Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом про стягнення заборгованості і в обґрунтування позовних вимог вказувала, що між нею та відповідачем було досягнуто усної домовленості щодо проведення ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS], придбаною нею 23.06.2008 року. В період з квітня по червень 2011 року, позивачкою було перераховано відповідачу грошові кошти, як передоплату за ремонтні роботи та на придбання матеріалів в сумі 27110 доларів США, що еквівалентно 216014,16 грн. згідно курсу Національного Банку України на момент перерахунку коштів. Проте, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання з проведення ремонтних робіт, уникає зустрічі з позивачкою, на телефонні дзвінки не відповідає. Про причини невиконання домовленості не повідомив, а грошові кошти не повернув. Заявою від 15.03.2011 року, позивач змінила підставу позову та зазначила, що відповідач утримує грошові кошти без належної правової підстави, зловживаючи довірою, збагатився за її рахунок поза правовою підставою і відповідно до норм ст.1212 ЦК України зобов'язаний повернути грошові кошти в повному розмірі. Також позивач просила стягнути судові витрати з відповідача та розглянути справу за участі представників сторін. В судовому засіданні представники позивача заявлений позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з наведених підстав. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились. Причини неявки зазначені суду у заяві від 30.01.2014 року, з врахуванням завчасності сповіщення сторони відповідача про час і місце розгляду справи, не можливо вважати поважними. Виходячи з наведеного, зважаючи на ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи те, що представники позивача не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд знаходить, що є всі умови проведення повторного заочного розгляду справи у відсутності відповідача, із застосуванням вимог ч.3 ст.231 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно попередньої усної домовленості між позивачем гр. [PERSON] та відповідачем гр. [PERSON], позивачем перераховано як попередню оплату за ремонтні роботи грошові кошти з рахунку [NUMBER] в "Інг Банк Евразія" на рахунок відповідача [NUMBER] в ПАТ "УкрСиббанк", а саме: - 12 квітня 2011 року кошти в сумі 13710,00 доларів США, що за курсом НБУ на момент перерахунку (1 дол. США = 7,9638 грн.) становило 109183,70 грн. Факт перерахунку коштів підтверджено випискою банку № 6103 від 12.04.2011 року; - 11 травня 2011 року кошти в сумі 2400,00 доларів США, що за курсом НБУ на момент перерахунку (1 дол. США = 7,9684 грн.) становило 19124,16 грн. Факт перерахунку коштів підтверджено випискою банку № 6379 від 11.05.2011 року; - 21 червня 2011 року кошти в сумі 11000,00 доларів США, що за курсом НБУ на момент перерахунку (1 дол. США = 7,9733 грн.) становило 87706,30 грн. Факт перерахунку коштів підтверджено випискою банку № 6855 від 21.05.2011 року. Кошти перераховані відповідачу у безготівковій формі трьома платежами на загальну суму 27110 доларів США, що за курсом НБУ на момент перерахунку коштів становило 216014,16 грн.. Відмітки на виписках банку свідчать про те, що кошти були прийняті до оплати та сплачені повністю. Стороною позивача надавалось суду оригінали виписок банку для огляду і копії до справи з перекладом на українську мову засвідчені мовно-перекладацькою агенцією. Також з матеріалів справи вбачається, що 07.11.2011 року позивач зверталась до відповідача з письмовою претензією про повернення коштів в якій зазначила, що відмовляється від запропонованих послуг та наполягала на поверненні коштів. Претензія направлена на адресу відповідача 10.11.2011 року рекомендованим листом, про що свідчить квитанція № 8175 відділення поштового зв'язку № 8 м. Житомира. З пояснень представника позивача вбачається, що відповіді на претензію не отримано. Жодних пояснень відповідачем не надано, а про причини неповернення коштів не повідомлено. Заява про зміну підстави позову направлена відповідачу 13.03.2012 року рекомендованим листом, про що свідчить квитанція № 2806 відділення поштового зв'язку № 8 м. Житомира. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України у главі 83, особа, яка набула майно без достатньої правової підстави зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Частиною 1 статті 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За даних обставин, відповідач збагатився за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, а тому спірні правовідносини регулюються ч.1 ст.1212 ЦК України. Тобто у відповідача виник обов'язок повернути безпідставно отримані грошові кошти від позивача в повному розмірі. Такий різновид цивільно-правової санкції застосовується до всіх вимог про повернення безпідставного збагачення незалежно від того, чи виникло безпідставне збагачення внаслідок поведінки набувача майна, самого потерпілого, третіх осіб чи виникло мимоволі. Оскільки відповідно до змісту ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, суд дійшов висновку про стягнення коштів в сумі 216014,16 грн., що еквівалентна сумі в 27110 доларів США на момент перерахунку коштів відповідачу за курсом Національного Банку України. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність і кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів, що виникають зокрема із цивільних правовідносин. В розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України, позивачем надано суду письмові докази на підставі яких судом встановлено наявність обставин що обґрунтовують позовні вимоги. Документи про переказ коштів є належними доказами, що містять інформацію, щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Представлені відповідачем суду у додатку до заяви від 11.07.2013 р. не завірені належним чином копії товарних чеків, квитанцій, рахунків-фактур і видаткових накладних (а.с.100-104,106-120) в розумінні статей 58,59 ЦПК України, не можуть вважатись належними доказами, оскільки відповідачем не доведено суду, що будівельні матеріали, придбання яких, на думку позивача, підтверджується цими документами, були використані на ремонт квартири позивачки, тобто не доведено, що ці докази містять інформацію щодо предмета доказування. З врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2160,20 грн..

Outcome: approved