Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить в рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 800003701 від 23 квітня 2008 року в загальному розмірі 3197011,68 гривень, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 394530,80 гривень; заборгованість за відсотками в розмірі 321268,80 гривень; сума пені в розмірі 2481212,08 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 4, яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,50 кв.м., житловою площею 17,90 кв. м., за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16, на користь позивача, шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна; виселити відповідачів з квартири № 4 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16, без надання іншого житла. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23 квітня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 800003701, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» надав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в розмірі 50000,00 доларів США на строк до 23 квітня 2023 року. В забезпечення прийнятих відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 800003701 від 23 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] 23 квітня 2008 року укладено договір іпотеки № 800003701-И, посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1428, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] (іпотекодавець) передав ПАТ «Альфа-Банк» (іпотекодержатель) в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 4, яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,50 кв.м., житловою площею 17,90 кв. м., за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16. Також відповідно до умов договору іпотеки № 800003701-И від 23 квітня 2008 року, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобовязання; у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов договору іпотеки; у інших випадках передбачених законодавством України. Відповідно до умов кредитного договору № 800003701 від 23 квітня 2008 року [PERSON] зобовязався в порядку та на умовах, що визначені вказаним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. У разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один місяць або істотного порушення умов кредитного договору та/або договору забезпечення ПАТ «Альфа-Банк» має право вимагати від [PERSON] дострокового виконання зобовязань за кредитним договором № 800003701 від 23 квітня 2008 року. [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 23 жовтня 2013 року має прострочену заборгованість: за кредитом в розмірі 49359,54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23 жовтня 2013 року складає 394530,80 гривень; за відсотками в розмірі 40193,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23 жовтня 2013 року складає 321268,80 гривень. Крім того, у звязку з систематичним порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та умов кредитного договору № 800003701 від 23 квітня 2008 року, йому зараховано неустойку пеню в розмірі 772509,93 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23 жовтня 2013 року складає 6174671,87 гривень. Для позасудового врегулювання відносин, які склалися у звязку з невиконанням зобовязань по кредитному договору [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень, але на час звернення до суду вимога не виконана. Враховуючи неодноразове порушення [PERSON] умов кредитного договору № 800003701 від 23 квітня 2008 року, позивач має право вимагати дострокового виконання ним своїх обовязків за вказаним кредитним договором та іпотечним договором № 800003701-И від 23 квітня 2008 року, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити це житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання такої вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. На виконання вимог закону, позивач направив відповідачам вимогу про добровільне виселення, яка була отримана ними особисто, але залишилась без задоволення. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву в якій підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, також просив розглянути справу за його відсутності Відповідач [PERSON], який діє від себе особисто та від імені малолітнього сина [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував, що має борг перед позивачем, але на його думку сума боргу значно менша, при цьому визнав, що не має свого розрахунку суми боргу. [PERSON] в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо рішення по справі поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 800003701, відповідно до умов якого, ЗАТ «Альфа-Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 50000,00 доларів США на строк до 23 квітня 2023 року, з процентною ставкою у розмірі 13,3 % річних. Відповідач [PERSON] зобовязався погашати суму кредиту та процентів за користування ним, оплатити вартість всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань у сумах та терміни, що передбачені Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком № 1 до цього договору та його невідємною частиною. У разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один місяць або істотного порушення умов кредитного договору та/або договору забезпечення ПАТ «Альфа-Банк» має право вимагати від [PERSON] дострокового виконання зобовязань за кредитним договором № 800003701 від 23 квітня 2008 року. Судом також встановлено, що 23 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 800003701-И, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1428, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] (іпотекодавець) у забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 800003701 від 23 квітня 2008 року передав ПАТ «Альфа-Банк» (іпотекодержатель) в іпотеку нерухоме майно, а саме: ізольовану квартиру № 4, яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,50 кв.м., житловою площею 17,90 кв.м., за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16 та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1422, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 23 квітня 2008 року, реєстр № 2857838. Відповідно до умов договору іпотеки № 800003701-И від 23 квітня 2008 року, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобовязання; у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов цього договору; у інших випадках передбачених законодавством України. ЗАТ «Альфа-Банк» повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 800003701 від 23 квітня 2008 року, відповідач [PERSON] кредит отримав, але погашення кредиту в строки та на умовах, що визначені у кредитному договорі не здійснював, у звязку з чим, станом на 23 жовтня 2013 року виникла заборгованість у загальному розмірі 3197011,68 гривень з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 49359,54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23 жовтня 2013 року складає 394530,80 гривень; за відсотками в розмірі 40193,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23 жовтня 2013 року складає 321268,80 гривень; пеня в розмірі 772509,93 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23 жовтня 2013 року складає 6174671,87 гривень, що підтверджено розрахунком заборгованості за кредитом, виконаним станом на 23 жовтня 2013 року. ПАТ «Альфа-Банк» на адресу відповідачів направляв лист-вимогу вих. № 90006-34-б/б від 07 листопада 2013 року про усунення порушення та добровільне виконання від 07 листопада 2013 року, в якому [PERSON] повідомлено про невиконання умов договору № 800003701 від 23 квітня 2008 року та наявність заборгованості в загальному розмірі 862063,24 доларів США; заявлено вимогу про виконання зобовязання за кредитним договором № 800003701 від 23 квітня 2008 року на користь ПАТ «Альфа-Банк» у 30-денний строк, але не пізніше 37 днів з дня відправлення вказаної вимоги, а , також зазначено, що у разі невиконання вказаних вимог банк розпочне процедуру звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно за іпотечним договором № 800003701-И від 23 квітня 2008 року. Станом на час розгляду справи вимога позивача залишена без задоволення. Також судом встановлено, що позивач є правонаступником усіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк», про що свідчить п. 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в новій редакції. В якості доказів суду надано: договір купівлі-продажу квартири, укладений 23 квітня 2008 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений 23 квітня 2008 року нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1422, відповідно до умов якого [PERSON] придбав у власність однокімнатну ізольовану квартиру № 4 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16, житловою площею 17,90 кв.м., загальною площею 36,50 кв.м.; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18672756, сформований 29 квітня 2008 року Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», відповідно до даних якого [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 4 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16, на підставі договору-купівлі продажу, посвідченого 23 квітня 2008 року нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1422, реєстраційний номер 22833433; довідка № 1794, надана 01 листопада 2013 року, відповідно до даних якої [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] та разом з ним проживають: дружина - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; Також суду надано: виписка по особовим рахункам за період з 23 квітня 2008 року до 23 жовтня 2013 року, сформована ПАТ «Альфа-Банк» 06 листопада 2013 року; копія паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на імя [PERSON], копія паспорта громадянина України та картки фізичної особи-платника податків на імя [PERSON]; реєстр рекомендаційних відправлень; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 11 листопада 2013 року; наказ № 2450-К Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 18 вересня 2009 року про призначення [PERSON] на посаду Голови Правління ПАТ «Альфа-Банк» з 18 вересня 2009 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитор) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» термін «іпотека» визначене як вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» позивач має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, що обумовлює основне зобовязання, а також відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, відшкодування витрат щодо утримання і збереження предмета іпотеки, відшкодування витрат щодо страхування предмета іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобовязання чи умов іпотечних договорів. Відповідно до статті 589 ЦК України, статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель, яким є позивач, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Право іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку встановлене Конституцією України та ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, що також не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно ч. 1, 2 ст. 40 вказаного Закону, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1,3 ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи, що [PERSON] не виконує вимоги кредитного договору № 800003701 від 23 квітня 2008 року, в результаті чого станом на 23 жовтня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 3197011,68 гривень, при цьому виконання умов кредитного договору № 800003701 від 23 квітня 2008 року забезпечено іпотечним договором № 800003701-И від 23 квітня 2008 року належного відповідачу [PERSON] на праві приватної власності нерухомого майна: квартири № 4, яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,50 кв.м., житловою площею 17,90 кв. м., за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню та вважає за необхідне в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 800003701 від 23 квітня 2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 4, яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,50 кв.м., житловою площею 17,90 кв. м., за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16, та належить [PERSON] Миколайовичу на підставі договору купівлі - продажу від 23 квітня 2008 року, посвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1422, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 23 квітня 2008 року за № 2857838, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. При цьому суд також враховує наступне. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України). Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Відповідно до п. 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Оскільки зазначений Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є лише правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності. На підставі викладеного, на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» квартири № 4, загальною площею 36,50 кв.м., житловою площею 17,90 кв. м., за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16 на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». В частині задоволення вимог позивача про виселення відповідачів з квартири № 4 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вулиця Квартальна, будинок 16, без надання іншого житла, суд відмовляє, оскільки спірна квартира використовується відповідачами для постійного місця проживання і судом застосовані положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03 червня 2014 року, \~в частині виконання рішення про звернення стягнення на квартиру, при цьому звертає увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про виселення відповідачів після закінчення дії мораторію. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача на користь держави суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial