Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розміром 7,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства імені Куйбишева Апостолівського району Дніпропетровської області, яка за життя належала померлому [PERSON] , як члену КСП «імені Куйбишева» відповідно до державного акту на право колективної власності на землю І-ДП № 000053 виданого 30.10.1995 року, розташованої на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . В 2020 році позивач дізнався, що його батько був членом КСП «ім. Куйбишева», та згідно рішення виконкому Кам`янської сільської ради народних депутатів від 30.10.1995 року видано державний акт на право колективної власності на землю Колективного сільськогосподарськоого підприємства імені Куйбишева Апостолівського району Дніпропетровської області І-ДП № 000053. Вказує, що спадкодавець [PERSON] був включений у список, що додається до державного акту, під порядковим номером 317, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) не встиг отримати, так як помер у 1996 році. [PERSON] вказує, що направив листи до відділу в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Апостолівської міської ради, Апостолівської районної державної адміністрації про надання інформації (або документів) на право на земельну частку (пай) на ім`я його батька [PERSON] із земель КСП «ім. Куйбишева», та отримав відповідь про те, що його батько включений до списку громадян (під номером 317), які мають право на земельну частку (пай) з земель колективної власності колишнього КСП Куйбишева , але його батько не встиг отримати сертифікат, так як помер [INFO] . Відповідно до інформації із відділу в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, розмір земельної частки (паю) по КСП імені Куйбишева становить 7,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) станом на 2021 рік становить 218282,87 грн. Зазначає, що [PERSON] за життя не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), цей факт ні ким не оспорений. Ухвалою суду від 12.05.2021 р. позовну заяву [PERSON] до Апостолівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом залишено без руху. Ухвалою суду від 29.06.2021 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.08.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Апостолівської міської ради надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечує, при вирішенні питання щодо вказаного позову поклався на розсуд суду. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами та визначившись з нормою права, яка підлягає застосуванню, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] (а.с.8). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.9). Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000053 від 30.10.1995 року у колективну власність КСП імені Куйбишева Апостолівського району Дніпропетровської області, Кам`янською сільською радою народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області передано 4549,3 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва на підставі рішення виконкому Кам`янської сільської ради народних депутатів від 30.10.1995 року ( а.с.12-13). Відповідно до Додатку 1 до вищезгаданого Державного акту в списках громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, під номером 317 значиться [PERSON] (а.с. 14). Згідно відповіді відділу в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області встановлено, що згідно книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) членам колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева Апостолівського району Дніпропетровської області громадянин [PERSON] не отримував сертифікат на середню земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) по КСП ім. Куйбишева по колишній Кам`янській сільській раді, Апостолівської територіальної об`єднаної громади становить - 7,3 умовних кадастрових гектарів (а.с.25). В постанові державного нотаріуса Апостолівскої державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Штельмак Н.А від 31.05.2021 р. зазначено, що 31 травня 2021 року громадянин [PERSON] звернувся з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , яка перебувала у колективній власності КСП імені Куйбишева, що знаходилось в с. Кам`янка Апостолівського району Дніпропетровської області. Вчинити нотаріальну дію, а саме видати на ім`я заявника свідоцтво про право на спадщину за законом, нотаріус вважає неможливим, з слідуючих підстав: [INFO] помер батько заявника [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складалось з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Куйбишева, що знаходилось в с. Кам`янка Апостолівського району Дніпропетровської області, спадкоємцями якого були його дружина [PERSON] та син [PERSON] , які проживали разом з [PERSON] на день його смерті, спадщину прийняли, але не встигли оформити своїх спадкових прав. Спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складалось з 1/2 частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Куйбишева, яку він успадкував після померлого [PERSON] . Спадкоємцем на майно померлого [PERSON] була його мати [PERSON] , яка проживала разом з ним на день його смерті, спадщину прийняла, але не встигла оформити своїх спадкових прав. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] встановлений рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2013 року по справі № 171/634/13-ц 2-0/171/23/13. Спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилася. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Спадкова справа, після [PERSON] заведена в Апостолівській державній, нотаріальній конторі 21 листопада 2012 року за № 126/2012 на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка надійшла 21 листопада 2012 року за № 465. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Заявник [PERSON] не надав документ, який посвідчує право його батька [PERSON] на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП імені Куйбишева, в зв`язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай). Вважає, що спадкоємець [PERSON] не може підтвердити факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП імені Куйбишева, в зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності [PERSON] на право на земельну частку (пай). На підставі чого [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП імені Куйбишева, яке вона успадкувала після померлих [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32-33). Пунктом 1 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачено добровільність передачі земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції, виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє. Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Пунктом 2 цього ж Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Аналіз вказаних нормативно-правових актів та роз`яснень Пленуму ВС України дає підстави для висновку про те, що право колективної власності на землю та право та земельну частку (пай) мають громадяни України, які являлися члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або акціонерного товариства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта. Оскільки [PERSON] був членом КСП імені Куйбишева на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю, включений до списку громадян-членів вказаного КСП, тому суд приходить до висновку, що він набув право на земельну частку (пай) вказаного колективного сільськогосподарського підприємства. Згідно з п. 5 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8 серпня 1995 року за № 720/95 особам, які включені до списку державними адміністраціями видаються сертифікати про право на земельну частку (пай). [PERSON] сертифікату про право на земельну частку (пай) не отримував, про що вказував позивач, а також підтверджено довідкою відділу в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с. 25). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно дост.1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай)» основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно дост.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам слід враховувати, що згідно зіст.25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ,організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи те, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у позасудовому порядку та враховуючи визнання позову відповідачем, наявні усі підстави для визнання права на земельну частку (пай) за позивачем. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 7,3 умовних кадастрових гектарів, визначеної для членів КСП «імені Куйбишева» на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, але сертифікат про право на таку земельну частку не отримував, на даний час законодавство не передбачає можливості видачі сертифікатів про право на земельну частку пай, тому суд приходить до висновку, що порушене право позивача має бути захищене шляхом визнання права на земельну частку (пай) в судовому порядку.

Outcome: partial