Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 21.06.2006 року відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконав, у звязку з чим станом на 27.08.2015 року має заборгованість за договором в сумі 21521,98грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 2479,80грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 17541,13грн., штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова) 1001,05грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір в сумі 1218грн. Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі та постановити заочне рішення, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлена належним чином через засоби масової інформації. Заяви про розгляд справи за її відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 12.04.2016 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2006 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] укладений кредитний договір №б/н з отриманням кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-14). При оформленні кредитної картки позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується його підписом на заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку (а.с.8). Умовами передбачено (п.8.6), що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми позову (оборотна сторона а.с.12). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання виконував не у повному обсязі, передбачені умовами договору платежі вносив несвоєчасно, тому станом на 27 серпня 2015 року утворилась заборгованість за договором в сумі 21521,98грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 2479,80грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 17541,13грн., штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова) 1001,05грн., що підтверджено розрахунком позивача (а.с.4-7). Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобовязанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту, сплати процентів за його користування та неустойки. Встановлено, що станом на 27.08.2015 позичальник в порушення умов договору належним чином не виконав свої договірні зобовязання, у встановлені строки суму кредиту не повернув, на даний час також ухиляється від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. За таких обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з позичальника заборгованості за кредитом в сумі 2479,80грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 17541,13грн., штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова) 1001,05грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Всього сума до стягнення складає 21521,98грн. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір у сумі 1218грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved