Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач КП „Харківські теплові мережі" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів про стягнення заборгованості за комунальні послуги в якому посилається на те, що відповідачі мешкають за адресою: м. Харків. [ADDRESS] та користуються їх послугами і абонентами КП „Харківські теплові мережі". Послуги надаються відповідно до Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004р. Відповідачі у порушення п. 18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженої постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630 не сплачував за надані послуги і тому заборгованість за період з 01.02.08р. по 01.10.13р. складає 7855грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і дав пояснення викладене вище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і дав пояснення, що він з родиною мешкає [ADDRESS]. Квартира треохкімнатна і приватизована. В позовній заяві позивач зазначає, що заборгованість за опалення та підігрів води у розмірі 7885,01 грн. склався за період з 01.02.2008 по 01.10.2013р, але позивачу було достеменно відомо про те, що заборгованість виникла ще в лютому 2008 року, однак з позовом до Фрунзенського районного суду м. Харкова звернувся тільки 2013р., тобто зі сплином строку позовної давності і це опосередковано свідчить про те, що належним чином послуги за опалення та підігрів води не надавались. Пропуск строку позовної давності є підставою для відмови у позові. Крім того, комунальні послуги в зимовий час з опалення та підігріву води за вказаною адресою не надавалося. Зимова температура у квартирі була не більш ніж + 14 С. Нескінченні звернення до позивача з проханнями та вимогами стосовно постачання послуги у відповідності до вимог чинного законодавства стосовно перерахунку за послуги централізованого опалення, стосовно ремонту та заміни опалювальних приладів увінчувались відписками уповноважених осіб позивача.Позивач не надавав якісні послуги, таким чином порушував свої обов'язки і це підтверджується неодноразовим; колективними так і індивідуальними зверненнями і тому у них не виникло обов'язки по оплаті ненаданих житлово-комунальних послуг. Частково сплачують за опалення в межах 40 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не з'явилися, про день і час слухання справи сповіщалися. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] будучи абонентами КП „Харківські теплові мережі, мешкають за адресою: [ADDRESS]. Квартира трьохкімнатна, приватизована.. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. В порушення вимог п.3 ст.20 Закону України „ Про житлово - комунальні послуги" № 1875 від 24.06.2004 р та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення "затвердженого Постановою КМ України від 21.07.05 р № 630 відповідачі не сплачували регулярно за послуги водопостачання. Згідно вказаних Правил користувач зобов'язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги. У випадку наявності засобів по квартирного обліку холодної та гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати показання та сплачувати вартість наданих послуг за цими показаннями та встановленим тарифам. Згідно п.18 вказаних Правил - плата за житлово - комунальні послуги вносяться власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим періодом. Згідно відомостям нарахувань та оплат за теплову енергію відповідачі частково сплачують за надані послуги. У зв'язку з чим за період з 01.02.08р. по 01.10.13р. утворилась заборгованість у сумі 7855грн. У відповідності зі ст. 160 ЖК України члени родини наймача також як і наймач користуються однаковими правами й несуть однакові обов'язки, тому сума заборгованості треба стягнути солідарно. Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справи за зверненнями фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] посилається на те, що КП « ХТМ» не надавала якісних послуг за весь вказаний період, тому були нескінченні звернення до позивача з проханнями та вимогами стосовно постачання послуги у відповідності до вимог чинного законодавства стосовно перерахунку за послуги централізованого опалення, стосовно ремонту та заміни опалювальних приладів. На колективне звернення від 28.01.2010року КП « ХТМ» було надано відповідь щодо надання послуг за період з 12.01.10р. по 24.10.10р.р, згідно якої за вказаний період мешканці будинку № 3 по вул. Харківських Дивізій на підприємство з заявами не зверталися, за зверненням від 29.01.10р., працівниками Фрунзенського філії КП « ХТМ» 04.02.2010р. було проведено якість опалення і на момент обстеження, температура повітря складала + 18 - + 20 градусів, що відповідала нормам і це підтверджує складений акт. Інші звернення були стосовно відключення від центрального опалення та постачання гарячої води. У зв'язку з чим, суд вважає, що відповідачем не доведено, що за період з 2008р. по 2013р. КП « ХТМ» не надавалися вказані послуги. Згідно до ст.ст. 256, 257, ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність це строк у межах якої сторона може звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як роз'яснено в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідач в судовому засіданні просив суд застосувати строки позовної давності, а представник позивача не просив поновити строки позовної давності. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.02.08р. по 01.10.2010року, тобто за три роки до звернення з позовом до суду, не підлягають задоволенню у зв'язку з закінченням строків позовної давності. Строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, тому треба відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості у розмірі 2473,82 грн. Оскільки позивачі фактично користувалися послугами КП «ХТМ» з центрального опалення та гарячого водопостачання за період з листопаду 2010року, але сплачували за ці послуги частково, тому треба стягнути заборгованість за період з 01.10.2010р. по 01.10.2013р. у сумі 5381, 18 грн. Судові витрати по справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України та Закону України « Про судовий збір » стягнути з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: partial