Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач мотивує позов тим, що з [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1138/82/42317 про надання відповідачу споживчого кредиту в сумі 39500,00 доларів США на строк до 21 травня 2018 року з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,00 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом, відсотками та комісією шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до графіку. Додатковою угодою № 014/1138/82/42317/81-1-0-00/7856 від 08 липня 2014 року до кредитного договору № 014/1138/82/42317 від 21 травня 2008 року строк повернення кредиту був збільшений до 21 травня 2020 року. Оскільки всупереч умовам вищевказаних договорів своїх зобов'язань відповідач належним чином не виконав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 29401,10 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 629073,20 грн., а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача Онищук С.В. підтримав позов з наведених в ньому підстав. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що працює над питанням погашення заборгованості перед банком. Суд, заслухавши представника позивача Онищука С.В., відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 21 травня 2008 року було укладено кредитний договір № 014/1138/82/42317 (а.с.6-14), згідно з умовами якого відповідачу надавався споживчий кредит в сумі 39500,00 доларів США на строк 120 місяців до 21 травня 2018 року з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,00 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом, відсотками та комісією шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до графіку (а.с.17-28). Крім того, додатковою угодою від 08 липня 2014 року до кредитного договору від 21 травня 2008 (а.с.29-32) стверджується, що на період з 25 листопада 2010 року по 24 листопада 2011 року позичальник та банк домовилися зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту та змінити строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів. Строк повернення кредиту був збільшений до 21 травня 2020 року (а.с.33-34). У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Вимогою про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором від 05 червня 2015 року встановлено, що [PERSON] був попереджений про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором /а.с.35/. У результаті неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору від 21 травня 2008 року виникла заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком /а.с.6-9/, станом на 14 серпня 2015 року, становить 29401,10 дол. США, що в еквіваленті курсу НБУ становить 629 073,20 грн., а саме: 23 162,25 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 495 585,22 грн., - заборгованість за кредитом; 2 096,66 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 44 860,66 грн., - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4 142,19 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 88 627,32 грн., - заборгованості по пені. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Таким чином, сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем у розмірі 3654,00 грн. за сплату судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved