Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом про визнання недійсними кредитних договорів № 500976619 від 29 квітня 2015 року та № 500977884 від 19 травня 2015 року, що укладені між нею та ПАТ «Альфа-Банк». В судовому засіданні позивач та її представник змінені позовні вимоги підтримали та пояснили, що 23 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 500442859, заборгованість по якому в подальшому реструктуризовано в договорі № 500976619 від 29 квітня 2015 року. 28 березня 2014 року між сторонами укладено кредитний договір № 500472274. В подальшому заборгованість по даному договору реструктуризовано згідно договору № 500977884 від 19 травня 2015 року. Згідно п.1 Розділу № 1 «Базові умови кредитування» кредитних договорів № 500976619 від 29 квітня 2015 року та № 500977884 від 19 травня 2015 року зазначено, що дані договори складаються із двох розділів: Розділ 1 «Базові умови кредитування та Розділу 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які нероздільно пов'язанні між собою та складають єдиний документ, включаючи усі додатки до нього, які складають невід'ємну частину вищезазначених договорів. Однак [PERSON] не підписувала Розділ № 2 даних договорів, умови викладені у цьому розділі нею не погоджувались і зміст цього розділу з додатками їй невідомий. Вважають, що при укладенні спірних договорів порушено вимоги чинного законодавства, зокрема вони не містять детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту; не містять детального графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості усіх супутніх послуг, а також інших зобов'язань з розписаною сукупною вартістю кредиту за кожним платіжним періодом; не визначна реальна процентна ставка згідно вимог пп.3.3 Правил та інших істотних умов необхідних для чинності даних договорів. Окрім того нарахування та сплата комісій за послуги, що супроводжують кредит та передбачені підпунктом 2.8.1 пункту 2.8 є несправедливою та незаконною. Тому [PERSON] та її представник просять суд визнати недійсним кредитний договір № 500976619 від 29 квітня 2015 року та кредитний договір № 500977884 від 19 травня 2015 року. В задоволенні позовних вимог банку відмовити. ПАТ «Альфа-Банк» звернувся в суд з позовом про стягнення із [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 500976619 від 29 квітня 2015 року та № 500977884 від 19 травня 2015 року та судових витрат по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що 29.04.2015 року між сторонами укладено кредитний договір № 500976619. Згідно даного договору [PERSON] отримала в банку кредит у розмірі 41 689 гривень 58 копійок на термін до 30.04.2020 року та зобов'язалась в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком 1 до нього - графіком погашення кредиту. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30.06.2016 року становить 41 174 грн. 34 коп., яка складається з наступного: 35 988 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитним договором; 1 932 грн. 12 коп. - заборгованість по відсотках; 2 453 грн. 84 коп. - комісія та 800 грн. - штраф. Окрім того, 19.05.2015 року між сторонами укладено кредитний договір № 500977884, згідно якого [PERSON] отримала в банку кредит у розмірі 39 091 гривень 54 копійки на термін до 20.05.2020 року та зобов'язалась в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком 1 до нього - графіком погашення кредиту. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 03.06.2016 року становить 40 475 грн. 92 коп., яка складається з наступного: 24 218 грн. 87 коп. - заборгованість за кредитним договором; 1 419 грн. 61 коп. - заборгованість по відсотках; 3 836 грн. 12 коп. - комісія та 1001 грн. 32 коп. - штраф. Вважає, що позов [PERSON] про визнання вищезазначених кредитних договорів недійсними є необґрунтованим, оскільки їй було відомо про сукупну вартість кредиту на інші умови договорів, що стверджується підписом [PERSON] на кредитних договорах. Також, розділ 2 «Загальні умови кредитування в ПАТ «Альфа-Банк» не потребують окремого підпису позичальника , що передбачено п. 7 даних договорів. А тому представник ПАТ «Альфа-Банк» просить суд стягнути з [PERSON] 41 174 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором № 500976619 від 29.04.2015 року, 40 475 грн. 92 коп. заборгованості за кредитним договором № 500977884. від 19.05.2015 року та судові витрати по справах. Відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору № 500976619 від 29.04.2015 року і додатку № 1 до даного договору, що укладений між сторонами, [PERSON] отримала в банку кредит у розмірі 41 689 гривень 58 копійок із сплатою 15,99% річних за користування кредитом, на термін до 30.04.2020 року. [PERSON] отримала в банку кредит у розмірі 39 091 гривень 54 копійки із сплатою 15,99% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 20.05.2020 року, що стверджується кредитним договором № 500977884 від 19.05.2015 року та додатком № 1 до нього, що укладений між сторонами. Вищезазначені договори підписані [PERSON], що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та не заперечувалось самою [PERSON] У п.1 кредитного договору № 500976619 від 29.04.2015 року вказано, що цей договір складається з двох розділі, Розділ 1 «Базові умови кредитування» та Розділ « Загальні умови кредитування(рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які нероздільно пов'язанні між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід'ємну частину цього договору. Використання в подальшому тесті терміну «Договір» означає Розділ 1 та Розділ 2 у сукупності, а також усі додатки до нього. Згідно п. 5 даного кредитного договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує,що він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартості кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією надання якої передбачене ЗУ «Про захист прав споживачів», та нормативними документами НБУ, які йому роз'яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний; що він отримав свій примірник цього договору, що складається з першого та другого розділів та додатків до нього; що він в письмовій формі ознайомлений з Загальними умовами кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» та які йому роз'яснені, зрозумілі та з якими він цілком згодний. Пунктом 7 кредитного договору № 500976619 від 29.04.2015 року передбачено, що цей договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами Розділу 1 цього договору та скріплений печаткою банку. Інші аркуші не потребують додаткового (окремого проставлення підписів) сторін. Вищезазначені пункти містяться і в кредитному договорі № 500977884 від 19.05.2015 року, що підписаний [PERSON] Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 10 ЦПК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України. [PERSON] не представлено доказів, а судом не встановлено фактів недійсності правочинів: кредитного договору № 500977884 від 19.05.2015 року та кредитного договору № 500976619 від 29.04.2015 року в цілому, оскільки [PERSON] була ознайомлена із умовами укладених договорів та погодилась із ними, що стверджується їх підписанням останньою. Згідно розрахунку виданого ПАТ "Альфа-Банк", сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 500976619 від 29.04.2015 року станом на 30.06.2016 року становить 41 174 гривні 34 копійки, яка складається з наступного: 35 988 грн. 88 коп. - заборгованість за кредитом; 1 932 грн. 12 коп. - заборгованість по відсотках; 2 453 грн. 84 коп. - заборгованість по комісії; 800 грн. - штраф. Також у даному розрахунку вказана комісія за обслуговування кредитом, яка становить 7 529 грн. 20 коп. Згідно розрахунку виданого ПАТ "Альфа-Банк", сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 500977884 від 19.05.2015 року станом на 03.06.2016 року становить 40 475 гривень 92 копійки, яка складається з наступного: 34 218 грн. 87 коп. - заборгованість за кредитом; 1 419 грн. 61 коп. - заборгованість по відсотках; 3 836 грн. 12 коп. - заборгованість по комісії; 1001 грн. 32 коп. - штраф. Розмір комісії за обслуговування кредитом становить 9 151 грн. 96 коп. ПАТ «Альфа-Банк» надсилав вимоги [PERSON] про належне виконання умов кредитних договорів № 500976619 та № 500977884 та погашення заборгованості по даних кредитах, що стверджується вимогою про дострокове повернення кредиту від 25.07.2016 року та реєстром рекомендованих поштових відправлень № 644 і № 546. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки відповідно до умов кредитних договорів від 29.04.2015 року і 19.05.2015 року, що укладені між сторонами, банк надав [PERSON] кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями частини п'ятої статті 11, частин першої, другої, п'ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Судом встановлено, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику. При цьому банк нараховував, а [PERSON] сплатила комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позичальника, що є незаконним. Також, судом встановлено, що [PERSON] не виконала умови кредитного договору, чим допустила заборгованість, яка підлягає частковому стягненню із [PERSON], а тому суд вважає, що позов ПАТ «Альфа-Банк» слід задоволити частково.

Outcome: partial