Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач в позовній заяві та його представник в судовому засіданні просять суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно після смерті [INFO] року [PERSON], яке складається із земельної частки (паю) селянської спілки "Заповіт", розміром 1,24 умовних кадастрових гектарів, вартістю 15093,17 грн., яка розташована на території Касперівської сільської ради, посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 02.07.1996 року, виданим на ім'я [PERSON]. Позивач та його представник покликаються на те, що позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті [INFO] року [PERSON], є таким, що прийняв спадщину, так, як постійно проживав із спадкодавицею на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї, але у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу на земельну ділянку не може оформити спадщину. Померла [INFO] року [PERSON] за життя прийняла спадщину - земельну частку (пай) селянської спілки "Заповіт", розміром 1,24 умовних кадастрових гектарів, вартістю 15093,17 грн., яка розташована на території Касперівської сільської ради та посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 02.07.1996 року після смерті [INFO] року свого чоловіка [PERSON], так як постійно проживала з ним на час відкриття спадщини, однак не встигла оформити документи на прийняте відповідно до закону спадкове майно, у зв'язку із смертю, яка сталась [INFO] року. Представник відповідача - Касперівської сільської ради Заліщицького району в судове засідання не з'явився, однак надіслав письмову заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, з позовом згідний та просить його задоволити. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного: відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивач та його представник покликаються на те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом від 11.03.2003 року, що посвідчений Касперівською сільською радою та зареєстрований в реєстрі за №12, після смерті [INFO] року [PERSON]. Також стверджують, що позивач являється таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як постійно проживав із нею на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї. При цьому позивач та його представник посилаються на довідку №232 видану 17.03.2016 року виконавчим комітетом Касперівської сільської ради Заліщицького району. Згідно ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також позивач зазначає в позовній заяві та його представник стверджує в судовому засіданні про те, що покійна [PERSON] за життя прийняла спадщину після смерті [INFO] року свого чоловіка [PERSON], оскільки постійно проживала із ним на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї. Однак, жодних доказів цьому представник позивача в судовому засіданні не представив, також таких доказів не містить позовна заява позивача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник відповідача - Касперівської сільської ради Заліщицького району у своїй письмовій заяві, надіслані суду, даний позов визнав. Згідно ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вважає, що визнання відповідачем позову не слід приймати, оскільки воно суперечить закону, зважаючи на положення ст.1277 ЦК України, відповідно до яких у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] року, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2016 року. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] року, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. До інформації про постійне проживання позивача із спадкодавцями на час відкриття спадщини, що відображена в довідці №232 виданій 17.03.2016 року виконавчим комітетом Касперівської сільської ради Заліщицького району, суд відноситься критично, оскільки вважає дану інформацію не підтвердженою та такою, що одержана із слів самого позивача. Жодним іншим чином позивач та його представник не довели факту проживання позивача з спадкодавицею, що в розумінні ст.1268 ч.3 ЦК України дало б йому змогу вважатись таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до роз'яснення наданого судам Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, зокрема п.9, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст.549 ЦК. Вказаним правом довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини позивач не скористався, не звернувшись до суду із заявою в порядку окремого провадження. В долученій до позовної заяви ксерокопії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] виданого 25.11.2008 року на ім'я [PERSON], відсутні аркуші із відміткою про реєстрацію місця проживання. Позивач в судове засідання не з'явився, побажавши, щоб дана справа слухалась у його відсутності, з участю його представника, цим самим унеможлививши подання суду, як доказу, оригіналу свого паспорта громадянина України. Відповідно до ст.ст.58, 64 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, письмові докази, як правило подаються в оригіналі, суд має право вимагати подання оригіналу. А, тому, суд вважає, що представником позивача не доведено в судовому засіданні того, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до п.3.1 абз.19 роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 - якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Крім цього, позивачем та його представником не надано суду відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON]. Відповідно до п.1 абз.12 роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 - у разі , якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Недоведеним в судовому засіданні також являється наявність предмету позову - земельної частки (паю), розміром 1,24 умовних кадастрових гектарів, з огляду на те, що відділ держгеокадастру у Заліщицькому районі на запит адвоката Голодена О.М. 15.09.2016 року за №29-1906-99.61-3156/2-16 надав відповідь про те, що витяг із Державного земельного кадастру неможливо сформувати, оскільки дані про вказану земельну ділянку відсутні в Національній кадастровій системі. Ксерокопію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 02.07.1996 року на ім'я [PERSON], суд як доказ не приймає, в розумінні ст.ст.58, 64 ЦПК України, зокрема, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, письмові докази, як правило подаються в оригіналі, суд має право вимагати подання оригіналу. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача являються недоведеними. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи те, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] року та [INFO] року відповідно, позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, що є підставою для відмови в задоволенні його позовних вимог. Вирішуючи згідно ст.88 ЦПК України питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. А, тому,

Outcome: dismissed