Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла дружина покійного батька позивачки [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказують, що після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] , як спадкоємиця четвертої черги спадкування за законом прийняла належну їй спадщину у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, факт прийняття такої підтверджується її (позивачки) спільним проживанням разом зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років перед відкриттям спадщини. Покликаються на те, що [INFO] помер [PERSON] (батько позивачки [PERSON] ), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/4 частку зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Стверджують, що спадщину спадкодавця [PERSON] у відповідності до положень ст.549 ЦК України в редакції 1963 року прийняла спадкоємиця першої черги спадкування за законом - його дочка - позивачка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Зазначають, що [INFO] помер їх (позивачів) чоловік, батько - [PERSON] , який за свого життя своїм майном не розпорядився. Стверджують, що після смерті такого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/4 частину зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Вказують, що спадщину спадкодавця [PERSON] прийняли вони (позивачі), факт прийняття ними спадщини підтверджується спільним проживанням на час смерті разом із спадкодавцем. Покликаються на те, що оскільки позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем 1/4 частки спірного будинку за законом після смерті батька [PERSON] ; 1/4 - після смерті [PERSON] та спадкоємцем 1/16 - після смерті її чоловіка [PERSON] , а також те, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями по 1/16 частки спірного будинку після смерті їхнього батька, а відсутність належних правовстановлюючих документів на спадкове майно створює їм складнощі в належному оформлені їхніх прав власності, а тому просять визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 13/16 частки спірного будинковолодіння, а за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - по 1/16 частці у такому. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги із підстав наведених нею у позовній заяві та просила такі задовільнити. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, а подали через канцелярію суду клопотання, у яких зазначили, що підтримують позовні вимоги із підстав наведених у позовній заяві та просили справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович в судове засідання не з`явився, а надіслав на адресу суду заяви-повідомлення від 27.11.2019р., а також копію спадкової справи №285/2018, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; копію спадкової справи №284/2018, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; копію спадкової справи №283/2018, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також клопотання, в якому просить розглядати дану справу за його відсутності У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 14.12.2001р. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , належав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (позивачці по справі), кожному по 1/4 частці. [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (батька позивачки [PERSON] ). До складу даної спадщини входило право на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належало спадкодавцю [PERSON] згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 14.12.2001р. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7,спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст.524 ЦК України в редакції 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно із ст.534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина (чоловік) і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК України 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за ст.549 ЦК України спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК України в редакції 1963 року. Згідно матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки виданої виконкомом Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області №399 від 12.04.2018р., - [PERSON] (дочка спадкодавця, позивачка), як спадкоємиця першої черги спадкування за законом, у встановлений законом строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак здійснювала догляд за спірним будинковолодінням, проводила поточні ремонти, обробляла земельну ділянку. У відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР суд розцінює такі дії останньої як вступ у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто приходить до висновку, що остання вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини (спірного будинковолодіння), - 1/4 частки. Згідно копій сторінок спадкової справи №283/2018, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги спадкування за законом звернулась до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Судом не здобуто доказів, що є інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, які б прийняли спадщину. Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] майно -1/4 частку у спірному будинковолодінні успадкувала саме дочка спадкодавця [PERSON] (позивачка). [INFO] померла [PERSON] (дружина батька позивачки [PERSON] - [PERSON] ). Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності на спадкове майно повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, в тому числі право на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належало спадкодавцю [PERSON] згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 14.12.2001р. Спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном, в тому числі вказаною часткою у спірному будинковолодінні, не розпорядилася. У зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця [PERSON] та відсутністю спадкоємців першої-третьої черг спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті такої, право на спадкування в порядку ч.2 ст.1258 ЦК України отримали спадкоємці четвертої черги спадкування за законом, зокрема позивачка [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, а тому суд вважає доведеним факт того, що спадкодавець [PERSON] дійсно спільно проживала із [PERSON] з 2000р. по день її смерті - до [INFO] за адресою: [ADDRESS] , вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Факт проживання [PERSON] із падчерицею, позивачкою [PERSON] , однією сім`єю більше п`яти років підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] та довідкою, виданою виконавчим комітетом Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області від 31.01.2020р. №144. Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, так як надає позивачці [PERSON] підстави для реалізації свого права на оформлення спадщини, тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити та встановити наступний факт, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] , котра померла [INFO] , з 2000 року до дня її ( [PERSON] ) смерті за адресою: [ADDRESS] Після смерті спадкодавця [PERSON] , позивачка [PERSON] як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом вчинила дії, які свідчать про прийняття нею даної спадщини. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області 12.04.2018р. за №400, - [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: с.Крукеничі Мостиського району. На час смерті разом з нею за вказаною адресою проживали: позивач [PERSON] , а також позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копій сторінок спадкової справи №285/2018, заведеної після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, позивачка [PERSON] не заявила про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Спадкоємців попередніх черг спадкування за законом та інших можливих спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] та прийняли таку, крім позивачки [PERSON] , судом не встановлено. Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] майно (1/4 частку у спірному будинковолодінні) успадкувала саме падчериця останньої (позивачка) [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (чоловіка, батька позивачів). До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , входить право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належало спадкодавцю [PERSON] згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 14.12.2001р. Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок смерті їхнього чоловіка, батька [PERSON] . Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області 16.04.2018р. за №417, - [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: с.Крукеничі Мостиського району. На час смерті разом з ним за вказаною адресою проживали позивачі: його дружина - [PERSON] і діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копій сторінок спадкової справи №284/2018, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , позивачі звернулись до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, позивачі не заявили про відмову від даної спадщини. При цьому, приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицьким Р.С. позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкового майна - спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, така відмова була зумовлена відсутністю належних правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Нотаріус роз`яснив позивачам можливість реалізації права на спадкування вказаного житлового будинку в судовому порядку. Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] майно (1/4 частку у спірному будинковолодінні) успадкували у рівних частинах позивачі, тобто кожен 1/16 частці від такого. Отже, позивачка [PERSON] стала фактичним власником 13/16 ідеальних частини спірного будинковолодіння [ADDRESS] ; а позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стали фактичними власниками 1/16 ідеальній частині такого (кожен). Вищевказані обставини підтверджуються: показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] ; копіями свідоцтв про смерть [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; копією спадкової справи №285/2018, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; копією спадкової справи №284/2018, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; копією спадкової справи №283/2018, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 14.12.2001р.; копією довідки виданої виконкомом Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області №399 від 12.04.2018р.; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області від 31.01.2020р. №144; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області 12.04.2018р. за №400; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області 16.04.2018р. за №417; копією технічного паспорта на спірне будинковолодіння; копіями паспортів позивачів та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивачів на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачами права власності на спірне майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , зокрема: за позивачкою [PERSON] - право власності на 13/16 ідеальних частини такого; за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - право власності по 1/16 ідеальній частині такого, яку такі успадкували після смерті [PERSON] .

Outcome: approved