Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути на її користь з відповідачів 130 000 грн. в рахунок завданої матеріальної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачу належить автомобіль «Шкода Фабіа», 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. На початку січня 2017 року позивач від свого сина - [PERSON] дізналась, що належний їй транспортний засіб був переданий ним [PERSON] в якості гарантії для повернення позики у розмірі 1 000 доларів США. Також син повідомив, що випадково забув в автомобілі технічний паспорт, який теж знаходиться у [PERSON] Позику син отримав в вересні 2016 року, ніякими документами вона не підтверджена. В кінці жовтня-листопад 2016 року син звертався до [PERSON] з пропозицією повернення позики та отримання автомобіля, однак останній повідомив, що автомобіль продав іншим особам. Після цього син [PERSON] звернувся до Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з заявою про викрадення автомобілю та його розшук. Пізніше, він відкликав заяву, бо [PERSON] на таких умовах погодився повернути автомобіль, чого не зробив. 17.11.2016 рокуавтомобіль було перереєстровано на нового власника [PERSON] без участі позивача на підставі договору комісії з ТОВ «Стоа-Автоторгсервіс» від 12.11.2016 року, що відбулось у зв'язку з халатними діями відповідачів. 16.01.2017 року [PERSON] вдруге подав заяву до Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області. Листом №Б-165 від 17.02.2017 року повідомлено [PERSON], що отримані матеріали приєднані до матеріалів, які зареєстровані в Журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Житомирського ВП №2908 від 18.01.2017 року, а також повідомлено про відсутність ознак злочину. 17.01.2017 року автомобіль був повторно переоформлений на [PERSON] 16.01.2017 року позивач звернулась до Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області з метою отримання інформації про те, на кого перереєстровано належний їй транспортний засіб. 23.01.2017 року було надано відповідь на звернення без необхідної інформації. На повторне звернення позивача 02.02.2017 року їй надано відповідь за №31/6-185, в якій рекомендовано звернутись до поліції і суду стосовно дій [PERSON], який на той момент вже відчужив автомобіль новому власнику, про достеменно було відомо відповідачу. При цьому, вказаним відповідачем порушено вимоги чинного законодавства щодо негайного направлення за належністю звернення , в якому міститься інформація про вчинений злочин. 07.02.2017 року позивач направила заяву до Генеарльної прокуратури у зв'язку з тим, що працівники поліції не здійснюють жодних заходів. Прокуратурою дану заяву скеровано до Житомирського міського ВП ГУ НП у Житомирській області, яким не надано відповіді до моменту звернення до суду з даним позовом. Вважає, що оскільки відповідач Головне управління Національної поліції в Житомирській області не вніс відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за заявою її сина до Єдиного реєстру досудового розслідування, що обмежило право позивача на захист права власності та витребування автомобіля з незаконного володіння інших осіб. Крім того, даним відповідачем також порушено вимоги закону щодо розгляду її звернення, скерованого Генеральною прокуратурою України. Такими неправомірними діями завдано позивачу майнової шкоди у розмірі вартості автомобілю, яку визначено нею згідно даних інтернет-порталу auto.ria.com у розмірі 130 000 гривень. Регіональний сервісний центр є співучасником таких незаконних дій, що дає підстави вимагати відшкодування шкоди і з цього органу державної влади також. Відповідачами направлено відзиви на позовну заяву, в яких просять відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю, побудові виключно на припущеннях. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області до суду не з'явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив поданий та долучений до матеріалів справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача. Представник відповідача Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, судом встановлено наступне. [PERSON] була власником автомобіля "Шкода-фабія", 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 130 тис. грн. За її згодою в 2016 році ним користувався її син [PERSON]. Останній, у свою чергу, без погодження із законним власником автомобіля, у подальшому у вересні 2016 року передав даний транспортний засіб своєму знайомому гр. [PERSON] у якості застави отриманої ним особисто позики від даної особи в сумі еквівалентної 1 тис. доларів США. Однак, у січні 2017 року після того, як про дані факти стало відомо позивачеві [PERSON], зважаючи на відмову у поверненні автомобіля з боку гр. [PERSON], остання та її син почали вживати заходів щодо повернення належного позивачу транспортного засобу, зокрема [PERSON] звернувся із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області (ЖЄО № 2908 від 18.01.2017). Після проведення перевірки за вказаним фактом, Житомирським відділом поліції було установлено, що у вказаних правовідносинах відсутні ознаки будь-якого кримінального правопорушення (лист Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області від 17.02.2017 № Б-165). Дане рішення позивачем не оскаржувалось і є чинним. Питання щодо оскарження бездіяльності слідчого мало бути вирішено в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом і в даному провадженні (в цивільній справі) питання про правомірність бездіяльності посадових осіб Житомирського відділу поліції виходить за межі предмета доказування, а тому не підлягають оцінці з урахуванням того, що позивачем не вичерпано механізми правового захисту, які визначені КПК України. Судом встановлено, що автомобіль марки «SKODA FABIA 1.4» 2004 року випуску, днз. [NUMBER], перереєстровано 17.11.2016 в ТСЦ № 1845 (на правах відділу м. Радомишль) Регіонального сервісного центру МВС на [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу № 3976/16/000333 від 12.11.2016 укладеного з суб'єктом господарювання ТОВ «СТО-АВТОТОРГСЕРВІС», код 31186645, місцезнаходження якого м. Рівне, вул. Струтинської, 21, реєстраційний номер у Головному сервісному центрі МВС 3976. В матеріалах, що стали підставою для проведення реєстрації (перереєстрації) автомобіля марки «SKODA FABIA 1.4» 2004 року випуску, н/з [NUMBER] наявний договір комісії № 3976/16/000333 від 12.11.2016 укладений між ТОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС» - Комісіонер та [PERSON] - Комітент, відповідно до якого остання уповноважує комісіонера укласти від її імені договір купівлі-продажу переданого на комісію автомобілю. Будь-які докази, які б вказували на недійсність даного договору або його неукладеність суду не подано. 17.01.2017 в Територіальному сервісному центрі № 1841 (на правах відділу м. Житомир) Регіонального сервісного центру МВС на [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу укладеного в ТСЦ та видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER], днз. [NUMBER]. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 по справі №806/563/17, закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Регіонального сервісного центру МВС про визнання неправомірними дій посадових осіб щодо незаконної перереєстрації транспортного засобу з посиланням на наявність спору щодо захисту позивачем своїх цивільних прав як власника транспортного засобу. Дана ухвала набрала законної сили. Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що Регіональним сервісним центром МВС порушено порядок проведення державної реєстрації транспортних засобів, визначений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів,а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. №1388. 27.01.2017 року до Регіонального сервісного центру МВС звернулась [PERSON] із заявою про незаконне заволодіння автомобілем та просила вжити заходів відповідно до чинного законодавства, про результати чого повідомити. Відповідач листом від 02.02.2017 №21/6-185 повідомив позивача, що автомобіль марки SKODA FABIA, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER],17.11.2016 перереєстровано на [PERSON] на підставі договору, укладеному у суб'єкта господарювання ТОВ "СТО-АВТОТОРГСЕРВІС". Для вжиття відповідних заходів, накладення обмежень на реєстраційні дії з вищевказаним транспортним засобом рекомендовано звернутися до ГУ Нацполіції в Житомирській області або до суду з метою накладення арешту, розшуку, обтяжень, тощо. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 року визнано неправомірними дії регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області , що полягають у неналежному розгляді заяви [PERSON] від 27.01.2017 року. Зі змісту даної постанови вбачається, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про звернення громадян», оскільки невідкладно не надіслано за належністю до відповідного органу досудового розслідування звернення [PERSON], в якому містилась інформація про вчинене кримінальне правопорушення щодо її майна. Отже, судом встановлено те, що позивач вважає, що діями відповідача їй завдано майнової шкоди у розмірі вартості, належного їй транспортного засобу. При цьому, відповідач Головне управління Національної поліції в Житомирській області не вжив заходів щодо внесення відомостей про злочин за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відповідач Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області неналежним чином здійснив розгляд звернення позивача [PERSON] щодо вчинення злочину з належним їй майном. Саме ці дії відповідачів є підставою для відшкодування шкоди, про що зазначено у позовній заяві та остаточно підтверджено представником позивача в судовому засіданні. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Відповідно до ч.6 цієї ж статті, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставами для настання позадоговірної (деліктної) відповідальності є цивільне правопорушення, структурними елементами якого є протиправність поведінки особи, шкода, причинний зв'язок між ними, а також вина заподіювача шкоди (крім випадків відповідальності без вини). Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що в діях відповідачів відсутній склад цивільного правопорушення, наявність якого слугувала б підставою для настання позадоговірної (деліктної) відповідальності. Не реєстрація повідомлення про вчинення злочину в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та відповідно не проведення такого розслідування за заявою [PERSON] щодо майна його матері - позивача у справі, а також порушення відповідачем Регіональним сервісним центром МВС в Житомирській області вимог Закону України «Про звернення громадян» не перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з завданням майнової шкоди позивачу у розмірі вартості належного їй транспортного засобу. Вказані порушення є підставами для настання інших видів відповідальності (дисциплінарної, адміністративної), оскільки самі по собі не формують склад цивільного правопорушення. З цих підстав, суд вважає правильним прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed