Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і просить зобов»язати [PERSON] сплатити неустойку (пеню) та заборгованість по аліментам на користь спільного із нею сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 9047,92 грн., зобов»язати орган опіки та піклування Державної районної в м. Києві адміністрації Дарницького району, надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], змінити прізвище її сина [PERSON], [INFO], уродженця і мешканця [ADDRESS] з « [PERSON]» на «[PERSON]», мотивуючи тим, що згідно судового наказу Дарницького районного суду від 27.10.2011 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини. Відповідач аліменти не сплачує, будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з дитиною взагалі, а тому ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню сина. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач щодо задоволення позову заперечує. Прокурор просить суд позов задовольнити частково , а саме стягнути з відповідача на користь позивача аліменти та неустойку по них, щодо позбавлення батьківських прав відповідача заперечує, оскільки відсутні підстави для цього. Вважає , що суд повинен попередити відповідача , про зміну його ставлення до виховання дитини. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій просить суд справу розглядати без участі представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення сторін, прокурора та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Рішенням Дарницького райсуду м. Києва від 10.11. 2011 року стверджується, шлюб між батьками [PERSON] було розірвано. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров» я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до вимог п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справу про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справу про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено , що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою не надано суду переконливих доказів про те, що відповідач умисно ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина. Суд також бере до уваги, що дитина проживає в іншому місті, відповідач має нову сім'ю, що унеможливлює останнього активно приймати участь у вихованні та утриманні дитини. Як видно з позовної заяви, та наданих позивачем доказів, основною причиною позбавлення відповідача батьківських прав є несвоєчасна сплата аліментів на утримання сина та відвідування сина лише за її ініціативою. Враховуючи те, що батьки не можуть бути позбавлені батьківських прав на підставах, не передбачених ст. 164 СК України, тому посилання позивача на систематичність не сплати відповідачем аліментів на утримання їхнього сина є безпідставними. Беручи до уваги те, що син відповідача постійно проживає зі своєю матір'ю в іншому місці, перебуває під її фізичною та моральною опікою, сам він із-за матеріальної неспроможності належним чином не може спілкуватися з сином та не може приділяти увагу щодо його виховання, будь-яких дій, які б свідчили про навмисне ухилення відповідача від виконання свої обов'язків по вихованню дитини, судом не встановлено, та зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому в задоволенні позову в цій частині суд відмовляє. Оскільки вимога позивача щодо позбавлення батьківських прав відповідача не підлягає задоволенню, а тому в задоволенні позову, щодо зміни прізвища сина [PERSON] з "[PERSON]" на "[PERSON]" також слід відмовити. Згідно судового наказу Дарницького районного суду міста Києва від 22.04.11 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини до досягнення ним повноліття. Даний судовий наказ з 21.06.12 року знаходиться на виконанні державної виконавчої служби Овруцького РУЮ Житомирської області, відповідно до довідки №8687 від 02.08.13 року виданої начальником відділу ДВС Овруцького РУЮ заборгованість по аліментах станом на 01.08.13 року становить 3246.80 грн. повторне стягнення вказаної заборгованості не передбачено, тому в задоволенні вимоги позивача про стягнення заборгованості по аліментах слід відмовити. Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно вищезазначеного рішення суду відповідач повинен був сплатити на користь позивача аліменти по виконавчому листу № 2н-1101/11 року за червень місяць 2011 року 240,60 грн. , за липень місяць 2011 року 249,60 грн., за серпень місяць 2011 року 249,60 грн.., за вересень місяць 2011 року 249,60 грн., за жовтень місяць 2011 року 255,90 грн., за листопад місяць 2011 року 255,90 грн., за грудень місяць 2011 року 261,00 грн., за березень місяць 2012 року 115,50 грн., за квітень місяць 2012 року 27,90 грн., за січень місяць 2013 року 291,60 грн., за лютий місяць 2013 року 283,20 грн., за квітень місяць 2013 року 183,20 грн., за червень місяць 2013 року 291,60 грн., за липень місяць 2013 року 291,60 грн. Оскільки [PERSON] вчасно аліменти не сплачував, з нього слід стягнути неустойку в розмірі 1% за , а саме: за 30 днів червня місяця 2011 року в сумі 72,18 грн., за 31 день липня місяця 2011року 77,38 грн., за 31 день серпня місяця 2011 року 77,38 грн., за 30 днів вересня місяця 2011 року 77,38 грн., за 31 день жовтня 2011 року 79,33 грн., за 30 днів листопада 2011 року 76,77 грн., за 31 день грудня місяця 2011 року в сумі 80,91 грн., за 31 день березня місяця 2012 року 35,81 грн за 30 днів квітня місяця 2012 року в сумі 8,37 грн., за 31 день січня місяця 2013року 90,40 грн., за 28 днів лютого місяця 2013 в сумі 79,30 за 30 днів квітня місяця 2013 року 54,96 грн., за 30 днів червня місяця 2013 року в сумі 87,48 грн., за 31 день липня місяця 2013 року 90,40 грн., а всього на загальну суму 988,05 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial