Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 вересня 2012 року на публічних торгах ним було придбано нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю автозаправної станції за адресою: Великосолтанівська сільська рада, Васильківського району, Київської області, АЗС «[INFO]», автодорога Київ-Одеса 40км+600м. Після повної оплати вартості даного майна, 13 вересня 2012 року йому у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області був виданий акт №5942333 державного виконавця про реалізацію нерухомого майна з публічних (прилюдних) торгів, де зазначено, що позивач придбав нежитлову будівлю автозаправочної станції за адресою: Великосолтанівська сільська рада, Васильківського району, Київської області, АЗС «[INFO]», автодорога Київ-Одеса 40км+600м, яка складається з будівлі оператора розміром 19,6 кв.м. у напівзруйнованому вигляді, бензоколонки 4шт. у зруйновано-пошкодженному стані, 4 ємкості для бензину, одна заливна яма на чотири горловини, навіс металево-пластиковий над бензоколонками, туалет на два виходи (цегляний), рекламний щит «АЗС 31» Атланта», протипожежний резервуар, протипожежний щит (укомплектований), павільйон оператора (металевий). Позивач стверджує, що аналогічно стан майна зазначено і у Свідоцтві про придбання майна з прилюдних торгів від 14 вересня 2012 року. Однак позивач вважає, що таке зазначення є помилковим визначенням, оскільки 14.03.2008 року державним виконавцем відділу ДВС ВасильківськогоМРУЮ було складено акт опису й арешту майна, де був визначений дійсний стан майна на той час. У 2008 році після автомобільної пригоди майно автозаправочної станції було частково зруйновано, але оцінка цього майна була зроблена станом на 20.07.2012 року і позивач придбав спірне майно вже не у зруйнованому стані та сплатив за нього повну суму його дійсної вартості саме станом на 20.07.2012 року. Зі слів позивача, комунальне підприємство «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» не може провести державну реєстрацію вищевказаного майна у зв'язку з невідповідністю майна з його описом у правовстановлюючому документі - Свідоцтві про придбання майна з прилюдних торгів від 14 вересня 2012 року та неточним зазначенням даних щодо цього майна, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, так як вважає, що ТОВ «Атланта» не є належним відповідачем по даній справі, а вимоги позивача є незаконними. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 05 вересня 2012 року було проведено публічні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна - нежитлової будівлі автозаправочної станції, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, Великосолтанівська сільська рада, АЗС «[INFO]», автодорога Київ-Одеса 40 км+600 м, що підтверджується актом державного виконавця про реалізацію нерухомого майна з публічних (прилюдних) торгів №5942333). Відповідно до висновку про незалежну оцінку майна від 20.07.2012 року, початкова ціна нежитлової будівлі автозаправочної станції під час продажу на прилюдних торгах (аукціоні) становить 1505 000,00 гривень. (а.с. 5-6). Відповідно до свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 14 вересня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], [PERSON] належить на праві власності майно, а саме нежитлова будівля автозаправочна станція за адресою: Великосолтанівська сільська рада, Васильківського району, Київської області, АЗС «[INFO]», автодорога Київ-Одеса 40км+600м, яке придбане останнім за 1515000,00 гривень, що складається з будівлі оператора розміром 19,6 кв.м у напівзруйнованому вигляді, бензоколонки 4шт. у зруйновано-пошкодженому стані, 4 ємкості для бензину, одна заливна яма на чотири горловини, навіс металево-пластиковий над бензоколонками, туалет на два виходи (цегляний), рекламний щит «АЗС 31» Атланта», протипожежний резервуар, протипожежний щит (укомплектований), павільйон оператора (металевий) (а.с. 11). Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим провомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Посилання відповідача на те, що ТОВ "Атланта" є неналежним відповідачем не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2012 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2013 року стосовно визнання права власності спірного майна оскаржувалося саме ТОВ "Атланта". Приймаючи до уваги те, що позивач прийняв участь у публічних торгах з реалізації нерухомого майна з дотриманням всіх процедур встановлених законом, оплатив повну суму за придбане майно і став законним набувачем цього майна, та враховуючи, що позивач при здійсненні купівлі спірного майна вносив плату на підставі висновку про незалежну оцінку майна від 20 липня 2012 року, станом на цю дату майно вже знаходилося у належному непошкодженому стані, що підтверджено загальним виглядом об'єкта при здійсненні оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, відмовляючи в частині визнання [PERSON] належним набувачем спірного нерухомого майна, так як не існує такого способу захисту прав, а сама вимога є тотожною та похідною від вимоги визнання права власності.

Outcome: partial