Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, який мотивує тим, що 22.03.2013 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КF019926 з додатками та доповненнями, згідно якого позивачем було надано [PERSON] кредит в розмірі 140000,00 гривень (сто сорок тисяч гривень 00 копійок), з кінцевим строком погашення не пізніше 21.03.2018 року під 23,5 річних. Однак, [PERSON] свої зобов'язання, передбачені кредитним договором не виконує та порушила умови кредитного договору, щодо належного та своєчасного повернення коштів та відсотків за їх користування в порядку визначеному кредитним договором, що призвело утворення у [PERSON] боргу в загальній сумі 121372,16 грн. (сто двадцять одна тисяча триста сімдесят дві гривні 16 копійок), з яких: 107333,38 гривень - заборгованість по кредиту; 12776,91 гривень - заборгованість по відсотках. Пеня станом на 25.11.2014 року становить 1261,87 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № КF019926 від 22.03.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір від 22.03.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 513, згідно якого відповідач надав у заставу позивачу нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 48,9 (сорок вісім цілих дев'ять десятих) м. кв., житловою площею 27,4 (двадцять сім цілих чотири десятих) м. кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2006 року. Згідно п. 6.3 договору іпотеки відповідачу надіслано іпотечне повідомлення вимогу за вих. № 09-3/16724 від 29.07.2014 року з вимогою виконати зобов»язання у повному обсязі та у разі ігнорування даної вимоги попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки. А тому на підставі наведеного просить суд звернути стягнення на квартиру, загальною площею 48,9 (сорок вісім цілих дев'ять десятих) м. кв житловою площею 27,4 (двадцять сім цілих чотири десятих) м. кв., що знаходиться за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Легоцького. [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2006 року шляхом визначеній статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 6.5. 6.6 Іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах. № 32002100500 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, код ЄДРПОУ 19358632) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі - продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м.Львів, вул. Грабовського, 11, рах. № 32002100500 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, код ЄДРПОУ 19358632) щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до Предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Кредитним договором № КF019926 від 22.03.2013 року в розмірі 121372,16 грн. (сто двадцять одна тисяча триста сімдесят дві гривні 16 копійок). Закріпити за Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» права управителя, щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов'язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв'язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо- та газопостачанням, телефонним зв'язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим Договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном. Також просить стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 1335,52 грн. (з яких 1213,72 грн. за подання позовної заяви та 121,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову). Представник позивача до суду не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 30.09.2016 року, про причини неявки суду не повідомив. Однак, на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову в яких він посилаючись на ст. 35 Закону України «Про іпотеку» зазначає, що позивачем не доведено свого права на звернення до суду із даним позовом без дотримання відповідної процедури досудового врегулювання. Також зазначає, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження доказу повідомлення про необхідність про необхідність дострокового виконання зобов»язань щодо повернення кредиту, долучені позивачем копії повідомлень не відповідають дійсності і підписи на них не його, скоріш за все сфальсифіковані і йому не належать. Крім того, зі змісту доданих до позовної заяви копій листів позивача про необхідність дострокового погашення кредиту слідує, що у ньому відсутнє попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Таким чином позивач не повідомив відповідачів про необхідність дострокової сплати суми заборгованості за кредитним договором в передбаченому ст. 35 Закону України «Про іпотеку» порядку, а доказів що без повереднього повідомлення іпотекодавця така затримка може спричинити знищення, пошкодження, чи втрату предмета іпотеки, тобто підстав визначених ч.3 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» не наведено. Також зазначає, що позивач не повідомив осіб, які проживають у квартирі предметі іпотеки про необхідність добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місця з дня отримання такої вимоги в передбаченому ч.2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» порядку та в порядку, передбаченому ч.3 ст. 109 ЖК, а доказів такого повідомлення надано не було. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2013 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № КF019926 з додатками та доповненнями, згідно якого позивачем було надано [PERSON] кредит в розмірі 140000,00 гривень (сто сорок тисяч гривень 00 копійок), з кінцевим строком погашення не пізніше 21.03.2018 року під 23,5 річних. Встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання, передбачені кредитним договором не виконує та порушила умови кредитного договору, щодо належного та своєчасного повернення коштів та відсотків за їх користування в порядку визначеному кредитним договором, що призвело до утворення у [PERSON] боргу в загальній сумі 121372,16 грн. (сто двадцять одна тисяча триста сімдесят дві гривні 16 копійок), з яких: 107333,38 гривень - заборгованість по кредиту; 12776,91 гривень - заборгованість по відсотках. Крім того, згідно п. 6.2 та 6.3 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Станом на 25.11.2014 року сума пені становить 1261,87 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № КF019926 від 22.03.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір від 22.03.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 513, згідно якого відповідач надав у заставу позивачу нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 48,9 (сорок вісім цілих дев'ять десятих) м. кв., житловою площею 27,4 (двадцять сім цілих чотири десятих) м. кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2006 року. Згідно п.6.1 іпотечного договору право звернення стягнення на предмет іпотеки виникає іпотекодержателя з наступних підстав: а) у разі невиконання або неналежного виконання Боржником основного зобов'язання; б) у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків (умов) встановлених іпотечним договором. Згідно п.6.2 Іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має прав задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процента неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору. Пунктом 6.3 договору іпотеки передбачено, що у разі порушення основного зобов»язання іпотекодержатель надсилає боржнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень в якій зазначає стислий зміст порушених боржником зобов»язань, вимогу про виконання порушеного зобов»язання у тридцяти денний строк або більш тривалий строк встановлений іпотекодержателем та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом строку встановленого іпотекодержателем письмова вимога залишається без задоволення іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу на виконання п.6.3 Договору іпотеки було надіслано іпотечне повідомлення - вимогу за виз: № 09-3/16724 від 29.07.2014 року з вимогою виконати зобов'язання в повному обсязі та у разі ігнорування даної вимоги попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки, та вказане повідомлення отримано відповідачем 09.08.2014 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно ст. ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивач посилаючись на те, що не отримав повідомлення-вимогу банку, а підпис в повідомленні пошти про отримання даного повідомлення сфальсифікований, в порушення вимог ст. ст. 10,60 ЦПК України, жодних доказів на підтвердження своїх доводів суду не надав. Крім того, судом встановлено, що в повідомленні - вимозі за вих: № 09-3/16724 від 29.07.2014 року наявне попередження ініціювання банком звернення стягнення на майно, передане в заставу згідно договору іпотеки, у випадку непогашення у встановлений у вимозі строк, заборгованості перед банком по кредиту у повному обсязі, у зв»язку з чим твердження відповідача про зворотнє є безпідставними. Проте, зобов»язання за кредитним договором виконано не було. Згідно п.6.5 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису та договору про задоволення вимог іпотекодержателя; Згідно п.6.6 Іпотечного договору реалізація предмету іпотеки може здійснюватись шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі згідно договору купівл і-продажу на підставі рішення суду; Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. А тому суд відхиляє також заперечення позивача про те, що позивачем не доведено свого права на звернення до суду з даним позовом без дотримання процедури досудового врегулювання. Згідно ст. 34 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечень належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Таким чином, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед ПАТ «ВіЕс Банк» за кредитним договором КF019926 від 22.03.2013 року в розмірі 121372,16 грн. грн., доведений, а [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним вище кредитним договором, на підставі укладеного іпотечного договору від 22.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 513, надав у заставу позивачу нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 48,9 (сорок вісім цілих дев'ять десятих) м. кв., житловою площею 27,4 (двадцять сім цілих чотири десятих) м. кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2006 року, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved