Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачка просить визнати, що [PERSON] та [PERSON] втратили право на користування житловим приміщенням - будинком по [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що у вищевказаному будинку, який належить їй на праві власності, зареєстровані її чоловік [PERSON] та брат [PERSON]. 22.06.2002 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], під час спільного проживання відповідач був зареєстрований за вищевказаною адресою. 21.12.2011 року рішенням Звенигородського районного суду шлюб між ними розірвано та [PERSON] пішов жити до свої батьків в с. Козацьке Звенигородського району Черкаської області. В будинку приписаний також її брат [PERSON], який після одруження в 2005 році виїхав з будинку і на даний час не проживає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання вкотре не з'явилися про час і місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення повістки на судове засідання 08.04.2016 р. № 2020203413651 та № 2020203402323; рекомендованим повідомленням про вручення повістки на судове засідання 18.04.2016 р. № 2020203423088 та № 2020203413635; а также телефонограмним повідомленням № 694/1536/15-ц від 08.04.2016р. Жодних клопотань, заяв від відповідачів на адресу суду не надходило. Позивач [PERSON] не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідачів, суд постановив проводити судовий розгляд справи у відсутність відповідачів [PERSON] та [PERSON], неявка відповідачів не перешкоджає проведенню судового розгляду. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Витягом про державну реєстрацію прав, згідно якого власником будинку по [ADDRESS] являється [PERSON]. Відповідно до довідки № 713 від 09.09.2015 року, виданої виконавчим комітетом Стебнівської сільської ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані , але фактично не проживають за адресою: [ADDRESS]. Актом обстеження від 01.07.2015 року, складеним депутатом Стебнівської сільської ради, встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS]. Актом обстеження від 01.07.2015 року, складеним депутатом Стебнівської сільської ради, встановлено, що її брат [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається належним йому майном на свій розсуд. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до правил статей 71, 72 ЖК наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 ЖК України, тобто у разі відсутності протягом шести місяців з поважних причин. Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідачі не надали суду ніяких доказів з приводу збереження за ними права користування будинком, а також про те, що вони були відсутні з поважних причин понад один рік в зазначеному будинковолодінні. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні законні підстави для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: [ADDRESS] На підставі ст. ст., 71, 72, 163 Житлового кодексу України, ст. 317, 386, 391, 405 Цивільного Кодексу України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" та

Outcome: approved