Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду 18.12.2013 року з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 16.11.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-09366-161107. Позивачем по справі було виконано умови договору та надано відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору позивач відкрив кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., відповідно до п. 2.1 моментом надання позивачем відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача, відповідач в свою чергу станом на 17.10.2013 року порушила умови договору, чим спричинила заборгованість перед позивачем в розмірі 4 144 грн. 20 коп., дана заборгованість складається з: тіло кредиту - 974 грн. 14 коп., заборгованість за відсотками - 1226 грн. 60 коп., заборгованості за комісіями - 1 943 грн. 46 коп. Добровільно відповідач відмовляється виконувати умови договору, тому позивач, просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4144 грн. 20 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала до суду письмову заяву про застосування строку позовної давності, та пояснила, що даний договір вона укладала і особисто підписувала, кошти в кредит отримувала та повертала, однак коли вона втратила роботу, то припинила повертати кредит так як не було коштів, з заявами про розірвання договору до позивача не зверталась. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 16.11.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-09366-161107, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 1.3 Договору банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та не день укладення цього договору встановлений ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 грн. (а.с. 5,6). Відповідно до п. 2.4 Проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом нараховуються Банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування. При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом по рахунку. Також, 16.11.2007 року [PERSON] була ознайомлена та підписала тарифи на обслуговування платіжних карток (а.с. 7). Однак відповідач систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, що підтверджується розрахунком ціни позову (а.с. 13,14). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами кредитного договору була ознайомлена при його укладенні, підписала вказаний договір і отримала кредит в обумовленій договором сумі та порядку, але умови договору порушила, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями відповідача. Відповідач подала до суду заяву про застосування строку позовної давності, обґрунтовуючи її тим, що останній платіж нею було проведено 25.03.2009 року, тобто з наступного дня позивачу стало відомо про порушення його права, у зв'язку з чим, починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів, таким чином, відповідач вважає, що строк позовної давності сплинув 25.03.2012 року, а до суду вони звернулись лише 18.12.2013 року, тобто після спливу строку позовної давності. Однак, суд не може погодитись з даним твердженням виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як передбачено ч. 5 цієї статті, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Згідно приписів ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з п. 5.2 договору № 004-09366-161107, цей договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Тобто, так як відповідач не виконав покладені на нього зобов'язання договором, то дія договору не припинилась. Відповідно до п. 4.21.2.9. Правил Дельта Банк, держатель картки має право, достроково розірвати відповідний Договір за Продуктом Банку та закрити Рахунок на підставі письмової заяви за умови відсутності заборгованості за наданими Банком послугами. Розірвання Договору не звільняє Клієнта від обов'язку погасити перед Банком всю суму заборгованості в повному обсязі, що була нарахована до дати розірвання Договору, а також за платежами, які можуть надходити до Банку протягом 45 (сорока п'яти) календарних днів з моменту розірвання цього Договору. Однак відповідач зазначила, що будь-яких дій для припинення даного договору вчинено нею не було, так як заяв про розірвання договору до банку вона не подавала. Договір на даний момент є чинним і строк позовної давності в даний момент не застосовується. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідач зазначила, що припинила виконувати умови договору в зв'язку з скрутним матеріальним становищем та втратою роботи, однак не надала належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, тому суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 4 144 грн. 20 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved