Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення майнової та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.05.2016 року о 11.30 год. на автодорозі Київ-Чоп М0 526 км+680 м, [PERSON] порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що проявилось у невиконанні ним п. 1.1. додаток 2 розділ 34 ПДР України, а саме, керуючи автомобілем КАМАЗ 5511, д.р.н. [NUMBER], не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія», здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем ВАЗ 21099, д.р.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали технічні ушкодження. Постановою Жовківського районного суду від 21 червня 2016 року встановлено, що у діях [PERSON] містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 340 /триста сорок/ грн. 00 коп. Внаслідок даного ДТП автомобіль зазнав значних пошкоджень. Вказує, що сума збитків, завданих позивачу даною дорожньо-транспортною пригодою становить: 28778,70- вартість відновлювального ремонту; 1000 грн - вартість проведення експертного дослідження; 500 грн - витрати на евакуацію транспортного засобу, разом на загальну суму 30 278, 70 грн ( тридцять тисяч двісті сімдесят вісім гривень 70 коп). Зазначає, що позивачем було подано страховику весь необхідний пакет документів для відшкодування заподіяної ДТП шкоди. Разом з тим, йому було відшкодовано лише 4000 гривень, що є недостатнім для покриття матеріальних витрат, і тому, позивач змушений звертатись до суду. Вказує, що в результаті ДТП позивачеві було спричинено ще й моральну шкоду, яка полягає в душевних та моральних стражданнях, які він переніс у зв'язку з необхідністю проведення ремонтних робіт його автомобіля та відшукувати кошти, необхідні для його проведення. Крім того зазначає, що з моменту ДТП та станом на момент звернення до суду, не має змоги користуватися своїм транспортним засобом, що потребує капітального ремонту. В результаті ДТП [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження (забій лівого колінного суглоба, забій, гемартроз правого колінного суглоба), та відповідно на лікування було витрачено 5 118, 88 гривень. Вказує, що крім того, [PERSON] було спричинено ще й моральну шкоду, яка полягає в душевних та моральних стражданнях, які він переніс у зв'язку з лікуванням, ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість активного громадського життя, порушенні його звичного ритму. Тому позивачі просили: стягнути з приватного акціонерного товариства ««Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] у відшкодування майнової шкоди 26 278, 70 грн. та моральну шкоду у розмірі 1314 гривень; стягнути з приватного акціонерного товариства ««Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] 5 118, 88 гривень, як витрати на лікування;стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень. Представник відповідача страхової компанії ПрАТ «УТСК» подав письмове заперечення на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON], оскільки вважає, що позивачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що транспортний засіб із державним номером [NUMBER] був забезпечений у ПрАТ «УТСК». Своє заперечення мотивував тим, що по-перше, позивачі як на підставу своїх вимог посилаються на договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладений між [PERSON] та ПрАТ «УТСК». Разом з тим на підтвердження існування такого полісу позивачі не зазначають ані його серії, ні його номеру, та не надають жодного належного доказу на підтвердження того, що такий поліс дійсно існував на момент дорожньо-транспортної пригоди. По-друге, перевіривши базу страхувальників, ПрАТ «УТСК» було з'ясовано, що між [PERSON] та ПрАТ «УТСК» дійсно було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів [NUMBER]. Однак, строк дії даного полісу був з 18 лютого 2014 року до 17 лютого 2015 року, в той час як позивачі потрапили в дорожньо-транспортну пригоду 16 травня 2016 року. Крім того, даним полісом [NUMBER] було забезпечено зовсім інший транспортний засіб, а саме «Volkswagen Vento» з номерним знаком [NUMBER]. По-третє, перевіривши централізовану базу даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (яка є в загальнодоступному користуванні) щодо наявності або відсутності страхового покриття на транспортний засіб з державним номером [NUMBER] ПрАТ «УТСК» було встановлено, що станом на момент дорожньо-транспортної пригоди (16 травня 2016 року) транспортний засіб із вказаним державним номером не було застраховано в жодній страховій компанії. Представник позивача у судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Вказала, що з відповідачем [PERSON] досягнуто згоди щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 6000,00 грн., підтвердила факт отримання від [PERSON] грошових коштів в розмірі 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, не заперечила щодо часткового задоволення позову в цій частині в розмірі 5000,00 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі 6000,00 грн., підтвердив, він був винуватцем ДТП за участі транспортного засобу, яким керував [PERSON], який внаслідок цього ДТП отримав тілесні ушкодження, а також те, що ним передано грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Пояснив, що транспортний засіб, на якому він вчинив ДТП належить йому особисто. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року вбачається, що [PERSON], 16.05.2016 року о 11.30 год. на автодорозі Київ-Чоп М 06 526 км+680 м, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що проявилось у невиконанні ним п. 1.1. додаток 2 розділ 34 ПДР України, а саме, керуючи автомобілем [NUMBER], не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія», здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали технічні ушкодження, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. З копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] вбачається, що [PERSON] застраховано у ПрАТ «УТСК» його цивільно-правову відповідальність перед третіми особами транспортний засіб Volkswagen Vento, строк дії полісу з 18.02.2014 року по 17.02.2015 року, страхова сума на шкоду, заподіяну майну, 50 000 гривень. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] З висновку № 5265 експертного автотоварознавчого дослідження від 21.05.2016 року вбачається, що вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в дорожній транспортній пригоді 16.05.2016 року становить 28778,70 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят вісім гривень 70 копійок). З довідки міського травматологічного пункту № 2 вбачається, що [PERSON] прибув на прийом 16.05.2016 року з приводу забій лівого колінного суглоба, забій, гемартроз правого колінного суглоба. З виписки ПриватБанку рахунку [PERSON] вбачається, що 09.11.2016 року та 11.11.2016 року на рахунок [PERSON] надійшли грошові кошти у сумі 4000,00 грн. як страхове відшкодування згідно акту № 525-16 від 09.11.2016 року. З листів ПрАТ «УТСК» № 2467 від 11.11.2016 року та №1914 від 18.08.2016 року на ім'я [PERSON] вбачається, що ПрАТ «УТСК» повідомляє про необхідність надання документів. З експрес-накладних Нової пошти вбачається, що [PERSON] направляв документи до ПрАТ «УТСК». З листа ПрАТ «УТСК» № 130-ю від 03.03.2017 року на ім'я [PERSON] вбачається, що ПрАТ «УТСК» відмовила у вимозі про відшкодування витрат на лікування у зв'язку з її необґрунтованістю та відсутністю причинно-наслідкового зв'язку. Як вбачається з витягу з централізованої бази даних МТСБУ, пошук визначення статусу полісу та страховика транспортного засобу ВС 1533ВО не дав результатів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вирішив, що позов слід задовольнити частково. До цих правовідносин підлягають застосуванню правові норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що 16.05.2016 року [PERSON] порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, зокрема автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується постановою Жовківського районного суду Львівської області від 21.06.2016 року. Власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. [PERSON] внаслідок цього ДТП отримав тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою міського травматологічного пункту № 2 та визнається відповідачем [PERSON], а також витратив кошти на лікування, що підтверджується фіскальними чеками касового апарату. [PERSON] внаслідок неправомірних дій [PERSON] зазнав фізичні та душевні страждання, тому йому було завдано моральну шкоду. [PERSON] частково відшкодував моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., що визналось у судовому засіданні представником позивачів та відповідачем [PERSON] Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, тяжкість моральних страждань, перенесених [PERSON] у зв'язку із отриманою травмою та майновий стан [PERSON], беручи до уваги позицію представника відповідачів, а також те, що [PERSON] частково відшкодовано моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди задовольнити частково у розмірі 5000,00 грн. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 36.1 ст. 36 цього Закону Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial