Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що 06.12.2015 р. померла [PERSON], після її смерті залишилось\~\~майно, що знаходиться у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а саме квартира [ADDRESS]. 22.06.2013 р. було складено та посвідчено заповіт відповідно до якого все своє майно [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON], кожному у рівних частках. Зазначають, що [PERSON] була тіткою для [PERSON] та бабусею для [PERSON]. 01.08.2016 р. позивачі звернулись до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], проте їм було відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті 06.12.2015 р. [PERSON] у звязку із тим, що був пропущений строк у шість місяців, встановлений для подачі заяви та прийняття спадщини. Вказують, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з причини відсутності інформації про смерть спадкодавця, оскільки відповідач [PERSON] приховала від позивачів факт смерті [PERSON]. Відповідач є рідною сестрою [PERSON] та рідною матірю для позивача [PERSON]. Відповідач із заявою про відкриття спадкової справи не зверталась, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій нотаріус зазначив, що в спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведених спадкових справ після померлої [PERSON]. Зазначають, що відповідач знала про існування заповіту, тому принципово не повідомляла свою доньку та племінника про смерть своєї сестри. Позивач [PERSON] дізналась про смерть [PERSON] лише під час одного із її візитів на адресу за якою проживала померла, оскільки дуже хвилювалась від того, що остання давно не відповідала на дзвінки особисто. Таким \~чином позивачі не знали\~і не могли знати про смерть спадкодавця і, відповідно, про\~відкриття спадщини, а умисні дії відповідача були обєктивними, непереборними, істотними труднощами, які і стали поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Вказують, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1996, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності у рівних частках [PERSON], яка померла 06.12.2015 р. та її сину [PERSON], який помер 16.04.2013 р.. [PERSON] не мав інших родичів, окрім рідної матері - [PERSON]. Після смерті спадкодавця, [PERSON], спадкова справа не відкривалась, на підтвердження цього позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] для отримання витягу зі спадкового реєстру №46953004 від 02.03.2017 р.. Після смерті сина [PERSON], яка проживала разом з ним, не звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, проте протягом тривалого часу продовжувала опікуватись його майном та вступила в фактичне володіння майном. Зазначають, що оскільки за життя [PERSON], яка померла 06.12.2015 р., не здійснила оформлення спадщини та не отримала свідоцтво на спадщину за законом на свою 1/2 частини квартири, тобто не оформила своїх прав однак спадщину фактично прийняла, позивачі вважають за необхідне встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася 16.04.2013 р. після смерті її сина [PERSON]. Просять визначити для [PERSON] та [PERSON] додатковий строк тривалістю один місяць для подання до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], що померла 06.12.2015 р. у місті [PERSON] та встановити факт прийняття [PERSON], яка померла 06.12.2015 р., спадщини, що відкрилася 16.04.2013 р. після смерті її сина [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивачів, [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надіслала поштою заяву про розгляд справи за її відсутності у звязку з похилим віком та незадовільним станом її здоров'я, проти позовних вимог не заперечує. Суд, взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2015 р. померла [PERSON], про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1055, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 658059 від 07.12.2015 р.. 16.04.2013 р. помер [PERSON], про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 350, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 515454 від 19.04.2013 р.. За життя [PERSON] та [PERSON] набули у власність квартиру за адресою: Дніпропетровська обл.., [ADDRESS], на праві приватної спільної часткової власності по ? частці кожен, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", в книзі 243П-109 за № 109 на підставі договору купівлі-продажу ВМТ № 647514, ВМТ № 647515 від 12.05.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1996, Як вбачається з копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00016913544 від 25.07.2016 р., [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Після смерті спадкодавця, [PERSON], який помер 16.04.2013 р. спадкова справа не відкривалась, що підтверджується копією витягу № 46953004 від 02.03.2017 р. зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]. [PERSON] інших родичів, окрім рідної матері [PERSON], не мав. Після смерті сина [PERSON], [PERSON], яка проживала разом з ним, не звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, проте протягом тривалого часу продовжувала опікуватись його майном та вступила в фактичне володіння майном. Як вбачається з копії заповіту від 22.06.2013 р., посвідченого нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі № 1164 та внесеного до Спадкового реєстру за № 54648086 22.06.2013 р., [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON], кожному у рівних частках. Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2016 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] з приводу заведення спадкової справи після померлої [PERSON], яка померла 06.12.2015 р.. Так, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 01.08.2016 р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у заведенні спадкової справи після смерті 06.12.2015 р. [PERSON] у звязку із тим, що спадкоємцем, [PERSON], було пропущено строк у шість місяців, встановлений законом для подачі заяви та прийняття спадщини. Крім того, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 01.08.2016 р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у заведенні спадкової справи після смерті 06.12.2015 р. [PERSON] у звязку із тим, що спадкоємцем, [PERSON], було пропущено строк у шість місяців, встановлений законом для подачі заяви та прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування, відповідно до ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~ Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо суд визнає, що обставини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини є поважними. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі не звернулись у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з причини відсутності інформації про смерть спадкодавця [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] приховала від позивачів факт смерті [PERSON] Відповідач є рідною сестрою [PERSON] та рідною матірю для позивача [PERSON]. Відповідач із заявою про відкриття спадкової справи не зверталась, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій нотаріус зазначив, що в спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведених спадкових справ після померлої [PERSON]. Позивач [PERSON] дізналась про смерть [PERSON] лише під час одного із її візитів на адресу за якою проживала померла, оскільки дуже хвилювалась від того, що остання давно не відповідала на дзвінки особисто. Таким \~чином позивачі не знали\~і не могли знати про смерть спадкодавця і, відповідно, про\~відкриття спадщини, а умисні дії відповідача були обєктивними, непереборними, істотними труднощами, які і стали поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті сина [PERSON], [PERSON], яка проживала разом з ним, не звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до ст.. 1218 ЦК України. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування (ч. 1 та ч. 2 ст. 1235 ЦК України). Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В силу ст. 6 Конвенції, кожна особа має право на ефективний захист своїх невизнаних прав. Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що причини пропуску звернення позивачів до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є обєктивними, тому, враховуючи положення ст. 6 Конвенції, права позивачів підлягають захисту. На підставі викладеного, з метою захисту прав позивачів, суд приходить до висновку про необхідність встановлення [PERSON] та [PERSON] додаткового строку тривалістю один місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 06.12.2015 р.. Враховуючи викладене та

Outcome: approved