Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТзОВ «Фінстрим», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Здолбунівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про звільнення заставного майна з-під арешту. В обґрунтування позову вказують, що 06.03.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний банк») та [PERSON] з метою забезпечення виконання вимог за кредитними договорами №6199676 від 06.03.2008 та № 6169889 від 06.03.2008 року, укладено договори іпотеки №6199709 та №6169997 відповідно до яких [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: Земельну ділянку, цільове призначення: для житлової та громадської забудови; площа: 0,1042 га, кадастровий номер: 5610100000:01:054:038; та Земельну ділянку, цільове призначення: для житлової та громадської забудови; площа:0,1042 га, кадастровий номер:5610100000:01:054:0390. 27.06.2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний банк» та ТзОВ «Фінстрим» укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки №6199709 та №6169997. ТзОВ «Фінстрим» уклало договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки №6169997 з [PERSON] та №6199709 з [PERSON] . Предметом вищевказаних договорів про відступлення права вимоги є відступлення права вимоги за договорами іпотеки № 6169997 та № 6199709 від 06.03.2008 року укладеного між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] . До позивачів перейшли всі права кредитора та іпотекодержателя за договорами іпотеки укладеними між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] Здолбунівським районним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Рівненській області, в порушення вимог Закону України «Про іпотеку», накладено арешти на все майно [PERSON] в тому числі на предмети іпотеки земельні ділянки. Просять суд звільнити з під-арешту та виключити обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладеним державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, номер запису про обтяження:11726182 (спеціальний розділ) від 23.10.2015 року на майно належне на праві власності [PERSON] , а саме: земельну ділянку, цільове призначення: для житлової та громадської забудови, площею 0,1042 га, кадастровий номер:5610100000:01:054:0390 та земельну ділянку, цільове призначення: для житлової та громадської забудови, площею 0,1042 га, кадастровий номер: 5610100000:01:054:0383. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання подав до суду заяву, в якій просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу без його участі Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просить суд задоволити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Представник ТзОВ «Фінстрим», повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутності представника ТзОВ «Фінстрим», не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання подав до суду пояснення, в яких зазначає, що арешт на майно боржника [PERSON] накладений у відповідності до вимог Закону. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] - [PERSON] ,відповідача [PERSON] дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.03.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний банк») та [PERSON] з метою забезпечення виконання вимог за кредитними договорами №6199676 від 06.03.2008 та № 6169889 від 06.03.2008 року, укладено договори іпотеки №6199709 від 06.03.2008 року та №6169997 від 06.03.2008 року, відповідно до яких [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: Замельну ділянку, цільове призначення: для житлової та громадської забудови; площа: 0,1042 га, кадастровий номер: 5610100000:01:054:038; та Замельну ділянку, цільове призначення: для житлової та громадської забудови; площа:0,1042 га, кадастровий номер:5610100000:01:054:0390. 27 червня 2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний банк» та ТзОВ «Фінстрим» укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки №6199709 від 06.03.2008 року та №6169997 від 06.03.2008 року. 27 червня 2019 року ТзОВ «Фінстрим» уклало договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки №6169997 з [PERSON] та №6199709 з [PERSON] . Предметом вищевказаних договорів про відступлення права вимоги є відступлення права вимоги за договорами іпотеки № 6169997 та № 6199709 від 06.03.2008 року укладеного між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] . Таким чином до позивачів [PERSON] та [PERSON] перейшли всі права кредитора та іпотекодержателя за договорами іпотеки укладеними між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] Здолбунівським районним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Рівненській області, в порушення вимог Закону України «Про іпотеку», накладено арешти на все майно [PERSON] в тому числі на предмети іпотеки а саме: Земельну ділянку, цільове призначення: для житлової та громадської забудови; площа: 0,1042 га, кадастровий номер: 5610100000:01:054:038; та Земельну ділянку, цільове призначення: для житлової та громадської забудови; площа:0,1042 га, кадастровий номер:5610100000:01:054:0390, що підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 49000950, виданий 12.10.2015 року, видавник Відділ державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції (Номер запису про обтяження: 11726182 (спеціальний розділ) від 23.10.2015 року). Відповідно до ч.7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. В даному випадку, договори іпотеки були укладені 06.03.2008 року, а постанова на підставі якої накладено арешт на майно боржника винесена в жовтні 2015 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Заборгованість [PERSON] перед іпотекодержателями станом на 27.06.2019 року відповідно до розрахунків складає 4098755,45 гривень, що значно перевищує вартість кожного предмету застави (п. 1.3 договору іпотеки вартість заставного майна становить 225000,00 грн.). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця аб третьої особи (ст. 575 ЦК України). Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Разом із тим, приписами ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно витягу з ЄДР іпотека зареєстрована записом №1 та є чинною. Таким чином, державний виконавець не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями, а тому, накладеними арештами порушено право іпотекоджержателя на забезпечення своїх вимог за договором іпотеки. Аналогічниий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 9 квітня 2014 року за №6-13цс14. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби таке рішення достатньою мірою висвітлювало мотиви, на яких воно ґрунтується. Межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення й мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обовязок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обовязок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивачів слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачами по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved