Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Мурманськ Російської Федерації, право на земельну частку (пай) розміром 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності СТОВ СНЦ «Поліський» с. Ставки (Леніне) Ставецької (Ленінської) сільської ради Радомишльського району Житомирської області, права на земельну частку (пай) розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності СТОВ СНЦ «Поліський» с. Ставки (Леніне) Ставецької (Ленінської) сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 70 років у с. Леніне Радомишльського району Житомирської області. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.08.1992 [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів позивачу. [INFO] у м. Мурманськ РФ помер заповідач та після його смерті відкрилась спадщина, до якої серед іншого входить земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності СТОВ СНЦ «Поліський» с. Ставки (Леніне) Ставецької (Ленінської) сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належала спадкодавцю, так як останній був включений до Списку громадян - співвласників СТОВ СНЦ «Поліський» за № 164, та було виготовлено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЖТ № 0212156, однак за життя спадкодавець останній не отримав. Окрім того до складу спадщини після смерті [PERSON] входить також право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СТОВ СНЦ «Поліський» с. Ставки (Леніне) Ставецької (Ленінської) сільської ради Радомишльського району Житомирської області належне його дружині [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 70 років у с. Леніне Радомишльського району Житомирської області, після якої спадщину фактично прийняв [PERSON] . У зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що і стало підставою його звернення до суду за захистом своїх прав. Сторони в підготовче засідання не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує (а.с.39), від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.38). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась у 2002 році, тобто до [INFO] , тому правовідносини сторін урегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" регламентовано, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved