Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач, в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обгрунтував тим, що відповідач є матірю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батько дітей записаний зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дітей не має постійного місця проживання, зареєстрована в [INFO]. На даний час проживає в [INFO] в сімї співмешканця. За час проживання в Новгородківському районі [PERSON] характеризувалася негативно, не приділяла уваги належному вихованню дітей, на зауваження працівників служби у справах дітей Новгородківської РДА, сільської ради, працівників Новгородківської централь районної лікарні не реагувала, вела себе агресивно. У зв'язку із створенням неналежних умов проживання дітей та після втручання служби у справах дітей, позивач часто змінювала місце проживання. В зв'язку із створенням загрозливих умов для життя та здоров'я дітей, малолітнього [PERSON] вилучено із сімї та поміщено до дитягого відділеї Новгородківської ЦРЛ. Згодом дитину було повернуто в родину. В грудні 2014 року мама з дітьми знаходилась на лікуванні в Новгородківській ЦРЛ, проте недолікувавши дітей, самовільно покинула лікувальний заклад разом малолітніми.В 2015 році [PERSON] було притягнуто адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.І за неналежне виконаї батьківських обов'язків. 02 червня 2016 році [PERSON] службою у справах дітей винесено повторне офіційне попередження про відповідальність батьків за неналежне виховання дитини. Але позитивних зрушень в сім'ї не відбулось. В цьому ж році малолітній, [PERSON] обпікся окропом через необережність батьків та потребував лікування, питання щодо неналежного виконання батьківських обов'язків знову виносилось на засідання комісії з питань захисту прав дітей Новгордківської райдержадміністрації, про те на засідання [PERSON] не з'явилась. В грудні 2016 року [PERSON] разом з малолітніми дітьми приїхала в с. Володимирівку Знам'янського району в гості до знайомих, де залишила дітей та пообіцяла повернутись, але так і не повернулась. В телефонному режимі було повідомлено службу у справах дітей Знам'янської районної державної адміністрації, що діти залишились без батьківського піклування та перебувають в неналежних умовах, після чого, 13 лютого 2017 року малолітніх [PERSON], [PERSON] було влаштовано до дитячого відділення Знам'янської центральної районної лікарні. Дітям надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та їх влаштовано до комунального закладу "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Кіровоградської обласної ради, де вони знаходяться по теперішній час. За час перебування дітей в цьому закладі, мати їх відвідала лише один раз. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. У звязку з чим, згідно з ухвалою Знамянського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що матірю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON], яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та життям дітей не цікавиться. Батько дітей записаний зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У висновку Знамянської районної державної адміністрації, в особі органу опіки та піклування, зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх [PERSON] та [PERSON]. З характеристики Новомиколаївської сільської ради від 6.04.2017 вбачається, що [PERSON] маючи двох малолітніх дітей, проживала в незадовільних санітарно-гігієнічних умовах, діти були не повністю забезпеч одягом та взуттям. Свої батьківські обов'язки виконувала не добросовісно, господарством не займалася. До сільської ради неодноразово надходили скарги від сусідів про бездоглядність дітей з боку матері. Відповідно до листа служби у справах дітей Новгородківської район державної адміністрації від 11.04.2017 родина [PERSON] характеризувалась з негативної сторони. Мама не приділяла уваги належному вихованню дітей, на зауваження працівників служби у справах дітей Новгородківської РДА, сільської ради, працівників Новгородківської централь районної лікарні не реагувала, вела себе агресивно. У зв'язку із створенням неналежних умов проживання дітей та після втручання служби у справах дії часто змінювала місце проживання. [PERSON] 23 січня 2013 року службою у справах дітей виносилось офіційне попередження і відповідальність батьків за неналежне виховання дитини. В зв'язку із створенням загрозливих умов для життя та здоров'я малолітнього [PERSON] розпорядженням голови Новгородківської райдержадміністрації від 25 січня 2013 року, вилучено із сімї та поміщено до дитягого відділеї Новгородківської ЦРЛ. Згодом дитину було повернуто в родину. В грудні 21 року мама з дітьми знаходилась на лікуванні в Новгородківській ЦРЛ, проте недолікувавши дітей, самовільно покинула лікувальний заклад разом з малолітніми. В 2015 році [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАп за неналежне виконаї батьківських обов'язків. 02 червня 2016 році [PERSON] службою у справах дітей винесено повторне офіційне попередження про відповідальність батьків за неналежне виховання дитини. Але позитивних зрушень в сім'ї не відбулось. В цьому ж році малолітній, [PERSON] обпікся окропом через необережність батьків та потребував лікування, питання щодо неналежного виконання батьківських обов'язків виносилось на засідання комісії з питань захисту прав дітей Новгордківської райдержадміністрації, про те на засідання [PERSON] не з'явилась. В грудні 2016 року [PERSON] разом з малолітніми дітьми приїхала в с. Володимирівку Знам'янського району в гості до знайомих, де залишила дітей та пообіцяла повернутись, але так і не повернулась. В телефонному режимі було повідомлено службу у справах дітей Знам'янської районної державної адміністрації, що діти залишились без батьківського піклування та перебувають в неналежних умовах, після чого, 13 лютого 2017 року малолітніх [PERSON], [PERSON] влаштовано до дитячого відділення Знам'янської центральної районної лікарні. Дітям надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та їх влаштовано до комунального закладу "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Кіровоградської обласної ради, де вони знаходяться по теперішній час. За час перебування дітей в цьому закладі, мати їх відвідала лише один раз. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання малолітніх [PERSON] та [PERSON], не турбується про дітей, не забезпечує необхідним одягом, їжею, тобто не робить нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини. Тому, позивач мав право для звернення до суду з даною вимогою, а у суду є підстави для її задоволення. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.5 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Частина 2 статті 182 сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно частини 2 статті 183 сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі, враховуючи висновок органу опіки та піклування Знамянської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, оскільки остання ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, суд вважає за доцільне позбавити її батьківських прав, передати дітей органу опіки та піклування і стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved