Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд до [PERSON] з позовом, який уточнила в ході судового розгляду, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 1993 по 2016 рік перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03.02.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін народилося 3 дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем не склалися, неповнолітні діти були свідками криків та нецензурної лайки їх батька. В червні 2015 року вона забрала дітей та переїхала проживати до батьків, в липні 2015 року відповідач забрав дітей, обіцяючи привезти їх через кілька днів, однак діти проживали з ним з липня 2015 року по грудень 2016 року. 06.12.2016 року вона дізналася, що відповідач залишив дітей самих вдома на [ADDRESS] хворих без нагляду і поїхав у справах до м.Києва. Вона відразу поїхала до м.Львова та забрала дітей в с.Більче, Миколаївського району, Львівської області. З цього часу діти проживають з нею. Відповідач не надає будь-яких коштів на утримання дітей, а тому просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Представник позивача у судовому засідані позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні мотивам звернення до суду та зазначив, що діти проживають з матір'ю, відповідач не надає коштів на утримання дітей. Просив позов задовольнити. Відповідач, думку якого підтримав його представник, позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що позивач проживає за межами України, діти на даний час не проживають у м.Львові, ними ніхто не опікується. Позивач не дозволяє спілкуватися з дітьми. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03.02.2016 року, що підтверджуєтья наявною в матеріалах справи копією рішення суду. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, серії [NUMBER], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 цього Кодексу передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як вбачається з матеріалів справи, та підтвердив представник позивача, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю в [ADDRESS]. Сторона відповідача не заперечила факту проживання неповнолітніх дітей у [ADDRESS]. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов'язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. В зв'язку з наведеними обставинами можливо зробити висновок про те, що в судовому порядку можуть стягуватися аліменти на користь того з батьків, з яким безпосередньо проживають діти і хто їх фактично утримує. Як зазначив у суді представник позивача, та не заперечила сторона відповідача, неповнолітні діти не проживають з відповідачем та такий коштів на їх утримання позивачу не надає. Посилання відповідача на перебування позивача за кордоном не спростовує факту утримання дітей саме позивачем. Як зазначила сторона відповідача, такий являється інвалідом 3 групи, однак жодних відомостей щодо обмеження видів діяльності за станом здоров'я, суду надано не було. Посилання відповідача на участь в утриманні дітей та надання на підтвердження даного факту копій чеків не може прийматися до уваги судом, оскільки у таких не зазначається, що кошти були витрачені на купівлю товарів саме для дітей відповідача. Групи товарів, вказані у чеках («МакДональдз Юкрейн Лтд», «Косино»), не дають зробити висновок про те, що такі придбані саме для дітей відповідача. Крім цього, покликання сторони відповідача на наявність спорів у судах між ним та позивачем щодо відібрання дітей, визначення місця проживання дітей, не можуть бути перешкодою для розгляду справи щодо стягнення аліментів. Зі змісту норми ч.1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, враховуючи матеріальне та соціальне становище сторін, розмір встановленого державою соціального та матеріального забезпечення дітей відповідного віку, з врахуванням того, що утримувати дитину зобов'язані двоє із батьків, як в період спільного життя, так і після розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складають із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved