Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів у солідарному порядку боргу за кредитним договором №05/08/2007/840-К/550 від 17.08.2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав йому кредитні кошти у розмірі 180 000 доларів США з розрахунку 12,49% річних на строк з 17.08.2007 року по 16.08.2027 року. За умовами кредитного договору він повинен був щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача станом на 15.07.2015 року, заборгованість становить 197 400,02 доларів США, що в еквіваленті становить 4 341 881, 54 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 158 776,79 доларів США, що в еквіваленті становить 3 492 350,27 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 29 138,18 доларів США, що в еквіваленті становить 640 904,32 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 9 485,05 доларів США, що в еквіваленті становить 208 626,95 грн. Також позивач зазначив, що між ними та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, згідно яких останні зобов'язались сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, тому позивач вимагає стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену суму. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягала на задоволенні позову та просила вимоги задовольнити повністю на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Іскра С.Л. заперечувала проти задоволення позову в частині вимог до її довірителів з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що позивачем пропущено строк звернення до поручителів з такими вимогами, оскільки вимога про дострокове стягнення повної суми кредиту через неналежне виконання кредитного договору [PERSON] заявлена у березні 2014 року, а до поручителів із вимогами позивач звернувся лише шляхом пред'явлення даного позову 21.08.2015 року, та вважала припиненими договори поруки у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №05/08/2007/840-К/550 від 17.08.2007 року, за яким банк надав йому кредитні кошти у розмірі 180 000 доларів США з розрахунку 12,49% річних на строк з 17.08.2007 року по 16.08.2027 року. За умовами кредитного договору [PERSON] повинен був щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 15.07.2015 року становить 197 400,02 доларів США, що в еквіваленті становить 4 341 881, 54 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 158 776,79 доларів США, що в еквіваленті становить 3 492 350,27 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 29 138,18 доларів США, що в еквіваленті становить 640 904,32 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 9 485,05 доларів США, що в еквіваленті становить 208 626,95 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню до 16.08.2027 року. Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно п.3.3.3 кредитного договору та графіку платежів за Кредитним договором, встановлено з 1 по 7 число кожного календарного місяця. 17.08.2007 року, в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по Кредитному договору №05/08/2007/840-К/550 від 17.08.2007 року, між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №05/08/2007/840-П/550. Аналогічний договір поруки був укладеній і з [PERSON]. Пунктами 1.1-1.5 Договорів поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №05/08/2007/840-К/550 від 17.08.2007 року, за яким останній зобов'язаний до 16.08.2027 року повернути кредит у розмірі 180 000 доларів США, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. У випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором, кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які поручитель зобов'язаний сплатити заборгованість. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] виконував обов'язки, покладені на нього Кредитним договором, щодо сплати тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії за управління кредитом, однак з 15.07.2014 року припинив сплачувати кошти по кредиту, і саме з цієї дати позивачем здійснено розрахунок пені (а.с.8). Таким чином, станом на 15.07.2014 року [PERSON] вже допустив грубе порушення умов Кредитного договору - неповернення кредиту, процентів та комісії по управлінню кредиту, оскільки вказані платежі він не сплачував. Факт невиконання зобов'язань по кредитному договору, відповідно до умов Кредитного договору, давав право банку одразу ж звернутись до суду із вимогою про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором. Проте, позивач скористався своїм правом на судовий захист своїх порушених прав та інтересів лише 21.08.2015 року, тобто через тринадцять місяців після їх порушення, що підтверджується реєстрацією позовної заяви, не повідомивши при цьому в досудовому порядку поручителів [PERSON] та [PERSON]. Вказана обставина підтверджується відсутністю в матеріалах справи будь-яких доказів повідомлення відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Будь-яких доказів на спростовування стверджень представника відповідачів позивачем до суду не надано. Згідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Отже, зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. При цьому зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Така позиція узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року по справі №6-53цс14, а також №6-1265цс16 від 19.10.2016 року, які згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень та має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги до поручителів не підлягають задоволенню, оскільки їх порука припинилась внаслідок прострочення банком строку звернення до них із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 гривні 00 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial