Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в якій вказала про те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 вересня 2012 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 1461. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] року. Сторони мешкають окремо і не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем і стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] року, у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до набуття повноліття дітей, також стягнути з [PERSON], ІПН: [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі 1312 гривень щомісячно на утримання дитини-інваліда - [PERSON], з дня подачі позову до досягнення дитиною шести років, а саме до [INFO] року. Позивач у судове засідання не з"явилася, але надала суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився, але надав суду заяву у якій позов визнав, просив слухати справу за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 07.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, за актовим записом №1461. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 10426; сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Сторони мешкають окремо і не ведуть спільного господарства. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага. На теперішній час діти проживають разом із позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідно до довідки №428 КУ "Дитяча міська поліклініка №6", донька [PERSON] перебуває на диспансерному обліку ( код захворювання G98.0 G40.5) та потребує домашнього догляду. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання сторін на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам а тому подальше збереження сім'ї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Із змісту ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved