Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Представник позивача адвокат Безух М.І. 07.12.2020 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, відповідно до якої просить визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом та на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON] , 1939 року народження, а, разом, - на 5/8 частин житлового будинку [ADDRESS] ; припинити обтяження об`єкту нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , а саме: «тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2014118, зареєстровано: 26.05.2005 16:42:00 за № 2014118 реєстратором: Бердянська державна нотаріальна контора, 71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Грецька, 31, (06153) 4-08-13, 4-08-34, підстава обтяження: ухвала, б/н, Наpсуд Беpдянського p-ну, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: [NUMBER] , архівна дата: 29.07.1999, дата виникнення: 20.10.1998, №реєстра: 25138-104, внутр. № FD01683E28F04D306955, комментарий: 76». За змістом позовної заяви, [INFO] помер [PERSON] , 1936 р.н., що постійно мешкав в [ADDRESS] , після його смерті заведена спадкова справа №742/2001. 27.09.2001 з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого звернулась рідна сестра [PERSON] - [PERSON] , згідно з якою, є також інші спадкоємці за законом, а саме, рідні сестри померлого [PERSON] та [PERSON] . Спадкове майно складається з житлового будинку за місцем проживання померлого. [PERSON] 19.01.2002 звернулась з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] . Згідно з рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.01.2003 за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яку вона прийняла після померлого [INFO] [PERSON] . Під час провадження у даній справі 14.10.1998 ухвалою міського суду м. Бердянська заборонено реєструвати договори відчуження будинку [ADDRESS] . Право власності за [PERSON] зареєстровано на підставі вказаного судового рішення. Сторона позивача зазначає, що інша спадкоємиця після смерті [PERSON] - [PERSON] , заяву про прийняття спадщини не подавала, але факт прийняття спадщини підтверджується копією будинкової книги про реєстрацію громадян, які мешкають у буд. [ADDRESS] , виданою МВ УМВС України 1970 року, адже спадкоємиця була зареєстрована за адресою спірного домоволодіння з 06.10.1998 по 23.03.2011. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . При цьому, своїх спадкових прав (після померлого [INFO] [PERSON] не оформила. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти та сестра [PERSON] . У зв`язку із відкриттям спадщини після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №266/2011. Так, 16.04.2011 з заявою про прийняття спадщини за законом після її смерті звернувся син [PERSON] . Крім того, 27.08.2011 з заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця першої черги після померлої [INFO] [PERSON] звернулась рідна сестра [PERSON] . Як вказує представник позивача, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15.11.2012 встановлено факт перебування [PERSON] , [INFO] , з 2009 року у безпорадному стані через тяжку хворобу та похилий вік та змінено черговість одержання права на спадщину після її смерті, визнано за [PERSON] , спадкоємицею другої черги, право на спадщину після смерті її рідної сестри [PERSON] разом зі спадкоємцями першої черги - її дітьми [PERSON] та [PERSON] на підставі того, що [PERSON] протягом довгого часу турбувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавиці [PERSON] , яка із-за похилого віку, тяжкої хвороби була у безпорадному стані. 10.10.2013 Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області видана постанова, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , належний померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємицею якого була рідна сестра [PERSON] , яка спадщину фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлювальних документів. Згодом, [INFO] у м. Бердянську померла [PERSON] , після смерті якої заведена спадкова справа за №275/2018. У позовній заяві зазначено, що після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] та на 1/4 частку цього ж домоволодіння, яку вона фактично прийняла, але не оформила, після померлої [PERSON] . За прийняттям спадщини звернулась [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 04.03.2008 за р.№1-247, від імені [PERSON] , та [PERSON] , син спадкодавиці, про прийняття спадщини за законом. Крім того, 07.06.2018 до нотаріальної контори подано заяву [PERSON] , [INFO] , який відмовився від прийняття обов`язкової частки у спадщині. Таким чином, позивач стверджує, що є спадкоємицею 1/2 частки спірного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом та 1/8 частки цього ж домоволодіння - за законом. Інша 1/8 частка належить за законом [PERSON] . Постановою державного нотаріусу від 21.11.2020 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з виявленим арештом на житловий будинок. На підставі наведеного, внаслідок неможливості позасудового захисту спадкових прав позивачки, із посиланням на ст. 15, 16, 392, 1270 ЦК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою судді від 12.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, визначено строк для подання учасниками справи заяв по суті справи. Згідно з ухвалою відповідачам визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Виклик відповідача-2 у справі постановлено здійснити через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою. Ухвалою суду від 04.02.2021 клопотання представника позивачки адвоката Безуха М.І. про витребування доказів задоволено. Залучено у якості співвідповідача Бердянську державну нотаріальну контору. В порядку витребування доказів зобов`язано Бердянську державну нотаріальну контору надати засвідчені копії спадкових справ: №742/2001, заведеної після смерті [PERSON] , 1936 р.н., померлого [INFO] , №266/2011, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , №275/2018, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Ухвала суду виконана 23.03.2021 в повному обсязі. Ухвалою суду від 27.04.2021 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було.\~Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено. Представник позивача адвокат Безух М.І. в судове засідання не з`явився, на підставі клопотання, поданого через канцелярію суду, просить розглядати справу без участі сторони позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити позовну заяву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідач-1 засобами поштового листування за останньою відомою адресою та через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач [PERSON] 26.04.2021 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача в.о. завідувача Бердянської ДНК Постол Н. 06.04.2021 письмово повідомила про розгляд справи за її відсутності. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Інших заяв та клопотань до матеріалів справи відповідачем не надано, про причини своєї неявки сторони та їх представники суд не повідомили, заяв по суті справи (зокрема, відзиву) не подав. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Підстав для відкладення розгляду справи із врахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України судом не встановлено. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Згідно з довідкою №659, виданою Бердянським державним комунальним підприємством з технічної інвентаризації 03.09.2013, житловий будинок [ADDRESS] , проводилась реєстрація права власності Комунальним підприємством з технічної інвентаризації на 1/2 частину на ім`я гр. [PERSON] , на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 10.10.1966 за р.№ 4867 та акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію домоволодіння від 08.06.1989, р.№252 (а.с.165). Дані щодо [PERSON] (1/2 частка) тотожні наступній довідці. Так, за даними довідки КПТІ БМР від 02.04.2019 №432, виданій позивачці, право приватної спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в рівних частках (по 1/2) за [PERSON] на підставі рішення Бердянського місцевого суду Запорізької області від 09.01.2003 та [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою (далі ДНК) 10.10.1966, р.№4867. За даними технічного паспорта, виготовленого станом на 01.03.2019, на спірне домоволодіння (інвентарна справа №12535), р.№10495, самовільно збудовані або переобладнані приміщення відсутні. Інших відомостей з цього приводу сторонами не надано. Перейменування вулиці Терешкової, на якій розташовано спірне домоволодіння, на вулицю В.Висоцького здійснено на підставі рішення Бердянської міської ради від 18.02.2016 №56 «Про перейменування назв вулиць, проїздів, площ, проспектів, скверів, бульварів в м.Бердянськ». Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.08.2001, [PERSON] помер [INFO] у м.Бердянськ (а.с.119). Із заявою про прийняття спадщини після його смерті до Бердянської державної нотаріальної контори 27.09.2001 звернулась [PERSON] , повідомивши про наявність інших спадкоємців - [PERSON] та [PERSON] (сестер померлого). Судом встановлено згідно з копією рішення Бердянського місцевого суду Запорізької області від 09.01.2003 у справі №2-474/03 (2-2988/02), ухваленим за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, що вказаний позов задоволено. Розірвано договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON] 25.02.1997 Бердянською державною нотаріальною конторою, р.№1-522. За [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з мотивувальною частиною рішення суду позивачка та відповідачка є спадкоємицями після смерті [PERSON] другої черги у рівних частках. Рішення суду набрало законної сили 10.02.2003. Право спільної часткової власності на підставі даного рішення зареєстровано Бердянським КПТІ 06.05.2003 (копія витягу №490561 від 06.05.2003) за [PERSON] (1/2 частка спірного домоволодіння, р.№ 950798, номер запису 10495 в книзі 58) (а.с.92,93). Відповідно до ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у цивільній справі №2-474/2003 від 04.09.2009, яка набрала законної сили 10.09.2009, виправлено описки, допущені у вказаному вище рішенні суду, замінено по тексту рішення суду від 09.01.2003 П.І.Б. відповідача на [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2011, [PERSON] померла [INFO] у м.Бердянськ (а.с.128, 137). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу №00009757404 від 24.11.2011 підтверджено, що 26.10.1968 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського МУЮ Запорізької області складено актовий запис №846 про реєстрацію шлюбу, яким засвідчено зміну прізвища [PERSON] , [INFO] , на [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу (а.с.129). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження №00009594192 від 19.10.2011, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (актовий запис №34 від 15.01.1952) (а.с.130). Враховуючи відомості свідоцтва про народження № [NUMBER] (а.с.135), [PERSON] , [INFO] , є братом [PERSON] . Відповідно до даних спадкової справи №266/2011, [PERSON] 16.04.2011 звернувся до Бердянської ДНК із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] . Про наявність інших спадкоємців за законом [PERSON] нотаріуса не повідомив. Родинні зв`язки вказаних осіб підтверджені копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] від 15.04.2011. 27.08.2011 з заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця першої черги після померлої [INFO] [PERSON] , звернулась рідна сестра [PERSON] (а.с.146). Відповідно до її заяви, крім неї, спадкоємцями за законом є сини померлої [PERSON] та [PERSON] . Крім того, за результатами розгляду цивільної справи №2-4927/11 15.11.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області ухвалено рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Бердянська міська ДНК, про зміну черговості отримання права на спадщину за законом, встановлення юридичного факту. Так, встановлено факт перебування [PERSON] , [INFO] з 2009 року у безпорадному стані через тяжку хворобу та похилий вік. Змінено черговість одержання права на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та визнано за [PERSON] , спадкоємицею другої черги, право на спадщину після смерті її рідної сестри [PERSON] разом зі спадкоємцями першої черги - її дітьми [PERSON] та [PERSON] на підставі того, що [PERSON] протягом довгого часу турбувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавиці [PERSON] , яка із-за похилого віку, тяжкої хвороби була у безпорадному стані (посилання у ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/75634334). Згідно з ухвалою колегії суддів апеляційного суду Запорізької області від 29.05.2013 рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.162-163). У мотивувальній частині рішення встановлено, що « [INFO] в м. Бердянську померла рідна сестра позивачки - [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація її смерті була здійснена відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 27.03.2011р., актовий запис № 421, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Зі слів позивачки, що стороною відповідачів не спростовано, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з житлової квартири [ADDRESS] та 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом, заведена спадкова справа № 266 за 2011р., свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , \~є рідною сестрою померлої, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] , видане Народним комісаріатом внутрішніх справ СРСР у 1939 році, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження [PERSON] , яка змінила своє прізвище на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] 04.08.1965р. позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видане міськім відділом РАЦС м. Бердянська Запорізької області, актовий запис №499, змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Після смерті її сестри [PERSON] залишилося два спадкоємця першої черги: її сини, відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] , як рідна сестра померлої, є спадкоємицею другої черги, що стороною відповідачів не спростовано. У встановлений законом шестимісячний строк, а саме - 17.08.2011р., позивач звернулася з заявою до Бердянської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті сестри [PERSON] , в якій повідомила про спадкоємців за законом після смерті сестри [PERSON] , її дітей, спадкоємців першої черги - відповідачів [PERSON] та [PERSON] ». Ухвалою Бердянського міськрайонного суду у справі №2-4927/11 від 30.11.2012 постановлено внести виправлення в абзац № 3 резолютивної частини рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.11.2012р. по цивільній справі №2-4927/2011, який читати в наступній редакції: «Змінити черговість одержання права на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за [PERSON] , спадкоємицею другої черги, право на спадщину після смерті її рідної сестри [PERSON] разом зі спадкоємцями першої черги її дітьми [PERSON] та [PERSON] на підставі того, що [PERSON] на протязі тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавці [PERSON] , яка із-за похилого віку, тяжкої хвороби була у безпорадному стані». Дата набрання законної сили:\~06.12.2012 (посилання на ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/75634264). Державним нотаріусом Бердянської ДНК Сальнік О.Ю. 10.10.2013 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за результатом розгляду документів, поданих [PERSON] , що зареєстрована по [ADDRESS] , поданих для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її рідної сестри [PERSON] [INFO] , [INFO] , яка мешкала по [ADDRESS] на 1/4 частку вказаного житлового будинку, яка належала померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємицею якого була рідна сестра [PERSON] , яка спадщину фактично прийняла, але не оформила спадкових прав. Проте, у вчиненні нотаріальної дії відмовлено, оскільки спадкоємицею не надано правовстановлюючі документи, а саме, рішення суду від 09.01.2003. 12.08.2014 Бердянською ДНК за №3162/02-14 надано роз`яснення, відповідно до якого після смерті [PERSON] заведено спадкова справа №742/2001. 27.09.2001 з заявою про прийняття спадщини за законом після його смерті звернулась [PERSON] (а.с.118,132). До складу спадкового майна входить житловий будинок [ADDRESS] . Інші спадкоємці за законом: рідна сестра померлого [PERSON] 19.01.2002 подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом (а.с.120) на користь [PERSON] ; рідна сестра [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавала, але факт прийняття підтверджений копією будинкової книги про реєстрацію громадян, які мешкали у спірному домоволодінні (зареєстрована з 06.10.1998 по 23.03.2011). Копія книги досліджена судом під час розгляду справи. Відповідно до роз`яснення, [PERSON] померла [INFO] , після її смерті заведено спадкову справу №266/2011. 16.04.2011 з заявою про прийняття спадщини за законом після її смерті звернувся син [PERSON] . Також, 27.08.2011, як спадкоємиця першої черги за законом після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] , оскільки черговість одержання свідоцтва змінена в судовому порядку. 10.10.2013 винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, як про це зазначено вище. Судом встановлено, що за даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 19.03.2018, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що, відповідно, є датою відкриття спадщини (актовий запис №420 від 19.03.2018) (а.с.72). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 04.03.2008 державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Тищук Н.Ю. за р.№ 1-247 (а.с.84). Копія вказаного заповіту, відповідно до якого на випадок смерті [PERSON] належну їй на праві власності 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] заповідає [PERSON] , [INFO] , знаходиться у справі. Номер заповіту у спадковому реєстрі згідно з витягом №13423051 від 04.03.2008 - №44178837 (а.с.85). За даними довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету БМР від 17.04.2018, [PERSON] , [INFO] , знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із смертю, актовий запис 420 від 19.03.2018 (а.с.83). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.03.1972 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Зміна прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджена копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 14.02.1996) (а.с.86-87). Місце реєстрації за місцем проживання [PERSON] зареєстровано з 29.03.2008 за адресою: [ADDRESS] (паспорт серії [NUMBER] , а.с.89, довідка про реєстрацію місця проживання, а.с.112). За матеріалами спадкової справи №275/2018 у заяві від 07.06.2018 [PERSON] про прийняття спадщини вказано, що після смерті [PERSON] спадкоємцем відповідно до ст.1241 ЦК України є чоловік спадкодавця [PERSON] , 1937 р.н., та спадкоємець за законом син померлої [PERSON] , 1966 р.н. Родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] , яка приходиться йому матір`ю, підтверджені копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.12.2004. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ), 1939 р.н., зареєстровано міським відділом РАЦС м.Бердянськ Запорізької області 04.08.1965 (свідоцтво серії [NUMBER] від 04.08.1965, а.с.90). Інших спадкоємців першої черги, передбачених ст.1261 ЦК України, а також спадкоємців за правом представлення згідно ст.1266 ЦК України, немає. До складу спадкового майна входить 1/2 частка спірного домоволодіння (а.с.70). Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що дійсно [PERSON] 07.06.2018 подав до нотаріуса заяву, за змістом якої про заповіт на користь [PERSON] йому відомо, зміст ст.1241 ЦК України йому роз`яснено, від прийняття обов`язкової частки у спадщині він відмовляється (а.с.71). Інший спадкоємець за законом - відповідач [PERSON] 17.03.2018 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] за законом 17.03.2018 (а.с.99), до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Проте, він у рівній частці із позивачкою має право й на 1/8 частку спірного домоволодіння. У матеріалах справи міститься відповідь відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету БМР від 11.01.2019 №0160, за змістом якої на момент смерті [PERSON] по [ADDRESS] зареєстрований, крім неї, [PERSON] , [INFO] (а.с.98). Державним нотаріусом Бердянської ДНК Постол Г.Н. 21.11.2020 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у спадковій справі №275/2018, а саме, за результатом розгляду документів, поданих позивачкою [PERSON] , для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Бердянською ДНК 04.03.2008 за р.№1-247 після померлої [PERSON] , 1939 р.н., на 1/2 частку спірного домоволодіння. У справі також міститься заява сина спадкодавиці [PERSON] . [PERSON] про прийняття спадщини за законом. 07.06.2018 [PERSON] [INFO] , подано заяву про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стала інформація про накладення арешту на підставі рішення нарсуду Бердянського району 20.10.1998, що передбачено п. 4.17 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, до його зняття та вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, під час розгляду справи досліджено копію ухвали Бердянського місцевого суду Запорізької області від 14.10.1998 у справі №2-474/03, яка набрала законної сили 30.10.1998. Згідно з вказаним судовим рішенням заборонено реєстрацію договору відчуження будинку [ADDRESS] в порядку забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. Копія ухвали для виконання підлягала надісланню до Бердянської державної нотаріальної контори. Заходи забезпечення вжито судом за результатами розгляду заяви [PERSON] від 13.10.1998, що підтверджено матеріалами вказаної цивільної справи №2-474/03, витребуваної судом з архіву (а.с.11). За даними архіву Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, вищевказане обтяження дійсно накладено на майно у справі №2-474/2003 за позовом [PERSON] (потім правонаступника [PERSON] ) до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності, ухвалою від 14 жовтня 1998 року міського суду м. Бердянська, яким було заборонено реєструвати договори відчуження будинку [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №235638787 від 06.12.2020, об`єкт нерухомості -1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] , р.№ майна 950798, на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] на підставі рішення Бердянського місцевого суду Запорізької області від 09.01.2003. Крім того, згідно з даними реєстру наявний архівний запис про обтяження нерухомого майна: тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2014118, зареєстровано: 26.05.2005 16:42:00 за №2014118 реєстратором: Бердянська державна нотаріальна контора, 71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Грецька, 31, (06153) 4-08-13, 4-08-34, підстава обтяження: ухвала, б/н, Наpсуд Беpдянського p-ну, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: [NUMBER] , архівна дата: 29.07.1999, дата виникнення: 20.10.1998, №реєстра: 25138-104, внутр. № FD01683E28F04D306955, комментарий: 76. Предметом позову є захист спадкових справ позивачки [PERSON] , як спадкоємиці після смерті її матері [PERSON] першої черги спадкування за законом шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно, до складу якого входять 1/8 частина житлового будинку [ADDRESS] та спадкоємиці за заповітом, посвідченим у нотаріальному порядку, на 1/2 частину цього ж домоволодіння. Підставою для звернення до суду стала неможливість реалізації спадкових прав [PERSON] в позасудовому порядку, із врахуванням відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. При розгляді справи суд виходить з таких норм чинного цивільного законодавства. Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність. За нормою ч.1,2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз`яснено у п.23,27\~постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). За нормою\~ст.\~1223,\~ч.1\~ст.1235,\~ч.2\~ст.1236\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті.\~У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу.\~Право на\~спадкування виникає\~у день\~відкриття спадщини. При цьому, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Крім того, як передбачено ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно зі ст.1245, 1261, 1269 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як передбачено ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Так, заповіт, посвідчений від імені [PERSON] на користь [PERSON] на 1/2 частку спадкового майна, на час розгляду справи не оспорювався, недійсним не визнаний. Реєстрація позивачки за адресою спірного домоволодіння за місцем проживання підтверджена належними та допустимими доказами. Враховуючи відмову відповідно до ст.1241 ЦК України чоловіка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] від отримання обов`язкової частки у спадковому майні, що підтверджено належними та допустимими доказами, а також своєчасне звернення (відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України) іншого спадкоємця першої черги за законом [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом в нотаріальному порядку, який із змістом заповіту обізнаний, суд знаходить підтвердженим позовні вимоги у повному обсязі. Спадкодавиці [PERSON] належала на праві власності 1/2 частка спірного домоволодіння на підставі рішення суду та 1/4 частка домоволодіння після померлої сестри [PERSON] , яка фактично прийняла 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] після померлого брата [PERSON] , але не оформила її. Враховуючи матеріали спадкових справ, з об`єктивних причин враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на частку, що належала [PERSON] , та накладення заборони відчуження на спірне домоволодіння, [PERSON] та [PERSON] не оформили своїх спадкових справи відповідно після смерті [PERSON] та [PERSON] . Проте, їх належність до кола спадкоємців за законом знайшла своє належне підтвердження. Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297\~ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. За нормою ч.5 ст.1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , окрім позивачки [PERSON] , [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини, та [PERSON] , у встановлений строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Відсутність інших спадкоємців та факт відмови державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії позивачці знайшли своє беззаперечне підтвердження. Оцінивши наявні докази,\~які узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та належності,\~за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , як спадкоємця першої черги за законом після смерті [PERSON] , а також спадкоємиці за заповітом (на 1/8 та 1/2 частку спірного домоволодіння відповідно) підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає приписам ст.16 ЦК України та є ефективним для захисту її оспорюваного спадкового права. При цьому, для реалізації спадкових прав позивачки підлягає розгляду й позовна вимога про припинення обтяження об`єкту нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , а саме: тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2014118, зареєстровано: 26.05.2005 16:42:00 за № 2014118 реєстратором: Бердянська державна нотаріальна контора, 71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Грецька, 31, (06153) 4-08-13, 4-08-34, підстава обтяження: ухвала, б/н, Наpсуд Беpдянського p-ну, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 812589ZAP104, архівна дата: 29.07.1999, дата виникнення: 20.10.1998, №реєстра: 25138-104, внутр. №FD01683E28F04D306955, комментарий: 76. В даному випадку, накладення заборони (обтяження майна) мало тимчасовий характер на час розгляду цивільної справи, як це встановлено судом. При цьому, судове рішення набрало законної сили, відповідно, подальше збереження обтяження не є доцільним та обґрунтованим. Суд, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, виходить з правового змісту ст. 41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України, відповідно до яких право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні цього права та ст. 16 ЦК України, яка врегульовує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до передбачених способів захисту цивільних прав. Відповідно до ст.2 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») обтяженням є заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Пунктом 1 ч.1 ст.2 цього Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;. Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація обтяжень проводиться, зокрема, на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Обтяження було встановлене на підставі ухвали суду в порядку забезпечення позову. Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Так, позивачка не є учасником вищевказаної цивільної справи №2-474/2003, а тому позбавлена можливості подати заяву про скасування заходів забезпечення позову. Наявне обтяження нерухомого майна, що входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , перешкоджає позивачці у вільній реалізації її прав, як спадкоємиці після смерті матері. Зазначений запис обтяження є архівним, реєстрацію заборони здійснено Бердянською державною нотаріальною конторою, дані щодо заборони автоматично перенесено до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, без наявності додаткових підстав для її застосування, крім вказівки на судове рішення. Оскільки судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону, судом встановлено підстави для задоволення позову в повному обсязі у спосіб, визначений стороною позивача. Виходячи з критеріїв, встановлених ч.3,9 ст.141 ЦПК України, оскільки поданий спір не виник внаслідок неправильних дій або бездіяльності відповідачів, суд дійшов висновку про те, що судові витрати, сплачені при зверненні до суду, слід залишити за позивачкою. Вимог про стягнення інших судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, [PERSON] не заявлено.

Outcome: approved