Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

· Позивач звернувся до суду з позовом до Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Вказав, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Яка проживала в с. Богданівка Знамянського району Кіровоградської області. по [ADDRESS]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,14 га, розташована на території Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. На зазначену земельну ділянку мати за життя отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак не встигла зареєструвати на своє ім'я право власності на зазначену земельну ділянку, тобто не здійснила державну реєстрацію успадкованого майна. Звернувшись у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, в зв'язку з не проведенням державної реєстрації вказаної земельної ділянки. Вважає, що оскільки є єдиним спадкоємцем після смерті матері, має право на отримання зазначеної земельної частки. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,14 га, кадастровий номер [NUMBER] розташовану на території Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просять суд справу розглядати за своєї відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] року і його матір'ю, згідно свідоцтва про народження є [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 06.05.2014 року. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.11.2011 року зареєстрованим в реєстрі за №2100, [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] отримала спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане на земельну ділянку [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER] загальна площа якої становить 5.14 га. в межах згідно з планом, що розташована на території Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації від 12.03.2002 року №99-р, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 29.03.2002 року Знам'янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та зареєстровано в Книзі записів реєстрації актів на право приватної власності на землю за №152 (а.с.8). З постанови державного нотаріуса Знам'янської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] відмовлено, оскільки [PERSON] не зареєструвала право власності на успадковане майно після смерті свого чоловіка, тому право власності на зазначену земельну ділянку у неї не виникло, що в свою чергу унеможливлює встановлення належності майна спадкодавцю (а.с.10). Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікату, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частина 1 ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно роз'яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак з незалежних від нього обставин не має можливості належним чином оформити своє право на спадщину після смерті матері, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця. Однак, судом встановлено, що за життя мати позивача отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER] загальна площа якої становить 5,14 га. в межах згідно з планом, що розташована на території Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації від 12.03.2002 року №99-р, що належала [PERSON], що підтверджує її право на зазначену земельну ділянку. Отже, зазначена ділянка входить до складу спадщини. В судовому засіданні наданими письмовими доказами, що є в матеріалах справи встановлено, що інших спадкоємців, крім позивача не має. Також в судовому засіданні встановлено неможливість оформлення права на спадщину іншим шляхом, крім як в судовому порядку, і воно не суперечить ст.328 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати суд вважає, віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.126, п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України, ст.ст. 1216, 1268, 1269, 1272 ЦК України,

Outcome: approved