Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач ПП «АГАТА» в особі директора [PERSON] звернувся до суду з позовом уточненим в ході розгляду справи, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] - 185 613,25 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, зокрема: 105 613,25 грн. - витрати понесені на ремонт сідлового тягача «МАN TGA 38.400»; 80 000 грн. - втрачений дохід та судові витрати в сумі 8 543, 20 грн., з яких: 3 534,20 грн. - судовий збір, 5 000 грн. витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 07 серпня 2015 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин, в с. Нагірне, Сколівського району Львівської області, на ділянці автодороги Київ-Чоп 685км+700м., відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який володів та керував транспортним засобом на законних підставах (водій приватного підприємства «АГАТА» - власника автомобіля), та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який як власник, на законних підставах володів та керував транспортним засобом. Внаслідок ДТП автомобіль «МАN TGA 38.400», який на праві власності належить Приватному підприємству «АГАТА», зазнав механічних ушкоджень, що завдало для позивача істотної майнової шкоди. Вказана ДТП відбулась внаслідок того, що відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5; Розділу 2 п.2.3 б), д); Розділу 10 п.10.1 та Розділу 12 п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме - проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, вибираючи швидкість, не врахував дорожню обстановку, пересікши при цьому вузьку суцільну лінію, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем [NUMBER], з причепом «ППЦ-Паливоцистерна», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] По даному факту 07.08.2015 року Сколівським РВ у Львівській області було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №12015140300000638. 12.08.2015 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв'язку із відсутністю в діях [PERSON] та [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, зокрема відсутності спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження. При цьому, в ході досудового розслідування встановлено факт порушення саме відповідачем вимог Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5; Розділу 2 п.2.3 б), д); Розділу 10 п.10.1 та Розділу 12 п.12.1 ПДР, що й стало причиною пошкодження транспортних засобів. У зв'язку з цим, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, прийнято рішення про направлення її копії до відділення ДАІ з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району УДАІ ГУМВСУ в Київській області для вирішення питання про притягнення Відповідача до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог Правил дорожнього руху України. По вказаному факту відносно відповідача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Факт порушення саме відповідачем [PERSON] вимог ПДР, що й стало причиною ДТП, та, відповідно його вина у завданні шкоди для Позивача, підтверджується наступними документами: - протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2015 року, складений слідчим СВ Сколівського РВ УМВСУ в Львівській області; - розпискою [PERSON] від 07.08.2015 року, якою останній письмово визнав факт спричинення ним ДТП та заподіяння ним матеріальної шкоди власнику автомобіля [NUMBER], та намір відшкодувати збитки; - постановою про закриття кримінального провадження №12015140300000638; - карткою обліку адміністративного правопорушення. Таким чином, викладене в своїй сукупності прямо підтверджує вину відповідача у спричиненні матеріальної шкоди Позивачу як власнику пошкодженого ним майна. В судове засідання призначене на 17.08.2017 року представник позивача ПП «АГАТА» - адвокат Кручок В.С. не з»явився, подав заяву за вх. №3679 від 16.08.2017 року про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задоволити. В минулих судових засіданнях уточнений позов підтримав з підстав викладених у заяві, вказав, що постановою Апеляційного суду Київської області від 26.08.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Шевченко М.В. в судове засідання не з»явились з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. Таким чином у судове засідання не з'явилися всі учасники процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що уточнений позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин, в с. Нагірне, Сколівського району Львівської області, на ділянці автодороги Київ-Чоп 685км+700м. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який володів та керував транспортним засобом на законних підставах (водій приватного підприємства «АГАТА» - власника автомобіля), та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який як власник, на законних підставах володів та керував транспортним засобом. По даному факту 07.08.2015 року Сколівським РВ у Львівській області було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №12015140300000638. 12.08.2015 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв'язку із відсутністю в діях [PERSON] та [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, зокрема відсутності спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження. 29.07.2016 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області провадження по справі відносно [PERSON] за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 26.08.2016 року постановою Апеляційного суду Київської області постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2016 року прийняту відносно [PERSON] - скасовано. Прийнято нову постанову, якою [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У відповідності до п.7 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито у зв»язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Вищезгаданою постановою встановлено, що 07 серпня 2015 року приблизно о 16 год. 30 хв., [PERSON] керуючи автомобілем «Шевроле Малібу», державний номерний знак [NUMBER] в с. Нагірне, Сколівського району Львівської області, на автодорозі Київ-Чоп на заокругленні дороги, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, невірно вибрав безпечну швидкість руху, втратив контроль над рухом автомобіля, що призвело до виїзду на смугу зустрічного руху та зіткнення керованого ним автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З врахуванням вищенаведеного вина відповідача [PERSON] у вчиненні правопорушення та спричиненні шкоди позивачу, внаслідок вказаної ДТП встановлена вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили та відповідно доч.4 ст. 61 ЦПК України є обовязковими для суду при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої таке судове рішення постановлене. Зважаючи на встановлення вини у вчиненні ДТП відповідача [PERSON] та спричиненні ним шкоди позивачу доказуванню підлягають обставини, що стосуються розміру відшкодування шкоди, відповідальності за таку, зобов»язання, що виникають у звязку з цим, інші обставини, що мають істотне значення. Внаслідок ДТП автомобіль «МАN TGA 38.400» зазнав механічних ушкоджень, вартість яких, відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту сідлового тягача «МАN TGA 38.400», р.н. [NUMBER], складає 258 874,84 грн. 83 коп. Відповідно до договору на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів №0450- ТО від 09.09.2015 Позивачем фактично сплачено для ТДВ «Львіська автобаза №1» за ремонт автомобіля сідлового тягача «МАN TGA 38.400», р.н. [NUMBER], - 153 813 грн. 25 коп. Також, позивачем було понесено витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту сідлового тягача «МАN TGA 38.400», р.н. [NUMBER] в розмрі 1800 грн., що стверджується Актом №854 прийому-передачі виконаної роботи від 11.08.2015 року та платіжним дорученням №109 від 11.08.2015 року. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована ПрАТ "Європейський страховий альянс" згідно Полісу №АІ/8570797 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на суму 50 000 гривень за шкоду заподіяну майну. 26.10.2016 року ПрАТ "Європейський страховий альянс" відшкодовано позивачу в межах суми страхових виплат 49490 гривень (за мінусом франшизи за полісом у розмірі 510 грн.) за шкоду заподіяну майну внаслідок ДТП (платіжні доручення за №265 від 26.10.2016 року та №270 від 31.102.106 року). Відповідно до ч.1 ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1122 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Водночас, відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Водночас, відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки, автомобіль [NUMBER], внаслідок експлуатації якого Позивачу спричинено матеріальну шкоду, належить на праві власності Відповідачу, який безпосередньо і здійснював керування ним в момент завдання шкоди, тобто на відповідній правовій підставі володів ним у цей момент - шкода завдана Позивачу повинна бути відшкодована саме Відповідачем [PERSON] у розмірі 105 613 грн 25 коп., яка складається із 103 813 грн. 25 коп. витрати понесені позивачем за ремонт сідлового тягача (153813 грн. 25 коп.- 50 000 гривень = 103 813 грн. 25 коп., де 153813 грн. 25 коп.- витрати на ремонт, 50 000 гривень страхове відшкодування) та 1800 гривень витрати позивача за проведення оцінки відновлювального ремонту сідлового тягача. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] понесені збитки у вигляді втраченого доходу у розмірі 80 000 гривень, який позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене. Суд, вважає, що така вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2015 року між приватним підприємством «Агата» (Орендодавець) в особі директора [PERSON], що діяв на підставі Статуту з одного боку, і Дочірнім підприємством «Авіком-Рівне» (Орендатор), в особі директора [PERSON], що діяв на підставі Статуту укладено Договір №1-15/08-О оренди автотранспортного засобу, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове користування автомобіль [NUMBER], ППЦ 30-64229 д.н.з. [NUMBER]. Згідно п.п. 1.4, 1.5, 4.1 Договору автомобілі мали бути передані Орендарю протягом трьох днів з дня підписання Договору. Передача автомобілів в оренду оформляється актом. Термін оренди складає 4 місяці з 10 серпня 2015 року до грудня 2015 року. Орендна плата сплачується Орендарем щомісячно в сумі 40 000 гривень. Як зазначалось вище 07 серпня 2015 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин, в с. Нагірне, Сколівського району Львівської області, на ділянці автодороги Київ-Чоп 685км+700м. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який володів та керував транспортним засобом на законних підставах (водій приватного підприємства «АГАТА» - власника автомобіля), та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який як власник, на законних підставах володів та керував транспортним засобом. У зв»язку із даною дорожньо-транспортною пригодою не відбулась передача в оренду автомобілів згідно Договору №1-15/08-О від 01.08.2015 року. 10 серпня 2015 року за вих. №345-01/08 директор ПП «Агата» [PERSON] надіслав директору ДП «Авіком-Рівне» [PERSON] повідомлення про неможливість передачі в оренду транспортного засобу MAN TGA 33.400, д.н.з. [NUMBER], так як він потребує відновлювальних робіт і знаходиться в неробочому стані у зв»язку із дорожньо- транспортною пригодою, яка відбулась 07.08.2015 року. В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі до договору №1-15/08-О від 01.08.2015 року оренди транспортного засобу, з якого вбачається, що 12.10.2015 року Приватне підприємство «Агата» (Орендар) в особі директора [PERSON], що діє на підставі Статуту з одного боку, і Дочірне підприємство «Авіком-Рівне» (Орендар), в особі директора [PERSON], що діє на підставі Статуту, з іншого боку, склали акт, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове користування автомобілі: Вантажний-С сідловий тягач MAN TGA 33.400, д.н.з. [NUMBER], напівпричіп паливо-цистерну ППЦ 30-64229, д.н.з. [NUMBER]. У Орендаря відсутні претензії, щодо технічного стану та комплектності автомобіля. Відтак, судом встановлено, що позивач недоотримав дохід у розмірі 80 000,00 грн., який міг отримати на підставі договору оренди автотранспортного засобу № 1-15/08-О, що був укладений 01.08.2015 з Дочірнім підприємством «Авіком-Рівне» та передбачав передачу сідлового тягача «МАN TGA 38.400», р.н. [NUMBER], з причепом «ППЦ- Паливоцистерною», р.н. [NUMBER], у платне користування з 10 серпня 2015 року строком на 3 місяці. Відтак дана вимога підлягає задоволенню, а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути 80000 гривень втраченого доходу. З врахуванням наведеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 185613 грн. 25 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, з яких 103 813 грн. 25 коп. витрати понесені позивачем за ремонт сідлового тягача 1800 гривень витрати позивача за проведення оцінки відновлювального ремонту сідлового тягача та 80000 гривень втраченого доходу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного підприємства «АГАТА» підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, який, у даному випадку, складає 3534 грн. 20 коп. та 5000 гривень витрат на правову допомогу, оскільки такі документально підтверджені.

Outcome: approved