Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір №001-03020-050211 від 05 лютого 2011 року про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, відповідно умов якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та ПІН-код до неї, згідно якої здійснюється обслуговування клієнта на умовах, викладених у тарифному пакеті Visa Класичний згідно додатку №1 до договору та в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідачу (держателю) відповідно до п.1.3 кредитного договору відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 000 гривень 00 копійки, при цьому банк самостійно без укладення додаткової угоди, один раз на місць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, а кредитні кошти та власні кошти відповідачем, як держателем, використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються ним у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед банком за договором, вчинення інших операцій, передбачених договором. За умовами договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована у разі порушення умов договору. Після укладення кредитного договору відповідач порушував свої договірні зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 16 вересня 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором №001-03020-050211 від 05 лютого 2011 року по тілу кредиту в сумі 2 439 гривень 40 копійок, у зв'язку з чим змушені звернутися з позовом до суду для примусового стягнення зазначеної заборгованості. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.18) у судове засідання не з'явився, згідно заяви (а.с.2) позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, а розгляд справи проводити без присутності представника та не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до п.5 ст.74 ЦПК України належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, звідки повістка повернулась без вручення, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає, а про зміну місця проживання ні позивача, ні суд не повідомив (а.с.19,20-22,23), в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до положень ст.1054 ЦК України, який відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 05 лютого 2011 року між ПАТ КБ "Дельта Банк", як позикодавцем та відповідачем [PERSON] був укладений договір №001-03020-050211 (а.с.3-4) на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та ПІН-код до неї, згідно якої здійснюється обслуговування клієнта на умовах, викладених у тарифному пакеті Швидкі гроші Партнерський, (а не Visa Класичний як зазначено в позовній заяві - а.с.2), що міститься в Додатку №1 до цього та згідно з умовами надання картки і Правил. Відповідачу (держателю) відповідно до п.1.3 кредитного договору відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 000 гривень 00 копійки, при цьому банк самостійно без укладення додаткової угоди один раз на місць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, а кредитні кошти та власні кошти відповідачем як держателем використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються нею у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед банком за договором, вчинення інших операцій, передбачених договором (а.с.3). Відповідно до п.2.1 договору, моментом надання відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів, при цьому відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована у разі порушення умов договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є укладений між сторонами кредитний договір, який за змістом та формою відповідає вимогам ст.1054-1055 ЦК України та відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Внаслідок порушення відповідачем передбачених зобов'язань за кредитним договором №001-03020-050211 за розрахунками позивача (а.с.9) утворилася заборгованість по тілу кредиту в сумі 2 439 гривень 40 копійок, а позивач має право вимагати від відповідача оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 2 439 гривень 40 копійок та витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved