Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив\~\~\~ визнати договір про надання послуг з централізованого\~ водопостачання та водовідведення між КП «Водоканал» та [PERSON] укладеним\~ на умовах, передбачених\~ постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого\~ опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» з 2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є відповідальним квартиронаймачем та мешкає разом з сім»єю за адресою: [ADDRESS]. КП «Водоканал» надає їй та її сім»ї послуги з водопостачання та водовідведення шляхом постачання до Блоку питної води та прийому стоків. Вартість спожитої нею питної води та водовідведення , згідно приладу обліку нею сплачується до каси ТОВ «Грааль» , оскільки у неї немає окремого договору с КП «Водоканал» на постачання питної води та водовідведення. Разом з тим ТОВ «Грааль» не в повному обсязі перераховує отримані від неї та інших мешканців кошти на користь відповідача , оскільки у товариства арештовані банківські рахунки та є інші зобов»язання по оплаті податків та зборів. Через наявність заборгованості ТОВ «Грааль» перед відповідачем за спожиту нею воду , в будинку постійно здійснюється відключення від водопостачання. 25.05.2017 року на її звернення щодо ситуації з оплатою послуг водопостачання, ТОВ «Грааль» повідомило про те, що вона має право напряму звернутися до постачальника житлово-комунальних послуг та вимагати укладання прямого договору на постачання питної води та прийом стоків. 27.06.2017 року позивачка звернулася до КП «Водоканал» із заявою про укладення договору приєднання на постачання питної води та водовідведення, в якій вимагала укласти з нею як споживачем питної води у Блоку, договір приєднання з водопостачання та водовідведення в порядку, передбаченому ч.1 ст. 634 ЦК України , ст.. ст.. 20,26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , п. 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань ЖКГ України № 190 від 27.06.2010 року. Оскільки відповідач листом № 7962 від 20.07.2017 року відмовив їй в укладанні наведеного договору, вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року провадження по справі відкрито, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Грааль». 31.01.2018 року відповідач КП «Водоканал» надав відзив на позовну заяву, в якій в задоволенні позовних вимог просив відмовити, з тих підстав, що на сьогоднішній день КП «Водоканал» послуги з холодного водопостачання та водовідведення гуртожитку, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Руставі, буд. 12, надає ТОВ «Грааль» на підставі дічого договору № 109 від 01.01.2003 року, а тому КП «Водоканал» здійснює свої обов»язки з водопостачання гуртожитку на підставі договору з власником будівлі, який є споживачем послуг, крім того, між позивачем та відповідачем договірні відносини відсутні. 15.03.2018 року позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що ТОВ «Грааль» не має статусу споживача житлово-комунальних послуг, як зазначає відповідач у відзиві, і відповідно ТОВ «Грааль» не має права виступати стороною у договорі № 109 , поставляти мешканцям будівлі та позивачу за цим договором послуги з водопостачання, здійснювати будь-які нарахування за комунальні послуги. Крім того, посилання відповідача у відзиві на відсутність договірних правовідносин між позивачем та відповідачем є безпідставним, оскільки п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов»язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У наданих 03.04.2018 року запереченнях на відповідь позивача на відзив, КП «Водоканал» зазначило , що позивач не зазначає законних підстав для того, щоб договір між КП «Водоканал» та [PERSON] про надання послуг з водопостачання та водовідведення можна було визнати укладеним, оскільки КП «Водоканал» послуги надає до гуртожитку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Руставі , буд. 12 ТОВ «Грааль» на підставі діючого договору. Крім того, відповідач вказав на те, що не заперечує проти укладання окремого договору з мешканцями будинку , однак для цього необхідно визначити виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, щоб КП «Водоканал» мало змогу укласти відповідний договір з визначеним виконавцем, а також внести зміни у Договір № 109 в частині зменшення обсягів водопостачання і водовідведення, для чого ТОВ «Грааль» необхідно отримати додаткові технічні умови. У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог , надавши пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача у вступному слові просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві та запереченнях. Представник третьої особи ТОВ «Грааль» позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, з тих підстав, що через арешт рахунків підприємства ТОВ «Грааль» не має можливості виконувати зобов»язання за договором , який укладений з КП «Водоканал» , через що мешканці, зокрема, позивач, мають певні незручності. Суд, вислухавши учасників справи , дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Спірні правовідносини виникли між сторонами щодо визнання між сторонами укладеним договору про надання послуг з центрального постачання холодної води і водовідведення з 2012 року. Судом встановлено, що позивач зареєстрована та проживає в [INFO] в м Запоріжжя з 24.12.1998 року. Договором № 109 на постачання води та водовідведення від 01.01.2003 року , який укладений між ТОВ «Грааль» та КП «Водоканал» , а також додатковими угодами до нього , підтверджено, що КП «Водоканал» забезпечує ТОВ «Грааль» подачу води, а також прийом стічних вод з 01.01.2003 року по теперішній час за адресою: м. Запоріжжя, вул. Руставі, буд. 12, зокрема до квартири позивача [PERSON]. 04 травня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до ТОВ «Грааль» із заявою про надання роз»яснень, щодо можливості здійснення оплати за надані послуги з водопостачання напряму КП «Водоканал». 25.05.2017 року ТОВ «Грааль» надало відповідь на заяву позивача, в якій вказало, що КП «Водоканал» відхиляє пропозиції ТОВ «Грааль» щодо укладання прямих договірів між мешканцями як споживачами та постачальниками послуг , та запропонувало [PERSON] звернутися до КП «Водоканал» з вимогою укласти прямий договір на постачання питної води та прийом стоків. 27.06.2017 позивачка звернулася до КП «Водоканал» з вимогою укласти з нею , як споживачем питної води у жилому блоку № 12 в будинку 12 по вул. Руставі в м. Запоріжжя , договір приєднання з водопостачання та водовідведення в порядку, передбаченому ч.1 ст. 634 ЦК України, ст.. ст.. 20,26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» . 20.07.2017 року КП «Водоканал» за № 7962 надало відповідь на звернення [PERSON], в якій зазначило, що укладання індивідуальних договорів з фізичними особами можливо за наступних умов: визначення виконавця послуг з утримання будинків споруд та прибудинкової території відповідно до Наказу, надання зовнішніх водопровідних мереж від точки розподілу до мережі будинку визначеному виконавцю для утримання та укладання договору між КП «Водоканал» та визначеним виконавцем з визначенням істотних умов, згідно з порядком укладання договору; внесення змін у договір в частині зменшення обсягів водопостачання і водовідведення , на підставі вимог п. 3.8 «Правил користування» . На теперішній час між сторонами у справі не укладено договір надання послуг централізованого питного водопостачання та водовідведення , [PERSON] отримує послуги з водопостачання на підставі договору від 01.10.2003 року, який укладений між КП «Водоканал» та ТОВ «Грааль» та є чинним. Статтею 19 Закону України від 10 січня 2002 року N 2918-III "Про питну воду та питне водопостачання"(далі - Закон N 2918-III) передбачено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Тобто, Законом N 2918- установлено виключний перелік споживачів, з якими підприємства питного водопостачання укладають договори на надання послуг з питного водопостачання. Закон України "Про житлово-комунальні послуги"(далі - Закон N 1875-IV від 24 червня 2004 року) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Аналіз цього Законудає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Разом з тим ст. 4 Закону N 1875-IV від 24 червня 2004 рокупередбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. ЦК України ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пунктом 8 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» встановлено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно п. 4.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (надалі Правил) приєднання мереж водопостачання та водовідведення субспоживачів до мереж споживачів здійснюється згідно з порядком, наведеним у пунктах 4.1-4.6 цих Правил. Пунктом 4.8 Правил визначено, що виробник узгоджує приєднання водопровідних вводів субспоживачів до водопровідних мереж споживачів за умови наявності згоди споживачів. Відповідно до п. 4.1 Правила для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику необхідно отримати технічні умови. Пунктом 4.4 Правил передбачено, що виконання технічних умов є обов'язковим при розробленні проектів на об'єкти будівництва. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексупри укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Водночас ч. 1 ст. 19 Закону N 1875-IV від 24 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону N 1875-IV від 24 червня 2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону N 1875-IV від 24 червня 2004 року, постанови N 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача та виконавця послуг за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК Українита ст. ст. 19, 20 Закону N 1875-IV від 24 червня 2004 року. Разом з тим , судом встановлено, що наразі позивачу з 2012 року надаються послуги з водопостачання на підставі договору , який укладений між КП «Водоканал» та ТОВ «Грааль» , крім того , позивачем не надано належного обґрунтування щодо можливості визнання договору укладенним за відсутності замовлених ним технічних умов та визначення виконавця послуг . Розглядаючи справу суд встановив, що відповідач визнає право позивача за наявності певних умов на укладення договору, тобто право на укладення договору позивача не є порушеним. Обов'язок відповідача підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, що передбачено вищевказаним законом, підлягає виконанню у разі виконання обов'язку позивачами щодо отримання технічних умов (п.4.1 Правил). Встановлено, що позивач не отримав технічні умови для укладення договору про надання житлово-комунальних послуг , крім того, до теперішнього часу не внесені зміни до договору, який укладений з ТОВ «Грааль» . Суд не вбачає порушення прав, свобод чи інтересів позивача за наслідками розгляду цієї справи. На підставі викладеного суд війщов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог .

Outcome: dismissed