Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач через свого представника у квітні 2018 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути з останнього в порядку регресу на користь позивача завдані збитки у розмірі 17 016,48 грн та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 13 лютого 2015 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів взяло на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Mitsubishi», д.н.з. «[NUMBER]», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 13 січня 2016 року в м. Києві по вул. Майорова, 8 відбулась ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi», д.н.з «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota», д.н.з. «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] Винуватцем зазначеної ДТП визнано [PERSON] Внаслідок ДТП транспортному засобу «Toyota» було завдано механічні ушкодження та матеріальні збитки у розмірі 17 016,48 грн. Страхове відшкодування власнику автомобіля «Toyota» позивач виплатив у повному обсязі. Однак, позивач зазначає, що відповідач порушив умови страхового договору, оскільки залишив місце вчинення ДТП. Тому з відповідача в порядку регресу на користь позивача потрібно стягнути завдані останньому збитки. Ухвалою від 27 квітня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва за вищевказаним позовом відкрив спрощене позовне провадження. Представник позивача 07 грудня 2018 року у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання 03 серпня 2018 року, 01 листопада 2018 року та 07 грудня 2018 року не з'являвся, про час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином, про причини неявок до суду не повідомляв. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач через свого представника проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, а також взявши до уваги те, що позивач проти винесення заочного рішення не заперечує, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. 13 лютого 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6866592, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mitsubishi», д.н.з. «[NUMBER]» (а.с.11). 13 січня 2016 року в м. Києві на вул. Майорова, 8 відбулась ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi», д.н.з «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota» д.н.з. «[NUMBER]» під керуванням [PERSON] (а.с.12) Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року № 756/1585/16-п (провадження № 3/756/1106/16) винуватцем зазначеної вище ДТП, яка відбулась 13 січня 2016 року, є [PERSON], останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення, передбачені ст. 122-4 та 124 КУпАП (а.с.13). Відповідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 3 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах стразових сум, що були що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. До позивача 14 січня 2018 року звернулась [PERSON], яка є власником автомобіля «Toyota» д.н.з. «[NUMBER]», із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надала при цьому усі необхідні документи (а.с.14-16). На підставі страхового акту № 4/16 від 23 червня 2016 року позивач здійснив [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 17 016,48 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 288 від 23 червня 2016 року (а.с.31-32). Відповідно до підпункту "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. З постанови Оболонського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року № 756/1585/16-п (провадження № 3/756/1106/16) вбачається, що [PERSON] самовільно залишив місце пригоди. Своїми неправомірними діями останній порушив вищевказані норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на вищезазначене, а також те, що позивачем відшкодовано майнову шкоду постраждалому в ДТП, яка відбулась 13 січня 2016 року в м. Києві на вул. Майорова, 8, а відповідач самовільно залишив місце пригоди, чим порушив норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування збитків в порядку регресу підлягають задоволенню, тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суму збитків в порядку регресу у розмірі 17 016,48 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 22, 386, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, відповідно п. 22.1. ст. 22 та підпункту "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved