Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі по тексту ПрАТ «СК «Український страховий стандарт») звернувуся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 16500 грн., пославшись на те, що 26 грудня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АС/6608208, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER]. 22 січня 2014 року в м. Чернігові на просп. Миру з вини відповідача, який керував забезпеченим транспортним засобом, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження. Відповідно до страхового акту від 05 травня 2014 року № 2357, складеного на підставі заяви потерпілого [PERSON], ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» здійснило виплату останньому страхового відшкодування в розмірі 16500,00 грн. [PERSON] же, в порушення вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди і на вимогу останнього в добровільному порядку завдану йому шкоду не відшкодував. Також просив стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання представник позивача не з»явився, проте від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» електронною поштою на адресу суду надійшов лист, у якому позивач просить справу розглянути без участі його представника і проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.66). Відповідно до копії довіреності на а.с.47 представник позивача [PERSON] наділена всіма правами позивача, в тому числі і правом підпису позовних заяв, заяв від його імені. Відповідач [PERSON] на повторний виклик у судове засідання не з»явився. Судові повістки, які надсилалися йому за адресою, вказаною позивачем, і яка відповідно до довідки Ніжинського УДМС в Чернігівській області на а.с.50 є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача, повернулися до суду неврученими у зв»язку з відмовою адресата від їх одержання, про що свідчать відмітки пошти на поштових конвертах (а.с.59,65). Відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, про час розгляду справи вважається повідомленою. Тому суд відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України визнав можливим заочний розгляд справи, проти чого позивач письмово не заперечував, у зв»язку з чим відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого висновку. 26 грудня 2013 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (як страховиком) та [PERSON] (як страхувальником) укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних странспортних засобів, поліс №АС/6608208, копія якого на а.с. 62, строком з 27 грудня 2013 року до 26 грудня 2014 року, відповідно до умов якого ПАТ «СК «Український страховий стандарт» взяло на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю автомобіля [NUMBER] здійснити на умовах договору страхову виплату. Позивач, як на підставу доведеності вини відповідача [PERSON] у пошкодженні автомобіля [NUMBER], посилався на постанову Ніжинського міськрайонного суду від 17 лютого 2014 року, з якої убачається, що 22 січня 2014 року о 19-45 год. в м. Чернігові на просп. Миру з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, іншим учасником якої був автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON], і цією постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (копія постанови на а.с.58). Частиною четвертою ст.61 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов»язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження від 27 березня 2014 року № 45 вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON], (з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу) в результаті його пошкодження при ДТП складає 22131, 38грн. (копія на а.с. 12-18). Відповідно до копії розрахунку від 28 квітня 2014 року на а.с.11 сума страхового відшкодування складає 16500 грн., яка, відповідно копії платіжного доручення на а.с. 44 перерахована [PERSON] Копією вимоги на а.с. 45-46 підтверджується надання позивачем відповідачу можливості у добровільному порядку сплатити кошти у сумі 16500 грн. у порядку регресу. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів". Вказаний Закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, а саме: невідповідності розрахунку суми страхового відшкодування та підтвердження того, що відповідач у визначений договором та пунктом 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк письмово повідомив страховика, з яким було укладено договір страхування, про настання ДТП, з огляду на надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. (платіжне доручення на а.с.4).

Outcome: approved