Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 07.04.2013 року [PERSON], з метою отримання банківських послуг, підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 1700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Пунктом 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями. На підставі п.2.1.1.12.2 договору, сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів. Якщо на дату нарахування процентів клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 гривень, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до ч.1.2 ст. 549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень+5% від суми позову. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 22.01.2019 року має заборгованість 13215,54 гривень, з яких: 2350,87 гривень - нараховані відсотки за користування кредитом, 9759,17 гривень - нарахована пеня, а також штрафи 500 гривень (фіксована частина) та 605,50 гривень (процентна складова). Відповідно до п.1.1.7.11 договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43 договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням прав та інтересів Банку. У зв'язку з чим Банк просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 13215,54 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим суд відповідно до ст.130 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. У звязку з чим відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника позивача. 09 квітня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ від 07.04.2013 року [PERSON] отримав в Банку кредит у розмірі 1700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Погодився з тим, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до його укладення та згоден на його умови. Пунктом 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями. Відповідно до п.1.1.7.11 договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43 договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 22.01.2019 року має заборгованість 13215,54 гривень, з яких: 2350,87 гривень - нараховані відсотки за користування кредитом, 9759,17 гривень - нарахована пеня, а також штрафи 500 гривень (фіксована частина) та 605,50 гривень (процентна складова). Період з якого нараховуються пеня та штрафи, порядок їх обрахування у розрахунку не зазначено. Розрахунок в частині заборгованості зі сплати нарахованих відсотків за користування кредитом сумнівів у суду не викликає. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем, яка складається з заборгованості за відсотками за користування кредитом - 2350,87 гривень, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 2350,87 гривень законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення пені та штрафів у загальній сумі 10864,67 гривень з якої: 9759,17 гривень нарахована пеня, 500 гривень- штраф фіксована частина та 605,50 штраф процентна складова, суд вважає наступне. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Згідно розділу «Луганська область» вказаного Додатку, до Переліку включено м. Старобільськ Луганської області. Останнім відомим місцем реєстрації та місцем проживання відповідача є Луганська область, м. Старобільськ, вул. Старотаганрозька, 1. До теперішнього часу антитерористична операція на території України не завершена. Позивачем не надано суду відомостей про період початку нарахування та методику нарахування відповідачу пені та штрафів, з розрахунку наданого позивачем визначити такі період та метод неможливо. Оскільки позивачем відповідачу, який є громадянином України та зареєстрований і проживає у населеному пункті, що включений до Переліку населених пунктів де проводилась антитерористична операція, нараховано пеня та штрафи за невиконання кредитного зобов'язання у загальній сумі 10864,67 гривень, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення пені та штрафів у загальній сумі 10864,67 гривень нарахованого станом на 22.01.2019 року, є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити. З відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: partial