Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: територіальна громада Лютенської сільської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідачі з 2000 року у його будинку по вул.Миколи Хоменка, 77 в с.Лютенька не проживають, оскільки переїхали в інше місце проживання в с.Лютенька. Комунальні послуги не сплачують, на прохання знятися з реєстрації не реагують, що заважає йому оформити субсидію на сплату житлово-комунальних послуг. Факт не проживання відповідачів підтвердила комісія Лютенської сільської ради, про що свідчать акти обстеження та видана сільською радою довідка. Відтак, просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування будинком. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити, пояснивши, що відповідачі за вказаною в позові адресою не проживають, комунальні платежі не сплачують, участі в утриманні господарства не беруть. Відповідачі та їх представник адвокат [PERSON] заперечували проти позову, пояснивши, що будинок в якому вони зареєстровані відноситься до типу колгоспного двору, а тому вони мають право на частку в зазначеному домоволодінні. Проти визнання їх такими, що втратили право користування заперечують, так як будинок був придбаний за кошти їх матері [PERSON] і всі вони мають частку в нерухомому майні. Представник третьої особи Лютенської сільської ради в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Проти позовних вимог не заперечували. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] зазначений власником обєкту нерухомого майна за адресою : Полтавська область, Гадяцький район, с.Лютенька, вулиця Миколи Хоменка, 77. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Лютенської сільської ради від 10.07.2017 року № 02-46/1550 [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO]. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до\~Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому згідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Згідно довідки, виданої Лютенською сільською радою від 12.07.2017 року № 02-46/1581 в господарстві [PERSON] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], але за місцем реєстрації не проживають. Згідно актів комісії від 25.04.2006 року, 28.07.2006 року, 05.03.2017 року, 03.04.2017 року, 11.05.2017 року, 15.06.2017 року на предмет проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в господарстві [PERSON] виявлено, що останні тривалий час в даному господарстві не проживають. Згідно пояснень відповідача [PERSON], відповідачі покинули домогосподарство у звязку з тим, що позивачем були створені умови, за яких неможливо було спільне проживання з ним. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст.\~12,\~81,\~82 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Відповідно до розяснень, викладених в\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"\~положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи\~\~ неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом\~Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно ст. 120 ЦК УРСР\~колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 123 ЦК УРСР\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Лютенської сільської ради від 25.05.2017 року № 02-46/1309 домоволодіння в с.Лютенька по вул.М.Хоменка, 77 згідно погосподарської книги № 14 особового рахунку №1255 станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року в рівних долях є : голова двору [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Згідно копій особового рахунку по господарської книги на домоволодіння за адресою с.Лютенька, вул.М.Хоменка, 77 до членів особистого селянського господарства належать [PERSON] голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] колишня дружина, [PERSON] - дочка та [PERSON] внучка. Враховуючи вище викладене, майно колгоспного двору належить його членам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві сумісної власності, тобто по 1/5 частині кожному . Отже, позбавлення права користування житловим будинком, в якому відповідачам належать частки протирічить вимогам ст.319 ЦК України, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed