривень за чотири роки. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Так як дитина навчається - на її утримання потрібні кошти: на придбання книг, канцелярських товарів; витрати на їжу, одяг, взуття, проїзд тощо. Відповідач не приймає жодної участі в зазначених витратах на утримання доньки, хоча має таку можливість, оскільки працює, підробляє сезонними заробітками, торгівлею на ринку. В судове засіданні позивач [PERSON] не з»явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON]не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов визнав частково в сумі 250 гривень щомісячно. При ухваленні рішення просив суд врахувати те, що він ніде офіційно не працює, його дохід складає 800 гривень в місяць, а також є платником аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки [PERSON] суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Третя особа [PERSON] про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій вказала про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просила справу розглянути за її відсутності. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови №3 від 15 травня 2006 року із змінами «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз»яснив, що відповідно до ст.180 СК батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п.20 постанови). Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 06.02.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с. 2/. [PERSON], народилась [INFO], її батьками є [PERSON]та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 6/. Факт навчання [PERSON] підтверджується довідкою, виданою 16.10.2015 року та договором № 377 про надання освітніх послуг від 01.09.2015 року укладеним між Мелітопольським державним педагогічним університетом імені Б. Хмельницького та [PERSON]. з терміном навчання до 30 червня 2019 року. [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання /а.с. 3-4/. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2009 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/5 частина з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуду для дитини відповідного віку позинаючи з 10 грудня 2009 року до повноліття дитини, до підтверджується копією відповідного рішення /а.с. 38, 39/. Відповідно до положень ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст.58, 59 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що повнолітня донька відповідача [PERSON] продовжує навчання у вищому навчальному закладі до 30 червня 2019 року, і дійсно потребує матеріальної допомоги, при цьому відповідач на даний час офіційно не працює, сплачує аліменти на утримання малолітнього сини [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу, приймаючи до уваги той факт, що відповідач не відмовляється сплачувати аліменти на користь [PERSON] на навчання доньки, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів слід задовольнити частково в розмірі 250 гривень. Позивач при поданні позову відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що становить 551 гривень 20 копійок.

Outcome: partial