Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 01.10.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корн" та [PERSON] було укладено Договір позики №1/2012. Згідно п. 1.1 Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику власні грошові кошти у розмірі 100 000 грн., а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцю таку саме суму позики. Згідно пп. 2.1 Договору Позикодавець надає позику одночасно з підписанням договору. Згідно пп. 2.2 Договору позика надається у готівковій формі за касовим ордером. Згідно пп. 3.1 Договору позика повинна бути повернута з 01.09.2013 р. по 01.10.2013р. Згідно пп. 3.2 Договору позика повинна бути повернута одномиттєво у повному обсязі. Станом на день подання даної позовної заяви до суду відповідач не повернув одержані згідно договору грошові кошти. Представник позивача наполягав на задоволенні позову. Відповідач заперечував проти позову вказавши, що підписував договір однак коштів не брав. Свідок [PERSON] зазначила, що вона працює бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Корн» та на підставі вище вказаного договору було видано ордер на грошові кошти на суму 100000, 00 гривень. Вислухавши учасників процесу, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 01.10.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корн" та [PERSON] було укладено Договір позики №1/2012. Згідно п. 1.1 Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику власні грошові кошти у розмірі 100 000 грн., а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцю таку саме суму позики. Згідно пп. 2.1 Договору Позикодавець надає позику одночасно з підписанням договору. Згідно пп. 2.2 Договору позика надається у готівковій формі за касовим ордером. Згідно пп. 3.1 Договору позика повинна бути повернута з 01.09.2013 р. по 01.10.2013р. Згідно пп. 3.2 Договору позика повинна бути повернута одномиттєво у повному обсязі. Станом на день подання даної позовної заяви до суду відповідач не повернув одержані згідно договору грошові кошти. Вище вказані факти підтвердженні свідком, яка є бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Корн» До показань відповідача суд ставиться критично оскільки жодними доказами факт не отримання коштів ним не було підтверджено. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими. ч. 1 ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У свою чергу, відповідно до ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved