Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 38163,15 грн., м отивуючи свої вимоги тим, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій проживають відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення, які надає позивач. З 01.05.2014 року по 20.05.2020 року відповідачі в повному обсязі не сплачували кошти за надані послуги позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 38163,15 грн. Позивач вказав, що підприємство неодноразово нагадувало відповідачам про необхідність оплати заборгованості за надані послуги централізованого опалення, проте, відповідачі борг не сплатили. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь 38163,15 грн. боргу за спожиті послуги централізованого опалення та витрати з оплати судового збору. В подальшому позивачем подано до суду уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 58832,74 грн. Необхідність подання заяви виникла у зв`язку з тим, що 15.10.2020 року комп`ютерною програмою помилково зараховано на особовий рахунок № [NUMBER] квартири [ADDRESS] за період з 01.05.2014 року по 20.05.2020 року в якості оплат за даний період стягнення Державної виконавчої служби за рішенням суду №296/9867/14-ц від 02.03.2015 року, які погашали заборгованість попереднього періоду. Дана системна помилка унеможливлює правильне відображення особистих оплат відповідачів на особовому рахунку та коректність розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви. Внаслідок даної помилки програмного забезпечення, позивачем при підготовці позову у вступній та прохальній частині позовної заяви допущено описку у визначенні ціни позову, а саме: замість вірно зазначеної суми боргу станом на 20.05.2020 року "58832,74" заявлено до стягнення помилково "38163,15 грн." На даний час, інформація на особовому рахунку споживача приведена у відповідність до фактичних даних. Таким чином, справа підлягає розгляду з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Представник позивача подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо прийняття заочного рішення суду. Крім того, у заяві від 27.04.2021 року представник позивача повідомила що станом на 27.04.2021 року сума заборгованості відповідачів збільшилася та складає 79166,11 грн. (а.с. 165,209). 08 жовтня 2020 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Гансецького В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просив відмовити позивачу у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строків позовної давності. Вважає, що позивач має право вимагати в позовній заяві стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 6332,02 грн. починаючи з червня 2017 року по травень 2020 року, оскільки нараховано за вказаний період було 70633,34 грн., а сплачено 64301,32 грн. (а.с.61-62). 21.10.2020 року представником позивача Тичиною Г.В. подано до суду відповідь на відзив, в якому остання зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть належати, зокрема, часткова сплата боржником основного боргу та сум санкцій (постанова Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №668/8830/15-ц). 18 жовтня 2016 року здійснюючи оплату послуг в сумі 2000,00 грн. в період відсутності поточних нарахувань за надані послуги відповідачами було фактично визнано існування боргу та перервано строк позовної давності. Крім того, відповідачами в подальшому проводяться оплати наданих послуг, а саме з 17.11.2017 року по 22.02.2019 року, що підтверджено відомістю про оплату послуг через банківські відділення (а.с.67). В письмових поясненнях від 26.02.2021р. представник відповідача [PERSON] адвокат Гансецький В.В. вказав, що строк позовної давності підлягає обрахунку до кожної окремої суми заборгованості за конкретний місяць. Тому, з урахуванням календарних дат, в які проводилася оплата, в позові слід відмовити за період травень 2014 року - квітень 2017 року за пропуском строку позовної давності (а.с. 164).. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 08.07.2020, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідачів (а.с. 41-42,43-44,45-46,47-48,49-5051-52,54,55-56,57-58,59-60,99-100,101-102,103-104,105-106,107-108,111-112,113-114,15-116,117-118,121-122,123-124125-126,127-128,129-130,131-132,133-134,135-136,137-138,143-144,145-146,147-148,149-150,151-152,153-154,155-156,157-158,159-160,161-162,192,193-194,195-196,197-198,199-200,201-202,203-204,205-206,207-208). Крім того, відповідачів повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 12.04.2021 (а.с. 170-189). У судове засідання, призначене на 08.10.2020, 01.12.2020, 26.02.2021 та 27.04.2021 відповідачі не з`явилися, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Гансецький В.В. про розгляд справи 27.04.2021р. повідомлявся, зокрема телефонограмою від 12.04.2021р. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послу. Як вбачається зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положення пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 23.06.2020р. відомості щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] відсутні (а.с. 17). Згідно наданої позивачем довідки про склад сім`ї, а також згідно отриманих на запит суду відомостей про реєстрацію місця проживання з УДМС України в Житомирській області вбачається, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с. 18, 31-39). Відповідно до розрахунку нарахувань по особовому рахунку № [NUMBER] за період 01.05.2014 року по 01.05.2020 року за вказаною адресою заборгованість за надані послуги централізованого опалення становить 58832,74 грн. (а.с.68). Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень статтей 257, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. В силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Судом встановлено, що починаючи із жовтня місяця 2016 року відповідачі періодично оплачували надані послуги, тим самим фактично визнавали наявність боргу з оплати послуг централізованого опалення, а тому підстави для застосування строку позовної давності із відповідними наслідками відсутні (а.с. 68). Крім того, суд не бере до уваги посилання представника відповідача Гансецького В.В. на пропуск строку позовної давності, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі здійснювали оплату у більшому розмірі ніж нараховувалася у відповідний місяць, а також тоді, коли нарахування взагалі не здійснювалось позивачем, що свідчить про визнання боргу, в тому числі за минулий період. Також представником відповідача не доведено, що оплата здійснювалася з призначенням платежу за відповідний місяць, а тому суд вважає не доведеною обставину пропуску строку позовної давності. Отже, відповідачі користуються послуг з централізованого опалення, які надає позивач до квартири [ADDRESS] , від отримання послуг не відмовлялися, однак своєчасно не проводили оплату за ці послуги за період з 01.05.2014 року по 01.05.2020 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 58832,74 грн., що підтверджується розрахунком нарахувань по особовому рахунку. Оскільки відповідачі, які несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послу в добровільному порядку заборгованість не сплатили, вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості з [PERSON] слід зазначити наступне. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.263 ЦПК України, Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, представник позивача належними і допустимими доказами повинен довести наявність заборгованості, її розмір, та те, що вона підлягає стягненню саме з відповідача. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] не значиться, що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 07.07.2020 (а.с.30). Крім того, позивач не підтвердив наявність у відповідача статусу наймача або іншого права користування зазначеною квартирою у період з 01.05.2014 по 20.05.2020 на підтвердження споживання послуг централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази перебування [PERSON] у зобов`язальних правовідносинах з позивачем з приводу надання останнім таких послуг квартири за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] за відповідачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) або за будь-якою іншою особою не зареєстровано, а тому з урахуванням обсягу доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем позовних вимог до [PERSON] у зв`язку з чим позов в цій частині не підлягає до задоволення. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги до [PERSON] , оскільки останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] лише з 20.07.2018 року, а позивач просить стягнути заборгованість за минулий період, а саме з 01.05.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial