Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , про скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки Позов мотивований тим, що вона є власницею земельної ділянки розміром 1.7000 га, кадастровий № 4822783500:14:000:0097, що розташована в межах території Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 257848, виданим Доманівською РДА 30.07.2012 року і зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 482270001001942. Маючи намір зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, [PERSON] звернулася у відділ у Доманівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, щоб отримати витяг з ДЗК. На звернення отримала відповідь, що в публічній кадастровій карті України на місці земельної ділянки з кадастровим № 4822783500:14:000:0097 зареєстрована земельна ділянка з кадастровим № 4822783500:14:000:0129 площею 1.65 га, яка належить іншій особі. При порівнянні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, було встановлено, що земельні ділянки розміщені в одному масиві і накладаються одна на одну по координатах . Відповідно до витягу із ДЗК земельна ділянка з кадастровим № 4822783500:14:000:0129 площею 1.65 га належить [PERSON] . Земельна ділянка була зареєстрована 11.07.2019 року відділом у Доманівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.04.2021 р. було скасовано державну реєстрацію земельної ділянки (запис про державну реєстрацію земельної ділянки від 11.07.2019 року) кадастровий номер 4822783500:14:000:0129, площею 1.6500 га, зареєстровану відділом у Доманівському районі Головного управління Дежгеокадастру у Миколаївській області 11.07.2019 року, що належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , жителю с. Мостове Доманівського району Миколаївської області. Скасовано рішення Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області № 29 від 13.12.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах території Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. У зв`язку з тим, що за [PERSON] зареєстроване право власності на земельної ділянки з кадастровим номером 4822783500:14:000:0129 і воно не припинене рішенням Доманівського районного суду від 14.04.2021 р. порушує право позивачки на державну реєстрацію належної їй на праві власності земельної ділянки, а тому позивач просить скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4822783500:14:000:0129, що належить [PERSON] . Позивачка в судове засідання не зявилася, її представник за дорученням [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить судові витрати відшкодувати їй за рахунок відповідачів.. У судове засідання, призначене на 03.11.2021 р., як і в попередні призначені судові засідання, відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив , відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст.\~223,\~ 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність відповідача, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до\~ст. 128 ЦПК України, за останнім відомим місцем реєстрації місця проживання (ч.9\~ст. 28 ЦПК), про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомив, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи наявність усіх умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власницею земельної ділянки розміром 1.7000 га кадастровий № 4822783500:14:000:0097, що розташована в межах території Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 257848, виданим Доманівською РДА 30.07.2012 року і зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 482270001001942. Для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, [PERSON] звернулася у відділ у Доманівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, щоб отримати витяг з ДЗК. З листа №14/142-20 від 23.07.2020 року вбачається, що в публічній кадастровій карті України на місці земельної ділянки з кадастровим № 4822783500:14:000:0097 зареєстрована земельна ділянка з кадастровим № 4822783500:14:000:0129 площею 1.65 га, яка належить іншій особі. При порівнянні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, було встановлено, що земельні ділянки розміщені в одному масиві і накладаються одна на одну по координатах . З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка з кадастровим № 4822783500:14:000:0129 площею 1.65 га належить [PERSON] та зареєстрована 11.07.2019 року відділом у Доманівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області. Згідно рішення Доманівського районного суду Миколаївської було скасовано державну реєстрацію земельної ділянки (запис про державну реєстрацію земельної ділянки від 11.07.2019 року) кадастровий номер 4822783500:14:000:0129, площею 1.6500 га, зареєстровану відділом у Доманівському районі Головного управління Дежгеокадастру у Миколаївській області 11.07.2019 року, що належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , жителю с. Мостове Доманівського району Миколаївської області. Скасовано рішення Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області № 29 від 13.12.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах території Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, судом встановлено, що з 30 липня 2012р. [PERSON] є власницею земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Земельній ділянки було присвоєно кадастровий номер 4822783500:14:000:0097 . Починаючи з 11.07.2019р., на зазначену земельну ділянку була здійснена державна реєстрація права власності за [PERSON] , з присвоєнням кадастрового номеру 4822783500:14:000:0129. Таким чином, з наведеного вбачається, що обставини, на підставі яких скасовано державну реєстрацію та скасовано рішення Мостівської сілсьької ради не підлягають доказуванню при розгляді справи. Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Так, відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Згідно з ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. З наведеного вбачається, що законом передбачено три випадки в яких державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону, а саме скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За правилами ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном. Разом з тим, статтею 41 Конституції України та статтею 321 ЦК України регламентовано принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. При цьому, суд враховує, що згідно абз. 3 ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів в рівних частинах, оскільки в діях кожного є вина, внаслідок чого виник даний спір.

Outcome: approved