Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 23.03.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя вони мають сина -[PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачем. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від сплати грошових коштів. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку та іншого доходу, щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини, та на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] надала письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Від відповідача [PERSON] також надійшла письмова заява, у якій він позов визнав, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина та дружини у зазначеному розмірі, просить розглянути справу за його відсутності. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 23.03.2012 року було укладено шлюб (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Своєю заявою, наданою суду, відповідач позов визнав, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина та дружини у зазначеному розмірі. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття передбачений ст. 180 СК України. Положеннями ч. 3 ст. 181 встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). За правилами ч. 1, 2 ст. 75 та ч. 2 ст. 84 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на аліменти має той з подружжя, який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи те, що законом встановлений обов'язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання сина та дружини, а у добровільному порядку він цього не робить, з огляду на те, що сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів, а також, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов у повному обсязі. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 243,60 грн. За таких обставин, оскільки позивач в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ, звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved