Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюб який був зареєстрований 14.10.2011 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради ЛИПОВЕЦЬКОГО району Вінницької області, актовий запис № 43. Від даного шлюбу подружжя має дочку: [PERSON], [INFO] та сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім"ї позивачка називає те, що останнім часом їх з відповідачем шлюбне життя не складалось, постійно виникали сварки та скандали, непорозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, та як зазначено у позовній заяві застосовує до [PERSON] фізичну силу, що унеможливлює спільне проживання. Неодноразові спроби налагодити відносини позитивних результатів не дали. Сімейні відносини повинні будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, однак як вважає позивачка, між нею та відповідачем цього не має. Сторони проживають вже майже рік окремо один від одного. Крім того, на даний час у [PERSON] та [PERSON] утворились свої нові сім»ї, тому позивачка просить суд розірвати шлюб із відповідачем. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, суду пояснила, що вже майже рік вони з відповідачем проживають окремо один від одного. Під час спільного проживання [PERSON] зловживав спиртними напоями та бив її. Також повідомила, що у неї утворилась нова сім"я.. Окрім того, просила після розірвання шлюбу залишити її набуте у шлюбі прізвище - "[PERSON]" та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач, будучи повідомленим про день та час розгляду справи в установленому законом порядку за зареєстрованою адресою місця його проживання наданою за відомостями адресно - довідкового підрозділу УДМС ГУДМС України у Вінницькій області, в судове засідання повторно не з'явився, однак в розумінні правил ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу позивачка та відповідач мають дочку: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.6) та сина: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.5). Позивачка не бажає миритися з відповідачем, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Причиною розладу в сім'ї стало те, що у подружжя не склалось шлюбне життя, постійно виникали сварки та скандали, непорозуміння. Як зазначено в позовній заяві та не спростовано відповідачем, спроби налагодити відносини в сім»ї позитивних результатів не дали. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд залишає позивачці, за її проханням, для подальшого її іменування набуте у шлюбі прізвище - «[PERSON]» . Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved