Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,85 га., призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті діда - [PERSON], померлого [INFO]., якому земельна ділянка належала згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Головою Тернівської сільської ради 28 березня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 298. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] в с. Тернова Харківського району Харківської області помер його дід - [PERSON]. При житті, 28 серпня 2002 року померлий склав на випадок своєї смерті заповіт, в якому вказав, що земельний пай, розміром 4, 85 га, який належав йому від КСП «Рассвет» він заповідає позивачу. Заповіт зареестрований в Державному реєстрі заповітів. Мати позивача - [PERSON] ( дочка [PERSON] ) на день cмерті батька була жива, але спадщину не приймала, бо знала, що дід зробив на заповіт на онука. Мати померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,85 га., призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тернівської сільської ради. Оригіналу державного акту на право приватної власності на землю cepii [NUMBER], що належав діду, після його cмepті позивач не знайшов, тому звернувся до Управління Держгеокадастру Харківського району, та отримав його копію, завіренумокрою печаттю. На день своєї смерті [PERSON] проживав в [ADDRESS]. Після смерті діда позивач разом з матір'ю поховав його та взяв речі, що належали йому особисто, тобто фактично вступив в управління та володјння спадковим майном. До нотконтори з заявою при прийняття спадщини в шестимісячний строк позивач не звертався. Оформити спадщину, яку заповідав позивачеві дідусь, він не може, оскільки в листі від 03.06.2016 року нотаріус Першої ДНК Xapківського району запропонував йому звернутися до суду, так як відсутні документи, що стверджують факт прийнятгя ним спадщини в установлений законом строк. Окрім того, у позивача немає оригіналу державного акту на землю. Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області 06 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача з підстав, викладених у позові, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду спрви повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява голови Тернівської сілької ради Манохіної І.В. з проханням розглянути справу за відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечують (а.с. 84), а також до суду надано відзив на позовну заяву [PERSON] (а.с.83). Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, вислухавши пояснення учасників процесу, прийшов до висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов'язку в натурі. Також частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У п.33 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 16 (а.с.5). При житті, 28 серпня 2002 року [PERSON], склав на випадок своєї смерті заповіт, в якому вказав, що земельний пай, розміром 4,85 га, який належав йому від КСП «Рассвет» він заповідає позивачу - [PERSON]. Заповіт зареестрований в Державному реєстрі заповітів за № 15 (а.с.7,8). З матеріалів справи вбачається, що мати позивача, донька [PERSON], [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 13723 (а.с.15). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,85 га., призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тернівської сільської ради, згідно державного акту на право приватно власності на землю cepii [NUMBER], виданого Головою Тернівської ради 28 березня 2001 року та зареєстрованого в Реєстрі записів державних aктів на право приватної власності на землю за № 298 (а.с.9). Згідно листа державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. від 03.06.2016 р. № 1556/01.16, з питання можливості оформлення спадкових справ за законом після смерті [PERSON], який на день смерті проживав в [ADDRESS] державна нотаріальна контора пропонує позивачу звернутись до суду, так як відсутні документи, що стверджують факт прийняття ним спадщини в установлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця (а.с.10). Відповідно до інформації сільського голови Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області № 672 від 15.09.2016 р. та № 670 від 15.09.2016 р. [PERSON], що проживав в [ADDRESS], померлому [INFO] належала земельна ділянка площею 4,85 га., яка розміщується на території Тернівської сільської ради (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) на підставі державного акту на право приватно власності на землю cepii [NUMBER]. [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], ніхто інший за даною адресою на день смерті не зареєстрований (а.с. 11,12). Відповідно до технічної документації з грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,85 га, що розташована на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка належала [PERSON], складає 127 967.89 грн. (а.с.17-25). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно акту депутата Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області від 15 листопада 2016 року, [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON] на день його смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.48). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунової Н.В. від 18.04.2017 р. № 1333/01.16, після померлого [INFO] [PERSON], який проживав на день смерті в [ADDRESS] із заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита, свідоцтва про право на спадщину держнотконтора не видавала (а.с.63-65). Згідно акту депутата Тернівської сілької ради Харківського району Харківської області від 02 березня 2018 року, після смерті діда - [PERSON], позивач разом з матір'ю поховав його та взяв речі, що належали йому особисто, це - його годинник, старовинну наковальню, циркулярку, старовинні ікони, Біблію (а.с.82). Згідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний Кодекс України застосовується до цивіљних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин,які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав i обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким iз спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В JIисті ВССУ з розгляду цивільних i кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» дано роз'яснення, що «Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, що свідчили про прийняття спадщини, у тому числі й прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. Згідно ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу- 6 місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved