Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що вона була одружена з [PERSON], який помер 25.03.2017 року. На день смерті чоловік разом з позивачем проживав та був зареєстрований в будинку за адресою: вул.Миру, 10 в с.Станова Тростянецького району. Разом з померлим та позивачем до 30.11.2002 року проживала [PERSON], яка є рідною сестрою чоловіка позивача, і яка 30.11.2002 року, за життя заповіт не складала. Своєї сімї [PERSON] не мала та вважала своєю сімєю позивача та її чоловіка. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO]. Позивач з чоловіком доглядали її до смерті та взяли на себе витрати по її похованню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі, на земельну частку (пай), який їй належав на підставі сертифікату серії СМ №0094812 в сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «імені [PERSON]», розміром 4,30 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області №408 від 03.07.1996 року, зареєстрованого 03.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №612. У сертифікаті власником указано [PERSON], але написання прізвища збігається з прізвищем вказаним в свідоцтві про смерть «Целуйко». [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті сестри, але свідоцтва про право на спадщину за життя не отримав. Він розпочав оформляти спадщину, але через втрату сертифікату та через те, що потрібно було звертатись до суду для встановлення належності сертифікату померлій оформлення спадщини завершене не було. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд: 1) установити факт, що сертифікат серія СМ № 0094812 в сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу "імені [PERSON]", розміром 4,30 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області № 408 від 3 липня 1996 року, зареєстрованого 03.10.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 612, виданий [PERSON], належить [PERSON], яка померла 30 листопада 2002 року; 2) визнати за [PERSON] право на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0094812 в сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу "імені [PERSON]", розміром 4,30 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області № 408 від 3 липня 1996 року, зареєстрованого 03.10.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 612, який належав [PERSON] сці Андріївні, яка померла 30 листопада 2002 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 25 березня 2017 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не зявилася, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Позивач пояснювала, що сестра її чоловіка позивача родини власної не мала, до 1976 року жила з матірю, потім стала жити в їх родині. [PERSON] працювала у колгоспі ім.К.Маркса свинаркою, але потім осліпла та перестала працювати, право на земельну частку [PERSON] отримала при паюванні земель колгоспу, проте через сліпоту його на руки не отримала і не цікавилась цим. [PERSON] вказала, що нотаріус не видає свідоцтво про право на спадщину оскільки відсутній оригінал сертифікату на земельну частку (пай), який втрачено. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Станівська сільська рада Тростянецького району Сумської області подала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечила (а.с. 39). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що\~ позовні вимоги обґрунтовані і підлягають\~ задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого 25 березня 2017 року, який є рідним братом [PERSON], і яка теж померла 30 листопада 2002 року (а.с. 7-12). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] разом із братом [PERSON]. Позивач на момент смерті чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним за однією адресою. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Станівської сільської ради не посвідчувався (а.с.13). На підставі листа від 16.01.2018 року відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області установлено, що на імя [PERSON] виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0094812 по САПТЗТ ім.Карла Маркса на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області №408 від 03.07.1996 року. Сертифікат зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №612 від 03.10.1996 року та видано. Розмір земельної частки (паю) становить 4,30 в умовних кадастрових гектарах. У електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], факту реєстрації державного акту не встановлено (а.с.35-37). У газеті «Новини Тростянеччини» було розміщено оголошення про те що втрачений сертифікат на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім..[PERSON], серія СМ №0094812, виданий Тростянецькою районною державною адміністрацією03.06.1996 року на ім.я [PERSON], вважати недійсним (а.с.16). Постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу від 30.11.2017 року [PERSON] на підставі частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у звязку з відсутністю документу підтверджуючий право власності на спадкове майно (а.с. 15). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач обґрунтовано звернувся до суду. Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 30.11.2002 року, а після смерті [PERSON] є 25.03.2017 року. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 50599906 від 18.01.2018 року, наданою Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлої 30.11.2002 року, спадкова справа не заведена (а.с.43-44). Ураховуючи приписи статей 548, 549 ЦК УРСР, [PERSON] як спадкоємець другої черги за законом після смерті рідної сестри [PERSON] з якою він проживав на момент її смерті та фактично вступив в управління та володіння її спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину після її смерті. З огляду на дані Спадкового реєстру [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0094812 по САПТЗТ ім.Карла Маркса. Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 50600082 від 18.01.2018 року, наданою Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлого 25.03.2017 року, заведена спадкова справа №69/2017 приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.40-41). Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 13.10.2017 року було видано приватним нотаріусом позивачу [PERSON] на житловий будинок за адресою: вул.Миру, 10 у с.Станова Тростянецького району Сумської області. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про установлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Ураховуючи, що від факту, який просить установити заявник залежить виникнення у останньої права на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], яку прийняв [PERSON] чоловік позивача, і законом не визначено іншого порядку його установлення, внести виправлення у первинні документи померлої неможливо, заявник обґрунтовано звернулася до суду із вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. Дослідженні в ході судового розгляду докази у сукупності підтверджують, що при виготовленні сертифікату серії СМ № 0094812, виданого на підставі розпорядження Голови Тростянецької районної державної адміністрації від 03.07.1996 року № 408, про право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім.Ватутіна» було помилково вказано прізвище особи, яка має право на земельну частку (пай), замість «Целуйко» указано «Цілуйко». Досліджені під час судового розгляду докази не дають підстав для розумного сумніву в тому, що указаний сертифікат належить саме [PERSON], яка померла 30.11.2002 року. За таких обставин, оскільки [PERSON] згідно з положеннями пункту 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної частки (пай) за сертифікатом серії СМ № 0094812 від 03.07.1996 року, право на яку спадкодавець отримала у встановленому законом порядку, а тому ураховуючи, що [PERSON] визнається таким, що прийняв спадщину після сестри [PERSON], позивач як його єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину також набула право на спадкування всіх його прав, що належали йому на момент його смерті, у тому числі право на земельну частку (пай) за указаним сертифікатом, а тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved