Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації ЛМР про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] донька позивачки - відповідачка по справі народила дитину - [PERSON] , яка з народження проживала та була зареєстрована з позивачкою за адресою: [ADDRESS] разом з позивачкою, яка в свою чергу виховувала та доглядала онуку, однак після переїзду відповідачки на нове місце проживання, зв`язок з онукою та відповідачкою у позивачки був втрачений. У травні 2020 року вона випадково довідалась, що в серпні 2019 року відповідачка разом з своїм чоловіком та молодшою донькою виїхали за кордон, а старшу доньку [PERSON] залишили проживати з її хресною - [PERSON] , яка в свою чергу передала дитину матері [PERSON] - чоловіка відповідачки, яка згодом відвезла дитину неповнолітній [PERSON] , з якою онучка позивачки проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, у лютому 2020 року позивачка забрала онуку проживати до себе, оскільки [PERSON] є неповнолітньою, проживає разом з дідусем, а єдиними засобами для існування в неї були алміенти її батька та пенсія дідуся. Окрім цього, позивачка зазначає, що за весь час перебування за кордоном відповідачка не проявляла жодної турботи про життя та здоров`я доньки, матеріально не підтримувала таку, дитина потребує лікування, оздоровлення та регулярне медичне обстеження у зв`язку з наявним у неї серцевим захворюванням. Враховуючи викладене, просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягувати з такої на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю, просили такий задовольнити. Додатково пояснили, що не володіють інформацією про місцезнаходження відповідачки та її доходи. Позивачка зазначила, що відповідачка є її донькою, яка дитиною не піклується та не цікавиться, залишила доньку та виїхала за кордон. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча й була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, відзиву на позов суду не надала. Представник третьої особи органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Пояснив, що відповідачка двічі викликалась на засідання комісії з питань захисту прав дитини для надання пояснень, однак така на засідання не прибула та не повідомила про причини її відсутності. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] , яка являється донькою позивачки, проживає разом з нею, пояснила, що вона доглядала за дитиною, відповідачка жодним чином не цікавилась дитиною за час її перебування за кордоном, коштів на її утримання не передавала. Окрім цього, в судовому засіданні надала пояснення [PERSON] , яка є дочкою відповідачки та яка пояснила, що матір залишила її у 2019 році та поїхала за кордон, жодного разу їй не телефонувала. Окрім цього, пояснила, що не бажає повертатись до матері у зв`язку з тим, що така знущалась над нею, не надавала їй жодого матеріального забезпечення чи піклування. Щодо догляду та піклування зі сторони бабці [PERSON] пояснила, що за нею доглядають, купили їй новий одяг, проводять лікування у стоматолога та найняли їй репетиторів. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.11.2007 року, актовий запис №6899, батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №70 від 11.12.2018 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №913 від 20.05.2020 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту, затвердженого директором ЛКП "Львівський ліхтар" від 20.05.2020 року, [PERSON] , [INFO] проживала і проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довіреності, зареєстрованої за №49 від 06 серпня 2019 року, посвідченої секретарем Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] уповноважила [PERSON] отримувати її кошти в поштовому відділенні, для чого надала їй право подавати від її імені заяви, одержувати довідки та інші документи, розписуватись за неї в усіх видаї документів, а також виконувати усі інші дії та формальності, пов`язані з цією довіреністю. Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.91-1786/0/15-21 від 20.01.2021 року, [PERSON] перетинала кордон (напрям - виїзд) 08.09.2019 року у пункті пропуску "Шегині", іншої інформації не виявлено. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав за № 260001-вих.-6651 від 01.02.2021 року, комісія з питань захисту прав дитини Франківської районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із вимогами ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини, а відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. В силу вимог ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідачка по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування своєї дитини, перешкод у спілкуванні дитини з нею та прийманні участі матері в вихованні не було, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на неї законом. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із вимогами ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав відповідачки є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Разом з тим, на підставі ст.11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно із ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серіїї [NUMBER] від 22.05.2013 року. Як вбачається з доданої позивачою до матеріалів справи медичної документації, у [PERSON] з народження наявні дефекти міжпередсердної перегородки. Суд враховує, відповідно до\~ст.182 СК України, що позивачка, бабця [PERSON] яка проживає разом з нею, займається її вихованням, повністю утримує дитину. Відповідачка, мати дитини, ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню доньки. Також суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася не лише бабусею, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку матері. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини, ґрунтуються на вимогах закону, відповідачем не спростовано, відтак підлягають до задоволення. Разом з тим, відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому задовольняючи позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень. З наведених міркувань та

Outcome: approved