Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач у жовтні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1/127-МК від 19.03.2008 року у розмірі 107471,65 дол. США; з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Судові витрати також просив покласти на [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 1/127-МК від 19.03.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит 64800 дол. США, зі сплатою за користування нею відсотків у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.03.2023 року. Проте, в порушення умов договору відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідачки [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, від 10 квітня 2012 року заочне рішення від 15 листопада 2011 року було скасовано. При новому розгляді справи представник позивача уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором 1/127-МК від 19.03.2008 року у розмірі 103478, 62 Дол. США, що за курсом НБУ складає 826949,39 грн.; з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Судові витрати також просив покласти на [PERSON]. Представник позивача судові засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача [PERSON] у судові засідання з'явився та заперечував проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки предмет застави, а саме нерухоме майно, було реалізовано, кошти від його реалізації надійшли на рахунок погашення боргу, отже позовні вимоги банку є безпідставними та задоволенню не підлягають. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до № 1/127-МК від 19.03.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит 64800 дол. США, зі сплатою за користування нею відсотків у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.03.2023 року. Кредит надавався на придбання жилої нерухомості (а.с.13). В забезпечення виконання зобов'язання про кредитному договору між сторонами було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого відповідачка надала в іпотеку належне їй нерухоме майно-трикімнатну квартиру загальною площею 67,5 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1/127-МК від 19.03.2008 року в сумі 72447,60 дол. США, що еквівалентно 557846,50 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру загальною площею 67,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ Приватбанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.65). 01 листопада 2011 року [PERSON] з [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Продаж зазначено квартири здійснений за ціною 180000,00 грн., які були сплачені в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1/127-МК від 19.03.2008 року (а.с. 75-76). Надалі відповідач [PERSON] перестала сплачувати платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки вважала, що позивач скористався своїм правом вибору способу судового захисту шляхом звернення на предмет іпотеки та виселення, а тому кредитні зобов'язання виконані нею в повному обсязі, на що посилався в свої запереченнях відносно позову представник відповідачки. Позивач вказує, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № 1/127-МК від 19.03.2008 року заборгованість за ним станом на 22.05.2012 р. склала 103478,62 дол. США, що еквівалентно 826949,39 грн., в тому числі 58983,67 дол. США - заборгованість за кредитом; 36787,94 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; сальдо прострочки - 1074,49 дол. США, 6632,52 дол. США - пеня та комісія за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Зобов'язання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, відповідно до якого розмір відповідальності поручителя перед кредитором становить 200 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до змісту ст. 3 Закону «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, оскільки позивачкою не належним чином виконувались зобов'язання за кредитним договором № 1/127-МК від 19.03.2008 року, строк виконання якого встановлено до 19.03.2023 року, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 22.05.2012 року в сумі 102404,13 доларів США, що за курсом НБУ №251/42 від 22.05.2012 року (7,9915) становить 818362,60 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 58983,67 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 36787,94 доларів США; пеня 6632,52 доларів США. Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідачки про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» втратив підстави звернення з даним позовом до суду, в зв'язку зі зверненням стягнення предмета застави, оскільки договір іпотеки дійсний до повного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за основним договором, за яким утворилася заборгованість, реалізація предмета застави не звільняє відповідачку від виконання своїх обов'язків за кредитним договором, отже позовні вимогу банку є обґрунтованими. Щодо стягнення з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн., то суд, приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 167 від 20.10.2010 року, яким передбачено стягнення з відповідачів суму 200 грн. не є багатостороннім договором, вважає, що у цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обстави суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, договір про оплату гонорару. Позивачем при новому розгляді справи не надавалися належні докази на підтвердження даної вимоги, отже вона задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з [PERSON] на його користь у розмірі 1820,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial