Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач з часу розірвання шлюбу не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не спілкується з ним, не цікавиться його життям та не надає коштів на його утримання.А тому вважає позовні вимоги підставними. Ухвалою судді від 30.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 22.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач у встановлений ухвалою суду строк відзив на позов не подав. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про дату, час і місце судового засідання, повідомлялися належним чином. Від позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі та участі її представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання . 22.02.2019 через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечив. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування, в особі виконкому Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що органом опіки та піклування прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також просить справу розглядати без його участі. Суд, оглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які позивач та інші учасники посилаються, позов задовольняє з таких підстав. У відповідності до ч.2,3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім цього, статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту», статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачені обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім цього, як роз'яснив у своїй постанові Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області 20.07.2012 (а.с.8), батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] 08.08. 2018 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.20). В судовому засіданні безспірно встановлено, що починаючи з 2013 року неповнолітній [PERSON] проживає із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10) та знаходиться на її матеріальному утриманні. На даний час вони проживають в м. Івано-Франківськ. Відповідач з дитиною не проживає. З характеристики на дитину [PERSON], виданою тренером секції тхеквондо від 22.03.2018 (а.с.15), дитина постійно відвідує секцію, має психологічну підтримку матері на змаганнях. Згідно виконавчого листа №0903/803/2012 від 17.09.2012 виданого Верховинським районним судом (а.с. 14) стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі по ј частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З висновку органу опіки та піклування від 07.02.2019 за №4 (а.с.117) вбачається, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує, не цікавиться фізичним, духовним та культурним розвитком сина, аліменти не сплачує. Мати [PERSON] займається вихованням дитини, піклується про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання. А тому орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З врахуванням наведеного, оскільки відповідач [PERSON] з 2013 року, тобто з моменту розірвання шлюбу між сторонами, ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітнього [PERSON], не цікавився дитиною, не проявляв інтересу до стану здоров'я, не цікавився його фізичним, моральним і духовним розвитком, крім того, позов про позбавлення його батьківських прав визнав, про що надав суду відповідну заяву, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], а тому позовні вимоги слід задовольнити. При цьому, питання про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини суд не вирішує, оскільки такі уже стягнуті за рішенням суду.

Outcome: approved