Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Коростенської міської державної нотаріальної контори про звільнення з-під арешту нерухомого майна шляхом зняття заборони на відчуження в якому зазначила, що вона [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та її син [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є співвласниками нерухомого майна у вигляді домоволодіння, що складається з двох житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами, та розташоване за [ADDRESS] . Вищевказане домоволодіння належить їй у розмірі 1/10 його частки та її сину у розмірі 9/10 частин, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22.12.2010 року виконавчим комітетом Коростенської міської ради. Вона має намір подарувати свою 1/10 частку нерухомого майна синові [PERSON] , у зв`язку з чим звернулась до приватного нотаріуса, який повідомив їй про існування заборони на відчуження нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (архівного напису), вчиненого Коростенською міською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження: 3042941, дата реєстрації: 31.03.2006 року, підстава обтяження: повідомлення 34, 01.12.1963, Коростенський завод «Жовтнева кузня». 26.04.2021 року вона звернулась до відповідача Коростенської міської державної нотаріальної контори Житомирської області з проханням звільнити з-під арешту належне їй на праві спільної часткової власності нерухоме майно шляхом зняття заборони на його відчуження та за роз`ясненням про підстави вчинення такого арешту (архівного напису), на що отримала лист №217/01-16 від 27.04.2021 року у якому зазначено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі повідомлення 34 від 01.12.1963 року Коростенського заводу «Жовтнева кузня», накладено заборону на житловий будинок [ADDRESS] , яка зареєстрована 31.03.2006 року за №3042941 реєстратором Коростенською міською державною нотаріальною конторою за власником [PERSON] . Разом з тим, Коростенська міська державна нотаріальна контора повідомила, що 31.03.2006 року внесено відповідну відмітку за №30442941 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно до положення статті 6 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. [PERSON] , на майно якого було накладено арешт, жодного відношення до належного їй на праві спільної часткової власності домоволодіння, не має. Колись давно по сусідству проживав такий громадянин у будинку [ADDRESS] могла виникнути із-за того, що домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] розташовані на суміжних земельних ділянках, що межують тильними сторонами (огородами). Наявність вищевказаної заборони перешкоджає їй реалізувати своє право власника, яке полягає у володінні, користуванні та розпорядженні власним майном, що є порушенням чинного законодавства України, у тому числі і Конституції України. Також зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Коростенською державною нотаріальною конторою 13.12.1962 року за №6566, вона придбала 14/25 часток домоволодіння за [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу не зберігся, однак посилання на нього зазначене в Свідоцтві на право особистої власності на будівлю №2497 виданого 15.03.1976 року виконавчим комітетом Коростенської міської ради депутатів трудящих. У подальшому її сім`я придбала у іншого співвласника належну йому частину будинку і стала повним власником цього будинку. В 2010 році її син, [PERSON] , поруч зі старим будинком ( на одній присадибній ділянці) побудував та ввів в експлуатацію новий житловий будинок. Після цього належне їм домоволодіння збільшилось (стало складатись з двох житлових будинків із належними до них господарськими будівлями і спорудами) та змінилися його ідеальні частки, які з 22.12.2010 року по даний час становлять належну їй 1/10 частку та належні її сину 9/10 часток, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №725 від 08.12.2010 року, відповідними свідоцтвами про право власності на нерухоме майно, витягами про державну реєстрацію прав та технічним паспортом на будинок садибного типу. Крім того, вона та її син змінили свої прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвами про зміну імені: серія ІТП №002020 від 12.10.2010 року на серія [NUMBER] від 01.02.2011 року. Рішенням суду просить звільнити належне їй на праві спільної часткової власності нерухоме майно, розташоване за [ADDRESS] з під арешту шляхом зняття заборони (архівного напису) вчиненого Коростенською міською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження: 3042941, дата реєстрації: 31.03.2006 року, підстава обтяження: повідомлення 34, 01.12.1963, Коростенський завод «Жовтнева кузня». 14.05.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 21.05.2021 року. У встановлений строк Коростенська міська державна нотаріальна контора відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. \~ \~ \~ \~Встановлено, що позивач порушила спір про звільнення з під арешту належного їй на праві власності майна, розташованого за [ADDRESS] . З доданих до позову документів слідує, що позивачу належить на праві спільної часткової власності 1/10 частка вказаного домоволодіння. Власником іншої частки, яка складає 9/10 , є [PERSON] . \~ \~ \~ \~З державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень слідує про наявність запису про обтяження за № 3042941 від 31.03.2006 року. Підставою виникнення обтяження стало повідомлення 34 від 01.12.1963 Коростенського заводу "Жовтнева кузня", об`єкт обтяження невизначено, состав: ціле, добудоване, статус жиле, адреса : [ADDRESS] . Обтяження-заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється саме до нього. Статтею 175 ЦПК України встановлені вимоги до змісту позовної заяви. З зазначеної норми Закону слідує, що визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Позивач зазначила відповідачем у даній справі Коростенську міську державну нотаріальну контору. У нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача, тому він не може бути відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Як роз`яснив в пунктах 2, 4 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03 червня 2016 року відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. У разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. У такому ж порядку вирішуються питання про юрисдикцію спорів за участю фізичних осіб-підприємців, якщо арешт майна пов`язаний з їх підприємницькою діяльністю. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З викладених норм права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлений сторонами вимог та наданих ними доказів. Саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів) суд повинен відмовляти у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Позивачем у позові не обґрунтовано та не надано доказів того, що Коростенською міською державною нотаріальною конторою будь-яким чином порушуються, не визнаються або оспорюються права, свободи чи інтереси и позивача, тому, суд вважає, що вказаний орган нотаріату є неналежним відповідачем у даній справі. \~ \~ \~ \~Клопотання про залучення співвідповідачів або залучення інших відповідачів до участі у справі не подавалось. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи наведене, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed