Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], 3-і особи : Відділ реєстрації місця проживання у Комінтернівському районі м. Харкова управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що йому на підставі підставі свідоцтва про право власності від 27 березня 1998 року реєстраційний номер [NUMBER] належить квартира [ADDRESS] Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку. [PERSON] колишня дружина позивача [PERSON] з 2011 року не проживає за місцем реєстрації, без поважних причин, точне місце її знаходження не відомо. Своєю реєстрацію відповідач перешкоджає у користуванні та розпорядженні своїм майном у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позивач до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав згоду на розгляд справи та ухвалення рішення при заочному розгляді. 3-ї особи - Відділ реєстрації місця проживання у Комінтернівському районі м. Харкова управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи сповіщалась заздалегідь та належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцію на останню відому адресу місця проживання відповідача, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON]не з'явилась в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Відповідно до свідоцтва про право власності від 27 березня 1998 року реєстраційний номер [NUMBER] ,виданого Харківською міською радою виконавчим комітетом Головного управління економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації відділу приватизації житлового фонду,яке видано на підставі розпорядження від 27 березня 1998року №16749, власниками квартири [ADDRESS] є :[PERSON], [PERSON], [PERSON], що належить на праві спільної сумісної власності та зареєстровано в КП БТІ за №П-3-15369 від 10.04.1998 року (а. с7). Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» № 1503 з місця проживання про склад сім'ї та прописку, .[PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а. с. 24). З довідки Слобідського відділу поліції ГУНПВ Харківській області від 22.06.2017 року [PERSON]. з заявами та повідомленнями щодо перешкод у користуванні власністю за адресою : [ADDRESS] в період часу з 01.01.2016 року по теперішній час не зверталась. Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник володіє користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідачка у спірній квартирі не є членом сім'ї власника квартири, не проживає з 2011 року, ніяких обставин про поважність причин відсутності відповідачки судом не встановлено, що у відповідності з ч. 2 ст. 405 ЦК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує на підставі ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved