Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач, через свого представника, звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь суму основного боргу 465 000 грн., три відсотки річних у розмірі 64 781 грн., суму збитків завданих інфляцією у розмірі 91 605 грню, а всього 621 386 грн. В обгнрунтування позову представник позивача зазначив про те, що 03.02.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено в усній формі договір позики на суму 465 000 грн. зі строком повернення 04.06.2009 року, що підтверджується відповідними розписками від 23.02.2009 року на суму 375 000 грн. та на суму 90 000 грн. Однак у встановлений строк відповідач кошти не повернув. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, а позивач, як дружина померлого має право на спадщину, до складу якої входять усі права та обов"язки , що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у зв"язку з чим вона і звернулася до суду. Під час розгляду справи в суді позивач уточнила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь 465 000 грн., три відсотки річних у розмірі 69 100 грн., суму збитків завданих інфляцією у розмірі 126 945 грн., а всього 661 045 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення суми боргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання, однак поштові кореспонденція була повернута до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання", тому суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2002 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 9). 03.02.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено в усній формі договір позики на суму 465 000 грн. зі строком повернення 04.06.2009 року, що підтверджується відповідними розписками від 23.02.2009 року на суму 375 000 грн. та на суму 90 000 грн. (а. с. 7, 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а. с. 10). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що представником позивача в судовому засіданні не надано жодних доказів того, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] не доведеними в судовому засіданні, оскільки вони не підвтержені належними доказами, в результаті чого в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed