Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 30 грудня 1999 року Агрофірма «Маріампольська» отримала державний акт на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Маріампольська», на час передачі землі у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, він не був включений до списку громадян - членів зазначеного підприємства, чим безпідставно був позбавлений права на земельну частку (пай) із земель колективної власності Агрофірми «Маріампольська», а тому просить визнати за ним право на земельну частку (пай), яка становить 7,07 га в умовних кадастрових гектарах колективної власності Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма Маріампольська» на територій Луганської сільської ради, Петрівського району, Кіровоградської області та виділити земельну ділянку із земель колективної власності Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма Маріампольська», що розташована на території Луганської сільської ради, Петрівського району ,Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позов підтримав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання також не з'явилися, проте письмовими заявами прохали справу розглядати без їхньої участі, позов визнали повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в них. Як вбачається з матеріалів справи сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрофірма Маріампольська» зареєстровано 14 лютого 2000 року, реєстраційний номер 20039. Відповідно до п.1.1 розділу 1 Статуту Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма Маріампольська» СВК «Агрофірма Маріампольська» є правонаступником самостійного колективного господарства Агрофірми «Маріампольська» (а.с.20). Відповідно до довідки відділу Держкомзему у Петрівському районі Кіровоградської області №01-14/655 від 15 квітня 2013 року згідно державного акту на право колективної власності на землю, виданого колишній агрофірмі «Маріампольська», зареєстрованого 30.12.1999 року, розмір середньої земельної частки (паю) становить 7,07 га в умовних кадастрових гектарах (а.с.21). Згідно з архівною довідкою Петрівської районної державної адміністрації 01-75/71 від 17 листопада 2014 року встановлено, що позивач прийнятий в члени агрофірми «Маріампольська» згідно заяви (а.с.25) та працював в даному підприємстві до 17 червня 2000 року, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] (а.с.23). Також право на земельну частку (пай) [PERSON], як члена агрофірми «Маріампольська», підтверджується архівною довідкою виданою Петрівською районною державною адміністрацією, в тім, що відомостей про виключення із членів агрофірми «Маріампольська» позивача за період з 01.01.1996 року по 31.12.1999 року немає (а.с.27). Таким чином, судом встановлено, що позивач був прийнята в члени Агрофірми «Маріампольська» та протягом 1996-1999 року не був виключений з них. Однак, з невідомих причин, позивач земельну часку (пай) не отримав, сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавали, земельну ділянку в натурі не виділяли та у приватну власність за рахунок земель колишньої агрофірми «Маріампольська» не передавали, що підтверджується архівною довідкою Петрівської районної державної адміністрації №01-75/76 від 19 листопада 2014 року (а.с.29). Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Враховуючи те, що на день видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю, позивач являвся членом вказаного господарства, тому має право на земельну частку (пай), яку необхідно виділити із земель запасу Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Як вбачається з довідки Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №02-23/278 від 12 вересня 2014 року на території сільської ради є в наявності 14 (чотирнадцять) не витребуваних земельних ділянок (паїв), загальною площею 108,98 га, які залишилися в СВК «Агрофірма Маріампольська» після розпаювання земель колишньої Агрофірми «Маріампольська» (а.с.22). Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай). Вказані правовідносини регулюються розділом Х «Перехідних положень» ЗК України, Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року).

Outcome: approved