Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 17 липня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час відповідач та позивач проживають окремо. Крім цього, відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання також не зявився, надавши суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Задовольняючи\~\~позов в частині розірвання шлюбу, суд виходить\~\~з того,\~\~що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб\~\~ґрунтується на\~\~вільній\~\~згоді жінки\~\~та\~\~чоловіка. Шлюб припиняється\~\~внаслідок\~\~його розірвання. Розірвання\~\~шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із\~\~подружжя. Позивач\~\~скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом\~\~і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження\~\~шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою\~\~шлюбу.\~\~ Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При задоволенні позову в частині стягнення аліментів, суд виходить із того, що відповідно до\~ст.180 Сімейного Кодексу\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька,\~\~яка\~\~буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Нормою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Враховуючи, що позивач займається вихованням доньки, яка проживає з нею, повністю її утримує, а відповідач батько доньки, ухиляється від виконання своїх зобов'язань по її утриманню, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів\~\~в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., за розгляд судом вимог про стягнення аліментів, від сплати якого за законом звільнено позивача, а також на користь позивача 640 грн., на відшкодування судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору за розгляд судом позову в частині розірвання шлюбу.\~ На підставі викладеного і

Outcome: approved