Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - позивач, ПрАТ «СК «АРКС»»), звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) суму страхового відшкодування в розмірі 16 895 грн. та суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 250558а9ко від 10.09.2019, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобіля марки «Seat Altea», д/н [NUMBER] . 17.12.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: «Seat Altea», д/н [NUMBER] , який належить страхувальнику - [PERSON] та автомобіля «Fiat Doblo» д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] . В результаті даного ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «СК «АРКС» т/з «Seat Altea», д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2020 у справі № 752/864/20 визнано гр. [PERSON] , під керуванням якого перебував автомобіль «Seat Altea», д/н [NUMBER] . Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі, а тому до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 16895 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за закінчення встановлено терміну зберігання». Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що 17 грудня 2019 року о 19 год. 50 хв. у м. Києві на проспекті В.Лобановського, 116 [PERSON] керуючи т/з «Fiat Doblo» д/н [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Seat Altea», д/н [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив пункт 13.1 правил дорожнього руху України /а.с.15/. Станом на день розгляду справи постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи убачається, що власником автомобіля «Seat Altea», д/н [NUMBER] є [PERSON] з якою 10.09.2020 було укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспортного засобу № 250558а9ко, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням вказаним автомобілем /а.с. 5-12/. 24 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу /а.с. 13/. 24.12.2019 ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» складено Акт огляду транспортного засобу «Seat Altea», д/н [NUMBER] (дефектну відомість) /а.с.17/. Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Seat Altea», д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП становить 16895, 00 грн. За страховим випадком позивачем складено страховий акт по договору страхування № ARX2531073 та на підставі платіжного доручення № 630 011 від 03.01.2020 потерпілій особі було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16 895 грн. /а.с. 18-20/. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved