Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою про відшкодування шкоди, в обґрунтування якої зазначив, що 10.04.2013 року на перехресті вул. Виконкомівської та вул. Комсомольської у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода між транспортними засобами «Mercedes-Benz», державний номер [NUMBER], який знаходиться під керуванням [PERSON], та транспортним засобом «Форд», державний номер [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24.05.2013 року [PERSON] було визнано винним у ДТП. Відповідно до закону відповідальність водія та власника автомобіля «Форд», державний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «УАСК АСКА», який був дійсний на дату ДТП. 15.04.2013 року позивач звернувся до Дніпропетровської філії ПАТ «УАСК АСКА», де написав заяву про виплату страхового відшкодування, але на даний час матеріальна шкода виплачена позивачу не була. Позивач просив суд стягнути солідарно з ПАТ «УАСК АСКА» та [PERSON] на його користь 8979,99 гривень матеріальної шкоди, в тому числі невиплачені суми страхового відшкодування в розмірі 8128, 40 гривень, пені - 691,92 гривень, 3% річних - 159,67 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав у ньому викладених. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що на його думку завдану матеріальну шкоду повинна відшкодувати страхова компанія ПАТ «УАСК АСКА». Представник відповідача ПАТ «УАСК АСКА» у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення в яких просив у задоволенні вимог позивача відмовити в повному обсязі. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди": розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що 10 квітня 2013 року на перехресті вул. Виконкомівської та вул. Комсомольської в м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Mercedes-Benz», державний номер [NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 травня 2013 року відповідно до якої винним у скоєні ДТП визнано [PERSON], копія постанови міститься в матеріалах справи (а.с.63). На момент ДТП позивач керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номер [NUMBER], без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «УАСК АКСА» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 лютого 2013 року, серія AB №4377752. Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія AB №4377752 був діючим на момент ДТП (а.с. 47). Оскільки відповідальність заподіювача шкоди застраховано у ПАТ «УАСК АКСА», 15 квітня 2013 року позивачем було направлено Заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних у такому випадку документів, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 43,44). Огляд транспортного засобу позивача відбувся 22.04.2013 року. Відповідно до висновку №22-04-12 про оцінку вартості матеріальної шкоди, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7-9) від 10 квітня 2013 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП належного позивачу автомобіля «Mercedes-Benz» становить 8128,40 гривень. Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів із дня прийняття відповідного рішення. Проте, станом на дату подання позовної заяви страхового відшкодування позивачем не отримано. Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. На підставі викладеного розмір матеріальної шкоди з урахуванням пені та 3% за прострочення виплати становить 8979,99 гривень, з яких 691,92 грн. пеня за період з 04.09.2013 року по 30.04.2014 року; 159,67 гривень - 3% річних за прострочення виконання зобов'язань за період з 04.09.2013 року по 30.04.2014 року. Матеріальна шкода, відшкодування якої не покривається страховим відшкодуванням по Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] позивачу не відшкодована. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Також, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оцінюючи позовні вимоги в частині вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних та достатніх доказів спричинення відповідачами йому такої шкоди. Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова компанія повинна нести відповідальність за шкоду завдану автомобілю позивача, окрім франшизи в розмірі 510 гривень. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума страхового відшкодування заподіяної шкоди майну зменшується на розмір франшизи. Відповідно до зазначеної норми закону франшиза встановлюється в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до полісу сума франшизи становить 500 грн. Статтею 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи. Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст.9 Закону України " Про страхування " : страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого об'єкта, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки вина застрахованої особи визнана судом, то ДТП, що сталося 10 квітня 2013 року, відповідно до ст.6 Закону є страховим випадком, внаслідок якого у ПАТ «УАСК АСКА» настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно до ч.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума страхового відшкодування заподіяної шкоди майну зменшується на розмір франшизи. Таким чином, ПАТ «УАСК АСКА» зобов'язане сплатити на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 8489,59 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП належного позивача автомобіля «Mercedes-Benz» визначену експертом за мінусом франшизи). Відповідно до ч.36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи те, що заява про страхове відшкодування була подана позивачем страховику 15 квітня 2013 року, а останні документи необхідні для з'ясування розміру збитку були подані страховику 06.06.2013 року, страховик був зобов'язаний не пізніше як до 04.09.2013 року прийняти рішення про здійснення сплати страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, чи відмовити у здійснення сплати страхового відшкодування, про що повідомити заявника відповідно до ч.36.2. ст.36 Закону. Суд, приймаючи до уваги те, що цього страховиком зроблено не було, вважає, що ПАТ «УАСК АСКА» повинна сплатити позивачу пеню за період прострочення виконання зобов'язання з 04 вересня 2013 року по 30 квітня 2014 року становить 691,92 грн. Згідно розрахунку, три проценти річних у розмірі 159,67 грн. за прострочення виконання зобов'язань за період з 04.09.2013 року по 30.04.2014 року, разом сума матеріальної шкоди становить: 8128,40 грн. + 691,92 грн. + 159,67 грн. = 8979,99 грн. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином ПАТ «УАСК АСКА» має компенсувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі 8489,59 грн. Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] суму спричиненої шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з нього суму збитків в розмірі франшизи, передбаченої полісом обов'язкового страхування АВ 4377752 в розмірі 510 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial