Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач, Люботинське комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Люботинської міської ради Харківської області, звернувся до суду із позовом, в якому просить в стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2431,55 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позов обґрунтований тим, що відповідач є споживачем послуг, які надає позивач по утриманню будинку та прибудинкової території відповідно до договору від 14.11.2012р. Позивач надає споживачу вказані комунальні послуги, однак відповідач не оплачує їх вартість, чим порушує умови договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість. У добровільному порядку відповідач заборгованість не оплачує, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала та додатково пояснила, що послуги також надавались до укладення договору, але споживачі ухилялись від укладення договорів, в зв'язку з чим позов поданий за весь період позовної давності, у т.ч. той, що передує укладенню договору. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що, по-перше, договір був укладений тільки 14.11.2012р., тому підстави для нарахування заборгованості за час, який передував укладенню договору, відсутні, по-друге, нарахування мало проводитись із розрахунку вартості наданих послуг, вказаної в п. 3 договору, в той час, як з листопада 2012 року вартість послуг збільшилась, по-третє, фактично послуги позивачем не надаються, тому відповідач припинив оплачувати їх вартість. В судове засідання 08.09.2014р. сторони не з'явились, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, відповідач та його представник ніяких заяв не подали, про причини неявки не повідомили, тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Згідно рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області від 11.12.2001р. № 1333 (а.с. 92) житловий будинок [ADDRESS] передано на баланс Люботинського комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Люботинської міської ради Харківської області. 14 листопада 2012 року між Люботинським комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Люботинської міської ради Харківської області та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 5-6), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території у житловому будинку [ADDRESS]. Споживач, в свою чергу, зобов'язаний своєчасно сплачувати вартість наданих послуг за затвердженими тарифами в порядку та строки, визначені договором. Згідно п. 2 Договору виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до договору. Тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкової території встановлювались рішеннями виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 785 від 26.08.2008р. (а.с. 11); № 6 від 10.01.2012р. (а.с. 10); № 122 від 10.04.2012р. (а.с. 9); № 282 від 11.09.2012р. (а.с. 7). За змістом ст. ст. 12, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 3 ст. 903 ЦК України). Твердження відповідача про те, що позивачем взагалі не надаються послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, на підтвердження чого відповідач надав фотографії під'їзду та акт обстеження житлового будинку та під'їзду, спростовуються наданими позивачем документами, які підтверджують факт виконання ним робіт по утриманню будинку, а саме: акти по виконанню ремонтних робіт (а.с. 62-68), які підписані мешканцями будинку, акти обстеження димових та вентиляційних каналів (а.с. 70-72), акти проведення дератизації (а.с. 73-74), договори про надання послуг профілактичної дезінфекції (а.с. 75-78), договір між позивачем та АК «Харківобленерго» про постачання електроенергії та довідку про вартість наданої електроенергії по будинку [ADDRESS] за період з січня 2011 року по червень 2014 року, яка була оплачена позивачем. Крім того, відповідач в судовому засіданні підтвердив факт надання послуг, а саме пояснив, що внутрішньо будинкові комунікації (водопровід, каналізація тощо) знаходяться у задовільному стані, сміття вивозиться, під'їзд освітлюється, димові та вентиляційні канали обслуговуються, а неналежне виконання послуг позивачем полягає у відсутності ремонту під'їзду та покрівлі. Таким чином, судом встановлено, що позивачем фактично надаються послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території, де проживає відповідач, згідно структури тарифу, що є додатком до рішення виконавчого комітету № 282 від 11.09.2012р. (а.с. 8). Стосовно незадовільної, на думку відповідача, якості наданих послуг суд зазначає наступне. Відносини між виконавцем та споживачем у разі незадоволення останнього якістю наданих послуг врегульовані ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Разом із тим, судом встановлено, що відповідач не скористався правом на пред'явлення претензії виконавцю послуг в порядку, встановленому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Акт обстеження житлового будинку та під'їзду, який був складений мешканцями будинку [ADDRESS] (а.с. 38), не може вважатись належним виконанням ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки, по-перше, відповідачем не надано доказів того, що представник виконавця викликався для складання акту-претензії, однак не з'явився, або відмовився від підписання акту-претензії, по-друге, даний акт був переданий виконавцю тільки 03.06.2014р., в той час як заборгованість виникла починаючи з 2010 року. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved