Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] «Галвестбудінвест», Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зняття арешту з майна. Позовні вимоги мотивує тим, під час оформлення документів на дарування квартири дізнався про те, що постановою ВП № 50445051 від 18.05.2016 року Яворівським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на майно накладено арешт. Звернувшись до Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області з проханням про зняття арешту з майна, отримав відповідь, що арешт накладено в межах виконавчого провадження, борг в якому не погашено, а виконавчий документ на даний час повернутий стягувачу, що не передбачає зняття арешту з майна боржника. Арешт на майно позивача накладено в межах виконавчого провадження ВП № 50445051, відкритого 10.03.2016 року за заявою ПАТ «[PERSON] Аваль» на підставі виконавчого листа Сокальського районного суду Львівської області від 05.02.2016 року № 1321/3083/2012 про стягнення з нього 2532448,29 грн. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області № 1321/3083/2012 постановлено стягнути з [PERSON], як поручителя до договору поруки № 102/11 від 28.09.2011 р. укладеного під забезпечення зобовязань за Генеральним кредитним договором № 102 від 01.08.2007 року, суму боргу перед позикодавцем ПАТ «[PERSON] Аваль». Однак, в подальшому, за договором факторингу від 30.08.2016 року позикодавцем ПАТ «[PERSON] Аваль», права вимоги за кредитним договором відступлено ПАТ «Артем-Банк». 30.08.2016 року ПАТ «Артем-Банк» укладено договір відступлення прав за вищезазначеними договорами на [PERSON] «Інкомінвест». 30.05.2017 року [PERSON] «Інкомінвест» укладено договір відступлення прав на [PERSON] Фінансова компанія «Морган кепітал» за вищевказаними договорами. Цього ж дня [PERSON] Фінансова компанія «Морган кепітал» уклала договір про відступлення прав за договорами іпотеки та договір про відступлення прав за договорами поруки (в т.ч. і договір поруки від 28.09.2011 р. № 102/11 з додатковим договором № 1 від 29.09.2011 року) [PERSON] «Галвестбудінвест». На даний час [PERSON] «Галвестбудінвест» претензій до позивача як поручителя не має, оскільки заборгованість за кредитним договором була погашена основним позичальником самостійно, та відповідно порука є припиненою. Викладені обставини виконавчою службою не досліджувались. Листом від 16.11.2018 Яворівським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області відмовлено у знятті арешту через відсутність прямих норм в Законі України «Про виконавче провадження», а у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, просить суд зняти арешт з усього належного йому майна, що був накладений постановою Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ВП № 50445051 від 18.05.2016 року. 19.12.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] «Галвестбудінвест». Відповідач як кінцевий кредитор не має жодних вимог до позивача як до поручителя за договорами іпотеки та поруки (в т.ч. № 102/11 від 28.09.2011 з додатковим договором № 1 від 29.09.2011 року, стороною якого є [PERSON]М.), оскільки заборгованість за кредитним договором була погашена основним позичальником самостійно, тому згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука є припиненою. У звязку з чим, відповідач не має жодних вимог та не заперечує щодо зняття арешту з усього майна позивача. 21.12.2018 представник відповідача Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області подав відзив на позовну заяву. Зазначив, що виконавче провадження ВП № 50445051 було відкрите10.03.2016 року за заявою ПАТ «[PERSON] Аваль» на підставі виконавчого листа Сокальського районного суду Львівської області від м05.02.2016 року № 1321/3083/2012 про стягнення з [PERSON] 2532448,29 грн. Арешт накладено державним виконавцем в межах виконавчого провадження, та підставі та з дотриманням ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова жодним учасником не оскаржувалась та є чинною. Підстави зняття арешту з майна боржника визначені ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження». Ст. 40 Закону підстав для зняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчого документу стягувачеві не передбачає. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Львівській\~області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та прийняття рішення на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] «Галвестбудінвест» в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи відповідно до\~ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 18.05.2016 державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального\~управління юстиції\~у Львівській\~області [PERSON]В винесено постанову про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони його відчуження, в межах виконавчого провадження ВП № 50445051, що було відкрите 10.03.2016 р. за заявою стягувача ПАТ «[PERSON] Аваль» на підставі виконавчого листа Сокальського районного суду Львівської області від 05.02.2016 року № 1321/3083/2012 про стягнення з нього 2532448,29 грн., що виданий за рішенням Сокальського районного суду Львівської області № 1321/3082/2012, яким стягнуто з [PERSON] як поручителя по договору поруки № 10/11 від 28.09.2011 р., укладеного під забезпечення зобовязань за Генеральним кредитним договором № 102 від 01.08.2007 року, суму боргу перед позикодавцем ПАТ «[PERSON] Аваль». \~Постановою від 24.06.2016 р. повернуто виконавчий лист стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 47, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", в зв'язку з тим, що не виявлено майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Позивач звернувся з письмовою заявою до Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна. Листом від 13.11.2018 р. йому було відмовлено у знятті арешту з майна, оскільки підстав для зняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчого документу стягувачеві ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає. Відповідно до договору факторингу від 30.08.2016 року позикодавцем ПАТ «[PERSON] Аваль», права вимоги за кредитним договором ( в т. ч. договором поруки № 102/11 від 28.09.2011 р. укладеного під забезпечення зобовязань за Генеральним кредитним договором № 102 від 01.08.2007 року) відступлено ПАТ «Артем-Банк». 30.08.2016 року ПАТ «Артем-Банк» укладено договір відступлення прав за вищезазначеними договорами на [PERSON] «Інкомінвест». 30.05.2017 року [PERSON] «Інкомінвест» укладено договір відступлення прав на [PERSON] Фінансова компанія «Морган кепітал» за вищевказаними договорами. 30.05.2017 року [PERSON] Фінансова компанія «Морган кепітал» уклала договір про відступлення прав за договорами іпотеки та договір про відступлення прав за договорами поруки (в т.ч. і договір поруки від 28.09.2011 р. № 102/11 з додатковим договором № 1 від 29.09.2011 року) [PERSON] «Галвестбудінвест». Судом встановлено, що на даний час [PERSON] «Галвестбудінвест» претензій до позивача як поручителя не має, оскільки заборгованість за кредитним договором була погашена основним позичальником самостійно, та відповідно порука є припиненою. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно ч.1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»,\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі, від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що договір поруки № 102/11 від 28.09.2011 р. укладений під забезпечення зобовязань за Генеральним кредитним договором № 102 від 01.08.2007 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль», [PERSON] та [PERSON] «Ромас»з усіма змінами, додатками та додатковими угодами до нього припинено в звязку з погашенням заборгованості за кредитним договором основним позичальником. Відповідно до вимог\~ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч.2\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). Враховуючи викладене, та той факт, що арешт майна створює перешкоди позивачу в реалізації свого права на вільне розпорядження своїм майном, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати у справі суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved