Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що за договором позики від 23 жовтня 2014, укладеного між ним та ТОВ «Альтер-Топ» він надав відповідачу 7000000,00 грн., що еквівадентно 540540,54 доларів США у строк до 30 листопада 2016 року. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за даним договором 23 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з яким останній поручився перед [PERSON] за виконання ТзОВ «Альтер-Топ» всіх зобов`язань, що виникли з договору позики. Оскільки боржник не виконав належним чином свої зобов`язання, позику не повернув, просить стягнути з відповідачів солідарно 12227027,00 грн. боргу за договором позики, 526402,74 грн. пені, 63061,88 грн. 3% річних. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачів належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у\~справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про час та місце розгляду справи, про причини неявки вони не повідомили, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у їх відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів, що стверджується рекомендованими оголошення про вручення поштового відправлення, а також оголошеннями про виклик, розміщеними на офіційному веб-сайті судової влади України. /том. 4 а.с. 133, 137, 150, 156, 159, 160, 163, 164/ Представник третьої особи належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у\~справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. /том. 4 а.с. 135, 154, 158, 165/ Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 23 жовтня 2014 року між [PERSON] та ТзОВ «Альтер-Топ» було укладено договір грошової позики, предметом якого відповідно до п. 1.1 договору позики є грошові кошти у розмірі 7000000,000 грн., що еквівалентно 540540,54 доларів США станом на день укладення договору, які позичальник ТзОВ «Альтер-Топ» зобов`язався повернути позикодавцеві в строк до 31 жовтня 2016 року з урахуванням вимог пункту 3.5. договору грошової позики. 01 листопада 2014 року було укладено додаткову угоду №1 до договору грошової позики від 23 жовтня 2014 року, якою було викладено у новій редакції пункти 1.1. , 2.1. та 3.1. договору грошової позики, зокрема змінено дату повернення позики на 30 листопада 2016 року, а також складено новий графік погашення позики /а.с.8/. Згідно з п. 3.1. договору позики сторони домовилися про те, що у випадку якщо на дату повернення позики розмір середньозваженого курсу долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України збільшиться або зменшиться на 3 (три) чи більше відсотки порівняно із розміром середньозваженого курсу долара США на міжбанківському валютному ринку України, а дату видачі позики, сума позики (її частина) повертається у розмірі скорегованому пропорційно до зміни середньозваженого курсу долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України. Відповідно до п. 4.1.2 договору позики за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення позичених коштів у визначені цим договором строки, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцеві пеню в розмірі 25 % від суми несвоєчасного виконання боргових зобов`язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Факт виконання грошових зобов`язань зі сторони позивача підтверджується платіжними банківськими дорученнями, а саме: №113 від 27 жовтня 2014 року на суму 256\~355,00 грн., №60 від 07 листопада 2014 року на суму 147\~747,34 грн., №186 від 14 листопада 2014 року на суму 1\~500\~000,00 грн., №119 від 17 листопада 2014 року на суму 3\~000\~000,00 грн., №19 від 19 листопада 2014 року на суму 2 095899,66 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З даних, розміщених на офіційному веб-сайті Національного банку України www.bank.gov.ua. вбачається, що станом на момент видачі позики середньозважений курс долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України становив - 14,64 грн. Крім того, станом на момент звернення позивача із позовною заявою до суду, середньозважений курс долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України становив - 21,57 грн., а тому, розмір середньозваженого курсу долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України станом на момент звернення позивача до суду збільшився більш ніж на 3% і сума позики підлягає стягненню у розмірі скорегованому пропорційно до зміни середньозваженого курсу долара США до гривні на міжбанківси валютному ринку України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 537 ЦК України, боржник право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Однак, відповідачем ТзОВ «Альтер-Топ» грошові кошти на депозитний рахунок нотаріуса у відповідності до ст. 537 ЦК України, не вносились, відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач ТзОВ «Альтер-Топ» вчиняло будь-які дії щодо виконання зобов`язання за укладеним договором позики. Враховуючи наведене, оскільки відповідач ТзОВ «Альтер-Топ» не виконало свого зобов`язання та не повернуло позивачу [PERSON] суму позики, суд вважає, що з відповідача слід стягнути 12227027,00 грн. боргу за договором позики, 526402,74 грн. пені, 63061,88 грн. 3% річних, жодних інших розрахунків чи заперечення розрахунків наданих суду позивачем, відповідачами не надано. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за даним договором 23 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з яким останній поручився перед [PERSON] за виконання ТзОВ «Альтер-Топ» всіх зобов`язань, що виникли з договору позики від 23 жовтня 20134 року. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи наведене суд вважає, що заборгованість за договором позики від 23 жовтня 2014 року, слід стягнути також і з відповідача [PERSON] , як з поручителя. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача 3654,00 грн. судового збору.

Outcome: partial