Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ВЕРОНА» звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 26.01.2019 між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту (Публічна пропозиція (Оферта). Згідно Заявки-приєднання № 393336 до Примірного договору про надання коштів, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, [PERSON] було підтверджено укладення з ТОВ «ФК «ВЕРОНА» Договору про надання коштів у позику на суму 3000 грн., із встановленим строком повернення до 23 лютого 2019 року та встановленими процентами за користування позикою, яка нараховується на суму позики, а у разі часткового погашення - на непогашену частину, що дорівнює - 1,90 % в день, що на рік становить - 693,5% . Після проведення верифікації та підписання [PERSON] Примірного договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (Публічна пропозиція (Оферта) ТОВ «ФК «ВЕРОНА», а також Заявки-приєднання № 393336 до Примірного договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (в електронній формі), ТОВ «ФК «ВЕРОНА» перерахувала грошові кошти на зазначений [PERSON] рахунок відкритий у банківській установі. Таким чином ТОВ «ФК «ВЕРОНА» виконала свої зобов`язання за вищевказаним договором та надало [PERSON] позику у формі безготівкового переказу грошових коштів. У той же час, [PERSON] обов`язки за вищевказаним договором належним чином не виконуються. Враховуючи викладене, представник позивача ТОВ «ФК «ВЕРОНА» просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ВЕРОНА» грошові кошти в сумі 9735 грн., з яких 3000,00 грн. основного боргу, 570,00 грн. проценти за користування, штрафні санкції 4244,00 грн., витрати по сплаті судового збору 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ВЕРОНА» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надало до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розгляд справи проводити у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки представник позивача ТОВ «ФК «ВЕРОНА» не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, тому суд вважав за доцільне провести заочний розгляд справи. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 26.01.2019 між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та [PERSON] було укладено договір на умовах фінансового кредиту (Публічна пропозиція (Оферта) № 393336 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та Заявка-приєднання до Примірного договору, який є невід`ємною частиною Примірного договору. На виконання п. 1.1. Примірного договору 26 січня 2019 року на картку клієнта в ПАТ «КБ «Приватбанк» позивачем були перераховані кредитні грошові кошти в розмірі 3000,00 грн., що підтверджується повідомленням системи прийому платежів «Plato» (ТОВ «Платежі Онлайн») від 14 травня 2019 року. Згідно з п. 1.4 Примірного договору позичальник зобов`язувався повернути отриманий кредит повністю разом з нарахованими процентами не пізніше визначеного в Заявці-приєднанні терміну у порядку, передбаченому Договором. Останнім днем повернення користування кредитом є 23.02.2019 року. Станом на день звернення до суду відповідач свої зобов`язання не виконав та грошові кошти не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. Уклавши договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текс яких розміщено на сайті позичальника Groshivsim.com. Згідно з п. 3.1 Примірного договору за користування Кредитом клієнт сплачує Товариству проценти від суми наданого Кредиту, розмір яких встановлюється в Завці-приєднанні. Проценти за користування Кредитом нараховуються у фіксованому незмінному розмірі за кожен день протягом усього періоду фактичного користування, але не більше строку, на який надається Кредит. Відповідно до п. 8.2 Примірного договору, уразі порушення Позичальником зобов`язання у вигляді несвоєчасного повернення або неповернення суми Кредиту та процентів за користування ним Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю пеню у розмірі 2,9% від суми неповерненого Кредиту за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При визначенні неустойки суд також враховує ст.551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Встановлено, що позивач нарахував відповідачу штрафні санкції в розмірі 4244 грн. Відповідно до роз`яснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через прострочене виконання зобов`язань). Між тим згідно з ч.3 ст.551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, обґрунтування позовних вимоги, суд приходить до висновку про зменшення пені та штрафів за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором до 1000 грн. При цьому судом враховуються відсутність в матеріалах справи доказів з боку позивача щодо завдання істотної шкоди невиконанням відповідачем умов договору. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «ФК «ВЕРОНА» підлягає стягненню сума у розмірі 4570,00 грн., з яких 3000,00 грн. - основна сума боргу, 1000,00 грн. - штрафні санкції, 570,00 грн. - проценти за користування грошовими коштами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ВЕРОНА» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн., які сплачено представником ТОВ «ФК «ВЕРОНА» за подання позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial