Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася\~із позовом\~про визначення\~додаткового строку\~для\~ прийняття\~спадщини за\~законом,\~посилається на\~те,\~що 25.05.2014\~року померла\~мати позивачки\~[PERSON],\~після смерті\~якої відкрилась\~спадщина на\~земельну ділянку\~площею 1\~га,\~яка розташована\~на території\~Рівненської сільської\~ради Новоукраїнського\~району Кіровоградської\~області.\~За життя\~[PERSON]\~заповіту не\~склала,\~єдиною спадкоємицею\~ є\~позивачка,\~оскільки інші\~спадкоємці відсутні.\~Для отримання спадщини позивач не змогла вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору, оскільки не мала коштів для оформлення земельної ділянки, а також хворіла так як тяжко перенесла поховання матері. Позивач звернулась в нотаріальну контору з проханням розяснити їй порядок отримання спадщини. Там же їй повідомили, що нею пропущено термін на подачу заяви про прийняття спадщини, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], терміном один місяць. Позивач у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі. Заперечень щодо позову суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 25 травня 2014 року (а.с. 5). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] є власником земельної ділянки (кадастровий номер 3524085600:02:000:5179), площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.4). За життя [PERSON] заповіту не склала. Єдиною спадкоємецею є її донька [PERSON], інші спадкоємці відсутні. Згідно свідоцтва про шлюб позивачка дошлюбне прізвище "Бобир" після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка "Харченко" (а.с.6) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] в графі мати зазначено [PERSON], в графі батько [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч.1\~ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини, в зв'язку з хворобою, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки остання є спадкоємцем, не реалізувала належне їй право на прийняття спадщини внаслідок необхідності лікування, пропустивши визначений законом строк через наявність об'єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Згідно ст.3 Конституції України, людина визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно усталеної практики ЄСПЛ, при вирішенні майнових спорів, суди зобов'язані враховувати баланс між приватними та публічними інтересами. Згідно проголошеного принципу, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутніть при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави.

Outcome: approved