overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 03.12.2001 року помер гр. [PERSON], рідний брат відповідача [PERSON]. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) [PERSON], фактично вступила в управління спадщиною після смерті брата [PERSON], та згідно угоди продала позивачці будинок розташований в с. Мар"янівка, вул. Першотравнева ( нині Квіткова) буд 5, Маловисківського району, Кіровоградської області за 1000 грн., про що було складено розписку. Відповідач договір купівлі-продажу будинку не оформила і не бажає цього робити. З грудня 2001 року позивач [PERSON], постійно, безперервно та відкрито володіє та проживає в будинку, який належав [PERSON], а тому просить суд визнати за нею право власності на даний будинок\~ в порядку набувальної давності. Позивач в судовому засіданні \~ позов підтримала\~ посилаючись на вказані обставини та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з"явилася, про час . місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача\~ в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи та винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи,\~ судом встановлені наступні\~ обставини. Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 08 червня 1990року , [PERSON] належить житловий будинок, що розташований по вул. Першотравнева ( нині Квіткова) буд 5, Маловисківського району, Кіровоградської області. 03.12.2001 рокуБережний [PERSON] помер, що встановлено з свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 125093.( а.с. 11) В кінці грудня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований по вул. Першотравнева ( нині Квіткова) буд 5, Маловисківського району, Кіровоградської області. , про що було складено відповідну розписку.( а.с. 5). Відповідно довідки Мар"янівської сільської ради № 1020 від 08.11.2016 року, громадянка [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в будинку за адресою, вул.Квіткова( Першотравнева) буд.5, з 2003 року по теперішній час на правах власника (а.с. 12) Відповідно до ст.\~ 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном -протягом п"яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність). Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Отже, позивач добросовісно заволодів і продовжує відкрито і безперервно володіти, чужим майном з 2001 року, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 лютого 2012 року він позичив відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, які відповідачка повинна була йому повернути до 25 червня 2016 року. Оскільки в передбачений договором строк відповідачка позику не повернула, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь суму позики в розмірі 30 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ(24,82 грн) становить 744 600 грн 00 коп та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона \\позикодавець\\ передає у власність другій стороні \\ позичальникові\\ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів \\суму позики\\ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей... Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику... у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги. Позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підляє сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом, чи іншим нормативно-правовим актом. Судом було встановлено, що 07 лютого 2012 р. року відповідачка позичила у позивача грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, зобов»язавшись повернути позику до 25 червня 2016р., що було засвідчено розпискою, написаною відповідачем власноруч. В суді було встановлено, що відповідачка позику не повернула, сума боргу нею не оспорювалася. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача суми боргу за договором позики від 07.02.2012 в розмірі 30 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ(24,82 грн) становить 744 600 грн 00 коп На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 6 890 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12 травня 2006 року між ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" (правонаступник АКБ "Райффайзенбанк Україна") та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-600/132/2006 від 12/05/2006 року на споживчі потреби, згідно якого позичальнику банком було надано кредит в розмірі 31947,00 доларів США, під 11% річних. Однак, взятих на себе зобов'язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.04.2013 року виникла заборгованість в сумі 24545,93 доларів США, що еквівалентно 196195,62 грн., яка складається із: залишку заборгованості за кредитом - 19892,05 доларів США, що еквівалентно - 158997,16 грн.; заборгованості по відсоткам - 4653,88, що еквівалентно - 37198,46 грн. та пені за прострочення виконання зобов'язань - 716113,97 грн. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. 30 липня 2013 року винесено заочне рішення по даній справі, на яке відповідачем 12 серпня 2014 року подано заяву про перегляд його перегляд. 18 серпня 2014 року дане заочне рішення скасовано і справу призначено до розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин неявки, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання через оголошення в пресі і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.09.2010 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору кредитний договір складається з заяви [PERSON], як позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач належним чином не виконував обов'язки за вказаним кредитним договором, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 20831,92 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у позові, які просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явилася, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заяви позичальника від 14.09.2010 року, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], 14.09.2010 року було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно довідки про заборгованість, станом на 30.05.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 14.09.2010 року складає 20831,92 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 14966,13 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 3747,60 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом в розмірі 650 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 968,19 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору утворилася заборгованість та відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 16 жовтня 2009 року відповідачка звернулась до них із заявою про призначення допомоги одинокій матері відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім"ям з дітьми» від 21.111992 року. На підставі вказаного було призначено допомогу одинокій матері з 01.10 2009 року по 30.06.2022 року щомісячно. При подачі заяви про призначення допомоги відповідачка була повідомлена про порядок надання допомоги, її припинення та зобов'язання повідомити позивача у разі змін у складі сім"ї. 24 вересня 2014 року службою у справах дітей Макарівської РДА надіслано лист щодо доцільності призупинити виплату коштів, оскільки відповідачка позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON],2004 року народження. Відповідно до вимог законодавства , просили суд стягнути з відповідачки 385 ,80 гривень коштів державного бюджету виплачених надміру у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям. Представник позивача головний спеціаліст відділу прийому громадян Шевченко В.В. подала через канцелярію Макарівського районного суду письмову заяву з проханням слухати справу у їх відсутність. Відповідачка у судове засідання не прибула, подала письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов визнала. Дослідивши письмові матеріали справи судом було встановлено, що відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги поданої відповідачем [PERSON] від 16 жовтня 2009 року їй було призначено допомогу як одинокій матері , яка їй виплачувалась позивачем щомісячно. ( а.с. 3-4, 6) Відповідно до листа Начальника служби у справах дітей та сім"ї Шумак Т.В. № 01\\56-341-а від 27.08.2014 року відповідачка по справі підставі рішення Макарівського районного суду від 21.08.2014 року була позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини [PERSON], 2004 року народження. ( а.с. 8) На підставі рішення про призначення допомоги сім"ям з дітьми від 25.09.2014 року відповідачка по справі отримала допомогу як одинока матір грошові кошти в сумі 385,80 гривень. ( а.с. 5) Позивачем офіційно викликалась [PERSON] для вирішення питання стосовно виплати надміру виплачених коштів, про що свідчить повідомлення №1794\\01-20 від 25 вересня 2014 року. ( а.с.9) Відповідно до ч.4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання позову відповідачем і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.04.2011 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 7400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору кредитний договір складається з заяви [PERSON], як позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач належним чином не виконував обов'язки за вказаним кредитним договором, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 10167,24 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у позові, які просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явилася, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заяви позичальника від 22.04.2011 року, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], 22.04.2011 року було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 7400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно довідки про заборгованість, станом на 30.06.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 22.04.2011 року складає 10167,24 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 6562,67 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 2544,23 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом в розмірі 100 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 460,34 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору утворилася заборгованість та відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що відповідач отримує комунальні послуги [ADDRESS], власником якої він є. Позивачем надаються відповідачу послуги по постачанню теплової енергії, але надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі сплачуються відповідачем, в зв'язку з чим виникла заборгованість, за період з квітня 2013 року по жовтень 2013 року станом на 20.11.2013 року склала 676,44 грн.. Відповідач добровільно не погашає заборгованість і тому позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 676,44 гривень , суму 3% річних в розмірі 5,07 грн., та інфляційні нарахування в розмірі 0,28 гривень. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи до суду не з"явився, про причини неявки не повідомив, тому згідно ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником квартири та отримує послуги з теплопостачання за адресою в [ADDRESS] Розрахунком суми заборгованості за послуги теплопостачання встановлено, що відповідач згідно особистого рахунку за період з квітня 2013 року по жовтень 2013 року має заборгованість в сумі - 676,44 гривень (а. с. 2-4). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Оскільки в судовому засіданні було встановлено факт надання послуг та наявність заборгованості, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 1306,56 гривень. Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України з відповідача слід стягнути 3% річних та інфляційні нарахування у відповідності до розрахунку наданому позивачем , який відповідає вимогам закону в сумі 676,44 гривень та 5,07 гривень, 0,28 гривні, відповідно з тих підстав, що судом встановлено факт порушення зобов"язання . Питання про судові витрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що відповідач отримує комунальні послуги [ADDRESS], власником якої він є. Позивачем надаються відповідачу послуги по постачанню теплової енергії, але надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі сплачуються відповідачем, в зв'язку з чим виникла заборгованість, за період з лютого 2013 року по жовтень 2013 року станом на 20.11.2013 року склала 1263,74 грн.. Відповідач добровільно не погашає заборгованість і тому позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 1263,74 гривень , суму 3% річних в розмірі 15,64 грн., та інфляційні нарахування в розмірі 0,5 7 гривень. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи до суду не з"явився, про причини неявки не повідомив, тому згідно ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником квартири та отримує послуги з теплопостачання за адресою в [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги теплопостачання встановлено, що відповідач згідно особистого рахунку за період з лютого 2013 року по жовтень 2013 року має заборгованість в сумі - 1263,74 гривень (а. с. 2-4). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Оскільки в судовому засіданні було встановлено факт надання послуг та наявність заборгованості, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 1263,74 гривень. Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України з відповідача слід стягнути 3% річних та інфляційні нарахування у відповідності до розрахунку наданому позивачем , який відповідає вимогам закону в сумі 1263,74 гривень та 15,64 гривень, 0,57 гривні, відповідно з тих підстав, що судом встановлено факт порушення зобов"язання . Питання про судові витрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що відповідач отримує комунальні послуги [ADDRESS], власником якої він є. Позивачем надаються відповідачу послуги по постачанню теплової енергії, але надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі сплачуються відповідачем, в зв'язку з чим виникла заборгованість, за період з січня 2011 року по лютий 2012 року станом на 20.11.2013 року склала 2071,05 грн.. Відповідач добровільно не погашає заборгованість і тому позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 2071,05 гривень , суму 3% річних в розмірі 126,59 грн., та інфляційні нарахування в розмірі 7,35 гривень. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи до суду не з"явився, про причини неявки не повідомив, тому згідно ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником квартири та отримує послуги з теплопостачання за адресою в [ADDRESS] Розрахунком суми заборгованості за послуги теплопостачання встановлено, що відповідач згідно особистого рахунку за період з січня 2011 року по лютий 2012 року має заборгованість в сумі - 2071,05 гривень (а. с. 2-4). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Оскільки в судовому засіданні було встановлено факт надання послуг та наявність заборгованості, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 1306,56 гривень. Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України з відповідача слід стягнути 3% річних та інфляційні нарахування у відповідності до розрахунку наданому позивачем , який відповідає вимогам закону в сумі 2071,05 гривень та 126,59 гривень, 7,35 гривні, відповідно з тих підстав, що судом встановлено факт порушення зобов"язання . Питання про судові витрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved