Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 28848,54 грн та в рахунок відшкодування моральної шкодиі 25000 грн. Позов мотивований тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було завдано матеріальної шкоди, яка проявилась у пошкодженні автомобіля марки " фольксваген" д.н.з. [NUMBER], а також моральної шкоди яка полягає в душевних стражданнях. В добровільному порядку відповідач не відшкодував завдану шкоду, що й стало підставою звернення позивача до суду. 19.09.2018 року від [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона просила суд крім первісних позовних вимог, стягнути з відповідача також 3000 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у ньому, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач вказала, що моральна шкода полягає в тому, що після пошкодження автомобіля 24.07.2016 року до 02.10.2016 року вона не могла ним користуватися. Представник позивача вказала, що товарний чек від 14.11.2016 року свідчить, що вищезазначена висновком експерта по кримінальній справі сума матеріального збитку була позивачем понесена. Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилався на те, що саме позивач наїхала на його скутер і винна в скоєнні ДТП. Він визнав провину лише за вказівкою адвоката, що б йому повернули скутер. Не заперечував та не спростовував розмір матеріальної шкоди, однак заперечував проти позову про стягнення моральної шкоди. Також вказав, що він правил дорожнього руху не порушував, однак вирок суду яким його визнано винним у скоєнні злочину не оскаржував. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 12016020010005717 від 24.07.2016 року суду від 28.09.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді 40 діб арешту без позбавлення права керування транспортним засобом (на 8-11 а.с.). Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 24.07.2016 року, біля 13 год. 45 хв., керуючи технічно-несправним скутером марки «Honda Dio», без державного номерного знаку та відповідної категорії на право керування, чим порушив вимоги п.п. 31.1, 31.4.1а, 31.5 ПДР України, рухаючись в м. Вінниці по проїзній частині дороги вулиці Л. Ратушної в напрямку вулиці 30 років Перемоги, не виконав вимоги дорожнього знаку пріоритету 2.2 ПДР України, виїхав з другорядної дороги на регульоване перехрестя з вулицею Келецькою, внаслідок чого, з необережності, допустив зіткнення з технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], яка рухалась по проїзній частині вулиці Келецької в напрямку вулиці Блока, на зелений дозволяючий рух сигнал світлофора. Внаслідок первинного зіткнення водій скутера марки «Honda Dio», виїхав на правий тротуар вулиці Келецької в напрямку вулиці Блока, де і допустив наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась в напрямку руху автомобіля марки «Volkswagen Touareg». Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2017 року встановлено винні дії відповідача в причиненні позивачу матеріальної шкоди - пошкодження автомобіля "фольксвваген" д.н.з. [NUMBER] в результаті зіткнення. Тому суд відхиляє посилання відповідача на відсутність його провини та винні дії позивача. Відповідно до висновку експерта № 262 від 03.10.2016 року, проведеної автотоварознавчої експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого по кримінальному провадженню , внесеному в ЄРДР 24.07.2016 року за № 1201602001005717, вартість відновлювально-ремонтних робіт автомобіля Volkswagen Touareg д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, з ПДВ складає: 28848,54 грн (на 12-13 а.с.). Згідно товарного чекку ФОП [PERSON] ( на 30 а.с.) продано автозапчастин на суму 38566грн. ФОП [PERSON] внесена в Єдиний державний реєстр юридичних осію і фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Отже позивач дійсно понесла матеріальні збитки. Таким чином внаслідок своїх злочинних дій, встановлених вироком суду від 28.09.2017 року [PERSON] завдав матеріальної шкоди власнику автомобіля Volkswagen Touareg [PERSON] на загальну суму 28848,54 грн. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що внаслідок вчинення злочину, своїми неправомірними діями [PERSON] заподіяв матеріальну шкоду [PERSON], яка в добровільному порядку відповідачем не відшкодована, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 28848,54 грн. Згідно п. 9.Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачеві було спричинено моральну шкоду, що виразилась в неможливості використання автомобіля після його пошкодження у період з 24.07.2016 року по 03.10.2016 року. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, тривалості порушень звичного ритму життя позивача та заходів до відновлення попереднього стану, судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди в розмірі 25000 грн не відповідає обставинам справи й ступеню її моральних страждань, у зв'язку з чим підлягає стягненню в меншому розмірі, а саме в сумі 5000 грн. Відповідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 2328,84 грн які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial