Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] ПРИВАТБАНК /далі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК/ звернулося до суду з вищезазначеним позовом, та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 23.05.2007 року за період з 19.05.2008 року по 31.12.2014 року у розмірі 7412,45 грн, яка складається з наступного: 4304,01 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2279,28 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн штраф фіксована частина, 329,16 грн штраф (процентна складова), а також просить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн., посилаючись на те, позивач з 30.04.2009 року є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яким 23.05.2007 року було укладено з відповідачем [PERSON] кредитний договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом в заяві підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та Банком договір. Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється Банком і клієнт дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом, та інших витрат за договором. Відповідно до п.8.6 договору при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн плюс 5 % від суми позову. Але, в порушення умов договору, відповідач не надавав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами згідно договору, тобто свої зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31.12.2014 року виникла заборгованість у розмірі 8941,09 грн., яка складається з наступного: 1778,52 грн заборгованість за кредитом; 4883,29 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 2279,28 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Від цієї суми відраховується сума, яка станом на 18.05.2008 року становила 2357,80 грн (в тому числі: 1778,52 - заборгованість за кредитом, 579,28 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом), та була стягнута наказам Інгулецького районного суду від 17.06.2008 року. Різниця боргу за договором становить 6583,29 грн (4883,29 грн 579,28 грн - відсотки + 2279,28 грн комісія), а також відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховуються штрафи: 500,00 грн фіксована частина, 370,65 грн процентна складова. Загальна заборгованість за період з 19.05.2008 року по 31.12.2014 року становить 7412,45 грн. Цю суму, а також судовий збір у розмірі 243,60 грн позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку /а.с.47,49/, але в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.54/. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що в період з грудня 2007 року по лютий 2011 року, а потім з квітня 2011 року по грудень 2014 року він відбував покарання в місцях позбавлення волі, тому не мав можливості погашати кредит. До того ж, наказом Інгулецького районного суду від 17.06.2008 року з нього була стягнута заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 2278,29 грн. З того часу позивач більш не попереджав його про наявність боргу, не звертався до нього з позовом про стягнення заборгованості. До ознайомлення з матеріалами справи про наявність заборгованості не знав. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення з позовом до суду, тому просить у задоволені позову відмовити, про що надав письмову заяву /а.с.59/. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] також просить суд врахувати, що строк дії кредитного договору, укладеного між позивачем та [PERSON] закінчився у квітні 2009 року, позивач звернувся до суду тільки у лютому 2015 року, тобто після спливу встановленого законом трирічного строку позовної давності, тому просить застосувати строк позовної давності та відповідно до ст.267 ЦК України відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Вислухавши відповідача, його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 23.05.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК" (а.с.19,21,22) та [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру, який складається із заяви відповідача, Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою /а.с. 11-17/. Згідно договору відповідач отримав кредит на платіжну картку у розмірі 2000,00 грн, зі строком дії картки 2 роки, особисто підписав договір, тобто з умовами договору погодився, та зобовязався належним чином виконувати його умови /а.с.11/. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за відсотками за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 18.05.2008 року виникла заборгованість у розмірі 2357,80 грн (в тому числі: 1778,52 - заборгованість за кредитом, 579,28 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом), яку було стягнуто з відповідача наказом Інгулецького районного суду від 17.06.2008 року /а.с.6/. В наступному позивач продовжував нараховувати проценти та комісії за користування кредитом, а також штрафні санкції відповідно до умов договору. Згідно наданого позивачем розрахунку, за відповідачем рахується заборгованість за період з 19.05.2008 року по 31.12.2014 року, яка станом на 31.12.2014 року з врахуванням суми, що була стягнута судовим наказом від 17.06.2008 року, становить - 7412,45 грн, в тому числі: заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4304,01 грн.; 2279,28 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 329,16 грн штраф (процентна складова) /а.с.34,35/, з розрахунком суми заборгованості, суд погоджується. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору, про що свідчить вищезазначений розрахунок. Викладеним обставинам відповідають правовідносини по належному виконанню зобовязань та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання і наслідків, які виникають при неналежній відмові. При цьому судом перевірено строки звернення з позовом до суду, оскільки відповідачем надана заява щодо його застосування. Судом встановлено, що згідно з п.9.12 Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Строк дії договору відповідає строку дії картки. Відповідно до пункту 3.1.1 Правил користування платіжною карткою, строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця /у даному випадку 30 квітня 2009 року/. Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картковому рахунку та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором /а.с.16/. Зі змісту п.5.4 Правил вбачається, що строк погашення процентів по кредиту встановлено щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі місяць /а.с. 17/. Судом встановлено, що останній платіж за умовами договору відповідач здійснив 27.07.2007 року, після чого грошові зобовязання за договором не виконувались /а.с.7/. Судом встановлено, що з за заявою позивача 17.06.2008 року було видано судовий наказ, яким з відповідача була стягнута заборгованість, в тому числі за тілом кредиту у повному обсязі, ніяких заходів щодо повернення кредиту, позивач з того часу, тобто протягом 7-ми років, не приймав. У встановлений законом строк своїм правом по примусовому виконанню відповідачем зобовязання не скористався. Норми ст.256 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] 23.06.2015 року надав суду письмову заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин /а.с. 59/. Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом всього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному з платежів. Таким чином, враховуючи, що останній платіж був здійснений відповідачем 27.07.2007 року, судовий наказ видано 17.06.2008 року, та після цього позивач звернувся з позовом до суду тільки 11.02.2015 року, тобто поза межами строку, встановленого ст.257 ЦК України, суд вважає, що строк звернення з позовом до суду позивачем пропущений. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Оскільки позивачем ніякими доказами не підтверджено подовження строку договору карткового рахунку, заяв про поновлення строку звернення до суду з позовом від позивача не надходило, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed