Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] з участю третьої особи Служби у справах дітей Городоцької районної державної адміністрація в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В обгрунтуванні позовних вимог покликається на те, що вона перебувала з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом перебуває на обліку в Городоцькому УПСЗН Львівської області. Відповідно до рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01.12.2014 року шлюб з відповідачем розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач, [PERSON], фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально доньку не утримує, не цікавиться їх життям та здоров'ям. Усі турботи по вихованню доньки та її матеріальне забезпечення, здійснює вона. Крім цього, відповідач відмовляється сплачувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду. В судове засідання позивач не з"явилася, надіслала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримує повному обсязі. Просить справу за її позовом розглядати у її відсутності, позовні вимоги задовольнити позбавити відповідача батьківських прав щодо їх неповнолітньої доньки. Представник третьої особи в судове засідання не з"явилася, надіслала на адресу суду заяву, у якій просить цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав розглядати у її відсутності, позовні вимоги та висновок комісії з питань захисту прав дитини від 22.11.2016 року підтримує. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних клопотань про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надіслав. Як вбачається з матеріалів справи, у номері 49(5598) газети "Високий замок" опубліковано оголошення про призначення судового розгляду та виклик відповідача, [PERSON] у судове засідання на 01.08.2017 року на 12 год.00 хв.. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.169 та ст.224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, та на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів постановити заочне рішення, проти чого не заперечила позивач . Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народженя виданого Комарнівською міською радою Городоцького району Львівської області серії [NUMBER] від 07 лютого 2011 року, актовий запис №07, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] її батьками значаться: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Як вбачається з рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу прізвище позивачу -присвоєно-[PERSON]. Неповнолітня [PERSON], [INFO], являється інвалідом перебуває на обліку в Городоцькому УПСЗН Львівської області, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 25.04.2012 року та потребує особливого догляду, дитина проживає разом з матір'ю, яка піклується про неї та забезпечує мматеріально. Віповідач донькою не цікавиться, аліменти на її утримання не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість по виплаті, що підтверджується довідкою про отримання аліментів від 13.09.2016року №09-67/16144 Яворівського РВДВС. Як вбачається з висновку комісії з питань захисту прав дитини Городоцької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 22.11.2016 року, така вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав, відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавляться її здоров'ям, матеріально не допомагає та тривалий час свідомо нехтує обов'язками по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої доньки. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Беручи до уваги п. 16 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. П.15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З пояснень позивача, представника третьої особи, та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню доньки, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, не забезпечує дітей матеріально, не піклуються про її життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток. Місце проживання та перебування відповідача [PERSON], який являється батьком неповнолітньої доньки невідоме. У зв'язку з цим, суд приходить до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям неповнолітньої доньки та виконувати свій батьківський обов'язок, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї доньки батьківського піклування, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved