Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 5330348 від 11.04.2007 року в загальному розмірі 4895,29 доларів США; суму пені за порушення строків виконання зобов»язань 240,13 доларів США; суму штрафів за порушення п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору 722,13 доларів США; суму штрафів 40000,00 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 11.04.2007 р. між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» правонаступником якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №.5330348. У відповідності до умов кредитного договору, Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 72213,00 доларів США на придбання нерухомого майна, а позичальник зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. Відповідно банк виконав зобов'язання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику кредитні кошти. Зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення передбачених договорами платежів не виконуються, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість згідно розрахунку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON], за довіреністю, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилалася на необґрунтованість позову, вважала, що банк не мав права пред'являти позов про стягнення грошової суми в іноземній валюті, оскільки не має відповідної ліцензії. Суд, вислухавши думку осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.2007 р. між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» правонаступником якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №.5330348 (а.с.11-17). У відповідності до умов кредитного договору, банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 72213,00 доларів США для придбання транспортного засобу, а позичальник зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. Банк виконав зобов'язання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику вказані кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером (а.с. 18) Зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення передбачених договорами платежів не виконуються, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Статтею 509 Цивільного кодексу України надано визначення зобов'язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статею 629 ЦК України встановлено принцип презумпції обов'язковості виконання договору його сторонами. За загальними умовами виконання зобов'язання, встановленими ст.526 ЦК України, воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені ст.611 ЦК України, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). У відповідності до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі, неустойкою(штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно ч. 2 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. У зв'язку з припиненням відповідачем платежів за кредитним договором та порушенням ним своїх зобов'язань по сплаті відсотків та погашенню кредиту, позивачем нарахована станом на 05.05.2014 року пеня, яка складає 240,13 доларів США, сума штрафів за порушення п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору 722,13 доларів США; сума штрафів 40000,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідач систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 05.05.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить: загальну заборгованість за кредитом 4895,29 доларів США; суму пені за порушення строків виконання зобов»язань 240,13 доларів США; суму штрафів за порушення п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору 722,13 доларів США; суму штрафів 40000,00 грн. До теперішнього часу сума заборгованості за кредитним договором відповідачем не погашена, умови кредитного договору продовжують порушуватися. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Правомірність валютних операцій - видача та повернення кредиту, підтверджується відповідними ліцензіями та додатками до них, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, [PERSON], будучи зобов'язаним щомісячно вносити платежі по договору, ухиляється від погашення кредиту. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені нею витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 526-527, 530, 533, 536, 624, 625, 629, 651, 1046-1050, 1054 та

Outcome: approved