Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом у якому просить суд встановити факт родинних відносин, встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, визнати, що у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] кожному власнику належали по 1/6 частині квартири, визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті, [INFO] , матері, [PERSON] , та право власності на 1/6 частину цієї ж квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті, матері, яка прийняла, але не оформила спадщину після смерті, [INFO] , чоловіка, [PERSON] . Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просила вимоги задовольнити. Представник відповідача звернулась з аналогічною заявою, просить справу розглянути без участі відповідача відповідно до вимог чинного законодавства, заперечень на позовну заяву не надала. Треті особи надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, факти викладені у позовній заяві визнали, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Зазначені обставини в силу ст. 211, 223\~ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі, без фіксації судового процесу. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено,\~що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2007 року. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 28.07.1965 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.05.1986 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22.02.1996 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла в порядку ст. 1268 ЦК України, його дружина, [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала з ним і була зареєстрована із спадкодавцем. Прийняту спадщину [PERSON] у встановленому законом порядку не оформила, право власності на 1/6 частину вищевказаної квартири не зареєструвала. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2018 року. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 28.07.1965 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.05.1986 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 2/6 частин квартири [ADDRESS] , з яких 1/6 частина вказаної квартири належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22.02.1996 року, а інша 1/6 частина цієї ж квартири - в порядку спадкування після смерті чоловіка, [PERSON] , яку вона прийняла але не оформила. [PERSON] залишила заповіт на ім`я позивача. Позивач спадщину після матері своєчасно та у встановленому законом порядку прийняла. Судом встановлено, що у теперішній час, оформити спадщину після смерті матері, позивач у позасудовому порядку, у нотаріальній конторі, не має можливості, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 737/02-31 від 11.09.2019 року, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. З вимог ст.\~16\~ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1298\~ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб Відповідно до п. 9 Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Позивач здійснила дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від її волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч.1ст. 317 ЦК України, ч. ч. 1,2 ст. 319 ЦК України. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. З вимог ст.\~16\~ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, обрані позивачем способи захисту її прав передбачені законом і відповідають йому. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно дост.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "підлягає використанню національними судами України як джерело права. Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що волод іння майном повинно бути законним. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

Outcome: approved