Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до позичальника [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Позичальник [PERSON] помер [INFO] . 25.01.2019 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області витребувано інформацію про реєстрацію смерті [PERSON] . 02.04.2019 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника відповідача. 17.09.2019 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області витребувано інформацію зі Спадкового реєстру стосовно наявності (відсутності) у спадкодавця [PERSON] посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної справи та виданого свідоцтва про право на спадщину, якщо така інформація наявна, а також ким та коли була заведена спадкова справа у разі її заведення. 04.11.2019 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області витребувано від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Олинець О.В. належним чином засвідчені матеріали спадкової справи, що заводилися після смерті [PERSON] . 8.09.2020 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області [PERSON] залучено до участі у справі як правонаступника первісного відповідача замість [PERSON] . В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Капран А.А. не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідачки просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позвоних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Згідно уточненої позовної заяви від 20.01.2020 року (а.с.153), заборгованість позичальника [PERSON] на дату смерті становить 17252,92 грн. та складається з: 7359,74 грн. - заборгованість за тілом кредита, 9893,18 грн. - заборгованість по пені. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 20.01.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.12.2018 року, виданого виконавчим комітетом Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області позичальник [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. У відповідності до положень статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті. За змістом наведених норм цивільного законодавства, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, і, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до вимог статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України. Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] помер [INFO] , після звернення до суду з даним позовом. 02.04.2019 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника відповідача. 11.07.2019 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області поновлено провадження у справі у зв`язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Із заявою про стягнення боргу кредитором спадкодавця АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду лише 20.01.2020 року. Таким чином, факт обізнаності позивача про смерть боржника підтверджується матеріалами справи. Судом також встановлено, що позивачем в порядку статті 1281 ЦК України не була направлена претензія кредитора, відповідачці [PERSON] , як спадкоємиці померлого боржника. До відзиву на позову заяву від 26.01.2021 року, відповідачкою [PERSON] долучено копію повідомлення приватного нотаріуса Рівненського РНК Рівненської області Олинець О.В. № 1/01-16 від 04.01.2021 року, з якого вбачається, що АТ КБ "Приватбанк" не зверталося до приватного нотаріуса Рівненського РНК Рівненської області Олинець О.В. під час оформлення спадкової справи щодо [PERSON] , який помер [INFO] . Як встановлено судом, про відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивачу стало відомо у ході розгляду справи, а тому, враховуючи вимоги частини другої статті 1281 ЦК України, строк, протягом якого позивачу було надано право пред`явити свої вимоги до відповідача, як спадкоємця [PERSON] , закінчився. Оскільки претензій кредитора спадкоємиця не отримувала, ні у встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України строк, ні до цього часу, позивач, як кредитор спадкодавця, враховуючи вимоги частини четвертої статті 1281 ЦК України, позбавився права вимоги до відповідачки [PERSON] . Суд враховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Таким чином, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Тому суд вважає необхідним відмовити у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» не за спливом строку позовної давності, а за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 08 квітня 2015 року (справа № 6-33цс15).

Outcome: dismissed