Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача аліменти на час його навчання в розмірі 2000 грн, щомісячно. При цьому зазначає, що рішенням Андрушівського районного суду Житомиської області шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач є батьком позивача. До повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. На даний час позивач є повнолітнім, однак навчається в Комунальному вищому навчальному закладі Житомирському медичному інституті Житомирської обласної ради на денній формі навчання, у зв`язку з навчанням ніде не працює, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча позивачу потрібні кошти за навчання, на проїзд, на проживання, на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, підручників, літератури, речей особистого вжитку, лікування. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на час навчання. Позивач до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов підтримує та просив його задовольнити, справу слухати за участю представника. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо стягнення аліментів у розмірі визнаному відповідачем, в подальшому направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що вважає за можливе сплачувати аліменти в сумі 1500 грн., в подальшому направив заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів в сумі 1500 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Із рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 02.09.2011 року видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). Із виконавчих листів від 15.02.20006 року видно, що з [PERSON] було стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та по 50 грн. додаткових витрат у зв"язку з хворобою сина щомісячно (а.с.7-8). Згідно довідки Комунального вищого навчального закладу Житомирський медичний інститут Житомирської обласної ради та договору про надання освітніх послуг від 20.08.2018 року № 1-4/14, [PERSON] є студентом 204 групи (лікувальна справа), денної форми навчання, стипендія не нараховується даного навчального закладу, термін навчання з 01.09.2018 року до 01.07.2012 року (а.с. 10-11). Відповідно до договору найму від 20.09.2018 року [PERSON] строком на один рік наймає кімнату у гуртожитку (а.с. 12). Проживання в кімнаті гуртожитку на один рік становить 1800 грн. (а.с.12). Згідно консультативних висновків спеціаліста позивач [PERSON] хворіє та отримує лікування (а.с.13-14). Із довідки "ТОВ КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЖУ" видно, що мати позивача [PERSON] працює та отримує заробітну плату (а.с. 15). Відповідач також працює та отримує доходи, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 36). Дослідвиши матеріали справи , проаналізувавши матеріальний стан сторін та пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу синові на період його навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 528,60 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: partial