overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.12.2005 р., від даного шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. На протязі спільного подружнього життя виявилося, що вони мають різні характери, різні погляди на життя та сім`ю. Позивач з відповідачем разом не проживають, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, а тому їхній шлюб носить лише формальний характер і просить розірвати його. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, просить прізвище залишити шлюбне - "Кисла". Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.12.2005 р. у виконкомі Глевахівської селищної ради Васильківського району, Київської області, актовий запис №25 (а.с. 3). Від шлбюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, сторони на даний час проживають окремо, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Прізвище позивача після розірвання шлюбу необхідно залишити шлюбне - "Кисла". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. На даний час донька повнолітня, навчається в Житомирському професійному ліцеї сфери послуг на денній формі, що практично позбавляє її можливості самостійно заробляти кошти, тому позивач просить стягнути з відповідача кошти на утримання доньки на період її навчання до 27 лютого 2015 року в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. В судове засідання позивач не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 14, 18), про причини неявки суд не повідомив, тому, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Донька навчається в Житомирському професійному ліцеї сфери послуг на денній формі за спеціальністю "Кравець, закрійник", що практично позбавляє її можливості самостійно заробляти кошти; термін навчання з 01 вересня 201 3року до 27 лютого 2015 року (а.с. 10). Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до 23-річного віку, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що повнолітня донька [PERSON] потребує утримання, відповідач доказів про неможливість сплати аліментів в розмірі позовних вимог, заявлених позивачем не надав, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення та стягує аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, на час навчання дитини, починаючи з 19.11.2013 року і до 27.02.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 16.09.2017 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дітей не мають. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, їхні стосунки погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали виникати сварки. З квітня 2019 року кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб та відновити її дошлюбне прізвище - " [PERSON] ", а також всі понесені нею по справі судові витрати віднести на її рахунок. Ухвалою судді від 16.09.2019 відкрито провадження у даній справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач також не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав, на розірвання шлюбу згоден, справу просив слухати за його відсутності. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім`я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід відновити її дошлюбне прізвище - " [PERSON] ". Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 27.10.2013 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сім`я сторін розпалася, з травня 2021 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та проживають окремо. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - " [PERSON] ". Відповідач у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім`я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. За наявності відповідного клопотання позивача після розірвання шлюбу є підстави в силу ч. 1 ст. 113 СК України для залишення їй шлюбного прізвища - " [PERSON] ". На підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем\~ позову до початку розгляду справи по суті, слід\~ повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого нею судового збору,\~ а іншу частину стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказавши, що з 26.08.2011р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від подружнього проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і перебуває повністю на її утриманні. На даний час сторони проживають окремо, позивач бажає розірвати шлюб. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, не цікавиться її розвитком та здоров"ям. Добровільно [PERSON] коштів не надає, пояснює це тим, що не працевлаштований, але він людина молода і йому нічого не перешкоджає влаштуватися на роботу. Крім того, позивач займається доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку, тому не має можливості влаштуватися на роботу і отримувати кошти, щоб забезпечувати себе. Відтак відповідач маж також надавати їй кошти на утримання до досягнення дочкою трьох років. На підставі наведеного позивач просить суд ухвалити рішення яким стягувати з [PERSON] в її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 550грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини; стягувати з відповідача на користь позивача кошти на її утримання в розмірі 300грн, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 500грн щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач та його представник - [PERSON] в судовому засіданні вирішення справи поклали на розсуд суду. Заслухавши сторони та дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що зменшені позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав: Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 26.08.2011р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 26.08.2011р. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] виданого відділом ДРАЦСу Сокальського РУЮ Львівської області встановлено, що її батьком є [PERSON] Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки №845 від 17.03.2014р. виданої виконкомом Сокольської міської ради Львівської області позивач разом з дочкою та іншими членами сім"ї проживає в [ADDRESS]. Як вбачається із ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши всі обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів суд вважає, що аліменти на дитину слід стягувати у твердій грошовій сумі в розмірі 500грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 04 жовтня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося. В них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки їх сім'я існує формально, тому просила шлюб розірвати. Під час розгляду справи позивач підтримала свій позов, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін "[PERSON]". Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення, на примирення не погодився. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 жовтня 2009 року у Зорянській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 24 (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 10 квітня 1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем. С імейне життя з чоловіком не склалося, на теперішній час подружні відносини не підтримують, примирення з ним та збереження сім'ї неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає, однак на її прохання розірвати шлюб у відділі ДРАЦС відповідач відмовляється. Позивач вважає, що їх сім'я існує формально, тому просила суд шлюб між ними розірвати. Під час розгляду справи позивач підтримала свій позов, просила його задовольнити, оскільки протягом часу наданого судом для примирення вони з чоловіком не примирилися. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін "[PERSON]". Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 квітня 1993 року у Білгород-Дністровському міському відділі запису актів цивільного стану Одеської області, актовий запис № 119 (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивача надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 25 квітня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося. На теперішній час подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення з відповідачем неможливе, спору про поділ спільно набутого майна, про місце проживання дітей у них немає. Оскільки їх сім'я існує формально, просила шлюб між ними розірвати. Під час розгляду справи позивач підтримала свій позов, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін - "[PERSON]". Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення, оскільки примирення між ним та дружиною і збереження сім'ї є неможливим. У дане судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 квітня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 21 (а.с. 5). Сторони в справі є батьками малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що з 12 листопада 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося, в них різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Між ними досягнуто згоди про місце проживання дітей. Позивач вважає, що примирення з відповідачем неможливе, їх сім'я існує формально, тому просила шлюб розірвати. Позивач, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у попереднє судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]", не заперечувала проти ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у попереднє судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення, не заперечував проти ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 листопада 2006 року у Зорянській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 39 (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 6, 7, 8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити їй прізвище - "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved