Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідачів про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час смерті та визнання права власності на спадкове майно, в позовній заяві вказавши, що [INFO] померла її мама [PERSON] , [INFO] . Після смерті мами залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки площею 2,2590га, 0,4456га, 0,9597га, 0,2145га, що розташовані на території Мурованської сільської ради та належали спадкодавцю на підставі Державних актів: IV-ЛВ №050377, ЯМ №416162, ЯМ №416161, ЯМ №416160, Заповіт на спадкове майно не посвідчувався, а спадкоємцями першої черги є сестри позивачки: [PERSON] , та [PERSON] . Позивач вступила у фактичне володіння спадковим майном, оскільки спільно проживали із спадкодавцем та після її смерті продовжує користуватися спадковим майном. Однак [PERSON] на даний момент немає можливості належним чином прийняти спадщину, а тому змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не прибула, однак суду надано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не прибули, однак через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги визнають. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії не суперечать інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Із дослідженої копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ №050377, встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 27.01.2003р. №29 передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,2590га в межах згідно з планом, що розташована на території Мурованської сільської ради з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також із копій Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №416162, ЯМ №416161, ЯМ №416160, IV-ЛВ №050377 вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину отримала земельні ділянки площею 0,4456га, 0,9597га, 0,2145га, 2,2590га що розташовані на території Мурованської сільської ради з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджено копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , однак після укладення шлюбу позивач змінила своє прізвище на чоловікове « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб [NUMBER] . Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] одержала Державні акти на право приватної власності на землю, однак після її смерті у спадкоємця [PERSON] немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що є достатньо підстав для того, щоб встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved