Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів в розмірі 4000 грн щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] . Подружнє життя не склалось, вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак є працездатним, за станом здоров`я може працювати та сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, інших дітей, непрацездатних батьків він на утриманні не має. Між тим свої обов`язки щодо виховання та утримання неповнолітньої дочки [PERSON] не виконує, а вона самостійно не має змоги забезпечити дитину всім необхідним. З огляду на викладене, зауважуючи, що відповідач є забезпеченою людиною, позивачка просить суд ухвалити рішення про стягнення з нього на її користь аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно на утримання дочки [PERSON] до досягнення останньою повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, у позовній заяві клопотала про розгляд справи без її участі та за відсутності її представника - адвоката Круця В. М. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він також зазначає, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн щомісячно. Більшу суму сплачувати не в змозі у зв`язку з відсутністю роботи за місцем проживання та сталого доходу (на сьогодні обмежується тимчасовими заробітками). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою дочки [PERSON] , [INFO] . Дитина є неповнолітньою та проживає з матір`ю (а.с. 5, 6, 7). В добровільному порядку питання щодо утримання неповнолітньої дочки позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту ст. 180 Сімейного кодексу України видно, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У 2021 році для дітей віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень (ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік"). Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд, визначаючи розмір аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Виходячи з наведених позивачкою доводів, висловлених відповідачем заперечень, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного, ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial