Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач у справі звернувся із вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 28.03.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ПрАТ «СК «УСГ» було укладено договір авто каско №28-0199-0157/13/0149, предметом страхування є автомобіль «Фольксваген» д.р.н.[NUMBER]. 01.03.2014 року о 00 год.05 хв. в м. Києві по вул.. О.Теліги сталося дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів- "Хонда", державний номер [NUMBER], під керуванням водія - [PERSON], та "Фольксваген" державний номер [NUMBER], під керуванням - [PERSON] Позивач зазначив, що внаслідок ДТП, власнику автомобіля марки «Фольксваген» державний номер [NUMBER] - ТОВ «Порше Лізинг Україна» була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно рахунку від 04.03.2014 року становить 11 539,50 грн., (з вирахуванням безумовної франшизи - 1955,55 грн.). Позивач зазначив, що ПрАТ «СК «УСГ», за заявою Страхувальника, на підставі умов Договору та згідно з Законом України «Про страхування», виплатило в порядку ст.. 1191 ЦК України страхове відшкодування, а саме - 9543,95 грн., доказ сплати підтверджується платіжним дорученням №15211 від 25.06.2014 року. Позивач зазначив, що відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва, [PERSON], визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Позивач зазначив, що при дослідженні матеріалів справи з'ясувалось, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія ТЗ «Хонда» державний номер [NUMBER], застрахована не була, на підставі цього , після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» перейшло право зворотної вимоги до [PERSON] як особи відповідальної за завдані збитки. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив слухати справу за відсутностю представника позивача, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення суду. Позивач проти цього не заперчував. Судом встановлено, що 28.03.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ПрАТ «СК «УСГ» було укладено договір авто каско №28-0199-0157/13/0149, предметом страхування є автомобіль «Фольксваген» д.р.н.[NUMBER]. 01.03.2014 року о 00 год.05 хв. в м. Києві по вул.. О.Теліги сталося дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів- Хонда, державний номер [NUMBER], під керуванням водія - [PERSON], та Фольксваген державний номер [NUMBER], під керуванням - [PERSON] Судом встановлено, що що внаслідок ДТП, власнику автомобіля марки «Фольксваген» державний номер [NUMBER] - ТОВ «Порше Лізинг Україна» була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно рахунку від 04.03.2014 року становить 11 539,50 грн., (з вирахуванням безумовної франшизи - 1955,55 грн. Судом встановлено, що що ПрАТ «СК «УСГ», за заявою Страхувальника, на підставі умов Договору та згідно з Законом України «Про страхування», виплатило в порядку ст.. 1191 ЦК України страхове відшкодування, а саме - 9543,95 грн., доказ сплати підтверджується платіжним дорученням №15211 від 25.06.2014 року. Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва, [PERSON], визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Судом встановлено, що при дослідженні матеріалів справи з'ясувалось, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія ТЗ «Хонда» державний номер [NUMBER], застрахована не була, на підставі цього , після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» перейшло право зворотної вимоги до [PERSON] як особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодувння, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, завдала шкоди діяльністю, щодо його використання, зберігання або утримання, зобов»язана відшкодувати її на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved