Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суд з позовом до [PERSON] про усунення від права на спакування. В обгрунтування позову вказувала, що спільно проживала із своїм батьком [PERSON] та своєю покійною матір`ю [PERSON] у житловому будинку за [ADDRESS] . Вказує, що мати хворіла інсулінопотребуючим цукровим діабетом важкої форми, а також перебувала на обліку в лікаря психіатра у зв`язку з психічними розладами. Позивачка зазначає, що у зв`язку з хворобою мати потребувала постійного стороннього догляду. Позивачка та її батько доглядали за матір`ю за її життя, кололи їй інсулін, готували їжу, прали білизну та одяг, водили на прогулянки тощо. Брат позивачки [PERSON] , який з 2003 року з ними спільно не проживав, під час хвороби матері ухилявся від надання їй допомоги, не давав коштів на придбання ліків, не відвідував її та навіть не цікавився станом її здоров`я. [INFO] матір позивачки померла, відповідач навіть не прийшов на похорони хоча про смерть матері був повідомленим. Так, після смерті матері позивачки відкрилася спадщина до складу якої увійшла частина житлового будинку за [ADDRESS] . Сторони по справі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері. Батько позивачки відмовився від спадкування після смерті дружини на користь позивачки. 18.01.2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області із заявою про прийняття спадщини. Відповідач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки значиться зареєстрованим за адресою місяця проживання спадкодавця та в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяви про відмову від спадкування. З викладених підстав позивачка просить суд усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті матері позивачки та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задоволити. Відповідач, який належним чином був повідомленим про день та час судового розгляду за викликом до суду не з`явився, не повідомив суду поважності причин своєї неявки, відзиву на позовну заяву не подавав. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Позивачка щодо такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено, що [INFO] померла мати сторін, що підтверджується копіями: свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] Серії [NUMBER] , свідоцтва про народження позивачки Серії [NUMBER] , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивачки від 19.05.2021 року. Після смерті матері позивачки [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшла частина житлового будинку за [ADDRESS] . Сторони по справі в рівних частках є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері. Батько позивачки [PERSON] відмовився від спадкування після смерті дружини [PERSON] на користь своєї доньки (позивачки по справі). 18.01.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області із заявою про прийняття спадщини. Відповідач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки значиться зареєстрованим за адресою місяця знаходження спадкового майна, тобто за адресою місця проживання спадкодавця до дня смерті, та в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяви про відмову від спадкування. Викладені обставини підтверджуються копіями матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] . За життя спадкодавець [PERSON] хворіла інсулінопотребуючим цукровим діабетом важкої форми, а також перебувала на обліку в лікаря психіатра у зв`язку з психічними розладами через що потребувала постійного стороннього догляду, що підтверджується довідками закладу охорони здоров`я від 03.12.2020 року. Позивачка та її батько [PERSON] доглядали за спадкодавцем за її життя, кололи їй інсулін, готували їжу, прали білизну та одяг, водили на прогулянки, забезпечували лікуванням тощо. Відповідач по справі [PERSON] , який є братом позивачки по матері та сином померлого спадкодавця [PERSON] з 2003 року фактично з матір`ю не проживав, знаючи, що мати хворіє ухилявся від надання їй допомоги, не давав коштів на придбання ліків, не відвідував матір та навіть не цікавився станом її здоров`я, не був на похоронах матері хоча був про це повідомленим. Викладені обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , які також показали, що є сусідами сторін та, що відповідач ухилявся від надання допомоги своїй хворій матері та не провідував її за місцем проживання, не цікавився станом її здоров`я та потребами в догляді, лікуванні, харчуванні та одязі, не прийшов на похорони матері. Свідок [PERSON] суду показав, що є чоловіком померлої [PERSON] та батьком позивачки. Показав, що спільно з позивачкою доглядав хвору дружину до дня її смерті, а відповідач [PERSON] будучи сином померлої [PERSON] з 2003 року фактично з матір`ю не проживав, знаючи, що мати хворіє ухилявся від надання їй допомоги, не давав коштів на придбання ліків, хоча мав можливість, оскільки працював та працює у Славутському комбінаті "Будфарфор" - на сьогодні "Геберіт") не відвідував матір та навіть не цікавився станом її здоров`я, не був на похоронах матері хоча був про це повідомленим. Відповідно до абзацу другого частини 3 статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. У своїх постановах від 30 серпня 2019 року у справі № 589/3209/16-ц, від 22 жовтня 2018 року у справі №644/7044/15-ц, Верховний Суд зазначав, що для задоволення позовних вимог про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: 1) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 3) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Позицією Верховного Суду безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. А ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином ухилення характеризується умисною формою вини. У справі № 727/3905/16-ц Верховний Суд зазначив, що правове значення при вирішенні спору має доведеність сукупності обставин: ухилення спадкоємця (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги: при можливості її надання спадкодавцю, який перебуває у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу; існує потреба спадкодавця в допомозі саме цього спадкоємця. Враховуючи викладене, оскільки [PERSON] потребувала утримання та допомоги у зв`язку з хворобою, а відповідач мав можливість утримувати її та надавати допомогу, однак, ухилявся від виконання цих обов`язків, суд вважає за необхідне позов задовольнити та усунути його від права на спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved