Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання за ними права власності на 1/2 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в рівних частках по 1/6 частки за кожним. Мотивуючи свої вимоги тим, що раніше житловий будинок належав їх матері [PERSON] та бабусі - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, по 1/2 частки за кожним. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/2 частку спірного домоволодіння. За життя бабуся заповіту не складала. Після її смерті спадкова справа не заводилася. Проте, 15.02.2019 [PERSON] звернулася до Вітовської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , проте, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , посилаючись на ст.ст. 524, 529, 530 ЦК України (в редакції 1963 р.), оскільки заявник не підпадає під жодну чергу спадкування за законом. Але, їх мати - [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки була зареєстрована та фактично проживала разом зі спадкодавцем на час смерті останньої. [INFO] їх мати [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок [ADDRESS] . Позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON] , на іншу частку - 1/2 їм було відмовлено, оскільки у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно довідки з Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 24.12.2019 за вих. № 3430, з матеріалів архіву БТІ станом на 28.12.2012 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] - 1/2 частки та [PERSON] - 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.1996, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Сидоренко Л.М. та зареєстрованого за реєстраційним № 6-1785, зареєстрованого в БТІ 21.10.1996. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] заповіту не складала. [PERSON] звернулася до Вітовської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте, завідувачем Вітовською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 15.02.2019 за вих. № 164/02-17 надано лист, відповідно до якого [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки вона не підпадає під жодну чергу спадкоємців. Відповідно до довідки Вітовської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 11.12.2019 за вих. № 935/01-09, згідно Алфавітних книг обліку спадкових справ та Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] Держаною нотаріальною конторою не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованої 11.12.2019. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , підтверджено, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 28.12.1991 по [INFO] . Доказами фактичного проживання [PERSON] підтверджується: довідкою з відкриття особового рахунку щодо водопостачання від 21.12.2004 за вих. № 112352; договором про користування електроенергією № 047108 від 06.11.2009; договором про реструктуризацію боргів за послуги газопостачання від 02.12.2003; квитанцією про списання коштів з компенсаційного рахунку для погашення заборгованості від 10.12.2005; довідкою з житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради "Південь" від 26.10.2012 за вих. № 4724. Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 24.06.198/3 (зі змінами внесеними Постановами від 25.12.1992, 25.05.1998), що діяла на час відкриття спадщини, визначено, що передбачений ст. 549 ЦК Української РСР (1540-06) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Отже, судом визнається доведеною належність 1/2 частини житлового будинку з господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , на момент смерті. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є рідними доньками [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Судом встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] , яке після розірвання шлюбу залишила без змін, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.02.2018. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Островської - Колосюк Ю.Б. з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Островською - Колосюк Ю.Б. надано роз`яснення чинного законодавства, відповідно до якого позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки позивачами не надано доказів фактичного вступу спадкоємців в управління або володінням спадковим майном [PERSON] . Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 9/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Положеннями статті 1216\~Цивільного кодексу\~України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 3, 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Судом визнається доведеною належність житлового будинку [ADDRESS] померлій [PERSON] , на момент смерті. Позивачі вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлені правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved