Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь аліментів у зв`язку із навчанням у розмірі ј частини з усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до закінчення терміну навчання. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є повнолітній син, який навчається на 5 курсі Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського, на денній формі навчання, на бюджетній основі та не має змогу працевлаштуватися. Відповідач до повноліття сина сплачував аліменти на його утримання, але тепер матеріальної допомоги не надає. Вона самостійно не в змозі утримувати сина, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одягу, харчування, ліки, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між сторонами розірвано 03 жовтня 2007 року. Сторони від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивачка зазначає, що їх повнолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки з ЖБК "Темп-2" від 18.10.2019 року за вих. № 172, [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського від 09.10.2019 року за вих. № 2122, [PERSON] навчається на 5 курсі історичного факультету Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського на денній формі навчання, за державним замовленням. Термін навчання 01.09.2019 - 31.12.2020 року. [PERSON] працює в Миколаївській загальноосвітній школі № 26 ДБ на посаді директора зазначеної школи, її заробітна плата за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року становить 110454,26 грн. Позивач в своєму позові зазначає, що відповідач працює в ДП НВКГ "Зоря-Машпроект" на посаді заступника начальника відділу з надійності, випробувань, ремонтної документації для баз замовника і локалізації. Проте, судом дане твердження не береться до уваги, оскільки позивачем не надано належного та допустимого доказу на підтвердження зазначеного. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що син відповідача досяг повноліття, але не досяг двадцяти трьох років, продовжує навчання у навчальному закладі, і тому не може працевлаштуватись, перебуває на утриманні матері, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно та є достатнім для матеріальної допомоги для навчання. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: partial