Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь його доньки [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1997 по 2005 рік. . Шлюб між ними розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 06 жовтня 2005 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови Дубенського міськрайонного суду від 11 листопада 2002 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 29 жовтня 2002 року і до досягнення ними повноліття. На даний час менша донька [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання в Національному Університеті «Львівська політехніка» у м. Львів. Дата закінчення навчання червень 2023 року. Донька є студенткою стаціонарної форми навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно себе забезпечувати. На даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачці потрібні чималі кошти на оплату навчання та проживання в гуртожитку. Джерелом доходу позиваки є лише пенсія, яку вона отримує як інвалід ІІ групи. Тому на даний час не може надавати повноцінної матеріальної підтримки доньці. Просить стягнути з відповідача аліменти на користь їхньої повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 24 грудня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача аліменти на користь їхньої повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання. Справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. Згідно попередньо поданої заяви позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно. Просить справу розглянути у його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06 жовтня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.6). Як свідчить довідка №392 від 01 жовтня 2020 року, [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання у Національному університеті «Львівська політехніка». Навчання відбувається за кошти фізичної особи. Закінчується навчання у червні 2023 року (а.с.9). Як вбачається з довідки про доходи №2941 4399 8996 1554, [PERSON] перебуває на обліку в Дубенському об`єднаному управлінні ПФУ в Рівненській області і отримує пенсію по інвалідності (а.с.11). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Донька проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні, батько є працездатним, має можливість також надавати таку допомогу, тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840, 80 гривень, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що діяв на час звернення до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved