Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить: визнати за нею право власності на 48/100 частки житлового будинку з надвірними побудовами по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]; визначити, що частка [PERSON], померлого [INFO] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0, 0712 га., кадастровий номер 6310137200:06:012:0006, що розташована по [ADDRESS], становила 1/2; визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0, 0712 га., кадастровий номер 6310137200:06:012:0006, що розташована по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після [PERSON], померлого [INFO] В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що вона являється єдиним спадкоємцем за законом після батька, [PERSON], померлого [INFO] На момент смерті батька та на даний час [PERSON] проживає за місцезнаходженням вищезазначеного спадкового нерухомого майна. У зв'язку з тим, що за життя померлого [PERSON], співвласники не визначили свої частки права власності на вказану земельну ділянку, державний нотаріус відмовив позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після її померлого батька на 1/2 частку земельної ділянки та запропонував звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд задовольнити їх посилаючись на вищевказані обставини та підстави. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Другої харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив, в якому підтвердив, що згідно даних спадкової справи [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] та просив розглянути справу без участі свого представника. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, вислухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після батька, [PERSON], померлого [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, одруження та довідкою Другої харківської державної нотаріальної контори. На дату відкриття спадщини та на даний час позивачка зареєстрована та проживає за адресою вказаного спадкового нерухомого майна, що підтверджується копією паспорта. У зв'язку зі смертю батька, [PERSON] звернулась до Другої харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 21.05.2013 р. державним нотаріусом Другої харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л.А. відкрита спадкова справа за № 54500494 у спадковому реєстрі та за № 287/2013 у нотаріуса, що підтверджується наданою копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі. До складу спадкового майна входять: - 48/100 частки житлового будинку з надвірними побудовами по [ADDRESS], зареєстровані за померлим [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.04.2006 р. р/н 840316 КП "Харківське МБТІ". Право власності на інші 52/100 частки вказаного будинку зареєстровані за позивачкою [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.04.2006 р. р/н 840316 КП "Харківське МБТІ"; - земельна ділянка площею 0,0712 га, кадастровий номер 6310137200:06:012:0006, що розташована по [ADDRESS] і призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 065224 на ім'я [PERSON], виданим Харківською міською радою 16.09.2008 р., зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 510867100157. Згідно доданого до державного акту кадастрового плану земельної ділянки, її співвласниками на праві спільної сумісної власності являються [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з тим, що за життя померлого [PERSON], співвласники не визначили свої частки права власності на вказану земельну ділянку, державний нотаріус відмовив позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на 1/2 частку цієї земельної ділянки та запропонував звернутись до суду, що підтверджується письмовою відповіддю вих. 01.16/2870 від 26.10.2013 р. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В судовому порядку може бути визначена частка майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, оскільки частки вказаної земельної ділянки, що були у спільній сумісній власності [PERSON] і померлого [PERSON] є рівними. Встановлення частки померлого [PERSON], в праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку, необхідно для її спадкування. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved