Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 18 листопада 2010 року між сторонами був укладений шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо, подружні відносини між ними припинилися, вони не ведуть спільне господарство, дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, а тому позивач змушена звернутися з вимогою про стягнення аліментів, оскільки домовленості про сплату аліментів між сторонами немає. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю та просить суд задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду аналогічну заяву. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 18 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований Виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 102. Від спільного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої ВК Української міської ради, та Акту обстеження умов проживання, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що є також місцем реєстрації та проживання матері [PERSON] . Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо, подружні відносини між ними припинилися, вони не ведуть спільне господарство, дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, а тому позивач змушена звернутися з вимогою про стягнення аліментів, оскільки домовленості про сплату аліментів між сторонами немає. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини є підставним. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 2020 р. встановлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 01.07.2020 року складає 1859 грн. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідач, з інформації, зазначеної у позові, має регулярний дохід, офіційно працевлаштований у ТОВ «АЕРОК», документів, які б спростовували цей факт матеріали справи не містять. У разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров`я має право звернутись до суду для зменшення розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України. У зв`язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, слід визначити в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку із чим заявлений позов підлягає до задоволенню в повному обсязі. Отже, оцінивши подані сторонами та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивача є підставним, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved