Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільної сумісної власності подружжя, який мотивує тим, за час перебування з відповідачем у шлюбі, за спільні кошти ними було придбано автомобіль Geely MR-7151А, який був зареєстрований на імя відповідача [PERSON] У 2017 році шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію половини вартості вказаного автомобіля у розмірі 40 425 грн. 21.11.2017 р. позивачка подала до суду заяву про зменшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію половини вартості спірного автомобіля в розмірі 35 000 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву в якій уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що з 27.07.2002 р. по 15.05.2017 р. сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення суду від 15.05.2017 р., (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що за час перебування у шлюбі подружжя придбало автомобіль Geely MR-7151А, н.з. АІ 4291 СА, 2008 р.в., кузов № [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію АІС 209317 від 11.11.2008 року). Наведене підтверджується копією відповіді на адвокатський запит територіального сервісного центру 3242 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області (а.с. 9). Крім цього, зі змісту вказаної відповіді вбачається, що інформація про вартість транспортного засобу на момент реєстрації відсутня, оскільки матеріали, що стали підставою для реєстрації транспортного засобу, знищенні за терміном зберігання. Судом встановлено, що ринкова вартість спірного транспортного засобу станом на 14.09.2017 р. за курсом НБУ 26.08 грн., становить 80 850 грн., (а.с. 10). Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто Використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, ч. 1 ст. 60 СК України майно, що придбане подружжям під час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них з поважних причин не мав самостійного заробітку (прибутку). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Квартира не є предметом індивідуального користування. Враховуючи, що автомобіль Geely MR-7151А, н.з. АІ 4291 СА, 2008 р.в., кузов № [NUMBER] придбаний відповідачем [PERSON] 11 листопада 2008 року, тобто під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON], суд має всі підстави для задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь держави підлягають судові витрати в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved