Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Херсонського обласного центру народної творчості, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію за невикористану відпустку за період з 13.11.2013 року по 28.04.2015 року в розмірі 5784,96 грн. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з 26.11.2016 року по 27.09.2017 року у сумі 58810,31 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що наказом від 24.11.2016 року позивача звільнено з посади директора Херсонського обласного центру народної творчості. При її звільненні їй не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку, а тому з нею не було проведено повного розрахунку. Позивач вважає, що у неї виникло право стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представники відповідача та третьої особи позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечували з підстав їх необґрунтованості. Заслухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи та дослідивши долучені матеріали, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з урахування наступного. Судом встановлено, що з вересня 2002 року позивач працювала на посаді директора Херсонського обласного центру народної творчості. Рішенням Херсонської обласної ради XXVI сесії шостого скликання від 13.11.2013 року № 900 позивача звільнено з посади у зв'язку із незадовільним виконанням обов'язків директора Херсонського обласного центру народної творчості. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 28.02.2014 року позивача поновлено на посаді директора з 25.11.2013 року. 05.06.2015 року Херсонською обласною радою прийнято рішення про поновлення позивача на посаді з 25.11.2013 року. Одночасно з поновленням на роботі Херсонська обласна рада прийняла рішення про звільнення позивача з посади. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 09.09.2015 року у справі №668/8155/15ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 21.10.2015 року, рішення Херсонської обласної ради від 05.06.2015 року про звільнення позивача з посади директора скасовано. Згідно наказу Херсонського обласного центру народної творчості від 16.09.2016 року [PERSON] приступила до виконання обов'язків директора центру та працювала на цій посаді до 24.11.2016 року, коли її було звільнено на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ч. 1\~ст. 83 КЗпП України\~та ч. 1\~ст. 24 ЗУ "Про відпустки"\~\~у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, у разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості. Пунктом 2 ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про відпустки" та пунктом 2 ч. 1 ст. 82 КЗпП України передбачено, що до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, зараховуються час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно з законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу). Згідно довідки наданої Херсонським обласним центром народної творчості сума компенсації за невикористану відпустку за час оплаченого вимушеного прогулу за період з 13.11.2013 року по 28.04.2015 року складає 5784,96 грн. При цьому суд звернув увагу на те, що позивача було поновлено на роботі з 25.11.2013 року, тому при розрахунку розміру компенсації за невикористану відпустку було помилково зазначено дату 13.11.2013 року, замість вірної 25.11.2013 року, що вплинуло на правильність розрахунку вказаної компенсації. За розрахунками суду розмір компенсації має складати 5649,6 грн. Згідно службової розписки головного бухгалтера Херсонського обласного центру народної творчості до розрахунку заробітної плати позивачу при звільненні за листопад 2016 року увійшли: заробітна плата, премія та компенсація за невикористану відпустку за період з 16.09.2016 року по 25.11.2016 року. Таким чином, належними та допустими доказами було доведено те, що за час оплаченого вимушеного прогулу за період з 25.11.2013 року по 28.04.2015 року у позивача виникло право на відпустку, яке вона не використала, відтак при звільненні вона мала право на отримання компенсації за невикористану відпустку в розмірі 5649,6 грн. При звільненні 24.11.2016 року позивачу вказану компенсацію не було виплачено, отже, з нею не було проведено повного розрахунку. Зазначене не було спростовано представниками відповідача та третьої особи. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно вимог ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд керувався положеннями п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, та виходив з наступного. Часом затримки розрахунку є період з 26.11.2016 року по 28.09.2017 року, що складає 209 робочих днів. Середньоденна заробітна плата [PERSON] за останнім місцем роботи дорівнює 194,65 грн. ((заробітна плата за жовтень 3165,42 грн.+ заробітна плата за листопад 4426,22 грн.)/ 39 робочих днів=194,65 грн.). Отже, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку дорівнює 40681,85 грн. (209*194,65). Розрахунки позивача суд вважає неправильними, тому щодо іншої частини позовних вимог суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: partial