Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідач являється батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На даний час позивачка проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 6120/05-17 від 21.10.2021 року. До досягнення позивачкою повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання. На даний час позивачка є повнолітньою, та навчається на 2 курсі денного відділення Коледжу економіки і управління Приватного закладу вищої освіти "Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова", у зв`язку з чим не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Мати позивачки безробітня, матеріальної допомоги яку вона надає позивачці не вистачає. Відповідач добровільно допомоги на навчання та утримання позивачці надавати не бажає,\~що і\~змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не з`явилася, але надала суду заяву згідно якої просила справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об?ємі. Відповідач судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: відповідач являється батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). На даний час позивачка проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 6120/05-17 від 21.10.2021 року (а.с. 7). До досягнення позивачкою повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання. На даний час позивачка є повнолітньою, та навчається на 2 курсі денного відділення Коледжу економіки і управління Приватного закладу вищої освіти "Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова", що підтверджується довідкою № 225 від 26.10.2021 року (а.с. 8). Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов?язує обов?язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти. Докази, на які посилається позивач, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. При стягненні аліментів, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи вище викладене, відсутність доказів щодо можливості відповідача надавати допомогу на утримання своєї дочки, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення даного позову, тому в задоволені заявлених позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed