Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути в свою користь борг за кредитним договором № б/н від 28.04.2010 року, в сумі 20145,55 грн. та понесені ним судові витрати у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 28.04.2010 року, у відповідності до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10\~300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті: http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за вищевказаним договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, станом на 04.10.2016 року, за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 20\~145,55 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 8382,70 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9527,35 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 800 грн., а також штрафів відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 935,50 грн. штрафу (процентної складової). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання не погашаючи заборгованості за вищевказаним договором, порушуючи умови вищевказаного договору. Враховуючи те, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, відповідач не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, подав суду клопотання у якому просить дану справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення заявлених позовних, відзначивши, що на даний час вона не працевлаштована та на її утриманні є діти шкільного віку, і вона не може погасити суму заборгованості. Інших мотивів заперечення позовних вимог не навела. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON], яка заперечила проти задоволення даного позову, розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 28.04.2010 року. Згідно вищевказаного кредитного договору позивач ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 10 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається із наявного в матеріалах справи кредитного договору № б/н від 28.04.2010 року, та доданого до нього витягу «Умов та правил надання банківських послуг» затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, банк щодо зміни кредитного ліміту керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Водночас, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbanlc.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. У відповідності до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.04.2010 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], заборгованість станом на 26.09.2016 року, становить 20\~145,55 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 8382,70 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9527,35 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 800 грн., а також штрафів відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 935,50 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою", боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Згідно п. 2.1.1.3.5 "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 28.04.2010 року, у відповідності до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак відповідач отримавши грошові кошти на умовах повернення, систематично порушує свої договірні зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку боржник добровільно не погашає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами кредитного договору № б/н від 27.04.2010 року передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі, як це було визначено кредитним договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 378 грн.

Outcome: approved