Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачка звернулась до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Майнового спору і спору про місце проживання дитини немає. У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягала, оскільки спільно з відповідачем вони не мешкають з жовтня місяця 2013 року і причин для примирення немає. Також просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]" та не заперечувала проти прийняття рішення у заочному порядку. Відповідач до суду також не з'явився з невідомих причин, хоча належним чином через оголошення у офіційному виданні засобу масової інформації був сповіщений про явку у судове засідання, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти позову до суду не надав. На підставі викладеного вище, з урахування згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивачка з відповідачем знаходяться у шлюбі з 25 квітня 2009 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 77, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3,5). Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують і спільно не мешкають з жовтня 2013 року, родина фактично розпалась. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось, тому причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають спільне бажання примиритися і відновити родину, немає. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка у заяві просила залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved