Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати, що він набув право власності на квартиру № 4 по вулиці Аджамська в м. Кропивницькому за набувальною давністю та визнати за ним право власності на вказану квартиру. Позов обґрунтовує тим, що він круглий сирота, мати (одиночка) померла 09.04.1997 року в с. Баштино Петрівського району Кіровоградської області, а його у 13-річному віці помістили до Олександрійської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків Кіровоградської області, яку він закінчив у 2003 році та відразу був зарахований на навчання по професії бригадира з поточного ремонту і утримання колії. Після закінчення навчання, 10.09.2004 року він був прийнятий монтером колії на підприємство Виробничий підрозділ служби колії «Знам"янська дистанція колії». Дане підприємство відразу забезпечило його житлом, надавши для проживання квартиру [INFO], що перебувала на балансі підприємства. З вересня 2003 року по теперішній час, тобто майже 14 років, він постійно проживає в даній квартирі та 13,8 років безперервно працює на зазначеному підприємстві. Всі 14 років він самостійно доглядає за нерухомим майном, ремонтує, облаштовує територію, відкрито проживає за даною адресою. Також на протязі проживання в даному домоволодінні за вищезазначеною адресою здійснював та продовжує здійснювати оплату за комунальні послуги та інші необхідні платежі, на його ім"я відкриті особові рахунки по оплаті комунальних послуг з електро-водопостачання та водовідведення, укладені договори про надання послуг споживачу. За весь час користування даним нерухомим майном до нього не надходило жодних претензій щодо незаконного користування з боку інших фізичних або юридичних осіб . Таким чином вважає, що на протязі більше 10 років добросовісно, відкрито, безперервно володіє спірним майном, як своїм власним, вселення в дану квартиру правомірне, тому є підстави для визнання за ним права власності на це майно у порядку, передбаченому ст. 344 ЦК України, оскільки, з урахуванням положень ч.5 ст.12 ЦК України, сам факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайства і т.ін.). Враховуючи вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. Сторони в судове засідання не з»явивлись, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача та представник відповідача Управління комунальної власності, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримала, представник відповідача просить розглянути справу відповідно до норм чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 03.11.2004 року працює на підприємстві Виробничий підрозділ служби колії «Знам"янська дистанція колії», що підтверджується довідкою підприємства від 16.11.2016 року за вих. № 963 та проживає в [INFO], що підтверджується довідкою квартального комітету № 22 Подільського району м. Кропивницький від 20.04.2017 року за вих. № 148. Судом встановлено, що позивач круглий сирота, мати (одиночка) померла 09.04.1997 року в с. Баштино Петрівського району Кіровоградської області, а його у 13-річному віці помістили до Олександрійської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків Кіровоградської області, яку він закінчив у 2003 році та відразу був зарахований на навчання по професії бригадира з поточного ремонту і утримання колії. Після закінчення навчання, 10.09.2004 року він був прийнятий монтером колії на підприємство Виробничий підрозділ служби колії «Знам"янська дистанція колії». Дане підприємство відразу забезпечило його житлом, надавши для проживання квартиру [INFO], що перебувала на балансі підприємства. Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні наданими позивачем копіями документів: атестату про повну загальну середню освіту загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів, трудової книжки серії АА № 158225, свідоцтвом про смерть матері [PERSON] серії І-ОЛ № 146753. На даний час квартира [ADDRESS], не перебуває на балансі виробничого підрозділу служби колії «Знам»янська дистанція колії». Відповідно до ч.1, ч.2 ст.344 ЦК України зазначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років..., набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Вказане кореспондується положеннями пунктів 9,13 постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», яким визначено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Наведені обставини свідчать про правомірність набуття позивачем права власності на вищезазначену квартиру та підтверджені ним наданими копіями квитанцій про оплату комунальних послуг за вищезазначеною адресою, виготовленим технічним паспортом на вказану квартиру. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, ч.4 ст. 344 ЦК України визначає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] базуються на законі та підлягають задоволенню Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави, так як відповідно до посвідчення УБД № 130153 позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved