Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 червня 2019 року у справі №565/1131/19 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини на 1/9 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що розмір аліментів визначений судовим наказом підлягає зменшенню, у зв`язку з тим, що при визначенні розміру аліментів, в силу відсутності процесуальної можливості, судом не враховано обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів в меншому розмірі без погіршення прав дитини на її утримання, окрім того змінилось матеріальне становище позивача. Позивач працює на ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», розмір його заробітної плати складає 37500 грн. Заробітна плата є одним доходом позивача, іншого доходу він не має, нерухомого майна немає. Проте на сьогодні в Кузнецовському міському суді знаходиться справа за позовом матері позивача [PERSON] до нього про стягнення аліментів. Таким чином, у позивача крім обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина, є обов`язок утримувати непрацездатну матір. Крім того, після участі в АТО у позивача загострився стан здоров`я, у зв`язку з чим він змушений кожного року проходити лікування. Так, для підтримання свого здоров`я починаючи з 2015 року та до цього часу позивач кожного року проходить стаціонарне лікування, що потребує додаткових витрат. Згідно із судовим наказом, з позивача на користь відповідача стягнено 1/4 розміру частини заробітку (доходу). Тобто з заробітної плати позивача на користь відповідача підлягає відрахуванню 9375 грн. щомісячно. З огляду на мінімальний розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів, то розмір аліментів, що з нього стягуються перевищує у 8 разів. Фактично відповідач лише за рахунок позивача може утримувати сина, або ж використовувати отримані аліменти на себе. Тому вважає, що при вирішенні цього спору слід врахувати обов`язок обох батьків на утримання дитини. Забезпечення дитини не може бути лише за рахунок позивача. Відповідач має постійну заробітну плату, також працює на ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», має можливість та також зобов`язана утримувати дитину. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів в якому просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог [PERSON] посилаючись на наступне. [PERSON] є батьком єдиного сина, має можливість надавати кошти на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу (заробітку) щомісяця, а викладені в позові доводи є такими, що не спростовують таку можливість позивача. Також до суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що у позивача [PERSON] змінились обставини після винесення судового наказу 26.06.2019 року, які впливають на його можливість зі сплати аліментів у розмірі 1/4 частки його заробітку. Зокрема, позивач вказує, що має постійне місце роботи, де отримує дохід у розмірі 37500, 00 грн. Разом з тим, відповідно до наданої довідки про доходи середньомісячний розмір доходу позивача за останні шість місяців складає 49680,00 грн. на місяць. До того ж від відповідачки [PERSON] до суду надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про збільшення розміру аліментів в якому вона просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , згідно із судовим наказом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.06.2019 року, з 1/4 частини до 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зустрічний позов обґрунтований тим, що на даний час у неї змінився матеріальний стан, що є підставою для зміни розміру аліментів. Зокрема, після винесення рішення про стягнення аліментів у матері позивача [PERSON] , лікарями Рівненського обласного протипухлинного центру виявлено захворювання, зокрема тумор з ознаками малігнізації правої клубової кістки. МТС в заочеревинні л/в, кісту лівої нирки. Дане захворювання потребує значних фінансових затрат. Тому, відповідач за первісним позовом, як дочка [PERSON] надає для матері фінансову допомогу в лікуванні її захворювання. Просить враховувати ту обставину, що наразі сторони проживають окремо. Від [PERSON] як позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] в якому просить відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі посилаючись на наступне. Вважає, що розмір аліментів визначений судовим наказом підлягає зменшенню, так як при визначенні розміру аліментів, в силу відсутності процесуальної можливості, судом не враховано обставини, визначені ст.182 Сімейного кодексу України, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів в меншому розмірі без погіршення прав дитини на її утримання. Також позивач за зустрічним позовом [PERSON] не наводить жодної дійсної об`єктивної обставини, що слугували б підставою для збільшення розміру аліментів, на підставі вищезазначених норма права. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, дали пояснення аналогічні до змісту обставин, якими обґрунтована позовна заява та просили у задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю, з мотивів, викладених у відзиві на позов. Представник позивача [PERSON] стверджувала, що позивач набув право на зменшення розміру аліментів на підставі ч.7 ст. 170 ЦПК України, якою передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, тобто про стягнення аліментів, боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була завчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Подала до суду письмові пояснення, у яких вказала, що [PERSON] майже відмовився, казав їй, що навчання сина, інститут, весілля та все інше на ній. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] за первісним позовом відмовити повністю, проте просила зустрічну позовну заяву [PERSON] про збільшення розміру аліментів задовольнити повністю. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що судовим наказом виданим Кузнецовським міським судом Рівненської області 26 червня 2019 року стягнуто з позивача [PERSON] , [INFO] , на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Аліменти стягнуто з 21 червня 2019 року, з дня звернення до суду. Вказані обставини підтверджуються копією судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25.06.2019 року у справі № 565/1131/19. Відповідно до\~ст.192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу викладеної норми випливає, що підставою зміни (збільшення або зменшення) розміру аліментів є зміни, передбачені ч.1 ст. 192 СК України, які настали у однієї із сторін після стягнення аліментів. Як на підставу задоволення позовних вимог [PERSON] посилається на те, що у нього виник обов`язок утримувати непрацездатну матір [PERSON] , та вказав на те, що на даний час в Кузнецовському міському суді Рівненської області знаходиться справа за її позовом до нього про стягнення аліментів. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч цієї вимоги позивач [PERSON] не подав до суду жодного доказу на підтвердження обставини про виникнення у нього обов`язку утримувати матір. Отже, вказана підстава для зменшення розміру аліментів є необґрунтованою. Крім того, позивач [PERSON] посилається на те, що він після участі в АТО, починаючи з 2015 року потребує постійного лікування. Проте, до суду позивачем подані копії довідок, епікрізів та виписок із медичної карти стаціонарного хворого 04.06.2015 року до дня видачі судового наказу від 26.06.2019 року. Лише рішення ЛКК № 360 від 11.09.2019 року, копія якого досліджена у судовому засіданні, підтверджує, що у позивача [PERSON] , після видачі судового наказу 26.06.2019 року, констатовано діагноз: остеохондроз, спондилоартроз шийно-грудного відділу хребта, клиновидна деформація тіла Th9. Посттравматичний (2011 р.) післяопераційний (19.07.11) деформуючий остеоартроз І ст. правого колінного суглобу. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., варіабельна за рівнем АТ, ризик 2, СН ІІ А ст. Проте з аналізу копії виписного епікрізу № 2721 та копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1766, наданих позивачем, випливає, що діагноз позивача встановлений рішенням ЛКК № 360 від 11.09.2019 року, підтверджувався у позивача [PERSON] у 2015 та 2018 роках. Така обставина свідчить про те, що за період з дня видачі судового наказу 26.06.2019 року, до дня звернення до суду у позивача стан здоров`я не змінився, а отже у суду відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача [PERSON] на підставі судового наказу від 26.06.2019 року. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом про збільшення розміру аліментів з 1/4 до 1/3 частини заробітку позивача [PERSON] щомісячно судом встановлено наступне. Як на підставу задоволення зустрічного позову відповідач посилається на те, що після видачі судового наказу від 26.06.2019 року у її змінився матеріальний стан, а саме у її матері [PERSON] виявлено захворювання тумор з ознаками малігнізації правої клубової кістки. МТС? МТС в заочеревинні л/в, кісту лівої нирки, що доводиться копією протоколу ультразвукового обстеження органів черевної порожнини та заочеревинного простору від 06.11.2019 року, у зв`язку з чим відповідач надає кошти матері на лікування. Розглядаючи зазначену обставину, як підставу збільшення розміру аліментів, суд бере до уваги те, що відповідачем не подано до суду доказів про розмір допомоги, яку надає матері для лікування, а також про розмір витрат необхідних для лікування матері. Подана відповідачем копія фіскального чеку від 15.11.2019 року на придбання таблеток Вотрієнт на загальну суму 19 290 грн не підтверджує обставин понесених витрат на лікування саме [PERSON] , оплату цієї суми відповідачем [PERSON] або інших обставин, які мають значення для справи, а тому суд не бере цей доказ до уваги як неналежний. Крім того, суд враховує, що [PERSON] отримує пенсію за віком у сумі 2 898,76 грн, її чоловік [PERSON] , обставина про родинні відносини яких визнана учасниками справи та не оспорюється, отримує пенсію за віком у сумі 11 566,09 грн, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 23.12.2019 року. [PERSON] , також отримує середню заробітну плату 55 291,53 грн, а син [PERSON] [PERSON] та її дочка [PERSON] , обставина про родинні відносини яких визнана учасниками справи і не оспорюються, отримують середню заробітну у сумі 49 756,75 грн та 15 723,88 грн відповідно. Такі обставини підтверджуються довідкою ВП "РАЕС" ДП НАЕК "Енергоатом" від 27.12.2019 року. З викладеного вбачається, що сім`я [PERSON] достатньо забезпечена для оплати її лікування, а тому доводи відповідача про необхідність надання матері коштів на лікування є безпідставними. Суд визнає необґрунтованими доводи відповідача [PERSON] про те, що у зв`язку з окремим проживанням сторін, вона змушена купувати меблі та інші необхідні побутові речі їхньому сину [PERSON] , а також те, що син хоче гарно і стильно виглядати, а тому купує дорогі речі. Будь-яких доказів на підтвердження цих обставин до суду не подано і крім того, суд враховує, що розмір аліментів, які стягуються судом, повинен забезпечувати повноцінний і гармонійний розвиток дитини, проте не зобов`язаний покривати усі без винятку бажання дитини. Беручи до уваги викладені обставини, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.09.2019 року у справі № 730/1553/18-ц, обставини, які існували на момент видачі судового наказу не є новими, а тому не можуть бути підставами для зменшення розміру аліментів. Отже, доводи представника позивача щодо наявності правової підстави, передбаченої ч.7 ст. 170 ЦПК України, для зменшення розміру аліментів у зв`язку з неврахуванням усіх обставин судом під час видачі судового наказу є необґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed