Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в котрій зазначено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах та від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні та потребує матеріального забезпечення від відповідача. Позивачка не працює, нерухомого та рахомого майна не має. Відповідач не працює, є особою працездатною, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Враховуючи викладене, просила стягувати з нього щомісячно аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та зазначила, що на утримання дитини потрібні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, ліків в разі хвороби. Вона з відповідачем проживає окремо, вони мають різні бюджети, вона нерухомого та рухомого майна не має. Крім того, зазначила, що відповідач є особою працездатною, але на даний час не працює, нерухомого та рухомого майна не має, інших утриманців немає. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу сстатті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 3-10). [PERSON] здоровий, проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. (а.с. 11-12). Сторони по справі проживають окремо,\~мають різні\~бюджети. [PERSON] нерухомого та\~рухомого майна\~не має. Відповідач є особою працездатною, але на даний час не працює, проте є працездатною особою, нерухомого та рухомого майна не має, інших утриманців немає. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2018 року становить 1559 грн.. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та ті обставини, що дитина потребує матеріального забезпечення, а відповідач є особою працездатною, а також вимоги ст. 182 СК України та ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», Конвенції про права дитини, суд вважає, що з відповідача на утримання неповнолітнього сина необхідно щомісячно стягнути аліменти в розмірі ? частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved