Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №2912720080-003809 від 12.05.2018 року у сумі 23231 грн. 10 коп. Вимоги мотивовано тим, що між ТОВ «ФК є гроші» та [PERSON] укладено договір №2912720080-003809 від 12.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. ТОВ "ФК є гроші" було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3000,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Дата повернення позики не пізніше до 31.05.2018 включно. Розмір і порядок процентів встановлений даним Договором. Відповідно до умов Договору сума процентів за користування позикою становить 431,1 грн. за 20 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730% річних. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 3431,10 грн. Станом на 10.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості загальна сума якого складає 23231 грн. 10 коп. Оскільки, відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, заборгованість останньої перед ТОВ «ФК є гроші» станом на 10.10.2018 року склала 23231 грн. 10 коп., тому просять позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Поважність причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов до суду не подала. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем було укладено договір №2912720080-003809 від 12.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Даний було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. Статтею 12 даного закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі субєкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до Розділу 1 Договору, заявка - анкета в особистому кабінеті Клієнта на веб-сайті [PERSON], встановленої форми, яка виражає намір Клієнта/ отримати грошові кошти у позику та є невідємною частиною цього Договору та узгоджений Сторонами в Додатку 1 до цього договору. Договір №2912720080-003809 від 12.05.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджує досягнення всіх істотних умов договору. Згідно п. 2.1. Договору [PERSON] на умовах цього Договору надає Позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Повідомленням від 12.05.2018 року підтверджується, що ТОВ "ФК Є ГРОШІ" було перераховано на картковий рахунок Відповідача позику у розмірі 3000,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п.10.1.3. Договору Позичальник зобовязується вчасно повернути Позику та сплатити суму процентів за користування Позикою. Строк надання послуг за цим договором розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору (п.5.1 Договору). Строк, на який надається Позика за цим Договором становить 20 днів (5.2. договору). Дата надання Позики 12.05.2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 31.05.2018 року включно (п.5.4 Договору). [PERSON] має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок процентів встановлений даним Договором. Відповідно до умов Договору сума процентів за користування позикою становить 431,1 грн. за 20 днів. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (60,00 грн процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі Позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті Позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 3431,10 грн. Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування позикою, [PERSON] має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку Суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у [PERSON] або перерахування таких коштів на поточний рахунок [PERSON]. Згідно розрахунку пеня за несвоєчасне виконання боргових зобовязань складає 11880,00 грн. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, дане зобов'язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язання. Відповідно до п.3 ч.1ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526 ЦК України зобовязання за вказаним договором не виконувала. Таким чином,\~станом на\~10.10.2018\~року остання\~має заборгованість\~у сумі\~23231\~грн.\~10\~коп., яка\~складається ззаборгованості за кредитом 3000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8351,10 грн., заборгованості за пенею 11880,00 грн. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК є гроші» підлягає стягненню заборгованість на суму 23231,10 грн., в межах заявлених позовних вимог. У відповідності\~до положень\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню понесений\~ним документально\~підтверджений судовий\~збіру розмірі 1762,00 грн. Разом з тим, відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч.1 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відтак, з огляду на положення ст.137 ЦПК України, вимога позивача про стягнення суми понесених витрат на юридичні послуги в розмірі 1500 гривень, як компенсацію витрат, понесених ним у звязку з підготовкою позовної заяви та інших документів процесуального характеру, що здійснювалось не адвокатом, а ФОП [PERSON], задоволенню не підлягає. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial