Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.05.2016 між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Ілта» укладено договір добровільного страхування №28-0199-01409/0826, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER]. У період дії договору страхування застрахований автомобіль був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 30.09.2016 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», становить 44926,86 грн. Позивачем за заявою страхувальника відшкодовано суму страхового відшкодування на користь потерпілої особи у розмірі 44926,86 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму збитки у розмірі 44926,96 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн. Представник позивача Макєєв В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26.05.2016 між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Ілта» укладено додаток №28-0199-01409/0826 до Генерального договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №28-0199-01409 від 03.11.2015, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER]. Строк дії договору з 30.05.2016 до 29.05.2017 (а.с. 9). 05.09.2016 о 09 год. 04 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Хонда», д.н.з. [NUMBER], по вул. Новокостянтинівській в м. Києві, не врахувала дорожню обстановку в залежності від швидкості руху та стану транспортного засобу, не витримала безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 30.09.2016 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова набрала законної сили (а.с. 11). Згідно з ч.6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 05.09.2016 за участю автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER], та застрахованого автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], є водій [PERSON] Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З положень ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності до положень ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За приписами ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що шкоду заподіяно з вини відповідача, позивачем сплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 44926,86 грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (а.с. 4). З викладеного,

Outcome: approved