Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав на малолітнього сина [PERSON], [INFO], так як відповідач не сплачує аліменти на утримання сина відповідно до рішення суду і таким чином ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дитини. Крім того, він нотаріально посвідчив заяву про відмову від свого сина та своїх батьківських прав на цю дитину. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області не заперечувала проти задоволення позову, так як це буде відповідати інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом йому було направлено судову повістку поштою рекомендованим листом з повідомленням, а також через Лозівський МВ ГУМВСУ в Харківській області, яка повернулась до суду без вручення в зв'язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою. Виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦК України, згідно з яким у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема в довідці з адресно-довідкового бюро) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.06.2013 року рішенням Рубіжанського суду Луганської області (а.с.8-9). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач (а.с.7). 02.09.2014 року набрало законної сили рішення Рубіжанського суду Луганської області про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], за яким відкрито виконавче провадження (а.с.10). Відповідач не сплачує аліменти на утримання сина і таким чином ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дитини. З інформації наданою дошкільним навчальним закладом «Червона шапочка», вбачається, що до дитячого садка приходить та забирає дитину мати, батько дитини дошкільний заклад не відвідує, в телефонному режимі дитиною не цікавиться, а згідно акту обстеження житлово побутових умов від 16.02.2015 року вбачається, що відповідач з дитиною не мешкає, участі у вихованні сина не приймає. (а.с.14-16). Згідно висновку органу опіки та піклування Рубіжанської міської ради Луганської області від 03.03.2015 року, вони вважають доцільним позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина, так як це відповідає інтересам дитини (а.с.13). 26.06.2014 року відповідач нотаріально посвідчив заяву, згідно якої він відмовляється від свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], та своїх батьківських прав на цю дитину і не заперечує проти її усиновлення іншою особою та переміни прізвища та по батькові, якщо в тому буде потреба. Зазначена заява посвідчена приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Гусейновим Е.Г. та зареєстрована у реєстрі за № 1264 (а.с.11). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № З "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина. Суд знаходить за необхідне роз'яснити відповідачу, що відповідно до ст.169 СК України батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved