Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору від 04 січня 2006 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за його користування. Відповідач взяті на себе зобовязання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 22 жовтня 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 12615,91 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Від відповідача відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідно до копії заяви від 04 січня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (яке змінило назву на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК", потім на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК") та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів. За умовами договору банк надав відповідачу кредит у вигляді фінансового фіксованого кредитного ліміту в сумі 2000 грн з базовою процентною ставкою в розмірі 3 % в місяць із розрахунку 360 днів у році(а.с. 10). На підтвердження укладення договору позивачем надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 13-27). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування карти [PERSON] неодноразово змінювався кредитний ліміт (а.с. 46). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 22 жовтня 2018 року становить 12615,91 грн, з яких: -пеня 11538,96 грн; -штрафи 1076,95 грн (а.с. 6-9). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобовязань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов'язання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550\~ЦК України,\~передбачено,\~що \~право на\~неустойку виникає\~незалежно від\~наявності у\~кредитора збитків,\~завданих невиконанням\~або неналежним\~виконанням зобов'язання. Проценти\~на неустойку\~не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, представником позивача не надано належних та допустимих доказів укладення кредитного договору, оскільки до справи не долучено Умови надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою, що є невідємною частиною договору. Представником позивача не доведено, що Умови та Правила, які долучено до справи, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. З огляду на викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed