Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.02.2011 року у Полтавській сільській раді Компаніївського районну Кіровоградській області, актовий запис № 1 та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В позовній заяві пояснила, що 19.02.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Полтавській сільській раді Компаніївського районну Кіровоградській області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Їх стосунки у шлюбі не склалися, вони не зійшлись характером та поглядами на життя, втратили почуття довіри та любові. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу не можливе. Спільне господарство не ведеться. Син проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина перебуває на її повному утриманні. Позивачка в судове засідання не з»явилася, але надала до суду заяву від 10.05.2017 року про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву від 10.05.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно свідоцтва про шлюб встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований. (а.с.5). Причиною розірвання шлюбу послужило те, що вони не зійшлись характером та поглядами на життя, втратили почуття довіри та любові. Спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Спору про поділ майна між сторонами по справі не має. Примирення між ними не можливе. За таких обставин суд вважає неможливим зберегти сім"ю, шлюб підлягає розірванню. Згідно свідоцтв про народження встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Згідно довідки Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області № 264/1 від 05.04.2017 року до складу сім"ї позивачки входить син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір"ю та знаходяться на її утриманні. (а.с. 13). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Статтею 182 СК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а тому суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Частина 1 ст. 191 СК України зазначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Пунктом 1 статті 367 ЦПК передбачено, що рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. ст. 88 ЦПК України, судовий збір за розірвання шлюбу покласти на позивачку, а щодо судового збору на стягнення аліментів в сумі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved