Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою договірних зобовязань по сплаті коштів за наданий їй кредит, а тому згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року в розмірі в розмірі 509\~843,29 доларів США, та 958\~686 грн. 03 коп.просить звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок площею 182 кв.м., що розташований за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, вул. Прибережна, 5/1 та земельна ділянка площею 0,1856 га, яка розташована за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221884001:32:009:0003, шляхом його продажу. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в позові посилаючись на те, що згаданий будинок є єдиним житлом відповідачки, площа якого не перевищує 250 кв.м., а тому підпадає під дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «КБ Надра», та відповідачкою укладено кредитний договір №79/КМ/84/2008-840, відповідно до якого відповідачка отримали кредит у розмірі 265\~953,15 доларів США з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 26 червня 2023 року зі сплатою процентів в розмірі 15,2 % річних за користування кредитом (п.п. 1.1, 1.3.1, 1.4 кредитного договору). 26 червня 2008 року на забезпечення виконання вказаного кредитного договору між позивачем та відповідачкою по справі укладено іпотечний договір. Згідно п. 1 договору іпотеки предметом іпотеки є житловий будинок площею 182 кв.м., що розташований за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, вул. Прибережна, 5/1, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за номером 5073 та земельна ділянка площею 0,1856 га, яка розташована за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221884001:32:009:0003, яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за номером 5078. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки визначена сторонами вартість предмета іпотеки становить 1\~768\~295 грн. Згідно п. 5.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання в цілому або в тій чи іншій частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобовязань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором. Відповідно до п. 5.4 договору іпотеки іпотекодкержатель маж право на свій розсуд обрати умову та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3 цього договору. Відповідачка взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує. З розрахунку суми заборгованості за згаданим кредитним договором вбачається, що відповідач станом на 03 жовтня 2014 року має заборгованість за кредитом та відсотками в розмірі 509\~843,29 доларів США, та за пенею та штрафом в розмірі 958\~686 грн. 03 коп., яка складається із: -заборгованості за кредитом в розмірі 262\~368,72 доларів США, -заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 247\~474,57 доларів США, -пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 47\~430,23 доларів США -штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 26\~595,32 доларів США Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 549, 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 і 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Згідно розяснень даних в п. 9 та п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. 07 червня 2014 року набрав чинності [PERSON] України від 03 червня 2014 року №1304-V-ІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, відповідно до п. 1 ст. 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 4 Закону України "Про заставу"\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: -таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно -загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №49062620 від 04 грудня 2015 року житловий будинок, що розташований за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, вул. Прибережна, 5/1 є єдиним нерухомим майном відповідачки, площа якого не перевищує 250 кв.м., а тому він підпадає під діє вказаного Закону. Разом з тим, поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню цього слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови. [PERSON] № 1304-VII не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є лише правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вжити заходів, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності. Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Тому установлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави). Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону № 1304-VII не підлягає виконанню (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 30 вересня 2015 року у справі №6-1152цс15). Таким чином обраний позивачем спосіб захисту відповідає умовам іпотечного договору, вказаним вимогам Закону та ст. 16 ЦК України, а тому позов про це підлягає задоволенню. Однак, на підставі ст. 217 ЦПК України суд вважає необхідним відстрочити виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України від 03 червня 2014 року №1304-V-ІІ. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Разом з тим внаслідок виникнення в позивача права на продаж предмета іпотеки та з огляду на передбачену чинним законодавством України процедуру оформлення відповідних документів для цього, суд вважає необхідним для захисту прав позивача задовольнити позов і у частині надання позивачу повноважень необхідних для реалізації вказаного предмета іпотеки. Таким чином обраний позивачем спосіб захисту є адекватним змісту порушеного права, а тому суд вважає можливим позов у цій частині задовольнити. Що стосується позовних вимог про надання позивачу права на отримування дублікатів правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності отримання всіх необхідних документів та довідок, які потрібні для продажу вище зазначеного предмета іпотеки в Головному управлінні Держземагенства у Київській області, в Головному управлінні Державної реєстраційної служби України у Київській області та всіх підпорядкованих структурних підрозділах або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснення будь-яких платежів у якості продавця в процесі укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звернення до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити підпис від свого імені за одержання експертної оцінки, отримання довідок та документів, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, отримання в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідок про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг тощо, то їх задоволення для захисту прав позивача не потребується, підстави для цього не доведені, порушених прав позивача в цій частині не встановлено, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial