Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що заочним рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 08.08.2017 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені. З [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.07.2011 в загальній сумі 58 435,81 грн., яка складається з наступного: 7498,97 грн. - заборгованість за кредитом, 44727,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2950,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2758,85 грн. - штраф (процентна складова). Також з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто судовий збір в сумі 1600,00 грн. Судове рішення набрало законної сили 22.09.2017. 18.06.2019 державним виконавцем МВДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ у Харківській обл. Шестопал Т.А. на підставі виконавчого листа №614/464/17, виданого 27.09.2017 Борівським районним судом була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №59365784). З 18 вересня 2019 р. позивач став працювати в ПП «Стілвест», розташованому в м. Харкові. Для отримання заробітної плати був відкритий рахунок № [NUMBER] у відділенні №704 ПАТ «УкрСиббанк», розташованого за адресою: м. Харків, бульвар Жасміновий,1. Для отримання заробітної плати позивачу була видана картка № [NUMBER] . 23.09.2019 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника. Постановою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту, та\\або звернення стягнення на які заборонено законом. Позивач вказує, що під дію цієї постанови державного виконавця потрапив і його зарплатний рахунок № [NUMBER] , який знаходиться у 704 відділенні ПАТ «УкрСиббанк». Накладення арешту на зарплатний рахунок позбавило позивача можливості отримувати заробітну плату, яка являється єдиним джерелом його існування. Ухвалою судді від 15.11.2019 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з?явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в частині ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Треті особи в судове засідання не з?явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду цивільної справи, причину неявки не повідомили. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії заочного рішення Борівського районного суду Харківської обл. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.07.2011 в загальній сумі 58435,81 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн. (а.с.7-8), згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2019 Міжрайонного відділу ДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському р-нах та м. Ізюм ГТУЮ у Харківській обл., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №614/464/17, виданого 27.09.2017 Борівським районним судом Харківської обл. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у сумі 59715,71 грн. (а.с.10), відповідно до копії постанови про арешт коштів боржника від 23.09.2019, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с.11), [PERSON] працює в ПП «СТІЛВЕСТ» з 18.09.2019, на даний час займає посаду підсобний робітник, що підтверджується довідкою ПП «СТІЛВЕСТ» (а.с.12), у [PERSON] 18.09.2019 відкрито рахунок № [NUMBER] у ПАТ «УкрСиббанк», що підтверджується інформацією ПАТ «УкрСиббанк» від 05.11.2019 (а.с.14), згідно виписки за картковим рахунком клієнта ( [PERSON] ) за період з 18.09.2019 по 13.11.2019 ПАТ «УкрСиббанк», 04.10.2019, 18.10.2019, 05.11.2019 на рахунок [NUMBER] надійшло зарахування заробітної плати та виплат прирівняних до неї(а.с.15). Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.ч.1,2 та 5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 1 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов?язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Згідно ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Однак, відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 КЗпПУ, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Ст. 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Ч. 1 ст. 115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22, ч.ч.1, 6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Отже, накладення арешту на рахунок боржника який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян. Статтею 57 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача. В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян. Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці. Держава гарантує та захищає законом право фізичної особи на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Накладення арешту на грошові кошти, за рахунок яких здійснюється виплата заробітної плати, є неправомірним. Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом України у постановах від 27.03.2018 у справі № 922/808/16, від 16.05.2018 у справі № 905/294/15, від 11.06.2018 у справі № 910/4153/13, від 09.09.2019 у справі № 913/958/16. Таким чином, з дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки права позивача щодо його права вільно розпоряджатися та володіти своєю власністю порушені та підлягають захисту. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved