Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що вона з 17.11.2010 року працює на посаді секретаря Михайлівської сільської ради, виконує обов»язки сільського голови та є публічною особою. Відповідачка по справі [PERSON] працює соціальним фахівцем Красноармійського центру соціальної допомоги сім»ям з дітьми та молоді. Після появи в соціальній мережі інтеренет «Однокласніки» 16.11.2016 року її образливих висловлювань на її адресу з боку [PERSON], вона 21.11.2016 року в приміщенні Михайлівської сільської ради у присутності свідків [PERSON], [PERSON] зробила їй зауваження щодо недопустимості розповсюдження образливої інформації, на що відповідач [PERSON], у грубій формі ображала її, назвала повією та пянчугою, на зауваження не реагувала, погрожувала фізичною розправою. У звязку з тим, що вказана інформація є образливою для неї, оскільки не відповідає дійсності, просить зобовязати [PERSON] вибачитись перед нею та перед трудовим колективом Михайлівської сільської ради та у соціальній мережі «Однокласніки» та спростувати неправдиву інформацію; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30000 грн., судовий збір у розмірі 1378 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в суове засідання не з»явилась, просила справу слухати без її участі. В наданих до суду запереченнях просили відмовити в задоволенні позовних вимог. ( а.с. 34). Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що 21.11.2016 року вона прийшла в приміщення Михайлівської сільської ради та побачила позивачку та відповідачку по справі, між якими виникла сварка з приводу того, що позивачка почала з»ясовувати відношення з відповідачкою у зв»язку з публікацією в соціальній мережі «Однокласніки» неправдивих відомостей про неї, зокрема про те, що вона є повією та п»янчугою.. На такі звинувачення позивачки щодо публікації в соціальній мережі «Однокласніки» неправдивих відомостей відповідачка відповіла: « Припинити чіпати мою родину». Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, [PERSON] з 17.11.2010 року по теперішній час дійсно працює на посаді секретаря Михайлівської сільської ради. На підставі рішення сільської ради від 15.11.2016 року № У11/14-1 на даний момент [PERSON] виконує обов»язки сільського голови ( а.с. 6). Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачкою виникли неприязнені стосунки з приводу наявністю в суді спору за адміністративним позовом чоловіка відповідачки [PERSON] до Михайлівської сільської ради про визнання протиправним та скасування субєкта владних повноважень. Судом встановлено, що інформація про те, «[PERSON] в роботі і в житті є повією, і все село це знає, як така може бути депутатом і секретарем» на соціальній сторінці «Однокласніки» було розміщено в коментарях під ім»ям [PERSON] ( а.с. 12). Ця інформація була розміщена \~\~в мережі Інтернет, проте доказів, що саме вказана була розповсюджена від відповідачки, позивачкою не надано. 21.11.2016 року між позивачкою та відповідачкою по справі в приміщенні Михайлівської сільської ради дійсно виник конфлікт через розповсюдження зазначеної інформації, в процесі якого відповідачка по справі відповіла позивачці [PERSON] : «Припинити чіпати мою сімю». Вказана обставина була підтверджена свідком [PERSON] Інших доказів, які б спростовували поширення зазначеної інформації саме відповідачкою судом не встановлено. Конституція України\~визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також проголошує право кожного на повагу до його гідності (статті 3,28).\~Статтею 68 Конституції\~встановлено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 297 ЦК України\~закріплено право фізичної особи на повагу до її гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї, недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У відповідності до п. 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному\~\~житті тощо. Слід також зазначити, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих,\~\~під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових та професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Згідно ч.6 п. 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист честі, гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи"\~недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності, або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності(неповні або перекручені). Відповідно до п. 18 Постанови обов»язок довести, що поширена інформація є достосвірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостосвірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до п. 12 Постанови належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб- сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та / чи місце проживання ( місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація і анонімною і доступ до сайта- вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Оскільки відповідної заяви відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства про витребування таких даних позивачкою не подано, поширення зазначеної інформації щодо неї з боку відповідачки є припущенням, оскільки згідно її пояснень в судовому засіданні факт поширення вона пов»язує лише з наявністю конфлікту між нею та відповідачкою по справі, проте доказів, що саме вказана інформація виходила від відповідачки суду не надано, факт розповсюдження 21.11.2016 року недостовірної інформації від відповідачки не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині спростування недостовірної інформації . Вимоги в частині відшкодування моральної шкоди мають похідний характер і тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed