Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом з урахуванням уточненої заяви в якому прохала позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO] Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач перебували у цивільному шлюбі, від шлюбу мають доньку. В Московському відділі РАЦС за спільною заявою батьків було внесені відомості про батька дитини, в саме в графі батько зазначено - [PERSON]. Відносини між сторонами припинилися у зв*язку з тим, що відповідача було засуджено вироком Дергачівського районного суду Харківської області до 12 років позбавлення волі. 26.07.2016 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON], та змінив прізвище на [PERSON]. Відповідач з дитиною не спілкується не займається вихованням доньки, не піклується про її духовний та фізичний стан, не піклується нею. Позивач зазначає, що вона займається вихованням дитини, забезпечує її. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та вчасно. Позивач надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, прохала задовольнити. Відповідач надіслав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник органу опіки та піклування надав клопотання про розгляд справи за його відсутність а також висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Дослідивши надані докази, суд встановив такі факти та відповідні ним правовдносини.. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] Згідно довідки ДУ Роменська виправна колонія №56, [PERSON], [INFO], засуджений 25.04.2016 року до 12 років позбавлення волі. (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про [NUMBER] від 26.07.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та обрали прізвище чоловіка та дружини "[PERSON]" (а.с. 13). Відповідно до ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав" ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позивачка стверджує, що відповідач не піклується дитиною, не займається її вихованням. Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей від 20.12.2018 є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ), а також ч. 7 та ч. 8 ч. 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи викладене, а також факт визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved