Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Снятинської ЦРЛ про скасування наказу № 226 від 28.11.2013 року "Про переведення лікаря-отоларинголога [PERSON].", визнання дій Снятинської ЦРЛ протиправними та відновлення становища, яке існувало до порушення, свої позовні вимоги мотивував тим, що з відповідачем він знаходиться в трудових відносинах з 18.08.1997 року. З 10.02.2003 року, на підставі Наказу №14-в від 10.02.2003 року він працює на 0,75 посади лікаря-отоларинголога дитячого та 0,25 посади лікаря-отоларинголога стаціонару Снятинської ЦРЛ. 28.09.2013 року позивача було попереджено про те, що у зв'язку із проведенням реорганізації отоларингологічної служби Снятинської ЦРЛ, з 01.12.2013 р. буде скорочено 0,25 посади лікаря-отоларинголога стаціонару Снятинської ЦРЛ. Наказом №226 від 28.11.2013 р. «Про переведення лікаря-отоларинголога [PERSON].» позивача було переведено на 0,75 посади лікаря-отоларинголога дитячого поліклінічного відділення з 02.12.2013 року. Позивач вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, відповідно до Наказу №14-в від 10.02.2003 року він працює на 0,75 посади лікаря-отоларинголога дитячого поліклінічного відділення, а тому на його думку прийняття даного наказу є необгрунтованим, а переведення його на цю ж посаду є незаконним. Також, позивач вважає дії Снятинської ЦРЛ щодо скорочення його на 0,25 посади лікаря-отоларинголога стаціонару Снятинської ЦРЛ незаконним. Так, звільнивши позивача з 0,25 посади лікаря-отоларинголога стаціонару, Снятинська ЦРЛ залишила на 0,25 даної посади іншого лікаря [PERSON], яка є особою пенсійного віку, та яка має спеціалізацію щодо лікування лишень дорослих. Натомість, як вважає позивач, він є лікарем-отоларингологом дитячим, його кваліфікація і продуктивність праці є вищими, і з огляду на те, що в стаціонарі Снятинської ЦРЛ лікуються і діти, доступу до лікування яких у [PERSON] немає, то дані діти можуть залишитися без медичного догляду, що є неприпустимим. Таким чином, на думку позивача, відповідач не мав права скорочувати його на даній посаді. Позивач також вказує на те, що на його утриманні є двоє неповнолітніх дітей, що на його думку, відповідно до ст.42 КзПп України надає йому перевагу у залишенні на даній посаді. На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправними дії Снятинської центральної районної лікарні щодо скорочення його на 0,25 посади лікаря-отоларинголога стаціонару Снятинської ЦРЛ, визнати незаконним та скасувати наказ № 226 від 28.11.2013 року «Про переведення лікаря-отоларинголога [PERSON]», відновити дію Наказу №14-в від 10.02.2003 року Снятинської ЦРЛ, відновивши його на 0,25 посади лікаря-отоларинголога стаціонару Снятинської ЦРЛ. Відповідач 10.02.2014 р. подав до суду заперечення на позовні вимоги [PERSON], яке мотивував тим, що дана позовна заява не може бути задоволена, оскільки відповідно до вимог Постанови Кабінету міністрів України від 28 червня 1997 року № 640 «Про затвердження нормативів потреб у стаціонарній медичній допомозі в розрахунку на 10 тисяч населення», та на виконання окремого доручення Снятинської районної державної адміністрації з метою зміцнення фінансово-бюджетної дисципліни розпорядників коштів, раціонального використання наявних ресурсів районного бюджету - Снятинською ЦРЛ було проведено аналіз роботи ліжок стаціонарних відділень ЦРЛ, встановлено, що в підрозділі ЛОР хірургічного відділення, психіатричного відділення, педіатричного відділення ефективність роботи ліжка за останні три роки становить 88%. Відповідно до проведеного аналізу було скорочено 10 наркологічних ліжок, 5 педіатричних ліжок, 5 офтальмологічних ліжок, 5 отоларингічних ліжок. В зв'язку з чим відповідно до Наказу МОЗ України № 33 від 23.02.2000р. «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я» було скорочено 0,25 посади лікаря-отоларинголога стаціонару Снятинської ЦРЛ. В підрозділі ЛОР-хірургічного відділення Снятинської ЦРЛ до скорочення посад було зареєстровано 0,5 посади лікаря-отоларинголога. Відповідно до кваліфікаційних вимог на посаді лікаря отоларинголога може працювати лікар який пройшов курси спеціалізації за спеціальністю «отоларингологія», з послідуючим підвищенням кваліфікації відповідно до умов Наказу МОЗ України від 19.12.1997р. № 359 «Про подальше удосконалення атестації лікарів». На вище згаданій посаді працювало два лікарі, а саме [PERSON] на 0,25 посади та [PERSON] на 0,25 посади. При розгляді кандидатур на скорочення було проведено розмову з вище згаданими лікарями. Запропоновано [PERSON] звільнитися з 0,25 посади лікаря-отоларинголога стаціонару Снятинської ЦРЛ так як вона пенсійного віку. На що [PERSON] заперечила і повідомила, що закону про звільнення пенсіонерів у зв'язку з пенсійним віком немає, та на даний час у неї склалися так сімейні обставини, що їй потрібно матеріально допомагати дітям, оскільки їх дитина, внук [PERSON] хвора - є інвалідом. [PERSON] - є лікарем першої кваліфікаційної категорії за спеціальністю «отоларингологія», має 43 роки стажу на посаді лікаря- отоларинголога. [PERSON] має сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю «отоларингологія», не атестований. Працює на посаді лікаря- отоларинголога 16 років. В підрозділі ЛОР хірургічного відділення Снятинської ЦРЛ лікуються тільки дорослі. Діти лікуються в дитячому відділенні так як оперативні втручання в умовах Снятинської ЦРЛ не проводяться. При потребі консультації лікаря-отоларинголога, консультацію надає лікар-отоларинголог дитячий поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ. Також відповідач вказує, що [PERSON] із сім'єю не проживає, на утримання дітей сплачує аліменти. Тому Снятинська ЦРЛ просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідача Снятинської ЦРЛ повністю позов заперечили. Дослідивши матеріали справи, а саме: Повідомлення в.о. головного лікаря Снятинської ЦРЛ Д.Грицюк лікарю-отоларингологу [PERSON]; Наказ по Снятиніській ЦРЛ № 226 від 28.11.2013 року «Про переведення лікаря-отоларинголога [PERSON].»; Копію трудової книжки [PERSON]; Сертифікат спеціаліста дитячої оториноларингології [PERSON] № 51019 від 29.10.2010 р.; Посвідчення №[NUMBER] лікаря [PERSON] за спеціальністю дитяча отоларингологія ІІ категорії від 13.12.2002 р.; Сертифікату №115 лікаря-спеціаліста [PERSON] за спеціальністю отоларингологія; Сертифікату № 149 лікаря-спеціаліста [PERSON] за спеціальністю отоларингологія; Диплом Чернівецького державного медичного інституту [NUMBER] лікаря-спеціаліста [PERSON]; Свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON].; Свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]; Копію звіту про роботи ЛОР служби за 2013 рік; Копію Виконавчого листа пр. справі №914/3366/2012 р. від 17.12.2012 р. про стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON]; Розпорядження №07-24/4602 від 13.06.2013 р. та №1159 від 20.02.2013 Головного державного виконавця щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей, реєстраційний номер виконавчого провадження: 36171282; Доповнення Снятинської ЦРЛ до заперечення на позовну заяву [PERSON] від 28.02.2014 р. про кількість пролікованих хворих лікарями ЛОР хірургічного відділення Снятинської ЦРЛ у 2013 р., відповідно до якого [PERSON] пролікувала 180 хварих, [PERSON] - 52 хворих, [PERSON] - 78 хворих; Відповідь Снятинської ЦРЛ №317/01 від 11.03.2014 р. на адвокатський запит [PERSON]. №01-03/14 від 03.03.2014 р. про те, що у Снятинській ЦРЛ протягом 2013 року на стаціонарному лікуванні на ЛОР ліжках хірургічного відділення Снятинської ЦРЛ знаходилося 103 дитини - суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст. 42 КЗпП України переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, відповідно [PERSON] має переважне право на залишення на роботі так, як вона є лікарем першої кваліфікаційної категорії і з більшою продуктивністю праці. А тому дії відповідача є законними та відповідають вимогам чинного законодавства України. У ст. 11 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у позові [PERSON] до Снятинської центральної районної лікарні про скасування наказу № 226 від 28.11.2013 року "Про переведення лікаря-отоларинголога [PERSON].", визнання дій Снятинської ЦРЛ протиправними та відновлення становища, яке існувало до порушення слід відмовити.

Outcome: dismissed