Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 690013522 від 27.03.2008 року в сумі 56 956 грн. 44 коп. та 1600 грн. понесених судових витрат. Мотивуючи свої вимоги зазначив, що 27.03.2008 року між Публічним Акціонерним Товариством «Альфа -Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 690013522. У тимчасове користування на умовах Кредитного Договору Банк надав Відповідачу кредит в вигляді грошових коштів, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 27.03.2009 року. 18 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», включно і до [PERSON] В свою чергу, 27 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанією з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено Договір купівлі- продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог. Відповідно до умов Договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 від 27 грудня 2012 року, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - капітал», включно і до гр. [PERSON] В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов'язання - припинив вносити платежі, передбачені умовами Кредитного договору як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв'язку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором на 18.12.2012 року в сумі 56956,44 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення також не заперечив. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між на підставі Заяви [PERSON] на відкриття поточного (карткового) рахунку в ЗАТ «Альфа-Банк» (а.с. 37), між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №690013522 від 27.03.2008 року (а.с. 36). 18 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», включно і до [PERSON] (а.с. 10-19). Відповідно до умов Договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 від 27 грудня 2012 року, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - капітал», включно і до гр. [PERSON] (а.с. 20-32). Відповідачу [PERSON] позивачем 20.11.2017 року була надіслана Вимога про погашення кредитної заборгованості (а.с. 6). Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов'язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов'язання і повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов'язку та припинив повертав наданий йому Кредит в строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 690013522 від 27.03.2008 року станом на 23.11.2017 р. сума заборгованості [PERSON] становить 56 956,44 грн., з яких: 21060,81 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 35895,63 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 40). Згідно ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановленні обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту що залишилася, та сплати процентів. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509,526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмово повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому мав бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом". Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомленняпро передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашеннязаборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ...неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашеннякредиту взагалі". При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов'язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Попередніх кредиторів, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо спростування заявленої суми кредитної заборгованості, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1600 гривень 00 копійок судового збору. (а.с. 5)

Outcome: approved