Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення права особи на користування житлом посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 31 березня 2006 року. В даному будинку на постійній основі зареєстровані вона та відповідач, який є її сином. В 2014 році син поїхав в автономну республіку України Крим на заробітки і залишився там проживати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. На даний час вона не в змозі утримувати трьохкімнатну квартиру, а реєстрація відповідача позбавляє її повноправно розпорядитися своєю власністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 31 березня 2006 року посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Фастівської міської нотаріальної контори. Зареєстрованого в реєстрі за №870 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.4,5). В даному будинку зареєстровано на постійній основі позивач та її син - відповідач по справі (а.с.6-8). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено п.2 ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі вітсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік. Згідно пояснень позивача та Актів членів ЖБК "Факел" [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 2014 року. Відповідно до ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню, підстави для відмови у задоволенні останніх судом не вбачаються. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved