Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із указаним позовом в якому зазначила, що 29 березня 2013 року уклала договір з приватним підприємством «Борис+С» про оренду автомобіля з подальшим правом викупу. Предметом договору є передача у тимчасове користування з подальшим правом викупу автомобіля марки ВАЗ 21144, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. За словами позивача, згідно умов Договору автомобіль має використовуватися ним в якості проведення навчального водіння, проте орендований автомобіль відповідач використовував в якості отримання прибутку (експлуатація в службі таксі). Позивач [PERSON] зазначає, що відповідач ПП «Борис+С» із серпня 2014 року по даний час не виплачує їй кошти за оренду транспортного засобу У звязку з недотримання відповідачем умов договору оренди автомобіля щодо цільового використання транспортного засобу, позивач змушена була нервувати, отримала психологічний стрес, була порушена душевна і психічна рівновага. [PERSON] вказує, що одержала моральні страждання і переживання, які посилилися відмовою відповідача добровільно відшкодувати завдані матеріальні та моральні збитки. На підставі викладеного у позові, з урахуванням уточнених вимог, просила суд розірвати вищевказаний договір оренди автомобіля марки ВАЗ 21144, стягнути із ПП «Борис+С» заборгованість по оплаті оренди транспортного засобу із серпня 2014 року по квітень 2015 року в розмірі 13\~500 грн., моральну шкоду в розмірі 9 000 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Уточнили, що правовою підставою розірвання договору оренди є положення ст. 651 ЦК України, яка виразилась у несплаті відповідачем послуг за оренду автомобіля протягом 10 місяців підряд. Під судовими витратами та витратами на правову допомогу мався на увазі сплачений позивачем судовий збір. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Визнав, що підприємство заборгувало позивачу 20\~500 грн. за оренду автомобіля, яку обіцяв сплати до 29.03.2016 згідно умов договору. За словами представника відповідача, ПП «Борис+С» надає послуги таксі та при прийнятті на роботу майбутній працівник підприємства повинен пройти стажування у кількості 44 годин і саме виключно для проведення стажування використовувався автомобіль. Відповідач вважає, що [PERSON] не надала доказів заподіяння їй моральної шкоди, а тому в цій частині вимог слід відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 березня 2013 року [PERSON] уклала із приватним підприємством «Борис+С» договір оренди автомобіля в подальшому з правом викупу (по тексту Договір), за умовами якого позивач передала належний їй на праві приватної власності автомобіль марки ВАЗ 21144, реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, у тимчасове користування з подальшим правом викупу автомобіля (а.с. 6-8, 23, 43). Згідно п. 1.4 Договору автомобіль, що передається у позичку з правом подальшого викупу, використовується користувачем для проведення навчального володіння. При цьому у п. 2.3 Договору сторони встановили плату за транспортний засіб у розмірі 1000-1500 грн. на місяць до повного погашення вартості автомобіля, яку сторони визначили в сумі 40\~000 грн. Наданими представником ПП «Борис+С» копіями квитанцій, розписок та видаткових касових ордерів підтверджується сплата відповідачем на користь позивача 15\~505 грн. 03 коп. (а.с. 38-42). Згідно ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У постанові судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. по справі № 6-75цс13, найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції був зроблений правовий висновок про те, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Враховуючи положення ст. 651 ЦК України та з огляду на правову позицію Верховного Суду України суд першої інстанції вважає, що несплата відповідачем визначеної у п. 2.3 Договору плати за транспортний засіб протягом 8-9 місяців підряд є істотним порушенням договору, що завдало шкоди повивачу. Також судом приймається до уваги той факт, що за положеннями п. 5.4, 1.4 Договору гр. [PERSON] (позичкодавець) має право розірвання договору найму, якщо ПП «Борис+С» використовує автомобіль не за призначенням, тобто проведення навчального водіння. Представник відповідача заперечував в судовому засіданні факт використання автомобіля не за цільовим призначенням проте визнав, що зображений на фотознімках автомобіль (а.с. 9) є автомобілем позивача. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини суд вважає вимоги позивача щодо розірвання договору обґрунтованими та розриває договір оренди автомобіля в подальшому з правом викупу від 29 березня 2013 року, укладений між Приватним підприємством "Борис+С" та [PERSON] Відповідно до вимог ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Враховуючи визнання представником відповідача перед позивачем боргу по оренді автомобіля марки ВАЗ 21144, реєстраційний номер [NUMBER], в сумі 20\~500 грн. та з урахуванням уточнених позовних вимог суд задовольняє також позовні вимоги і в частині стягнення із ПП "Борис+С" на користь [PERSON] заборгованості по оплаті оренди транспортного засобу в сумі 13\~500 грн. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди у звязку із не доведенням позивачем в чому саме полягала заподіяна їй моральна шкода, якими саме неправомірними діями відповідача вона була заподіяна, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Окрім цього, позивач не зміг довести суду з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial