Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність тим, що він, [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Валентина Вруцького, 12, в м. Липовець, Вінницької області. Відповідач [PERSON] приходиться йому рідним сином, тому місце його проживання було зареєстроване у належному йому житловому будинку з його згоди. Однак вже більше трьох років у спірному обєкті нерухомості відповідач не проживає, не несе жодних зобовязань щодо утримання майна, тому позивач вважає, що [PERSON] втратив право на користування належним йому житлом. Оскільки відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, а даний факт перешкоджає йому як власнику повною мірою здійснювати свої правомочності щодо належного майна, вказане стало підставою звернення до суду із даним позовом. В межах визначеного судом строку відповідач подав відзив, відповідно до якого просив суд в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що він дійсно за згодою членів сімї з жовтня 2016 року проживає [INFO] із співмешканкою [PERSON], утім відвідує батьків, які проживають [INFO], допомагає їм по господарству, в силу свого здоровя, оскільки він являється інвалідом ІІ групи, відтак має обмежені можливості у працездатності. Витрати по утриманню будинку та сплати комунальних платежів він не несе. З осені 2018 року не довідувався до батьків, так як їх відносини значно погіршились, через бажання зняти його з реєстрації місця проживання у належному батькові будинку. У судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. За клопотанням позивача судом було викликано свідків [PERSON] та [PERSON] Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Валентина Вруцького, 12, в м. Липовець, Вінницької області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84729863 від 11.04.2017 (а.с. 7). Як убачається із довідки виданої Липовецькою міською радою 07.11.2018 за №4924 (а.с.10), яка видана на підставі домової книги, у житловому будинку по вул. Валентина Вруцького, 12, в м. Липовець, Вінницької області, поміж [PERSON] зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серія І-АМ №006067 (а.с.6), батьком [PERSON] зазначено позивача [PERSON]. Обставина щодо реєстрації місця проживання відповідача у належному позивачеві житловому будинку ним визнавалась, отож вона не підлягає доказуванню, а у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання відповідачем (ст.82 ЦПК України). Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача, який приходиться йому сином таким, що втратив право користування належним йому житловим будинком. Частиною першою\~статті 383\~ЦК України та статтею 150\~ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. У пункті 39\~ППВССУ від\~07.02.2014\~N\~5\~"Про\~судову практику\~в справах\~про захист\~права власності\~та інших\~речових прав" зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1 статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. Тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Із показів свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані безпосередньо у судовому засіданні судом встановлено, що вони являються сусідами позивача - [PERSON], а тому часто бувають вдома в останнього, отож їм достовірно відомо, що відповідач не проживає з батьками у житловому будинку по вул. Валентина Вруцького, 12, в м. Липовець, Вінницької області, більше 2,5 роки та відповідно за показами [PERSON] біля 3 років, хоча інколи навідується до них допомагає по господарству, якогось разу мив машину. Факт не проживання за місцем зареєстрованого місця проживання також визнавався відповідачем, який суду пояснив, що він проживає на даний час в м. Липовець по вул.. Столярського, 32, із співмешканкою. При цьому, поважних причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання відповідач суду не навів. Встановлені судом обставини підтверджують відсутність відповідача понад один рік без поважних причин за місцем зареєстрованого місця проживання, що є юридичним фактом та підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Відповідно до\~статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права особи на користування житловим приміщенням. З урахуванням встановлених судом обставин, які були підтверджені зібраними у справі належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, отож підлягає до задоволення у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. Зважаючи на те, що позов задоволено, а відповідач є інвалідом ІІ групи загального захворювання, що підтверджується посвідченням серія ААГ №124820, отож звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. слід компенсувати [PERSON] за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved