Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовують наступним. Позивачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS]. Право власності на квартиру позивачі набули на підставі договору купівлі продажу від 06.10.2014 року, за яким [PERSON] та відповідач продали, а позивачі придбали квартиру [ADDRESS]. Нещодавно позивачі дізналися про те, що колишній співвласник квартири відповідач після її продажу позивачам, не знявся з реєстраційого обліку та досі зареєстрований у тепер вже квартирі позивачів. Позивачі придбали дану квартиру для особистого проживання та проживання членів їх сім'ї. Той факт, що в будинку досі зареєстрований колишній власник квартири відповідач, заважає позивачам повноцінно користуватись квартирою, адже позивачі не мають до відповідача жодного відношення та не зобов'язані узгоджувати з відповідачем в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження квартирою. Окрім того, не виключено, що через певний час відповідач повернеться в квартиру та може вимагати надати йому місце для проживання. Вважають, що відповідач втратив право користування житловою квартирою, так як був зареєстрований в ній як її колишній власник і не проживає в квартирі з жовтня 2014 року, що підтверджується довідкою КП "Контакт" від 11.09.2018 року. Спірна квартира має статус приватної власності, жодних договорів про право користування квартирою, у тому числі встановлення сервітуту позивачами з попереднім власником не укладалося. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, відзив на заявлені позовні вимоги не подав. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS]. Право власності на квартиру позивачі набули на підставі договору купівлі продажу від 06.10.2014 року, за яким [PERSON] та відповідач продали, а позивачі придбали квартиру [ADDRESS]. Нещодавно позивачі дізналися про те, що колишній співвласник квартири відповідач після її продажу позивачам, не знявся з реєстраційого обліку та досі зареєстрований у тепер вже квартирі позивачів. Позивачі придбали дану квартиру для особистого проживання та проживання членів їх сім'ї. Той факт, що в будинку досі зареєстрований колишній власник квартири відповідач, заважає позивачам повноцінно користуватись квартирою, адже позивачі не мають до відповідача жодного відношення та не зобов'язані узгоджувати з відповідачем в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження квартирою. Окрім того, не виключено, що через певний час відповідач повернеться в квартиру та може вимагати надати йому місце для проживання. Вважають, що відповідач втратив право користування житловою квартирою, так як був зареєстрований в ній як її колишній власник і не проживає в квартирі з жовтня 2014 року, що підтверджується довідкою КП "Контакт" від 11.09.2018 року. Спірна квартира має статус приватної власності, жодних договорів про право користування квартирою, у тому числі встановлення сервітуту позивачами з попереднім власником не укладалося. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 150 ЖК України передбачає прав власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Приймаючи до уваги, що відповідач не проживає у [INFO] з 2014 року, жилим приміщенням не користується, будь-якої домовленості щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачами по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved