Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Генеральної прокуратури України (Офіс Генерального прокурора), про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги, позивач мотивував тим, що у кримінальному провадженні № 42017000000001831 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 10.04.2018 зазначене кримінальне провадження закрито за відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. 18.05.2018 позивач звернувся із заявою до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури щодо винесення постанови про визначення розміру відшкодування заробітку, втраченого внаслідок відсторонення від посади. Проте, листом від 18.06.2018 № 06-18674-18 йому було відмовлено в задоволенні заяви. За таких обставин, просить суд визнати незаконною відмову Генеральної прокуратури України у відшкодуванні шкоди, завданої внаслідок відсторонення від посади, зобов`язати відповідача винести постанову про відшкодування втраченого заробітку в період з 19.10.2017 по 15.12.2017. Ухвалою судді Новака Р.В. від 27.06.2018 відмовлено у відкритті провадження у справі. Постановою Київського апеляційного суду від 19.11.2018 вищевказану ухвалу суду від 27.06.2018 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для розгляду. Ухвалою судді Матійчук Г.О. 30..11.2018 заявлено самовідвід від розгляду даної справи. Ухвалою судді Григоренко І.В. 19.12.2018 заявлено самовідвід від розгляду даної справи. Ухвалою судді Писанця В.А. від 25.01.2019 заявлено самовідвід від розгляду даної справи. Ухвалою судді Литвинової І.В. від 07.02.2019 заявлено самовідвід від розгляду даної справи. Ухвалою судді Новака Р.В. від 08.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами позовного (загального) провадження. 27.01.2020 представник відповідача направив на адресу суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Вказав, що позивачу було обґрунтовано відмовлено у відшкодуванні шкоди, оскільки ухвалу Печерського районного суду від 13.10.2017 про його відсторонення від посади не оскаржено та не скасовано. Також зазначив, законом не передбачено оскарження дій щодо відмови у відшкодуванні шкоди, визнання їх незаконними, зобов`язання винести постанову про відшкодування шкоди. Ухвалою суду від 13.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому. Представник відповідача Офісу Генерального прокурора у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні поданого позову, посилаючись на його необгрунтованість. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що у провадженні управління з розслідування кримінальних провадження сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справах у сфері економіки Генеральної прокуратури України перебували матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні № 42017000000001831 від 07.06.2017. 12.10.2017 у рамках вказаного кримінального провадження [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2017 було відсторонено [PERSON] від посади голови Володарської районної адміністрації Київської області строком до 09.12.2017. Розпорядженням Президента України від 25.10.2017 №192/2017-рп [PERSON] відсторонено від посади голови Володарської районної державної адміністрації Київської області на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2017. Постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 10.04.2018 кримінальне провадження № 42017000000001831 від 07.06.2017 закрито за відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон), Відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; \Пункт 1 частини першої статті 1 в редакції Закону № 4652-VI від 13.04.2012\ 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій. 18.05.2018 позивач звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із заявою щодо винесення постанови про визначення розміру відшкодування заробітку, втраченого внаслідок відсторонення від посади. Проте, листом від 18.06.2018 № 06-18674-18 позивачу було відмовлено в задоволенні заяви, оскільки останнім ухвала Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2017 про відсторонення від посади оскаржена не була та судом апеляційної інстанції скасована не була. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках, зокрема, встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. Підпунктом 1 п. 11 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» передбачено, що для визначення розміру шкоди, переліченої в пунктах 1, 3, 4 ст. З Закону, громадянин може звернутися при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ, Генеральної прокуратури і Служби безпеки України - відповідно до цих органів. Згідно зі ст. 12 Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1,3, 4 ст. 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. Відповідно до ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 154 КПК України передбачено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Статтями 309, 310 КПК України передбачено оскарження ухвал слідчого судді про відсторонення від посади в апеляційному порядку. Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, зокрема письмові докази, щодо скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2017 №757/60850/17-к, а отже незаконність відсторонення [PERSON] від посади голови Володарської районної державної адміністрації Київської області судовим рішенням не встановлено, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed