Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочку по аліментах у період з 25 листопада 2008 року по 31 серпня 2014 року. Позивачка в порядку ст. 31 ЦПК України зменшила розмір позовних вимог, а саме за стягнення пені внаслідок несвоєчасної виплати аліментів у період з 25 листопада 2008 року по 31 серпня 2014 року на 958,37 грн. і складає 43 295,86 грн. Позов мотивує тим, що у позивачки з відповідачем народилося дочка [PERSON], [INFO], на утримання якої Постановою Краснолиманського міського суд Донецької області від 27 листопада 2000 року зобов'язав відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, доходів, але не менше 1/2 частини необкладаємого податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 10 листопада 2000 року і до її повноліття. 17 листопада 2008 року відповідач звільнився з роботи у ТОВ «Сандерс-Виноградів» після чого став на облік безробітних у Виноградівському районному центрі зайнятості Закарпатської області від 25 листопада 2008 року відповідач не повідомив виконавчу службу, а аліменти на утримання їхньої дочки відповідач сплачував позивачці нерегулярно й на свій розсуд. Відповідач був матеріально забезпечений і не потребував державної допомоги як безробітний, бо він мешкає у прикордонній зоні і має закордонний паспорт для отримання дозволу на безвізовий виїзд на роботу до Угорщини. Станом на 01 вересня 2014 року заборгованість по аліментам у відповідача з його вини за період з 25 листопада 2008 року по 31 серпня 2014 року становить 1 433,04 грн., тому позивачка просить з відповідача стягнути пеню за невчасну виплату аліментів на утримання неповнолітньої дочки й у повному обсязі у період з 25 листопада 2008 року й по 31 серпня 2014 року у розмірі 44 254,23 грн. Позивачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, своєчасно в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, своєчасно в судове засідання не з'явився, але від нього надійшло заперечення на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнає повністю та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки вважає, що його вина відсутня та на даний час заборгованостей по сплаті аліментів не має. А також подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до насупного. Стаття 7 зазначеного Закону гарантує кожному захист його права, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов»язків цивільного характеру передбачено і п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до приписів ст..9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України. Повноваження суду при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, у тому числі і повноваженнями щодо вирішення спорів щодо аліментних зобов»язань, а відтак, розглядаючи даний спір суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які випливають із сімейних зобов»язань. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що [INFO] народилася у позивачки з відповідачем дочка [PERSON], яка проживає з позивачкою і знаходяться на її повному утриманні. Постановою Краснолиманського міського суд Донецької області від 27 листопада 2000 року зобов'язав відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, доходів, але не менше 1/2 частини необкладаємого податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 10 листопада 2000 року і до її повноліття. Станом на 01 вересня 2014 року заборгованість по аліментам у відповідача за період з 25 листопада 2008 року по 31 серпня 2014 року становить 1 433,04 грн., тому позивачка просить з відповідача стягнути пеню за невчасну виплату аліментів на утримання неповнолітньої дочки й у повному обсязі у період з 25 листопада 2008 року й по 31 серпня 2014 року у розмірі 44 254,23 грн. Однак позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги щодо стягнення пені внаслідок несвоєчасної виплати аліментів у період з 25 листопада 2008 року по 31 серпня 2014 року зменшила на 958,37 грн. і складає 43 295,86 грн. З матеріалів справи вбачається, що у відділі державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області з 13 серпня 2002 року знаходиться на виконанні виконавчий лист Краснолиманського міського суду Донецької області № 2-1144/00 від 27.11.2000 року по стягненню з відповідача [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття. [PERSON], своєчасно сплачує аліменти і немає ніяких заборгованостей на даний час, тобто на 21.10.2014 рік. З 17.11.2008 року відповідач не працює на СП «Сандерс-Виноградів ГмбХ» м. Виноградів. Від 25.11.2008 року став на облік до Виноградівського центру зайнятості до 07.06.2009 року. Отже, розрахунок та відправлення аліментів вели центр зайнятості, що позивачка сама доводить своїми квитанціями, так як у неї їх і не могло бути, відповідно, якщо тоді утворилась деяка заборгованість вини відповідача там немає. Потім розрахунки по аліментах вела державна виконавча служба та неодноразово проводилися перевірки та розрахунки по заборгованості і повідомлено позивачку [PERSON] про те, що відповідач не має заборгованості. Так як, розрахунок заборгованості складає державний виконавець, він є основним документом, який лежить в основі обґрунтування правомірності пред'явлення позовних вимог про стягнення неустойки з аліментних виплат. Згідно до вимог ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, суд приходить до висновку, що позивачка не довела суду свого позову, що є її обов"язком відповідно до засад змагальності процесу відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, при цьому суд створив всі умови для змагального процесу, роз"яснив сторонам їх права та обов"язки, а відтак, оцінивши у відповідності до ст.212 ЦПК України належність, допустимість і достовірність кожного, наданого позивачем доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд обгрунтовано дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed