Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до Жовківського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про\~ відшкодування\~в порядку\~регресу витрат,\~пов`язаних\~з регламентною\~виплатою, посилаючись на те, що 19.07.2015 року на автодорозі Рава-Руська-Великі Мости біля с.Гійче [PERSON] керував автомобілем Фольксваген з д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на гр. [PERSON] , в результаті чого він помер на місці пригоди. Вказує, що постановою слідчого Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24.12.2015 року кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.01.2016 року зазначена постанова слідчого скасована. Також вказує, що родичі потерпілого з метою отримання відшкодування звернулися до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п."а" п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 58\~464,00 грн. Стверджує, що 31.01.2018 року, з метою досудового врегулювання спору, Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати Моторному (транспортному) страховому бюро України. Оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить прийняти рішення, яким стягнути [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 58\~464,00 грн. - основний борг та стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 20.11.2018 року постановлено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач копію ухвали отримав, згідно поштового відправлення - 29.07.2019 року, а відповідач - 25.07.2019 року. 05.02.2019 відповідач [PERSON] подав до суду заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 13.03.2019 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання на 25.06.2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до п.3 позовної заяви підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Предстаник відповідач [PERSON] - [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазанчає, що не згідний з позовними вимогами позивача, повністю їх не визнає та просить в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що відповідно до вимог п.п.\~27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, у випадках передбачених ст.41 цього Закону, здійснює відшкодування шкоди, заподіяну смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на відшкодування, рівними частинами. Вказує, що такими особами є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які звернулись до Жовківського районного суду Львівської області із позовною заявою про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і рішенням суду від 21.03.2018 року позов задоволено, про те постановою Львівського апеляційного суду від 21.01.2019 року рішення суду змінено. Стверджує, що в даному випадку заподіяна потерпілим шкода відшкодована відповідачам згідно рішення суду, а тому повторне відшкодування шкоди є безпідставним. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 19.07.2015 року на автодорозі Рава-Руська-Великі Мости Федюк Б.В., керував автомобілем Фольксваген з номерним знаком LZA 46206 здійснив наїзд на гр. [PERSON] . Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №40. Відповідно до ч.5 ст. 1187 Цивільного кодексу України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Із оглянутої судом цивільної справи №444/925/17 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що постановою СУ ГУ НП у Львівській області від 24.12.2016 року кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР 20.07.2015 за №12015140000000310 закрито, у зв`язку з відсутністю у діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення, передбаченогос ч.2 ст.286 КК України. 23.02.2017 року інспектором Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області Стасюк Віктором Анатолійовичем було винесено постанову серії [NUMBER] № 162784 про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] по справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, з якої вбачається, що у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення справу відносно [PERSON] закрито. З даної постанови вбачається, що [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак LZA 46206, 19.07.2015 року о 23 год. 50 хв. на автодорозі Рава-Руська- Великі Мости перевищив допустиму швидкість чим порушив 12.4 Правил дорожнього руху. Постановою Жовківського\~районного суду\~Львівської області\~від 27.09.2017\~року у\~справі №444/1156/17\~узадоволенні адміністративного позову [PERSON] про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 162784 від 03.02.2017 року, а саме про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі- відмовлено. Ухвалою Львівського\~апеляційного адміністративного\~суду від\~07.12.2017\~року апеляційну\~скаргу [PERSON] залишено\~без задоволення,\~а постанову Жовківського районного суду Львівської області від 27.09.2017 року у справі №444/1156/17- без змін. Рішенням Жовківського районногог суду Львівської області від 21.03.2018 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 50\~000 грн. кожному моральної шкоди, яку зменшено до 30 00грн. кожному постановою Львівського апеляційного суду від 21.01.2019 року. У відповідності до ч.4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначена шкода особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст.22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Потерпілі з метою отримання відшкодування звернулись до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п."а" п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 58\~464,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 9250рв від 28.11.2016 року. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно\~ст.27 Закону України «Про страхування»,\~ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 31.01.2018 року, з метою досудового врегулювання, Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати Моторному (транспортному) страховому бюро України. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до ст.ст.1166,\~1188, ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позов є підставним та підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved