Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 травня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та громадянином [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/40/498, згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом : 20 000 доларів США строком до 02.05.2013 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до умов п.3.1 кредитного договору кредитор надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п.3.2 Кредитного договору шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, з можливою видачею готівки через касу кредитора. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом. При цьому, відсотки за користування нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (п. 3.3 Кредитного договору). Відповідного до умов п.5.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених кредитним договором : - щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3 цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 13 квітня 2016 року на рахунок, зазначений в п. 4.1 Кредитного договору; - щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів у попередньому місяці згідно з Графіком на рахунок передбачений кредитним договором. Відповідно до п.8.1 Кредитний договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені). Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах встановлених графіком погашення кредитної заборгованості. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 травня 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до умов якого поручитель -1 на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов кредитного договору № 014/40/498 від 03.05.2006 року в повному обсязі цих зобов`язань. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 травня 2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель - 2 на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов кредитного договору № 014/40/498 від 03.05.2006 року в повному обсязі цих зобов`язань. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 травня 2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель - 3 на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов кредитного договору № 014/40/498 від 03.05.2006 року в повному обсязі цих зобов`язань. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 травня 2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель - 4 на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов кредитного договору № 014/40/498 від 03.05.2006 року в повному обсязі цих зобов`язань. Відповідно до умов п.1.3 договорів поруки сторони встановили, що зобов`язання поручителів перед кредитором є безумовними і для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених цим договором та кредитним договором - не потребують. Крім того, відповідно до умов п.2.1 та п.3.1 договорів поруки сторони встановили, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Проте, всупереч вимогам п.5.1 Кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до умов п.5.5 та п.6.5 Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов`язань, кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а позичальник зобов`язався достроково, на вимогу кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29.06.2010 року по цивільній справі № 2-919/10, із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №014/40/498 від 03.05.2006 року в сумі 16 083 доларів США 20 центів (127 214,90 грн.), у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 4 436 доларів США 25 центів (35 089, 85 грн.), борг за процентами - 2 940 доларів США 50 центів (23 258,77 грн.), пеню за порушення строків повернення кредиту у сумі 5 231 доларів США 42 центи (41 379,49 грн.) та пеню за порушення строків сплати процентів в розмірі 3 475 доларів США 03 центи (27 486,79 грн.), витрати по сплаті держмита в сумі - 1272,15 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. Враховуючи, що позичальник не виконав рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29.06.2010 року та вимоги Банку щодо врегулювання кредитної заборгованості , тим самим нівелюючи приписи чинного законодавства, банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, так як станом на 05.02.2019 року заборгованість позичальника перед банком складає 25 295 доларів США 52 центи, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ становить 693 696,55 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі - 10 379,88 доларів США (284 654,63 грн.), заборгованості за відсотками у розмірі - 14 915, 64 доларів США (409 041,92 грн.), в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 14 903,70 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 408 714,48 грн. Відповідно до рішення кредитора сума пені не стягується в рамках даного спору, однак продовжує нараховуватися, що не суперечить нормам чинного в Україні законодавства. З метою забезпечення виконання зобов`язань 03.05.2006 року між Банком та громадянами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. зареєстрований в реєстрі № 1922. Так, відповідно до умов Договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з умов кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору. За таких умов, іпотекодержатель має право у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором отримати задоволення в рахунок майна, заставленого на умовах договору іпотеки. Отже, предметом іпотеки відповідно до п.1.2 Договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме : трикімнатна квартира, загальною площею 59,8 кв.м., жилою площею 36,7 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , який належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності САА №478035 від 19.03.2003 року, виданого виконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області згідно з розпорядженням від 19.03.2003 року № 90 -к/11884, зареєстрованого в Каховському ДБТІ : номер запису 12612 в книзі 64, за реєстраційним № 1118565 та зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.05.2003 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань 03.05.2006 року між Банком та громадянами [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. зареєстрований в реєстрі № 1924. Відповідно до п.1.2 Договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме : однокімнатна квартира, загальною площею 35,9 кв.м., жилою площею 17,4 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцю 1 - 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.03.2006 року, виданого Новокаховською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 20569, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.04.2006 року, 1/2 частина квартири належить іпотекодавцю -2 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВСР №069200 від 28.03.2006 року, виданого Новокаховською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2 - 567, в Каховському державному бюро технічної інвентаризації : номер запису 10212 в книзі 42 під реєстровим № 13573570 та зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.04.2006 р. Відповідно до п. 3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим або за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки,відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, включаючи сплату необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією іпотеки. Згідно п. 5.2 Договорів іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями та комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, який зазначено у кредитному договорі, у наступних випадках : якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме : при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту ; або при несплаті або частковій несплаті у встановленій кредитним договором строк суми процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Так, у зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору : несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, наадресу іпотекодавців були направлені вимоги про усунення порушення основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом передбаченим чинним законодавством України, в тому числі і за рішенням суду. Таким чином, з укладенням кредитного договору та договору іпотеки кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з врахуванням конкретних обставин справи, належати зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором можливо побачити, що останній платіж у сумі 10,82 доларів США був здійснений позичальником у липні 2018 року шляхом внесення суми на погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, дії позичальника свідчать про переривання строку позовної давності. Просив суд у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 014/40/498 від 03.05.2006 року у сумі : 25 295 доларів США 52 центи, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме : - однокімнатну квартиру загальною площею 35,9 кв.м., житлова площа 17,4 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] та трьохкімнатну квартиру загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки проведеної в межах виконавчого провадження. Стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. Під час судового розгляду представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини позову. Відповідач [PERSON] позову не визнав, вказавши на його необґрунтованість, безпідставне нарахування процентів поза межами строку кредитного договору, звернення позивача до суду з позовом поза межами строку позовної давності. Крім того вказав, що в 2018 році не сплачував заборгованість за кредитним договором, бо не мав такої можливості. Відповідачка [PERSON] та її представник позову не визнали, вказавши, що позивачем пропущений строк для звернення до суду з позовом до поручителя [PERSON] , на застосуванні якого вони наполягають, просили в позові відмовити. Крім того, у відзиві [PERSON] зазначено, що вона не згодна з розрахунком заборгованості за кредитним договором, оскільки проценти нараховані після закінчення строку дії договору. Крім того, платіж у сумі 10,82 доларів США був здійснений не позичальником, а нею [PERSON] і не добровільно, а у примусовому порядку шляхом стягнення з пенсії поручителя в межах виконавчого провадження ВП № 54279463, яке здійснювалося всупереч закону, оскільки постановою апеляційного суду Херсонської області від 07.06.2018 року, скасовано ухвалу Новокаховського міського суду від 25.11.2015 року, якою поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. За заявою [PERSON] державним виконавцем повернуті кошти стягнуті примусово з пенсії [PERSON] та постановою від 21.06.2018 року закінчено виконавче провадження ВП № 54279463. Тому вказаний позивачем платіж має бути виключений з розрахунку заборгованості як внесений добровільно позичальником. Згідно платіжних документів, що знаходяться у [PERSON] , останній платіж за спірним кредитним договором сплачено 12.02.2014 року у сумі 188,20 доларів США за кредитом і 11,80 доларів США за процентами, що вказує на те, що строк позовної давності не переривався і сплив на час звернення позивача з позовом до суду. Також у відзиві вказано на сплив строку позовної давності для пред`явлення вимоги до поручителя, оскільки порука припинилася зі спливом 6 місячного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання. В квартирі, належній на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , які мають право користування вказаним житлом, банк в 2011-2013 році відмовився від реалізації вказаної квартири через реєстрацію в ній малолітніх дітей, права яких будуть порушені. [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати в його відсутність надав відзив, у якому заперечував проти позову з тих же підстав, що й [PERSON] Треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області під час судового розгляду позову не визнала, вказавши, що в разі задоволення позову про звернення стягнення на житло, в якому проживають неповнолітні діти [PERSON] , будуть порушені їх житлові права. Суд заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх на належність, допустимість, достовірність окремо, а також достатність і взаємний зв`язок відповідно до ст. 89 ЦПК України у їх сукупності приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з розрахунку заборгованості станом на 05.02.2019 року слідує, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №014/40/498 від 03.05.2006 року становить 4 163 844,74 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 10 379,88 доларів США, 14 915,64 доларів США - заборгованість за відсотками, розрахована пеня -126 538,33 доларів США. З цього ж розрахунку вбачається, що останній платіж здійснено 05.03.2018 року в сумі 10,70 дол. США. Відповідно до споживчого кредиту № 014/40/498 від 03 травня 2006 року слідує, що він укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 20 000 доларів США строком до 02.05.2013 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до умов п.3.1 цього Договору кредитор надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Згідно п. 5.1 цього Договору, позичальник зобов`язується повертати на умовах, передбачених кредитним договором : щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3 цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 13 квітня 2016 року на рахунок, зазначений в п. 4.1 Кредитного договору; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок Банку. Відповідно до п.8.1 кредитний договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 травня 2006 року між позивачем та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були укладені договори поруки відповідно до умов яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника [PERSON] , що виникають з умов кредитного договору № 014/40/498 від 03.05.2006 року в повному обсязі цих зобов`язань. В п. 4.1 цих всіх договорів поруки передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Також 03.05.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. зареєстрований в реєстрі № 1922. Предметом іпотеки відповідно до п. 1.2 цього договору є трикімнатна квартира, загальною площею 59,8 кв.м., жилою площею 36,7 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності САА №478035 від 19.03.2003 року, виданого виконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області. Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 101 317 грн. Також з метою забезпечення виконання зобов`язань 03.05.2006 року між позивачем та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. зареєстрований в реєстрі № 1924. Відповідно до п.1.2 Договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме : однокімнатна квартира, загальною площею 35,9 кв.м., жилою площею 17,4 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.03.2006 року, виданого Новокаховською державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право на спадщину ВСР №069200 від 28.03.2006 року, виданого Новокаховською державною нотаріальною конторою. Відповідно до п. 3.1.4 цих договорів іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим або за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки,відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, включаючи сплату необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією іпотеки. Згідно з п.5.1 договорів іпотеки, у разі порушення основного зобов`язання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимог про виконання порушеного зобов`язання не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 5.2 Договорів іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями та комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, який зазначено у кредитному договорі, у наступних випадках : якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме : при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту ; або при несплаті або частковій несплаті у встановленій кредитним договором строк суми процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Згідно п.6.2 договорів іпотеки, право іпотеки та відповідно договір припиняє чинність у разі задоволення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2017 року та від 25.02.2019 року, слідує, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному; квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 29.06.2010 року по цивільній справі № 2-919/10, із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто достроково солідарно заборгованість за кредитним договором №014/40/498 від 03.05.2006 року в сумі 16 083 доларів США 20 центів (127 214,90 грн.), у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 4 436 доларів США 25 центів (35 089, 85 грн.), борг за процентами - 2 940 доларів США 50 центів (23 258,77 грн.), пеню за порушення строків повернення кредиту у сумі 5 231 доларів США 42 центи (41 379,49 грн.) та пеню за порушення строків сплати процентів в розмірі 3 475 доларів США 03 центи (27 486,79 грн.), витрати по сплаті держмита в сумі - 1272,15 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. 22.01.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позивачем направлено вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, в яких вказано, що в разі непогашення заборгованості за кредитним договором в сумі 10 379,88 доларів США - простроченого кредиту та 14 780,28 доларів США - заборгованості за процентами, а також пені, банк буде змушений вжити заходів з примусового стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки : квартири, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] та [ADDRESS] . Одночасно повідомляють, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. На підтвердження відправлення вказаних вимог відповідачам надано список згрупованих відправлень АТ «Райффайзен Банк Аваль» та описи вкладення у лист з оголошеною цінністю, доказів отримання відповідачами вимог банку суду не надано, останні зазначають, що їх не отримували. З довідок про стан заборгованості згідно рішення суду від 29.06.2010 року слідує, що заборгованість станом на 15.12.2011 року [PERSON] та [PERSON] становить 15 583,20 доларів США, сплачено 500 доларів США, заборгованість [PERSON] станом на 15.10.2015 року становить 12 383,20 доларів США, сплачено 3700 доларів США. Відповідно до вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за Договором поруки від 03.05.2006 року до кредитного договору № 014/40/498 від 03.05.2006 року та Договором іпотеки від 03.05.2006 року за реєстровим № 1922 від 28.11.2013 року слідує, що [PERSON] надіслано вказану вимогу, в якій зазначено про необхідність виконання зобов`язання позичальника. Відповідно до заяви начальника Управління пізнього збору заборгованості роздрібних клієнтів Херсонської ОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 05.05.2013 року слідує, що банк відмовляється від залишення за собою майна боржника, а саме 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] в рахунок погашення боргу. З копій виконавчих проваджень відносно боржників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слідує, що постановою апеляційного суду Херсонської області від 07 червня 2018 року ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 25.11.2015 року скасовано, у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання за рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 29.06.2010 року у цивільній справі №2-919/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Відповідно до платіжного доручення № 5654 від 19.07.2018 року та розпорядження № 54279463 [PERSON] повернуті грошові кошти, утримані при примусовому виконанні рішення суду, повернуто постанову від 27.11.2017 року про звернення стягнення на пенсію [PERSON] . Постановами про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2018 року, виконавчі провадження про стягнення із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ТАП «Райффайзен Банк Аваль» закінчені у зв`язку із скасуванням ухвали суду про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29.06.2010 року позивач звернувся 11.07.2017 року. З виконавчих проваджень про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слідує, що в примусовому порядку заборгованість із вказаних боржників не стягнута. [PERSON] надано суду оригінали квитанцій про сплату на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 3750 доларів США протягом 2011 та 2012 року, а також доповнення до відзиву, підписані [PERSON] та [PERSON] , в яких вони зазначили, що [PERSON] на день звернення з позовом до суду сплатив згідно оригіналів квитанцій про здійснення валютно-обмінної операції 17 380,31 доларів США, що еквівалентно 465 187,96 грн. та вважають виконаним зобов`язання перед банком згідно рішення суду від 29.06.2010 року, яким передбачалося стягнення в сумі 16 083,20 доларів США, що еквівалентно 127 214,90 грн. До відповіді на відзив позивачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» долучені наступні докази : виписки по рахунку [PERSON] , відповідно до яких відображено платіж від 05.03.2018 року в сумі 10,70 доларів США - погашення заборгованості [PERSON] , кошти від [PERSON] , також 11.05.2018 року, 22.05.2018 року,03.07.2018 року надходили кошти на погашення заборгованості [PERSON] від [PERSON] . Крім того, погашення кредитної заборгованості відбувалося 14.01.2014 року та 12.02.2014 року [PERSON] відповідно - 52,70 доларів США та 188, 20 доларів США. Позивачем надано протоколи узгодження заставної вартості майна для укладання договору іпотеки, анкети поручителів, в тому числі [PERSON] , відповідно до якої в ній не зазначено малолітніх дітей. З довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 12.06.2019 року слідує, що в квартирі [ADDRESS] - зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] і відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки 12.03.2019 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини другої ст. 1050 ЦК України, у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1, 2 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі статтею 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 статті 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 ЦК України. Згідно з приписами статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення Європейського суду з прав людини від 20 грудня 2007 року за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. З доказів наданих суду вбачається, що 03.05.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 014/40/498, відповідно до якого [PERSON] банк зобов`язався надати кредитні кошти у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 20 000 доларів США строком до 02.05.2013 року. Погашення кредиту відповідно здійснюється щомісяця, до 15 числа місяця наступного за місяцем отримання кредиту. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за вказаним договором між позивачем та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира, загальною площею 59,8 кв.м., жилою площею 36,7 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язань 03.05.2006 року між Банком та громадянами [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого виступає однокімнатна квартира, загальною площею 35,9 кв.м., жилою площею 17,4 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Згідно п. 5.2 Договорів іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями та комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, який зазначено у кредитному договорі, у наступних випадках : якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме : при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Умовами Кредитного договору, укладеного із [PERSON] передбачено дострокове виконання боргових зобов`язань за ініціативою банку та розірвання цього договору. При цьому виконання боргових зобов`язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. З розрахунку кредитної заборгованості [PERSON] слідує, що останній платіж було внесено в травні 2018 року, проте як вбачається з виписки з рахунку [PERSON] , грошові кошти надійшли від [PERSON] , а з матеріалів виконавчого провадження про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] слідує, що в травні 2018 року відбувалося примусое стягнення кредитної заборгованості з пенсії [PERSON] , в подальшому постановою апеляційного суду Херсонської області від 07.06.2018 року скасовано ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 25.11.2015 року, якою поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів, виданих АТ «Райффайзен Банк Аваль» до виконання, і грошові кошти, утримані з пенсії [PERSON] повернуті їй, тому вказані платежі не можуть бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором і не переривають строку позовної давності. Натомість [PERSON] останній платіж внесено в січні та лютому 2014 року, після закінчення строку дії кредитного договору, саме з цього часу Банку стало відомо про порушення його прав і з цього часу рахується строк позовної давності як для основного так і додаткового зобов`язання - звернення стягнення на предмет іпотеки. До того ж, відповідно до довідок начальника Управління пізнього збору заборгованості роздрібних клієнтів ХОД «Райффайзен Банк Аваль» від 15.10.2015 року про стан заборгованості, слідує, що погашення заборгованості в період часу з 29.06.2010 року до 15.10.2015 року відбувалося не за кредитним договором, а за рішенням суду від 29.06.2010 року. Крім того, позивачем до розрахунку заборгованості безпідставно включено проценти поза межами кредитного договору, чим штучно збільшено розмір заборгованості за кредитним договором. На думку Верховного Суду, що висловлена в ухвалі від 04.04.2018 року, таке тлумачення та застосування положень статті 1048 ЦК України при вирішенні спорів про стягнення відсотків, нарахованих за умовами кредитного договору після реалізації кредитором свого права на дострокове повернення кредиту по день фактичного повернення всієї суми кредиту, стягнутого на підставі судового рішення, суперечить таким принципам, як справедливість, добросовісність та розумність, порушує справедливий баланс інтересів сторін договору, створює ситуацію правової невизначеності, оскільки за час виконання рішення продовжують нараховуватись відсотки, розмір яких неможливо прогнозувати та розрахувати, і виконання рішення не звільняє стягувача від обов`язку зі сплати ще відсотків, які кредитор нарахує за період виконання судового рішення. І за такою логікою, після нарахування відсотків за період виконання судового рішення кредитор продовжить нараховувати відсотки до повернення відсотків, нарахованих за час виконання судового рішення, і так до безкінечності. Крім того, продовження нарахування кредитором відсотків, передбачених умовами кредитного договору, та інших штрафних санкцій, що можуть бути обумовлені кредитним договором, та, крім цього, нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат на підставі частини другої статті 625 ЦК України за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором та цієї ж частини другої статті 625 ЦК України за несвоєчасне виконання судового рішення про стягнення заборгованості є невиправданим та надмірним тягарем для боржника. [PERSON] надсилалася вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором 28.11.2013 року, про що банк не зазначає в позові, тим самим банк припинив виконання зобов`язання на підставі графіку погашення заборгованості за кредитним договором, тому на той час банк вважав, що його право на своєчасне погашення кредитних коштів порушене, проте не звернувся з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, а лише 22.01.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , поза межами строку позовної давності направив вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, та вжиття заходів примусового стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки : квартири, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] та [ADDRESS] в разі непогашення кредитної заборгованості, які до того ж ними не були отримані. Тому суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовом за основним зобов`язанням, а тому строк позовної давності сплив і до додаткового зобов`язання - звернення стягнення на предмет іпотеки. На застосуванні строку позовної давності наполягають відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тому з цих підстав у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed