Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] 20.03.2020 року звернулися до суду із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права власності на квартиру в порядку ст. 392 ЦК України, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира була приватизована на двох членів їх сім`ї згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» 09.11.1993 року і належить позивачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці та зареєстроване в БТІ міста Красноармійська (нині Покровськ) 20.06.1994 року. В липні 2019 року при зверненні до нотаріуса з`ясувалося, що втрачений оригінал правовстановлюючого документу, а саме, Свідоцтво про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці. Відновити свідоцтво про право власності на житло або отримати його дублікат немає можливості, оскільки з відповіді Комунального підприємства «Управління міського господарства» № С-05 від 26.07.2019 року вбачається, що видача дубліката свідоцтва про право власності на житло не може бути здійснена КП «УМГ» оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло було видане не КП "УМГ", а комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці. Відчудження квартири за період з 16.05.1994 року не проводилось. Також, позивачем [PERSON] , було подано оголошення в інформаційно-рекламний тижневик «Телескоп» про загублений документ на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а саме Свідоцтво про право власності на житло, виданого 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці. Вартість квартири за вищевказаною адресою складає 77 926,80 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень), 80 копійок згідно звіту про оцінку майна виготовленого ФОП [PERSON] 26.10.2019 року. Позивачі просять визнати за ними в рівних частинах право власності на квартиру [ADDRESS] . 20 березня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 23 березня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 14 квітня 2020 року. У підготовче засідання позивачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 28 квітня 2020 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягають. Представник відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачів законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира була приватизована на двох членів сім`ї згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» 09.11.1993 року і належить їм на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці та зареєстроване в БТІ міста Красноармійська (нині Покровськ) 20.06.1994 року (а.с.21). Свідоцтво про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці втрачено. Відновити свідоцтво про право власності на житло або отримати його дублікат немає можливості, оскільки з відповіді Комунального підприємства «Управління міського господарства» № С-05 від 26.07.2019 року вбачається, що видача дубліката свідоцтва про право власності на житло не може бути здійснена КП «УМГ» оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло було видане не КП "УМГ", а комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці (а.с.15). 16.03.2020 року позивачі, власники квартири звернулися до Виробничого структурного підрозділу «Лиманське територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про надання дублікату правовстановлюючого документу на квартиру, а саме Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці. 16.03.2020 року Виробничим структурним підрозділом «Лиманське територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надана відповідь щодо неможливості надати дублікат свідоцтва про право власності на житло у зв`язку з тим, що документація по приватизації житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці не передавалася і знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна Українській владі (а.с.16). Відчудження квартири за період з 16.05.1994 року не проводилось, що підтверджується наступними письмовими доказами, а саме: Відповідно до довідки № 1145/01-02 від 16.09.2018 р., наданої КП «БТІ» м. Покровська до 1 січня 2013 року, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці (а.с.14). Реєстрацією позивачів за адресою: [ADDRESS]: [PERSON] з 27.08.1991 року по теперішній час, [PERSON] з 26.07.2011 року по теперішній час (а.с.20). [PERSON] , було подано оголошення в інформаційно-рекламний тижневик «Телескоп» про загублений документ на квартиру за адресою: [ADDRESS] а саме Свідоцтво про право власності на житло, виданого 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці (а.с.17). Вартість квартири за вищевказаною адресою складає 77 926,80 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень), 80 копійок згідно звіту про оцінку майна виготовленого ФОП [PERSON] 26.10.2019 року (а.с.18-19). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Частина 1 стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved