Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями [ADDRESS] площею 0,0667 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Миколаївської міської ради надав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив прийняти рішення за наявними матеріалами у справі та відповідно до норм діючого законодавства. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з*явилися, про дату, час та місце повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа Державний нотаріус Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г. надав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» у судове засідання не з*явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Обставини справи, встановлені судом. Згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] власником земельної ділянки по [ADDRESS] є [PERSON] Цільове призначення земельної ділянки для обслуговування індивідуального житлового будинку. 30.12.1997 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та між відповідачем укладений договір №294/1 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбала цілий житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами на приватизованій земельній ділянці, який знаходиться в [ADDRESS] Вказаний житловий будинок належав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі «Свідоцтва про право на спадщину за законом», виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 30.10.1997 року за №3-3493, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 31.10.1997 року за р. №20368. Договір №294/1 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Товарній Біржі "Українська біржа нерухомості" у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №294/1 від 30.12.1997 р. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина. 12.02.2013 року позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], проте нотаріусом 12.02.2013 року постановою відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, оскільки вищезазначені документи не можуть бути прийняті в якості правовстановлюючих документів. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №87/2013. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу. Продавець передав майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилився. При таких обставин, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу нерухомого майна слід визнати дійсним. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено і в ст. ст. 81, 131 ЗК України, п. 22-1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За вимогами ст. ст.125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності іншої особи, припиняється право власності земельною ділянкою, на якій розташовані ці об*єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець після смерті матері [PERSON] Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності. Враховуюче вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved