Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу. Просив стягнути з відповідача 5\~910 грн. матеріальної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що 17.04.2014 року на перехресті вулиць Ватутіна-Щорса у м. Житомирі сталася ДТП за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Фольксваген» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та мопеда «Сузукі», д.н. АМ АА 3040 під керуванням [PERSON]. Дана ДТП сталася з вини водія [PERSON], що встановлено в судовому порядку та підтверджується постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 13.06.2014 року та з вини відповідача [PERSON]П, що підтверджується постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13.07.2016 року. На момент ДТП між ТОВ «Бі-Фарма» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-13-00477, предметом якого був транспортний засіб «Фольксваген» д.н. [NUMBER]. 24.04.2014 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 11820 грн. 22 коп. Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини двох учасників та в рівних пропорціях, просить стягнути з відповідача 50% суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5910,11 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач та його представник [PERSON] В судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не порушував Правил дорожнього руху, не встановлена його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, що виключає відповідальність в частині відшкодування шкоди в порядку регрессу. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги,\~\~яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що відповідно до довідки № 9375365, 17.04.2014 року на перехресті вулиць Ватутіна-Щорса у м. Житомирі сталася ДТП за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Фольксваген» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та мопеда «Сузукі», д.н. АМ АА 3040 під керуванням [PERSON]. (а.с. 11). ДТП сталася з вини водія [PERSON], що встановлено в судовому порядку та підтверджується постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 13.06.2014 року про визнання її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12). Зі змісту постанови Богунського районного суду м. Житомира від 13.07.2016 року щодо відповідача [PERSON] зокрема, як описової так і резолютивної частини не вбачається встановлення винності в ДТП водія мопеда «Сузукі», д.н. АМ АА 3040 [PERSON]. В постанові зафіксовано, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення дії [PERSON] були кваліфіковані за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.(а.с.13). Відсутні також докази щодо винності в даній ДТП обох водіїв у рівних пропорціях, як зазначено в доводах позивача. Дана обставина не знайшла підтвердження під час розгляду справи. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все що не має значення для вирішення справи по суті, дослідивши докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed