Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 10.10.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Новосілко - Гостиннівській сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 17. Спочатку їхнього подружнього життя вони жили непогано, однак протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршилися. Тепер у неї з відповідачем відсутні порозуміння та повага, різні цінності в житті та погляди на нього. Вважає, що збереження сім'ї та її відновлення є неможливим. А тому просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася. Подала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, свої позовні вимоги підтримала. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився. Був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причина неявки суду невідома. Згідно за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що 10.10.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Новосілко - Гостиннівській сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 10.10.2010 року виконкомом Новосілко - Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області. Спочатку сторони жили непогано, однак протягом останніх років шлюбні відносини в них погіршилися через що відсутніми в їхньому подружньому житті стали порозуміння та повага. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Як було встановлено в судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалося внаслідок непорозуміння та зіпсованих стосунків. Шлюбні відносини сторони не підтримують протягом тривалого часу. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК Українишлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в його розірванні буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved