Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями в порядку спадкування за заповітом, просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 32,4 кв.м, загальною площею 64,2 кв.м з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Олександрівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зарічна, будинок №47 (сорок сім) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 02 лютого 2013 року. Позивач у судове засідання не зявилася, надалаи заяву, в якій просить розглядати цивільну справу за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання, просять винести заочне рішення (а.с. 5). Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглядати позовну заяву за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с. 44). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 02 лютого 2013 року помер батько позивача - [PERSON]. На день смерті він мешкав в селі Олександрівка, Лозівського району, Харківської області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №537134, виданого 19 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лозівському району [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №03 та довідкою, яка видана Шатівською сільською радою Лозівського району Харківської області від 21.04.2016 року за № 202/02-30. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 32,4 кв.м, загальною площею 64,2 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Олександрівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зарічна, будинок №47 (сорок сім). Після смерті батька спадкоємцем на спадкове майно є позивач, дочка спадкодавця, [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], згідно заповіту, складеного на її імя, посвідченого виконавчим комітетом Шатівської сільської ради, Лозівського району, Харківської області, 20 лютого 2007 року, за реєстром №13 (а.с. 12). Вказаний заповіт на даний час не змінений, не відмінений, про що свідчить відмітка на заповіті та внесений до Спадкового реєстру (а.с. 65-67). Спадкоємці за законом, дружина спадкодавця, [PERSON], [INFO], на час смерті спадкодавця була непрацездатною за віком і мала право на обовязкову частку у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України. Згідно поданої заяви вона відмовилась від прийняття обовязкової частки у спадщині. Крім того, дружина спадкодавця, [PERSON], померла 14 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №521771, виданого 16 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області, актовий запис №22 (а.с. 8). Син спадкодавця, [PERSON], [INFO], на час смерті спадкодавця був непрацездатним за віком, тому він мав право на обовязкову частку у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України, але від спадщини відмовився подавши заяву (а.с. 13). Інших спадкоємців у спадкодавця не має. Спадщину після батька позивач прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Харківської області. В даний час вона звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з відповідними надвірним спорудами і будівлями, який розташований за адресою: село Олександрівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зарічна, будинок №47. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нею було надано документи, які підтверджують: факт смерті спадкодавців, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, заповіт. Відповідно п. 4.9 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємця, який прийняв спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно п. 4.15 того ж Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пункт 3 глави 7 розділу І цього Порядку передбачає, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. п.4.18 Порядку визначено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За життя [PERSON], згідно наданих довідок сільської ради, побудував вказаний будинок, що підтверджується довідкою, яка надана Шатівською сільською радою Лозівського району Харківської області від 21.04.2016 року за №203/02-30 (а.с. 15). Згідно довідки виданої КП «ЖУК»(Лозівське бюро технічної інвентаризації) від 15.04.2016 року за № 15, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: село Олександрівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зарічна, будинок №47, не оформлено і не зареєстровано (а.с. 21). У звязку з тим, що позивач не має можливості надати документ, який посвідчує право власності на житловий будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 травня 2016 року за №184/02-31, яка видана приватним нотаріусом завадою [PERSON] районного нотаріального округу Харківської області (а.с. 20). Право на побудований житловий будинок з надвірними будівлями спадкодавець зареєстрував лише в сільській раді. Так, згідно довідки Шатівської сільської ради, Лозівського району, Харківської області, за записами «Погосподарської книги загальних виробничих показників господарств колгоспників, працівників, службовців та інших груп населення» №03 за 1991-1995 р., 1996-2000 р., 2001-2005 р., 2006-2010 р., 2011-2015 р. по селу Олександрівка, особовий рахунок №161-1, в погосподарському обліку житловий будинок з відповідними надвірними будівлями за адресою: село Олександрівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зарічна, будинок №47 числиться за [PERSON]. Для будівництва і обслуговування вказаного будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] була надана у користування земельна ділянка площею 0,25 га (а.с. 13). Погосподарські книги, в яких зазначена дана інформація є документами статистичної звітності, відображена в них інформація здійснена органом, що був наділений такими повноваженнями є достовірною. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56 та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Спірний житловий будинок було побудовано до 1961 року, згідно даних технічного паспорту. Відповідно до розділу II п. 6 ч. 2 вищезазначеної Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Крім того, дана Інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Погосподарські книги, в яких зазначена дана інформація є документами статистичної звітності, відображена в них інформація здійснена органом, що був наділений такими повноваженнями є достовірною. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім того, з Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975 року, яка діяла до 14.06.1994 року вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості була довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ґрунтується на фактичних обставинах, доказах та підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Outcome: approved