Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» ( далі- ДП «Одеський порт» за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - в.о. директора Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» - Мясковського Олексія Михайловича, в.о. Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» - Войтка Віктора Олександровича, та просить визнати незаконним та скасувати наказ № 395 від 008 серпня 2019 року « Про зняття персональних посадових окладів» в частині відносно неї, як працівника зазначеному у додатку до наказу у строчці за порядковим номером 10; визнати незаконним та скасувати наказ № 371 К-3-4 від 30 жовтня 2019 року « Про припинення трудового договору» відповідно до якого, її було звільнено з 31 жовтня 2019 року на підставі ч.6 ст. 36 КЗпП України; зобов`язати ДП «Одеський порт» поновити її на роботі в ДП «Одеський морський торгівельний порт» з попередніми умовами праці; стягнути з ДП «Одеський морський торгівельний порт» на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 02 листопада 2011 року з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 2128, 38 грн за кожний робочий день по день ухвалення рішення. Позивач в позовній заяві обґрунтовує свої вимоги тим, що вона, на підставі наказу в.о. директора ДП « Одеський порт» А.А. Пастухова за № 222К 1-2 від 07 червня 2018 року прийнята на посаду заступника начальника відділу інженерних споруд та капітального будівництва Інженерної служби з наступними умовами роботи основна ставка 180, 633 грн, середньомісячний оклад 30000,13 грн. Наказом в.о. директора ДП « Одеський порт» [PERSON] за № 271К від 09 липня 2018 року була переведена заступником начальника відділу інженерних споруд та капітального будівництва інженерної служби . Наказом в.о. директора В.О. Войтко від 02 серпня 2019 року за № 395 «Про зняття персональних окладів» на виконання наказу від 01 серпня 2019 року за № 384 «Про затвердження програми оптимізації фонду оплати праці та чисельності штату ДП «Одеський порт» працівникам підприємства, серед яких і позивач, з 01 листопада 2019 року знято персональні посадові оклади. Наказом за № 395 від 13 серпня 2018 року, з 08 серпня 2019 року « Про зняття персональних окладів» зменшено посадові оклади працівникам, у тому числі і позивачу, ДП «Одеський порт». Також позивач зазначає, що зі вказаним наказом вона ознайомилась 15 серпня 2018 року, однак зі змістом та підставами винесення наказу, згідна не була, про що нею зроблено відповідну відмітку. 27 жовтня 2019 року вона підтвердила свою незгоду зі зміною умов праці шляхом проставлення відповідного власноручного напису на копії наказу від 08 серпня 2019 року за № 395. 30 жовтня 2019 року адміністрацією ДП «Одеський порт» видано наказ № 371К 3-4 від 30 жовтня 2019 року «Про припинення трудового договору» відповідно до якого 31 жовтня 2019 року її , позивача, було звільнено з посади заступника начальника відділу ( з питань майна та земельних ділянок) на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП, у зв`язку з відмовою від продовження роботи з підстав зміни істотних умов праці. Позивач вважає наказ за № 395 від 08 серпня 2019 року « Про зняття персональних посадових окладів» в частині зняття з неї починаючи з 01 листопада 2019 року персонального посадового окладу та наказ за № 371 К 3-4 від 30 жовтня 2019 року « Про припинення трудового договору» відповідно до якого 31 жовтня 2019 року її було звільнено з посади заступника начальника відділу (з питань майна та земельних ділянок), оскільки вказані накази є незаконними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Також позивач просить стягнути з ДП « Одеський порт» на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 02 листопада 2011 року з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 2128, 38 грн за кожний робочий день по день ухвалення рішення. Ухвалою суду від 29 грудня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання з викликом сторін на 04 лютого 2020 року. У судове засідання 04 лютого 2020 року з`явились позивач та представник відповідача. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Сторонам роз`яснені права та обов`язки. Представником заявника у судовому засіданні заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання строку на подачу відзиву на позовну заяву. Оголошено перерву на 26 березня 2020 року. До суду 10 лютого 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відзив поданий з дотриманням вимог ст. 178 ЦПК України. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначивши що наказом № 27IK 2-4 від 09 липня 2018 року, [PERSON] переведена на посаду заступника начальника відділу інженерних споруд та капітального будівництва (з питань майна та земельних ділянок) з середньомісячним посадовим окладом 30 000,13 грн. Наказом № 503 від 13 серпня 2018 року ряду працівників організації, серед яких і позивач, встановлено нові персональні оклади у розмірі 29 000,00 грн. 13 серпня 2018 року наказом № 503 «Про встановлення персональних посадових окладів» [PERSON] встановлено персональний посадовий оклад у розмірі 19 000,00 грн. Відповідно до наказу № 342 від 09 липня 2019 року, з урахуванням збільшення обсягу робіт позивачу встановлено персональний посадовий оклад у розмірі 45 000,00 грн. На виконання доручення заступника Міністра інфраструктури України Лавренюка Ю.Ф. № 333/11/11-19 від 16 липня 2019 року щодо оптимізації структури підприємства, зокрема адміністративного персоналу, з урахуванням погіршення фінансового стану підприємства, Одеським портом затверджено наказ № 384 від 01 серпня 2019 року «Про затвердження Програми оптимізації фонду оплати та чисельності штату ДП «Одеський порт». Зміст зазначеного наказу полягав у тому, що у зв`язку із припиненням статусу портового оператора, конкурентною перевагою приватних буксирних компаній, необхідністю модернізації матеріально-технічної бази судноремонту та віком плавдоків та відповідним суттєвим зменшенням рентабельності Одеського порту, ним має бути здійснена оптимізація витратної частини та, зокрема, фонду оплати праці. На підставі вищевикладеного, наказом № 384, Одеським портом затверджено наказ № 395 від 08 серпня 2019 року «Про зняття персональних окладів». Відповідно до змісту даного наказу, всім працівникам підприємства знято персональні оклади за погодженням з профспілковою організацією. Також, у відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що, позивача, 15 серпня 2019 року, було ознайомлено з вищевказаним наказом, однак , позивач власноручно зазначила, про те, що вона не згодна з наказом, про що нею було зроблено відмітку. В подальшому, 27 серпня 2019 року в наказі позивачем власноручно було закреслено її запис, про не згоду з наказом, та зроблено відмітку про відмову працювати в Одеському порту через зміни існуючих умов праці. Наказом № 371К 3-4 від 30 жовтня 2019 року [PERSON] звільнено за п. 6 ст. 36 КЗпП, у зв`язку з відмовою від продовження роботи через зміну істотних умов праці. 31 жовтня 2019 року позивач ознайомилась зі вказаним наказом, що підтверджується її особистим підписом. Крім того, п. 1.1 наказу № 517 від 25 жовтня 2019 року «Про внесення змін до штатного розпису ДП «Одеський порт», серед іншого, скорочено в штатному розписі Одеського порту з подальшим виведенням посаду заступника начальника відділу (з питань майна та земельних ділянок), тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. До суду 24 лютого 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що викладені обставини у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими. Судове засідання 25 березня 2020 року відкладено на 15 липня 2020 року, з підстав неявки сторін по справі. Від позивача та представника відповідача надійшли заяви про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням на території України карантинних заходів. У судове засідання 15 липня 2020 року з`явилась позивач. Інші учасники справи до суду не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись. Оголошено перерву на 01 жовтня 2020 року. У судове засідання 01 жовтня 2020 року з`явились позивач та представник відповідача. Інші учасники справи до суду не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись. Оголошено перерву на 19 листопада 2020 року. У судовому засіданні позивач підтримала доводи, які викладені у позовній заяві просила суд зобов`язати ДП «Одеський порт» поновити її на роботі в ДП «Одеський морський торгівельний порт» з попередніми умовами праці; стягнути з ДП «Одеський морський торгівельний порт» на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 02 листопада 2011 року з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 2128, 38 грн за кожний робочий день по день ухвалення рішення. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог підтримавши доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись. Про причини неявки суд не повідомляли. У судове засідання 19 листопада 2020 року з`явились позивач та представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись. Про причини неявки суд не повідомляли. Справа слухалась по суті. Судове засідання відкладено на 21 січня 2021 року. У судове засідання 21 січня 2021 року з`явились позивач та представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись. Про причини неявки суд не повідомляли. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши доводи позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 червня 2018 року позивач була прийнята на роботу до ДП « Одеський морський порт» на посаду заступника начальника відділу інженерних споруд та капітального будівництва інженерної служби із середньомісячним окладом у розмірі 30000,13 грн, що підтверджується наказом в.о. директора ДП « Одеський порт» [PERSON] за № 222К-1-2 від 07 червня 2018 року. Наказом в.о. директора В.О. Войтко за № 431 від 03 липня 2018 року « Про внесення змін до штатного розпису ДП «Одеський порт» у зв`язку із виробничою необхідністю, для оптимізації робочого процесу та виконання першочергових завдань щодо вирішення землевпорядних питань ДП « Одеський порт» виведено посаду заступника начальника відділу та введено посаду заступника начальника відділу ( з питань майна та земельних ділянок). Наказом за № 271К 2-4 від 09 липня 2018 року переведено [PERSON] з посади заступника начальника відділу інженерних споруд та капітального будівництва інженерної служби, з підстав скорочення вказаної посади, на посаду заступника начальника відділу (з питань майна та земельних ділянок) з посадовим окладом у розмірі 30000,13 грн. Наказом № 503 від 13 серпня 2018 року « Про встановлення персональних посадових окладів», погодженого на виконання протоколу оперативної наради від 19 липня 2018 року щодо підготовки та проведення заходів, спрямованих на зменшення витрат підприємства в частині економії фонду оплати праці встановлено з 01 вересня 2018 року персональні посадові оклади ряду працівникам, серед яких позивачу [PERSON] у розмірі 19000 грн., з яким позивач була ознайомлена, що підтверджується додатком до наказу. 09 липня 2019 року [PERSON] з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року, у зв`язку зі збільшенням обсягу робіт встановлено посадовий оклад у розмірі 45000 грн, що підтверджується наказом за № 342 від 09 липня 2019 року. На виконання доручення заступника Міністра інфраструктури України Лавренюка Ю.Ф. № 333/11/11-19 від 16 липня 2019 року щодо оптимізації структури підприємства, зокрема адміністративного персоналу, з урахуванням погіршення фінансового стану підприємства, Одеським портом затверджено наказ № 384 від 01 серпня 2019 року «Про затвердження Програми оптимізації фонду оплати та чисельності штату ДП «Одеський порт». Програмою оптимізації фонду оплати праці та чисельності штату ДП «Одеський порт» до 2020 року визначено, що у зв`язку із припиненням статусу портового оператора, конкурентною перевагою приватних буксирних компаній, необхідністю модернізації матеріально-технічної бази судноремонту та віком плавдоків та відповідним суттєвим зменшенням рентабельності Одеського порту, ним має бути здійснена оптимізація витратної частини та, зокрема, фонду оплати праці. На підставі вищевикладеного, наказом № 384 від 01 серпня 2019 року, в.о. директора В.О. Войтко затверджено наказ № 395 від 08 серпня 2019 року, погодженого із профспілковою організацією «Про зняття персональних окладів». Відповідно до змісту даного наказу всім працівникам підприємства, серед яких, позивач, знято персональні оклади. 15 серпня 2018 року [PERSON] була ознайомлена із вказаним наказом та письмово виклала свої заперечення, у формі незгоди зі змінами та підставами вищевказаного наказу, що підтверджується копією додатку до наказу№ 395 від 08 серпня 2019 року, який міститься в матеріалах справи. 27 серпня 2019 року [PERSON] власноруч закреслила свої заперечення зазначені в додатку до наказу та власноручно зазначила, що відмовляється продовжувати роботу на посаді заступника начальника відділу (з питань майна та земельних ділянок) інженерної служби, у зв`язку зі змінами існуючих умов праці, що підтверджується копією додатку до наказу№ 395 від 08 серпня 2019 року, який міститься в матеріалах справи. Наказом № 371К 3-4 від 30 жовтня 2019 року [PERSON] звільнено з посади заступника начальника відділу (з питань майна та земельних ділянок) інженерної служби за п. 6 ст. 36 КЗпП, з підстав відмови від продовження роботи через зміну істотних умов праці. 31 жовтня 2019 року позивач ознайомилась зі вказаним наказом, що підтверджується її особистим підписом. Як слідує з положень ч.3\~ст. 32 КЗпП України, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до правової позиції висловленої Пленумом Верховного Суду України в\~Постанові № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей\~21,22 Закону України «Про оплату праці», роботодавець не може в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективним договором. Розмір заробітної плати за працю може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати тільки в разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилась браком, та з інших передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Оскільки при зміні систем та розмірів оплати праці у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці (ч. 3\~ст. 32 КЗпП України), введенні нових або зміні діючих умов оплати праці у бік погіршення (\~ст. 103 КЗпП України) роботодавець повинен повідомити про це працівника не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження, порушення цього строку може бути підставою для задоволення вимог працівника про оплату праці згідно з попередніми умовами за період, на який було скорочено зазначений строк попередження (п. 12 Постанови). Також у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 6 (із змінами) "Про практику розгляду судами трудових спорів" судам роз`яснено, що припинення трудового договору за п. 6\~ст. 36 КЗпП України\~при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). За змістом п. 1 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України, до змін в організації виробництва і праці, належать ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Окрім наведеного, згідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України викладеної в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 6 (із змінами) "Про практику розгляду судами трудових спорів"\~передбачено, що зміни в організації виробництва і праці це раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і навпаки, впровадження передових методів, технологій тощо. Зміни в організації виробництва і праці при цьому стосуються саме істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розряду найменування посад тощо. Згідно з ст. 10 КЗпП Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману пращо і мають права юридичної особи. Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства, установи, організації в межах компетенції цих підрозділів. Зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. Пунктом. 5.5 Розділу 5 Колективного договору ДП «Одеський порт» на 2016-2018 рр. встановлено, що працівникам порту, робітникам, інженерно-технічному персоналу, керівникам підрозділів, відділів і служб можуть встановлюватися персональні оклад, які відрізняються від середньомісячних тарифних ставок і посадових окладів, міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті працівників порту. Встановлення персональних окладів працівникам порту або їх збереження при переведенні на іншу посаду, здійснюється відповідним наказом директора порту в індивідуальному порядку, на підставі заяв працівників або рекомендацій працівників або рекомендацій керівників і т.і.». Згідно з п. 5.6 Розділу 5 Колективного договору ДП «Одеський порт» на 2016-2018 рр., введення, заміна та перегляд норм праці здійснюються адміністрацією за погодженням з Профспілкою відповідно до діючого законодавства - по мірі впровадження, зокрема, раціоналізації робочих місць. Як вбачається з наказу № 384 від 01 серпня 2019 року «Про затвердження Програми оптимізації фонду оплати та чисельності штату ДП «Одеський порт» зняття персональних окладів відбулося, з підстав виконання доручення заступника Міністра інфраструктури України Лавренюка Ю.Ф. № 333/11/11-19 від 16 липня 2019 року щодо оптимізації структури підприємства, зокрема адміністративного персоналу, з урахуванням погіршення фінансового стану підприємства, Одеським портом. Програмою оптимізації фонду плати праці та чисельності штату ДП «Одеський порт» до 2020 року визначено, що у зв`язку із припиненням статусу портового оператора, конкурентною перевагою приватних буксирних компаній, необхідністю модернізації матеріально-технічної бази судноремонту та віком плавдоків та відповідним суттєвим зменшенням рентабельності Одеського порту, ним має бути здійснена оптимізація витратної частини та, зокрема, фонду оплати праці. Відповідно до ч.3\~ст. 32 КЗпП України, проведення роботодавцем заходів по зміні організації виробництва і праці - це виключно компетенція роботодавця. При змінах в організації виробництва і праці власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці, а саме: системи та розміри оплати праці, зменшувати надані пільги, змінювати режим роботи, встановлювати або скасовувати неповний робочий час, змінювати найменування посад тощо. Обов`язок попередити працівника за 2 місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці, а також зміни істотних умов його праці покладено на роботодавця. Зі змісту наказу № 395 від 08 серпня 2019 року вбачається, що персональні посадові оклади працівників ДП « Одеський морський порт», у тому числі і позивача, будуть зняті з 01 листопада 2019 року. Позивач ознайомилась зі вказаним наказом 15 серпня 2018 року. Тобто відповідачем був виконаний обов`язок передбачений ч. 3 ст. 32 КЗпП, щодо повідомлення [PERSON] за 2 місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці. Доводи позивача про те, що наказ № 395 від 08 серпня 2019 « Про зняття персональних посадових окладів є незаконним, з підстав порушення процедури погодження з профспілковою організацією, є помилковими, оскільки чинним законодавством не передбачено погодження наказу про зміни в організації виробництва і праці та зміну істотних умов праці працівників з профспілковою організацією або її виборними органами, а тому правових підстав для застосування ч. 2\~ст. 252 КЗпП України\~оскаржуваного наказу немає. Таким чином, суд приходить висновку, що дії адміністрації ДП « Одеський порт» щодо видачі наказу №395 від 08 серпня 2019 року « Про зняття персональних посадових окладів» входять в обсяг повноважень є законним, оскільки проведення підприємством заходів щодо зміни в організації виробництва і праці це його виключне повноваження, а встановлювати системи та розміри оплати праці це право підприємства, що реалізується з дотриманням певного порядку. Щодо визнання незаконним та скасування наказу № 371 К 3-4 від 30 жовтня 2019 року « Про припинення трудового договору» з [PERSON] на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи з підстав зміни істотних умов праці. Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. 15 серпня 2018 року [PERSON] була ознайомлена із вказаним наказом та нею було письмово викладені заперечення, у формі незгоди зі змінами та підставами вищевказаного наказу, що підтверджується копією додатку до наказу № 395 від 08 серпня 2019 року, який міститься в матеріалах справи. 27 серпня 2019 року [PERSON] власноруч закреслила свої заперечення зазначені в додатку до наказу зазначивши, що відмовляється продовжувати роботу на посаді заступника начальника відділу (з питань майна та земельних ділянок) інженерної служби, у зв`язку зі змінами існуючих умов праці, що підтверджується копією додатку до наказу№ 395 від 08 серпня 2019 року, який міститься в матеріалах справи. Нормою частини третьої\~статті 32\~КЗпП України передбачено, що, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6\~статті 36 цього Кодексу. Тому дії адміністрації щодо винесення наказу № 371 К 3-4 від 30 жовтня 2019 року « Про припинення трудового договору» з [PERSON] на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи з підстав зміни істотних умов праці є законними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст.\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - в.о. директора Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» - Мясковського Олексія Михайловича, в.о. Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» - Войтка Віктора Олександровича про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed