Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що постановою головного державного виконавця Торецького міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 липня 2021 року відкрито виконавче провадження (ВП № 66038062), за яким з позивача стягується заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» в розмірі 50975,00 (П`ятдесят тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок) грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, вчинений 24 травня 2021 року в місті Вишневе Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 50284, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 50975,00 (П`ятдесят тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок) грн. Вважає, що вказаний вище виконавчий напис, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не мав жодних підстав для вчинення відносно позивача виконавчого напису, через те що ТОВ «ВЕЛЛФІН» не надало\~належних документів,\~що свідчать\~про безспірність\~вимог. Крім того, зазначив, що підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за межами повноважень нотаріуса, оскільки приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, що видала виконавчий напис, здійснює свою діяльність у м. Вишневе Київської області, тож її повноваження не розповсюджуються на територію м.Торецьк Донецької області, де зареєстрований та фактично проживає позивач. Також, позивач обґрунтовує позов тим, що вчинення нотаріусом виконавчого напису на підставі копій договорів та договорів не посвідчених нотаріально, чинним законодавством не передбачено. У зв`язку з вищевикладеним, просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням справу розглядати без його участі, зазначив що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Представник відповідача - ТОВ «ВЕЛЛФІН» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не прибув з невідомої причини, відзив на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна в судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про дату, час і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи - Торецького міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідив матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянув надані докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого: Виконавчим написом приватного нотаріуса\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Олени Василівни,\~вчиненим 24\~травня 2021\~року в\~місті Вишневе\~Київської області,\~зареєстрованим в\~реєстрі за\~№ 50284,\~з [PERSON] \~ стягнено\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЕЛЛФІН» заборгованість\~в розмірі\~50975,00\~(П`ятдесят\~тисяч дев`ятсот\~сімдесят п`ять\~гривень 00\~копійок)\~грн. (а.с.8). Постановою головного\~державного виконавця\~Торецького міського\~відділу Державної\~виконавчої служби\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків)\~від 09\~липня 2021\~року відкрито\~виконавче провадження\~(ВП\~№ 66038062),\~за яким\~з позивача\~стягується заборгованість\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЕЛЛФІН» в\~розмірі 50975,00\~(П`ятдесят\~тисяч дев`ятсот\~сімдесят п`ять\~гривень 00\~копійок)\~грн (а.с.9). Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує таке: Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановленому законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно з пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~за скаргами\~на нотаріальні\~дії або\~відмову в\~їх вчиненні»\~№2\~від 31.01.92 при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджуєтьсядокументами. \~ \~ \~ \~Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У пункті 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 №6-887цс17. Окрім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р "Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Отже, на час розгляду справи судом Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише за Нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідач не довів факт укладення між ним та позивачем кредитного договору № 1219020 від 13 березня 2020 року, не надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором та докази про безспірність такої заборгованості. Приймаючи до уваги викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, в силу ст.\~141\~ЦПК України з відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір який було ним сплачено за подання позову в сумі 908,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved