Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що квартира [ADDRESS] належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2012 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 10.07.2012 року № 336. На теперішній час в зазначеній квартирі зареєстрована відповідач її донька, яка фактично у вказаній квартирі не проживає з червня 2014 року, добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку, оскільки проживає в іншій країні, комунальні послуги не сплачує, чим перешкоджає їй як власнику квартири здійснювати право користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 69 в будинку № 12-а по пр. Московському м. Рубіжному Луганської області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засіданні відповідач не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення з відміткою «через не запит», причина неявки не відома. Інших відомостей про місце перебування чи місце роботи відповідача у суду немає. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення. 19 вересня 2017 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.07.2012 року та витягом про державну реєстрацію прав, виданим 16.07.2012 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради за № 34836549 (а. с. 5-6).\~ Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 06.06.2017 року № 201754888 у [ADDRESS], яка належить [PERSON], зареєстровані: [PERSON], [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (онука) (а.с. 9).\~ Актом від 20.06.2017 року щодо встановлення факту проживання за адресою: [INFO], встановлено, що [PERSON] в даній квартирі з червня 2014 року не проживає (а.с.10). Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідач дійсно з червня 2014 року не мешкає за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, [ADDRESS]. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Статтею\~41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до\~Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР\~"Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~ Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316, 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин. У звязку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником квартири, в якій залишається зареєстрованим відповідач, яка з червня 2014 р. в квартирі позивача не проживає. Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, не будучи власником квартири за адресою: [ADDRESS], але будучи зареєстрованою в ній, позбавляє власника даної квартири права вільно користуватися та розпоряджатися належною їй власністю. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved