Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 13.07.2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2012 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Зазначає, що їх син [PERSON] , [INFO] , учень 9 класу КЗ «Навчально-виховного комплексу «Криворізька спеціалізована школа І-ІІІ ступенів із поглибленим вивченням іноземних мов - дошкільний навчальний заклад»» цього року успішно склав іспити та його зараховано на навчання до BODWELL HIGH SCHOOL, що знаходить у Канаді, нею були сплачені кошти за його навчання та придбанні проїзні квитки на іі ім`я та ім`я сина. Навчання триватиме з 04.09.2019 року по 30.09.2022 року. На разі у неї виникла необхідність звернутися до суду з вказаною позовною заявою, в зв`язку з тим, що для оформлення візи на навчання сина їй необхідно надати документ-дозвіл на виїзд за кордон, підписаний обома батьками, проте отримати згоду батька дитини в неї немає можливості, оскільки його місцезнаходження їй наразі не відомо. При неодноразових відвідуваннях за місцем його прописки, вдома його не було, зі слів сусідів, він виїхав на заробітки до Західної України. Вважає, що надання їй дозволу на виїзд неповнолітнього сина без згоди та супроводу батька до Канади строком до 30.09.2022 року сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на його духовному, фізичному та інтелектуальному розвитку, сприятиме поглибленому вивченню іноземної мови, розширить його кругозір, та надасть можливість отримати повноцінну та якісну освіту, у зв`язку з чим просить суду: - надати дозвіл на виїзд неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до держави Канада на період навчання строком до 30.09.2022 року у супроводі матері [PERSON] , [INFO] , або у супроводі осіб, уповноважених нею, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі у супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують, без згоди та супроводу батька [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку; - надати дозвіл [PERSON] , [INFO] , без згоди батька [PERSON] , [INFO] , оформлювати всі необхідні документи (візи, паспорти, дозволи, будь-які інші документи, що вимагаються для виїзду за межі України) для виїзду [PERSON] , [INFO] , за межі України до держави Канада для навчання; - стягнути з відповідача на її користь сплачений нею при подані позовної заяви судовий збір в розмірі 768,40 грн. Позивач та її представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Присутній в судовому засіданні представник відповідача - [PERSON]. заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що відсутній спір про право,оскільки відповідач вже підписав заяву про надання згоди на виїзд сина до Канади , але не переслав її позивачу, про що також зазначив у відзиві на позовну заяву (а.с. 179). Представник третьої особи Служби у справах дітей Центрально-Міської у місті ради - Біла А.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 13.07.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2012 року (а.с. 76, 77-78), розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 13) та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 74). Діти проживають разом з позивачем за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні та вихованні, про що свідчить Акт обстеження умов проживання, виданий службою у справах дітей виконкому Центрально-міської у місті ради та затверджений начальником Чумак О.О. 17.05.2019 (а.с.18). Як зазначила в позові позивач та підтвердила в судовому засідання, їх син [PERSON] , [INFO] є учнем 9 класу КЗ «Навчально-виховного комплексу «Криворізька спеціалізована школа І-ІІІ ступенів із поглибленим вивченням іноземних мов- дошкільний навчальний заклад», що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с. 16) та цього року успішно склав іспити і його зараховано на навчання до BODWELL HIGH SCHOOL, що знаходить у Канаді, про що свідчить копія нотаріально завіреного перекладу листа (а.с. 19-20). Навчання триватиме з 04.09.2019 року по 30.09.2022 року (а.с. 22). Позивачем були сплачені кошти за його навчання та придбанні проїзні квитки на ім`я сина на період навчання та на її ім`я на період, достатній для супроводу сина до місця навчання та назад (а.с. 24-27).. На підставі ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п. п. 3, 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягай 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Отже, чинним законодавством передбачена необхідність згоди обох батьків на виїзд дитини за кордон, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків у разі, якщо дитина не досягла 16-річного віку. В частинах 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року зазначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно ч. 1 ст. 3, ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ від 31.03.95 № 231, передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 6 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст.17,31 Конвенції про права дитини визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров`я. Статтею 10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В судовому засіданні встановлено, що мати дитини - позивач по справі приділяє належну увагу своєму синові, піклується про його фізичний, духовний, інтелектуальний розвиток, намагається створити всі умови для надання дитині належної та повноцінної освіти, про що в судовому засіданні зазначали допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Доводи представника відповідача [PERSON] про відсутність спору у даній справі з посиланням на те, що відповідач підписав згоду на дозвіл виїзду дитини закордон, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки зазначена згода відповідачем не надіслана позивачу, а тому позивач не має змоги вирішити спірне питання в позасудовому порядку. З урахуванням зібраних у справі доказів, враховуючи інтереси дитини, забезпечуючи реалізацію прав дитини, визначених Декларацією прав дитини, враховуючи те, що наміри позивача щодо отримання дозволу на тимчасовий виїзд сина за кордон повністю узгоджуються з покладеними на неї законом правами та обов`язками як його матері та в повній мірі відповідають інтересам дитини, спрямовані на створення умов, які сприятимуть розширенню світогляду дитини, добре позначаться на його духовному, фізичному та інтелектуальному розвитку, сприятимуть поглибленому вивченню іноземної мови, розширять його кругозір, нададуть можливість отримати повноцінну та якісну освіту, що ускладнено ненаданням своєчасно дозволу відповідачем - батьком дитини на виїзд за межі території України, що змушує позивача звертатись до суду за наданням вказаного дозволу, оскільки термін навчання триває до 2022 року (а.с. 22), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В зв`язку з чим слід надати дозвіл на виїзд неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до держави Канада на період навчання строком до 30.09.2022 року у супроводі матері [PERSON] , [INFO] , або у супроводі осіб, уповноважених нею та надати дозвіл [PERSON] , [INFO] , без згоди батька [PERSON] , [INFO] , оформлювати всі необхідні документи (візи, паспорти, дозволи, будь-які інші документи, що вимагаються для виїзду за межі України) для виїзду [PERSON] , [INFO] , за межі України до держави Канада для навчання. Суд вважає, що саме таке рішення захищатиме права дитини, сприятиме його належному розвитку та відпочинку. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved