Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати договір оренди землі від 19.11.2010 року, укладений між ним та ЗАТ «НВФ»Урожай», року із-за порушення орендарем умов договору. Свій позов мотивує тим що йому на праві особистої власності належить земельна ділянка площею 3,70 га, яка розташована на території Козарівської сільської ради Канівського району Черкаської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серія ЧР 23.07.06.03.34т, виданим 08.01.2002 року Козарівською сільською радою Канівського району Черкаської області. Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільського господарського виробництва. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 91 279,97 грн. 19 листопада 2010 року ним і ЗАТ «НВФ «Урожай» в особі голови правління Васецького О.В. укладений договір оренди землі - земельної ділянки загальною площею 3,70 га ріллі строком на п'ять років з умовою оплати, яка вноситься орендарем (відповідачем) у грошовій, натуральній та відробітковій формі на суму 1559,45 грн., що становить не менше 3,0 % від вартості орендованої земельної ділянки. Орендна плата повинна вноситись в термін не пізніше 30 листопада кожного року, починаючи з 2010 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на той час становила 51 981,76 грн. Відповідно до п. 10 договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки не є сталою і змінюється в зв'язку з проведенням її щорічної індексації, в таких випадках нормативна грошова оцінка землі та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до даного договору. Однак, відповідач порушує умови договору: незважаючи на підвищення нормативної грошової оцінки землі, відповідачем орендна плата не збільшується. Більш того, виплачується несвоєчасно. В зв'язку з цим, позивач звертався з заявою в усній формі до відповідача, а потім - в письмовій і запропонував розірвати договір, відповідно до п. 35 даного договору, за взаємною згодою сторін. На що отримав категоричну відмову. Просить постановити рішення, котрим розірвати договір оренди землі від 19.11.2010 року, укладений ним і відповідачем. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені у позові та просять суд задовольнити його позовні вимоги, розірвати договір оренди землі від 19.11.2010р. Суду пояснили, що відповідачем порушуються умови договору, не збільшується орендна плата незважаючи підвищення нормативно грошової оцінки землі. Представник відповідача Ізрядченко Д.М. діє на підставі довіреності №13/2013(а.с.24) в судовому засіданні позов не визнав та заперечує проти його задоволення. Пояснив, що розмір орендної плати збільшується кожного року з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості землі, позивач кожного року отримує орендну плату в розмірі 4,5% від грошової оцінки землі, що відповідає умовам договору. Вважає заявлені вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому просить відмовити в повному обсязі. Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем регулюються Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі". Частина 1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, Законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частина 1 ст.93 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України «Про оренду землі» передбачають, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, що підтверджено копією Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку Серія ЧР 23.07.06.03.347 (а.с.9). Судом встановлено, що 19.11.2010 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ЗАТ «НВФ «Урожай», правонаступником якого є ПрАТ «НВФ «Урожай» (а.с.22-23) було укладено Договір оренди землі, згідно якого позивач передав в оренду відповідачу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Козарівської сільської ради, Канівського району площею 3,70 га., терміном на 5 років, і даний Договір було зареєстровано у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Каневі та Канівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.04.2011року за № 712208274001320 (а.с.7-8). Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно частини першої ст. 32 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно п.9 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній та відбірковій формі на суму - 1559, 45 гривень, що становить не менше 3,0% від вартості орендованої земельної ділянки розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки.(а.с.7) Судом встановлено, що орендна плата позивачу здійснювалася у розмірі 4,5 % від вартості орендованої земельної ділянки, що підтверджено довідкою (а.с.41). Згідно п.10 Договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації,їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації визначених законодавством та затвердженими КМУ формами. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки не є сталою і змінюється в зв'язку з проведенням її щорічної індексації, в таких випадках нормативна грошова оцінка та розмір щорічної орендної плати здійснюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору. (а.с. 7). Згідно п.11 Договору оренди землі орендна плата вноситься в термін не пізніше 30 листопада кожного року, починаючи з 2010 року. Згідно п.13 Договору оренди землі розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів, індексації, визначених законодавством. З матеріалів справи вбачається, що виплата орендної плати орендарем проводилась щорічно в строки, передбачені умовами договору оренди землі, т а підтверджено відповідними доказами, зокрема, накладною №200 від 27.08.2011р. (а.с.43) на пшеницю в кількості 478,60 кг на суму 717,90грн., відомістю на видачу цукру від 27.07.2011р. (а.с.45) в кількості 50 кг. На суму 400грн., накладною №245 від 24.10.2011р. (а.с.44) на видачу пшениці в кількості 313,33 кг. На суму 469,99 грн., видатковим касовим ордером від 24.04.2012р. на суму 9310,56 грн. (орендна плата за 2012-2015р.р, тому відсутні правові підстави для розірвання договору оренди. Згідно ч.2 та ч.3 ст.10 ЦК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 та ч.2 ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач (орендар) повному обсязі виконав за п.п..9-10 договору оренди землі від 19 листопада 2011 обов'язки про внесення за 2011- 2014 роки орендної плати, що підтверджується також довідкою ПрАТ «Науково виробнича фірма «Урожай»(а.с.25). Позовні вимоги про розірвання договору оренди землі за невиконання відповідачем зобов'язання за договором про виплату орендної плати, як істотних умов договору оренди землі (п.3 ч. 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі»), яка за п.9 цього договору передбачена як умова розірвання договору оренди землі, задоволенню не підлягають, так як відповідачем сплачено орендну плату позивачу відповідно до взятих зобов'язань за п.9 договору оренди землі від 19 листопада 2011 року, чим виконані істотні умови договору оренди землі за п.3 ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі». На підставі викладеного та

Outcome: dismissed