Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про скасування заборони (архівного запису) на відчуження нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , накладену Тячівською державною нотаріальною конторою Закарпатської області 01 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження 3982286, здійснену на підставі повідомлення б/н Тячівського відділення Держбанку від 01 жовтня 1965 року, архівний номер: 3215178LVOV36, архівна дата: 21.01.2002, дата виникнення: 01.10.1965, №реєстра: 478238-206, внутр. №F301СЕ3622F32С333245, комментарій: 1155-125/1965. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті бабусі позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно заповіту вона є спадкоємицею будинку за адресою: [ADDRESS] , згідно заповіту від 30 травня 1998 року та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06 серпня 2018 року за №52861185. 12 листопада 220 року нею було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями. 23 лютого 2021 року під час звернення до приватного нотаріуса Бондар Е.Ш. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріусом було роз`яснено, що видати дане свідоцтво неможливо, позаяк на вказаний будинок накладена заборона відчуження (архівний запис), а підставою виникнення обтяження, накладеного Тячівською державною нотаріальною конторою є повідомлення б/н від 29 серпня 1964 року Тячівського міжколгоспбуду, реєстраційний номер обтяження 3978372 від 31 жовтня 2006 року та рекомендовано звернутися до суду. Представник позивачки - адвокат Гриму Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, позаяк державний нотаріус Немеш А.М. надіслала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Тячівської державної нотаріальної контори, при цьому зазначила, що розгляд справи залишає на розсуд суду. Заслухавши думку представника позивача - адвоката Гриму Т.В. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що бабусі позивачки [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 1978 року належала Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] , яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та 1/2 частина будинку - на підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 1967 року (а.с.23, 24, 25). Бабуся позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про її смерть (а.с.19). Після смерті бабусі [PERSON] позивач [PERSON] звернулася до Тячівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та у спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу за № 62807995, що стверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 28). Також судом встановлено, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки на вищевказаний будинок накладена заборона відчуження (архівний запис) - накладена Тячівською державною нотаріальною конторою Закарпатської області 01 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження 3982286, здійснену на підставі повідомлення б/н Тячівського відділення Держбанку від 01 жовтня 1965 року, архівний номер: 3215178LVOV36, архівна дата: 21.01.2002, дата виникнення: 01.10.1965, №реєстра: 478238-206, внутр. №F301СЕ3622F32С333245, комментарій: 1155-125/1965, в зв`язку з чим позивачу рекомендовано звернутись до суду для її скасування. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 лютого 2021 року за №245490775 стверджується, що на на житловий будинок [ADDRESS] , накладено арешт на підставі повідомлення б/н Тячівського відділення Держбанку від 01 жовтня 1965 року, вказану заборону реєстратором Тячівської державної нотаріальної контори зареєстровано 01листопада 2006 року за №3982286, архівний номер: 3215178LVOV36, архівна дата: 21.01.2002, дата виникнення: 01.10.1965, №реєстра: 478238-206, внутр. №F301СЕ3622F32С333245, комментарій: 1155-125/1965 (а.с.26-27). Листом Тячівського районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 11 березня 2021 року за №19.9-38/8030 стверджується, що станом на 11 березня 2021 року відповідно до бази даних АСВП,АСВП (Архів) та АСВП (спец розділ) та книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, відсутні відкриті та не завершені виконавчі провадження, щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , заборгованості на користь фізичних та юридичних осіб та інших майнових або аліментних зобов`язань, накладених судом та іншими особами. Відносно [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] Тячівським районним відділом виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) арешт на нерухоме майно не накладався. Також, встановлено, що станом на 11 березня 2021 року арештів та заборон на відчуження на житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , Тячівським районним відділом виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) не накладався (а.с. 30). Відповідно до листа Національного банку Україна вбачається, що АКАБ «Україна», який був правонаступником Держбанку, ліквідований ( а.с.31). Таким чином, встановлено, що інших кредиторів, які б належним чином звернулись до Тячівської районної державної нотаріальної контори із заявами в порядку ст.1281 ЦК України, немає. Відповідно дост. 317 ЦК України: власникові належать права: володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна маж право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат" нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, і ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна - житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] та, на який позивачка має право як спадкоємець майна померлої за заповітом, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 1 статті 2 ЦПК України визначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів позивача на прийняття спадщини у встановленому законом порядку після смерті бабусі, та враховуючи те, що Тячівська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити, скасувавши заборону на нерухоме майно відчуження житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] , накладену Тячівською державною нотаріальною конторою Закарпатської області 01 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження 3982286, здійснену на підставі повідомлення б/н Тячівського відділення Держбанку від 01 жовтня 1965 року, архівний номер: 3215178LVOV36, архівна дата: 21.01.2002, дата виникнення: 01.10.1965, №реєстра: 478238-206, внутр. №F301СЕ3622F32С333245, комментарій: 1155-125/1965. Судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved