Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . 02 жовтня 2015 року державним нотаріусом Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори на ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,9808 га, кадастровий номер 0522655500:02:001:0243, що розташована на території Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області. 09.12.2019 позивач отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з якого вбачаються розбіжності між кадастровим номером земельної ділянки, зазначеним в свідоцтві про право на спадщину за законом, а саме № 0522655500:02:001:0243 та у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку - № 0522655500:02:001:0044. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у Могилів-Подільському районі земельна ділянка, кадастровий номер 0522655500:02:001:0244 належить [PERSON] , матері позивача, а земельна ділянка, кадастровий номер 0522655500:02:001:0243 належить [PERSON] , 1948 року народження, яка є відповідачем у даній справі. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.10.2015 видану позивачу помилково. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з даним позовом в якому просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.10.2015, скасувати рішення про державну реєстрацію № 24995887 від 02.10.2015 на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності позивача на земельну ділянку, кадастровий номер 0522655500:02:001:0243 та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 0522655500:02:001:0044. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 25.02.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 25.03.2021 витребувано докази за клопотання представника позивача. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 19.04.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 15.06.2021 вирішено здійснювати судове засідання за участю представника позивача в режимі відеоконференції. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 16.06.2021 виділено у самостійне провадження вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позов підтримала. Просила судові витрати залишити за позивачем. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник відповідача подала до суду клопотання про проведення судового розгляду без її участі. Позов визнала лише в частині скасування свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом та скасування державної реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про проведення судового розгляду без її участі. При розгляді даної справи поклалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін суд прийшов до таких висновків. Відповідно до\~ст.\~4\~ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015849702 від 29.09.2015 23.10.1998 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.7). 16 листопада 2010 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). 17 квітня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). З матеріалів спадкової справи № 540/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після її смерті є позивач (а.с.53-77). 02 жовтня 2015 року державним нотаріусом Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори на ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,9808 га, кадастровий номер 0522655500:02:001:0243, що розташована на території Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 44 (а.с.10). Право власності позивача на вказану земельну ділянку було зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24995887 від 02.10.2015, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 45010603 від 02.10.2015 (а.с.13) Як слідує з позову, [PERSON] замовила технічну документацію та з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.12.2019 їй стало відомо, що [PERSON] , яка померла [INFO] належала земельна ділянка площею 1,6965 з кадастровим номером 0522655500:02:001:0044 (а.с.15). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 44 [PERSON] дійсно належала земельна ділянка, площею 1,70 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.11). Згідно наданого відповідачем Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 41 їй належить земельна ділянка № [NUMBER] , площею 1,98, що розташована на території Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.45). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у Могилів-Подільському районі № 0-2-0.24-169/110-20 від 15.12.2020 власником земельної ділянки площею 1,9808 га, кадастровий номер 0522655500:02:001:0243 є [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 44 від 07.08.2001 земельна ділянка № [NUMBER] загальною площею 1,6965 га (кадастровий номер 0522655500:02:001:0044) належить [PERSON] (а.с.14). Відповідно до\~ст. 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з роз`яснень, викладених у п. 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року\~відповідно до\~ст. 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд встановив, що [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом після померлої [INFO] [PERSON] , прийняла спадщину після її смерті та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Разом з тим, свідоцтво було видано на земельну ділянку, яка не належить спадкодавцю. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявні підстави для скасування свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 02.10.2015 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,9808 га, кадастровий номер 0522655500:02:001:0243, що розташована на території Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Щодо позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію № 24995887 від 02.10.2015 на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності позивача на земельну ділянку кадастровий номер 0522655500:02:001:0243 суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19. Враховуючи положення вказаних вище норм, суд вважає, що наявні підстави для скасування рішення про реєстрацію № 24995887 від 02.10.2015 на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності позивача на земельну ділянку кадастровий номер 0522655500:02:001:0243 . Враховуючи ст. 1216, 1218, 1268, 1301 ЦК України,

Outcome: approved