Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.06.2017 року розірвано. Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Рішенням Сторожинецького районного суду від 08.11.2012 року з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Рішенням Сторожинецького районного суду від 05.02.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 480 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, однак вказаних грошей не вистачає на утримання дітей, а відповідач має можливість сплачувати більший розмір аліментів так як виконує будівельні роботи на замовлення громадян, а враховуючи, що такі прибутки є неконтрольованими просила змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати із відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в сумі 1500 гривень, та на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти в сумі 1300 грн. Провадження у справі було відкрито 08.12.2017 року з призначенням судового засідання на 03.01.2018 р. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, направила на адресу суду письмову заяву про зменшення позовних вимог, просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в сумі 930 (дев'ятсот тридцять) гривень та на утримання сина [PERSON] в сумі 746 (сімсом сорок шість) гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Просила справу розгляданути у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та без відповідача. Змінені позовні вимоги визнав. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, за умови, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що згідно Свідоцтв про народження (а.с.6, 7) матір'ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є позивач, а батьком - відповідач, який у відповідності до ст.180 СК України, проживаючи окремо від сім'ї, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір'ю. Рішенням Сторожинецького районного суду від 08.11.2012 року з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Рішенням Сторожинецького районного суду від 05.02.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 480 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В даний час відповідач офіційно не працює але працює по найму, його прибуток неконтрольований. Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінивши наявні обставини і докази, суд вважає, що вони свідчать про зміну матеріального та сімейного стану, і позивача і відповідача що в сукупності свідчить про законодавчо можливий перегляд раніше визначеного розміру аліментів, проти чого не заперечує і відповідач, визнавши позов в частині зміни розміру стягуваних аліментів. Суд знаходить, що таке визнання слід прийняти так як воно не порушує прав третіх осіб і не суперечить закону. Статтею182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Всі вказані обставини судом враховуються та крім цього суд бере до уваги, що статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в сумі 1492 грн., а для дітей віков від 6 років, в сумі 1860 гривень. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення саме в такому розмірі, яке їм зобов'язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Тобто, обов'язок забезпечення дитині, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів, справедливим і можливим до стягнення із відповідача. Суд вважає, що розмір аліментів має складатися із половини прожиткового мінімуму дитини і такий розмір аліментів в сукупності із обов'язком матері по утриманню дитини буде забезпечувати хоча б встановлений Законом прожитковий мінімум дитини сторін. Судові витрати суд покладає на відповідача, у зв'язку з тим, що дитина проживає з матір'ю, а у відповідача не встановлені будь-які інші грошові чи аліментні обов'язки.

Outcome: approved