Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах із ФОП [PERSON] с.Павлівка Калинівського району Вінницької області на посаді водія автопоїзду, що складається із автомобіля VOLVO FH 18.480, державний реєстраційний номер AB 1413 ВВ (власник [PERSON]І.) та напівпричіпа -рефрижератора SCHMITZ, державний реєстраційний номер AB 6648 XX (власник -[PERSON]). 30.08.2012 року [PERSON] рухаючись по трасі Курськ-Перм, порушивши правила дорожнього руху, не впорався із керуванням транспортного засобу та спричинив дорожньо-транспортну пригоду із автопоїздом, що складався із автомобіля DAF 95XF, державний реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричіпа-рефрижератора LAMBERET, державний реєстраційний номер СЕ 9678 XX, які знаходилися під керуванням [PERSON] (працює на підставі довіреності від 26.06.2012 року та трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 22.07.2012 р.) За наслідками даного порушення та вчинення ДТП у винесеній інспектором ДДПС відділення ДПС ОРНВДД МО МВД Російської Федерації [PERSON] Постанові 59 ПБ 337182 по справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В результаті ДТП автопоїзда, що складався із автомобіля DAF 95 XF, державний реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричіпа-рефрижератора LAMBERET, державний реєстраційний номер СЕ 9678 XX, який належить [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію САК 945120 від 27.06.2012 р. та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 945119 від 27.06.2012 року, завдано технічні пошкодження. Перелік пошкоджень транспортного засобу складено 27.09.2012 року представником CK «КНЯЖА»- [PERSON] та відображено в акті огляду транспортного засобу. На підставі фотозвіту та зазначеного Акту огляду суб'єктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «МБА-КОНСАЛТИНГ» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №11396/11 від 14.02.2011 р.), в особі оцінювача [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ 4565, від 11.11.2006 р.) проведено оцінку вартості матеріального збитку для відшкодування власнику автотранспортного засобу LAMBERET, державний реєстраційний номер СЕ 9678 XX, рік випуску 1994. Сума матеріальних збитків, спричинених пошкодженням автопоїзду складає 34 375,44 грн. в тому числі ПДВ, що підтверджується висновком № 01-014/13 від 10.06.2013 року. Він звернувся з заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої [PERSON] у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА». На дану заяву ПрАТ «УСК «КНЯЖА» надіслала лист від 27.12.2012 р, вих. 7299 «про неможливість проведення виплати», оскільки на момент вчинення ДТП - 30.08.2012 року - у власника автопоїзду, що складався із автомобіля VOLVO FH 18.480, державний реєстраційний номер AB 1413 ВВ та напівпричіпа-рефрижератора SCHMITZ, державний реєстраційний номер AB 6648 XX поліс міжнародного обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування «Зелена картка» не був дійсний. Ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Власником транспортного засобу являється [PERSON]. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27.03.1992 року №6 встановлено, що відповідачем по справі є власник транспортного засобу, а особа, яка перебувала із ним у трудових відносинах залучається як третя особа, тому позивач звернувся в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON]- адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно заяви просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 29947,50 грн. визнає, а в частині стягнення моральної шкоди просить відмовити, в звязку з відсутністю доказів завдання моральної шкоди. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча про час та день розгляду справи повідомлялись належним чином. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення 59 ПБ 337182, винесеною інспектором ДДПС відділення ДПС ОРНВДД МО МВД Російської Федерації [PERSON] [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП, під час якої автопоїзду, що складався із автомобіля DAF 95 XF, державний реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричіпа-рефрижератора LAMBERET, державний реєстраційний номер СЕ 9678 XX, який належить [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію САК 945120 від 27.06.2012 р. та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 945119 від 27.06.2012 року, завдано технічні пошкодження. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дана постанова набрала законної сили, тому зазначені обставини не потребують доказування. Позивач звернувся з заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої [PERSON] у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА». На дану заяву ПрАТ «УСК «КНЯЖА» надіслала лист від 27.12.2012 р, вих. 7299 «про неможливість проведення виплати», оскільки на момент вчинення ДТП - 30.08.2012 року - у власника автопоїзду, що складався із автомобіля VOLVO FH 18.480, державний реєстраційний номер AB 1413 ВВ та напівпричіпа-рефрижератора SCHMITZ, державний реєстраційний номер AB 6648 XX поліс міжнародного обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування «Зелена картка» не був дійсний. Докази виплати страхових відшкодувань будь-якими страховими компаніями не надані. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.01.2015 року по даній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу. Згідно висновку експерта за результатами автотоварознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку завданого власнику КТЗ ВВ КНДІСЕ №187/15-21 від 12.06.2015 року матеріальний збиток, завданий власнику вантажного напівпричепа LAMBERT д/н CE 96-78 ХХ, 1994 року виготовлення, внаслідок пошкодження при ДТП, згідно розрахунків експертизи складає:-29947,50 грн., а вартість відновлювального ремонту цього КТЗ складає:- 65847,00 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Враховуючи, що під час скоєння ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з [PERSON], тому з останнього підлягає стягненню матеріальна шкода, заподіяна внаслідок ДТП в розмірі 29947,50 грн. Згідно роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року N 5) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Судом встановлено, що у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою позивач переніс певні моральні страждання - нервував у зв'язку з пошкодженням автомобіля, оскільки пошкоджений у ДТП автопоїзд є основним джерелом отримання доходу та отримання сімї позивача на період проведення ремонтних робіт (майже чотири місяці із моменту вчинення ДТП) даний автопоїзд не використовувався для вантажних перевезень. Для виконання ремонтних робіт та купівлю запасних частин позивач оформив кредитну угоду із банком (споживчий кредит), відповідно понесені витрати на погашення кредитних коштів та нарахованих відсотків, що спричинило дуже багато незручностей та призвело до його морального пригнічення. Згідно п. 8 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. № 4 за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обовязків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах. Тому, виходячи із засад виваженості, розумності, справедливості, суд оцінює моральну шкоду в 5000 грн. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини у справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, враховуючи обставини справи та прийняте судом рішення, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, в розмірі 514,07 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial