Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебуває в церковному шлюбі з відповідачем, в якому у них народилась дочка, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони припинили спільне проживання і на даний час проживають окремо. Зазначає, що відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє брати участь у таких витратах. Так, відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має, хоч офіційно не працевлаштований, однак має нерегулярні заробітки. Вказує, що її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дитни, на придбання одягу та інших необхідних речей. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі по 1500 грн. щомісячно до її повноліття. Позивачка у судове засідання не з»явилася, подала заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання теж не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяву позивачки та дослідивши подані нею докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в церковному шлюбі, від якого народилась дочка : [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 рокузазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі, і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має, то суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі, що просить позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст.180-182,184,191 СК України,

Outcome: approved