Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказує, що вона з відповідачем уклала шлюб 03 червня 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка у теперішній час мешкає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини фактично між ними припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення на сторінці офіційного веб-порталу "Судова влада України" в мережі Інтернет www.court.gov.ua/sudy у розділі "Новини". Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 03 червня 2016 року \\а.с.9\\. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] \\а.с.10, яка мешкає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні \\а.с.11\\. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 03 червня 2016 року між позивачкою та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки, розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно і до її повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved