Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно дитини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] передати на опікування органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради; стягнути з [PERSON] на користь тих осіб або установ, яким буде передано неповнолітнього [PERSON], [INFO] аліменти на його утримання у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця до досягнення неповнолітнім [PERSON], [INFO] повноліття. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що відповідач проживає окремо від сина, не приділяє належної уваги сину, втратила до нього інтерес, не піклується про нього, не забезпечує належний розвиток. Проживає у різних співмешканців, не працює, не надає дитині будь-якої допомоги. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав, стягнути з неї аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечила проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність суду не направила. Представник органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню свого сина, не цікавиться його життям та здоров'ям, не надає матеріальної допомоги на його утримання, тому позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що позивач не заперечила. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, покази свідків, вивчивши надані докази, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 27.08.2014 року /а.с. 5/. Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00015819523 від 19.09.2015 року, відомості про батька [PERSON], [INFO], внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України /а.с. 6/. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 167 ч.4 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно зі ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає окремо від сина, не спілкується з ним, не займається його вихованням, не цікавиться його життям, здоров'ям, не навідує та не надає матеріальної допомоги на його утримання. Відповідно до інформації комунального закладу «Навчально-виховне об»єднання «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів, Ліцей «Сокіл», Центр позашкільного виховання Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 08.09.2015 року №456/01-12, протягом навчання [PERSON] в закладі з 06.03.2014 року про нього піклується його бабуся [PERSON]. Мати до навчального закладу не «являлась, проживає окремо від сина /а.с. 9/. Згідно з заявою неповнолітнього [PERSON] від 16.09.2015 року, він проживає по [ADDRESS] з бабусею [PERSON], яка про нього піклується, здійснює виховання та утримання. Мати не цікавиться навчанням та розвитком. Не заперечив проти позбавлення матері батьківських прав відносно нього /а.с 14/. Як вбачається довідки лікаря [PERSON], за час хвороб [PERSON], до лікаря звертається його бабуся, мати не приймає участі у вихованні дитини /а.с. 10/. Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов»язків підтверджуться письмовими поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 11-13/. Згідно висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №5742/49-05-24 від 29.09.2015 року, відповідач самоухилався від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, таким чином орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 23.09.2015 року, вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] року /а.с. 16-17/. Вказані обставини підтверджені у судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON], з пояснень яких вбачається, що мати [PERSON] належним чином не піклується про нього, не цікавиться його життям, ніякої фінансової допомоги не надає. Судом не встановлено, що відповідачу перешкоджали належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, так як доказів у підтвердження цим обставинам надано не було, а представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що відповідач не зверталася до служби у справах дітей із заявами, що їй чиняться перешкоди у спілкуванні з сином. Враховуючи характер поведінки відповідача, її відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося після пред'явлення даного позову, ту обставину, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, повністю усунулася від матеріального забезпечення свого сина, суд вважає, що відповідач повинна бути позбавлений батьківських прав. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки дитина потребує коштів на утримання, з відповідача на користь тих осіб або установ, яким буде передано неповнолітнього [PERSON], [INFO] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини до досягнення нею повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно ст. 88 ЦПК України судові витати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved