Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути на його користь із управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області в порядку спадкування за заповітом 1/3 частину неодержаних за життя його матері, померлої 25.07.2013 року, кошти, передбачені ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на загальну суму 3981,26 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Народицького районного суду Житомирської області від 27.09.2011 року у справі №2а-1739/11 було визначене право [PERSON] на отримання зазначених пенсійних виплат, однак, остання за життя коштів не отримала, а відповідач йому, як спадкоємцю за заповітом, відмовив у виплаті коштів та рекомендував звернутись із зазначеного питання до державної виконавчої служби. Сторони в судове засідання не зявились, але просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача надіслав заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 07.07.2011 року позов [PERSON] до управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі про визнання дій протиправними, зобовязання провести нарахування та виплату коштів, передбачених Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи задоволено, й зобовязано управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі здійснити перерахунок та провести виплату [PERSON] підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території радіоактивного забруднення, за період з 01.12.2010 року по 31.05.2011 року, встановленого ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, з урахуванням виплачених коштів за вказаний період й додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбаченої ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, із розрахунку 25 процентів мінімальної пенсії за віком, за період з 01.12.2010 року по 31.05.2011 року, що визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про Державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2011 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Народицькому районі Житомирської області залишено без задоволення, постанову Народицького районного суду Житомирської області від 07.07.2011 року залишено без змін. На виконання зазначеної постанови суду Управлінням Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області здійснено перерахунок доплати до пенсії, додаткової пенсії та підвищення до пенсії на загальну суму 11943,80 грн., що підтверджується листом відповідача №200/02 від 27.01.2016 року (а.с.22). Позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлої 25.07.2013 року [PERSON] й до складу спадкового майна входить 1/3 частина доплати до пенсії в сумі 3981,26 грн., що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії І-ТП №216108 від 27.07.2013 року (а.с.2) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАЕ №494208 від 27.11.2014 року(а.с. 6). Згідно ч.1 ст.52 Закону Украни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3 ст.52 Закону). Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зі змісту письмового заперечення відповідача №131\\08 від 18.01.2016 року (а.с. 14-15) вбачається, що Управлінням Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області відповідно до постанови Народицького районного суду Житомирської області від 07.07.2011 року [PERSON] нараховано 11943,80 грн. пенсійних виплат, які залишились невиплаченими на день смерті останньої. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позивач має право на отримання нарахованих, але не одержаних її матірю за життя пенсійних виплат, а тому, позовні вимоги слід задовольнити. При ухваленні рішення суд не враховує викладені у згаданому вище письмовому запереченні посилання представника відповідача на те, що рішення Народицького районного суду Житомирської області в частині виплати нарахованих коштів позивачу необхідно звертати до виконання до органів державної виконавчої служби у відповідності до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №4440 від 03.09.2014 року, оскільки в даному випадку спір виник з приводу захисту спадкових прав позивача й не стосується порядку виконання судових рішень. Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність фінансування з державного бюджету, оскільки відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті коштів. Суд дійшов даного висновку з урахуванням також і рішень Європейського Суду з прав людини, згідно яких стверджувані труднощі держави не можуть перешкоджати в отриманні компенсації („Долгов проти України від 19.04.05), економічні труднощі не можуть бути виправданням Уряду („Черняєв проти України від 26.07.05). Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.2 ст.5 Закону України „Про судовий збір.

Outcome: approved