Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зняття заборони на відчуження нерухомого майна який до початку слухання справи уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.06.1998 року відносно неї було відкрито кримінальну справу за ознаками ч.2 ст.84 КК України (в редакції 1960 року). При проведенні слідчих дій 14.01.2001 року на належне позивачці на праві приватної власності майно, слідчим відділу СУ МВ УМВС України в Дніпропетровській області Заяць М.М. було накладено арешт та винесено постанову про накладення арешту яку направлено до Другої (на даний момент- перша синельниківська державна нотаріальна контора) державної нотаріальної контори м.Синельникове для реєстрації арешту в Єдиному реєстрі заборон на відчуження об»єктів нерухомого майна. 24 серпня 2003 року кримінальну справу за ст.84 ч.2 КК України у відношенні позивачки [PERSON]. було закрито у зв»язку з відсутністю в її діях складу злочину. Слідчий Неклеса В.Б. скасував постанову про накладення арешту на майно позивачки складену 14.01.2003 року, але копію постанови про зняття арешту до державної нотаріальної контори м.Синельникове не направив. Позивачка вказала, що в 2005 році вона отримала компенсацію з державного бюджету за незаконне порушення та пред»явлення обвинувачення по кримінальній справі, що підтверджує документально. В 2012 році позивачці стало відомо, що заборона на відчуження об»єктів нерухомого майна яке належить їй на праві приватної власності не знята і вона не може вільно розпоряджатися належним їй майном, що грубо порушує її конституційне право. Позивачка надавала постанову СУ УМВС України в Дніпропетровській області про скасування арешту направленого до державної нотконтори м.Синельникове, але їй було безмотивно відмовлено в знятті заборони. В березні 2012 року позивачка звернулася до начальника СУ УМВС України в Дніпропетровській області з заявою про винесення додаткової постанови про зняття заборони на відчуження об»єктів нерухомого майна, яке належить їй на праві приватної власності і направити додаткову постанову до державної нотаріальної контори м.Синельникове. Головне Управління МВС України в Дніпропетровській області відмовилося виносити додаткову постанову, мотивуючи що постановою від 24 серпня 2003 року про закриття кримінальної справи скасовано арешт на майно. У відповідності до вимог ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. У відповідності до вимог п.9 ч.1 Глави 1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України, нотаріуси мають право накладати та знімати заборону щодо відчуження нерухомого майна. Тобто, зняття заборони на відчуження нерухомого майна яке належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності розташованого за адресою [ADDRESS] є доцільним, можливим та законним. Просить зняти арешт з усього майна яке належить їй на праві приватної власності,а саме: 1/3 частки квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,300 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 473107, кадастровий номер земельної ділянки 1224888200-02-004-0164. Вилучити запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про накладення арешту на все майно яке належить на праві приватної власності [PERSON],[INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], а саме: 1/3 частки квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,300 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 473107, кадастровий номер земельної ділянки 1224888200-02-004-0164. Позивачка до початку слухання справи через канцелярію суду надала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Першої синельниківської держнотконтори в судове засідання не з»явився, однак приймаючи участь в судовому засіданні, яке відбулося 25.12.2013 року державний нотаріус Першої синельниківської держнотконтори Монич Н.Д. позовні вимоги в частині необхідності зняття арешту з майна належного позивачці [PERSON] визнала повністю, пояснила суду, що позовні вимоги в частині вилучення запису з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо накладення арешту на належне позивачці майно, підлягають задоволенню також, однак відносяться до компетенції реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Доповнила, що в реєстрі обтяжень вказане все майно [PERSON] якщо вона захоче ним розпорядитися , то вона не зможе. До початку слухання справи через канцелярію суду начальник реєстраційної служби Синельниківського МРУЮ Єрьоміна С.Є надала клопотання про можливість розгляду справи без участі їх представника. Вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно Витягу № 36051977 від 30.10.2012 року про державну реєстрацію прав, виданого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», позивачці [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить згідно свідоцтва про право власності від 30.10.2012 року Серії САЕ № 616789 1/3 частка квартири [ADDRESS] (а.с.11). Даний факт підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконкомом Синельниківської міської ради 30.10.2012 року на підставі рішення виконкому від 24.10.2012 року номер 232 (а.с.12), копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого станом на 16.10.2012 року ПК «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.8-10); інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 15840950 від 08.01.2014 року виданою Реєстраційною службою Синельниківського міськрайонного управління юстиції (а.с.43). З копії протоколу опису майна від 10 лютого 2003 року складеного ДІМ [PERSON] на підставі постанови слідчого СУ УМВС України в Дніпропетровській області Заяць Н.Н. від 14 січня 2003 року, у присутності понятих та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], описано належне [PERSON] майно, а саме: меблі, килими, холодильник (а.с.13). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія АЕ 473107, виданого 22 серпня 2007 року Синельниківською районною державною адміністрацією вбачається, що [PERSON], яка проживає у [ADDRESS] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 15.06.2007 року № 2-1404/07 є власником земельної ділянки площею 8,300 гектарів в межах згідно з планом розташованої на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.26). З копії повідомлення № 8/4636 від 30.08.2003 року в.о.начальника відділу СУ УМВС України в Дніпропетровській області Некласа В.Б. вбачається, що кримінальна справа № 150861 порушена Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області у відношенні [PERSON] за ознаками ч.2 ст.84 КК України в редакції 1960 року, постановою від 24.08.2003 року закрита на підставі п.2 ст.6 КПК України, за відсутністю складу злочину. (а.с.14). Зазначений факт підтверджується копією постанови від 24 серпня 2003 року в.о. начальника відділу СУ УМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліції Некласа В.Б. (а.с.15-17). Згідно копії рішення Бабушкинського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2005 року задоволено частково позовні вимоги [PERSON], відшкодовано за завдану моральну шкоду 25 000 грн. за рахунок державного бюджету (а.с.18-19). З відповіді начальника Слідчого Управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області Гриза О.В. від 11.04.2012 року № 8/І-18 «Про розгляд звернення», [PERSON] повідомлено, що на час розгляду звернення постанову про закриття справи від 24.08.2003 року прокурором не скасовано, тому реєстраційні органи зобов»язані зняти арешт з майна.(а.с 21). Згідно Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна № 16111894 від 14.01.2014 року, виданої Реєстраційною службою Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 31.08.2006 року 09.16. за № 3666836 першою Синельниківською державною нотаріальною конторою розташованої у м.Синельникове, вул. 40 років Жовтня 12-А кв.15 зареєстровано обтяження, заборона на нерухоме майно належне [PERSON] на підставі постанови б/н від 14.01.2003 року Управлінням МВС України у Дніпропетровській області Синельниківського міського відділу. (а.с.52). Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до вимог ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З огляду на це, суд вважає, що є всі підстави для захисту порушених прав позивачки [PERSON], оскільки вона надала суду документальні докази щодо існування підстав для зняття заборони шляхом звільнення з-під арешту, належної їй на праві приватної спільної часткової власності 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Крім того, суд вважає за необхідне зняти арешт з належної [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,300 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1224888200-02-004-0164, право власності на яку позивачка [PERSON] отримала вже після винесення постанови б/н від 14.01.2003 року Управлінням МВС України у Дніпропетровській області Синельниківського міського відділу про накладення арешту на нерухоме майно, (Державний акт на право власності на земельну ділянку від 22.08.2007 року), оскільки даною постановою заборона була накладена на невизначене майно, все майно, вклади, цінності і інше майно належне [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, виданого 14.01.2014 року реєстраційною службою Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Згідно ч.1 п.9 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Згідно ч.2 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Крім того, пунктом 5.1. Розділу ІІ Глави 15 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини які були підставою для накладення заборони, арешту на належне [PERSON] на праві приватної власності майно, а саме: 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,300 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 473107, кадастровий номер земельної ділянки 1224888200-02-004-0164, перестали існувати, кримінальну справу у відношенні [PERSON] за ознаками ч.2 ст.84 КК України в редакції 1960 року-закрито на підставі п.2 ст.6 КПК України, за відсутністю складу злочину, постановою начальника СУ УМВС України в Дніпропетровській області від 24 серпня 2003 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved