Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 31352,00 грн. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 08.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого останній 08.11.2010 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому кредитний ліміт по картці було збільшено. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Банк свої зобов`язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов вищевказаного кредитного договору, в зв`язку з чим, станом на 16.09.2020 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 31352,00 грн. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання,хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, повернені на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Як вбачається з матеріалів справи 08.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому кредитний ліміт поступово було збільшено. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з копією Витягу з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифів Банку" становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.20-22). Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.\~\~ В зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 16.09.2020 року, перед позивачем виникла заборгованість в загальній сумі 31352,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 20554,95 грн., в т.ч. з заборгованості за простроченим тілом кредиту 20554,95 грн., заборгованості за простроченими відсотками 9428,83 грн., з заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 1368,22 грн. (а.с.6-19). Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Крім того, згідно із ч.1\~ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, з огляду на положення ч.1\~ст.612 ЦК України, станом на 16.09.2020 року порушив умови договору від 08.11.2010 року, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого сторонами не оспорюється.\~\~ Протягом розгляду цивільної справи відповідач з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористалася своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач належним чином умов кредитного договору від 08.11.2010 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, а тому заборгованість у розмірі 31352,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 2102 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

Outcome: approved