Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, пославшись на те, що він перебував з відповідачем в трудових правовідносинах. Наказом від 30.10.2013 року його було звільнено з посади на підставі ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. В день звільнення, з ним відповідачем не був проведений у повному обсязі розрахунок. У зв'язку з чим, просив стягнути в судовому порядку заборгованість по заробітній платі у розмірі 4943,24 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 23). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у справі повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суду не відомо. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] в період з 17.10.2012 року до 30.10.2013 року перебував з ТОВ "Данко- Ізол" в трудових правовідносинах (вантажник). Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомляти працівника перед виплатою зазначених сум. Ці вимоги закону відповідачем дотримані не були і на час звільнення перед позивачем виникла заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 4943,24 грн., яка складається: серпень 2013 року - 1312,18 грн., вересень 2013 року - 1558,24 грн.; жовтень 2013 року - 2072,82 грн., що підтверджується наданим відповідачем розрахунком заборгованості - довідкою (а.с. 4), яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Пунктом 1 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи обсяг задоволених вимог, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved