Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач прохає стягнути з відповідача на свою користь 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень завданих їй матеріальних збитків,в результаті його незаконних дій. В судове засідання позивач не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав пояснення та письмові заперечення проти позову де прохає відмовити у позові повністю. Зі змісту заперечень слідує що : - позивачкою пропущені строки позовної давності для звернення до суду,оскільки угода укладена між сторонами 23.06.2008 року; - 25.11.2011 року позивачці було надане право на отримання автомобіля ,однак вона ним не скористалася,надала заяву про усунення її від участі в асигнаційних актах на три місяці і, в послідуючому, розірвала угоду за власним бажанням; - товариство не працює за пірамідальною схемою і предметом угоди є надання послуг,спрямованих на придбання автомобіля шляхом формування груп покупців. Разом з тим, в цих же запереченнях,зазначено про те що,листом відповідача від 01.06.2011 року за вих. № 61095 позивачу було повідомлено що,угоду розірвано за його бажанням та зазначено що поверненню підлягає 17 389 грн.66 коп. відповідно до умов угоди та позивач на момент направлення йому листа був 37-м у черзі на повернення коштів(а.с.50). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що з метою придбання легкового автомобіля,позивач [PERSON] уклала 23 червня 2008 року договір за № 201229 із ЗАТ „АІСЕ Україна" (правонаступником якого є ПАТ „АІСЕ Україна"), згідно з яким відповідач зобов'язався надати їй послуги спрямовані на придбання легкового автомобіля в групах, в системі „Автоплан", а вона зобов'язалася вчасно та в повному обсязі вносити відповідні платежі, направлені на сплату вартості транспортного засобу, адміністративних витрат відповідача, та внесків страхування життя та придбаного автомобіля. Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне врегулювання ринків фінансових послуг» - фінансові послуги це операції з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Отже, надання послуг при придбанні товару у групах, яку надавав ПАТ „АІСЕ України" містить ознаки фінансової послуги, пов'язаної з прямим залученням фінансових активів від фізичних осіб. 01.06. 2011 р договір між позивачкою та відповідачем розірваний. Згідно повідомлення Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» від 01.06.2011 р. відповідачем визначено що ,поверненню підлягає сума т.з чистих внесків позивачки ,за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі двох повних чистих внесків,і яка становить 17 389 грн. 66 коп. Тут же зазначено що,повернення цієї суми чистих внесків буде проведено після накопичення необхідної суми грошей в Фонді групи для повернення грошових коштів,і що перед нею знаходиться ще 36 учасників на повернення чистих внесків. Викладене свідчить про фактично часткове визнання відповідачем позовних вимог позивачки,хоча він і пов'язує це з черговістю,яка виникла у групі,на повернення таких коштів. Однак, такі твердження щодо черговості повернення коштів суд знаходить необґрунтованими,та звертає увагу на те що, 01.06.2011 року вже спливають строки позовної давності, визначені законом .які суд обраховує з 01.06.2011 року ,тобто з часу розірванні угоди сторонами.а тому вважає що порушене право підлягає захисту невідкладно. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд виходить з того що позивачкою не доведено що, відповідач діяв незаконно, чи іншим шахрайським шляхом заволодів її коштами та користувався ними.

Outcome: partial