Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 7,4802 га, кадастровий номер 3524982900:02:000:1005, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, а також виділити в натурі позивачу ѕ частки земельної ділянки, що становить 5,6101 га, із земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, кадастровий номер 3524982900:02:000:1005, загальною площею 7,4802 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петрівської селищної ради Кіровоградської області та надати дозвіл на розробку відповідної технічної документації. Позивач та представник позивача подали до суду заяви, в яких підтримують позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просять справу розглянути без їх участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позов визнає повністю. Ухвалою судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2021 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер дядько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким своє майно заповів позивачу. Крім позивача, спадкоємцем після смерті дядька є його син - [PERSON] , який прийняв її як обов`язкову частку у спадщині. 22 липня 2015 року державний нотаріус Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки земельної ділянки площею 7,4802 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Іскрівськоі сільської ради Петрівського району Кіровоградської області з кадастровим номером 3524982900:02:000:1005(а.с.6). З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41053201 від 22.07.2015 року, вбачається, що за позивачем зареєстроване право власності на 3/4 частки земельної ділянки 7,4802 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області з кадастровим номером 3524982900:02:000:1005(а.с.7). Інший спадкоємець, [PERSON] , до цього часу свідоцтва не отримав, чим створює перешкоди позивачу щодо вільного володіння, користування та розпорядження належною земельною ділянкою, так як в даний час у позивача виникла необідність передати в оренду належну йому земельну ділянку, однак він не може цього зробити, оскільки вона не є окремим об`єктом нерухомості. З викопіювання із публічної кадастрової карти, вбачається, що земельна ділянка знаходиться на межі із автотранспортною дорогою, а отже є повний доступ до будь-якої частини земельної ділянки та можливість її реального поділу. З метою визначення ймовірних часток позивач замовив схему поділу земельної ділянки, з якої вбачається, що виділ в натурі земельної ділянки можливий шляхом реального поділу її на дві окремі земельні ділянки розміром, який відповідає часткам позивача та третьої особи. Позивач у власності має 3/4 частки земельної ділянки з кадастровим номером 3524982900:02:000:1005, що згідно схеми поділу становить 5,6101 га, а частка, яка залишилась не успадкована становить 1/4, що еквівалентно 1,8701 га(а.с.8-13). Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч.1 ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст.86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади. Згідно з ч.1 ст.88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. У відповідності до ч.4 ст.89 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. У відповідності з п.п. "е" п.18 постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у випадках, передбачених статтями 86 - 89 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників, згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності(у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки(у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Набута юридичною особою земельна ділянка не є спільною власністю її засновників, учасників або членів і не може розподілятися між ними як співвласниками. На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач позбавлений вільного володіння, користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.319, 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст.86, 88, 89 Земельного кодексу України та

Outcome: approved