Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 05.10.07 р. сторони уклали шлюб, за час шлюбу у них народилась дитина - дочка [PERSON], 08 р. н.. В даний час нею закладено до суду позов про розірвання шлюбу. Сторони разом не проживають. Неповнолітня дитина сторін проживає з нею. Домовленості про спосіб утримання неповнолітньої дитини сторони не досягли. Доход відповідача на певний період спрогнозувати не виявляється за можливе, а тому просить позов задовольнити та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову до досягнення повноліття. Просить стягнути судові витрати у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснила, що дитина сторін фактично проживає з нею. Їй відомо про наявність у відповідача ще одного утриманця. Розмір доходів відповідача їй не відомий, однак, вона вважає, що 800 грн. аліментів є прийнятною для нього сумою. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що, дійсно, за час шлюбу з позивачем у сторін народилась вищезазначена дитина, яка проживає з позивачем фактично. Він не працевлаштований офіційно, хоча має доход. Розмір його доходу не є значним. Він має ще одного утриманця - дитину від першого шлюбу - утримання якого здійснює добровільно в сумі 400 грн. щомісячно. Зазначає, що стан його здоров"я задовільний. Згідний сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, встановленому законодавчо. Заперечує проти стягнення з нього суми понесених позивачем судових витрат на оплату правової допомоги, мотивуючи тим, що позивач могла б обійтись без такої. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення. Як стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05.10.07 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 05.10.07 р.. Як слідує з копії свідоцтва про народження, сторони мають вищезазначену спільну неповнолітню дитину, яка є неповнолітньою. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони мають вказану вище спільну неповнолітню дитину, яка перебуває на утриманні позивача, чого відповідач не заперечив; відповідач добровільно коштів на утримання вказаної дитини сторін не надає. Тієї обставини, що відповідач має іншого утриманця, позивач не заперечує. Відповідач визнає, що має певний доход, однак, позивачем не надано доказів того, яким є розмір такого доходу. Вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є підставною. Однак, вимога позивача в частині стягнення з відповідача аліментів, при цьому, у розмірі, що не є меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не ґрунтується на вимогах закону. А тому позов слід задовольнити частково. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Позивачем надано суду квитанцію до прибуткового касового ордеру № 18 від 09.02.15 р. про сплату адвокатові [PERSON] суми 250 грн. за угодою про правову допомогу. Відповідно до вищезазначеної угоди від 09.02.15 р., позивач отримувала правову допомогу у зв"язку із підготовкою матеріалів звернення до суду із розглядуваним позовом. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що на відповідача слід у повному обсязі покласти сплату судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні з розглядуваним позовом до суду, стягнувши суму судового збору на доход держави. На відповідача слід у повному обсязі покласти і ті документально підтверджені судові витрати, що понесла позивач при оплаті правової допомоги у справі, стягнувши їх на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: partial