Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з 22.09.2001 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2015 р. шлюб між сторонами було розірвано. Під час перебування у шлюбі 22.11.2011 р. ними за спільні кошти було придбано однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Майно було придбано на підставі договору купівлі - продажу квартири, згоду на укладення якого він надав шляхом надання нотаріусу відповідної заяви. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилась проживати у вказаній квартирі. Останнім часом між ним та відповідачем стали виникати суперечки з приводу права користування квартирою. [PERSON] заперечує той факт, що половина квартири належить йому і вважає себе одноосібною власницею. У зв'язку з цим, просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], якій надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подала. Згідно із ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України,- спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України,- об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2001 р. (а.с.6). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2015 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.12). Від сумісного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З копії договору купівлі - продажу квартири від 22.11.2011 р. вбачається, що квартира, загальною площею 23,2 кв.м, житловою площею 13,3 кв.м, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] (а.с.10-11). Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України,- майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України,- у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За час шлюбу подружжя [PERSON] придбало наступне майно: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, - сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Жодних домовленостей між позивачем та відповідачем щодо розміру часток в спільному сумісному майні немає, шлюбний договір не укладався. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки квартира [ADDRESS] була придбана сторонами за час шлюбу, то за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину спірної квартири. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача - 1250 грн. судових витрат, понесених [PERSON] при зверненні до суду з позовом про поділ майна подружжя.

Outcome: approved