Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», ДП «ДЮФОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та на предмет застави. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що 27.01.2014 р., між позивачем та ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», був укладений кредитний договір №4/2014, за умовами якого позивач надав відповідачу ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» кредит у розмірі 2000000,00 грн. зі строком користування з 27.01.2014 р. по 25.07.2014 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 28 % річних. Для забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором від 27.01.2014 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки №4/2014-и від 27.01.2014 р.,\~\~відповідно до якого предметом іпотеки є\~\~підвальне приміщення у житловому будинку літ А-5, загальною площею 140,8 кв.м, яке розташоване за адресою м. Донецьк вул..Щорса буд.2а та вбудоване нежитлове приміщення на першому поверсі житловому будинку літ. А-5, загальною площею 171 кв.м, яке розташоване за адресою м. Донецьк вул..Щорса буд.2а. За умовами якого позивач має право у випадку невиконання та/або неналежного виконання ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» за кредитним договором вимагати виконання забезпечених предметами іпотеки зобовязань та/або звернути стягнення на предмет іпотеки. В якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором від 27.01.2014 р. між позивачем та ДП «ДЮФОР» (далі відповідач -3) було укладено договір застави №4/2014-з1 від 27.01.2014 року та договір застави №4/2014-з2 від 27.01.2014 року,\~\~відповідно до умов яких, заставодавець передав в заставу банку рухове майно, а саме: 1) вантажний автокран 10-20Т, марка КАМАЗ, модель 53229С, рік випуску 2004, колір сірий, номер шасі (кузову, рами) ХТС53229С42214091, об,єм двигуна 10850, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК 213458 виданого ВРЕВ №3 м. Донецьк УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 08.11.2011 р.; 2) вантажний автокран >20Т, марка КАМАЗ, модель 55111 КС55713-1, рік випуску 2006, колір оранжевий, номер шасі (кузову, рами) ХТС55111R62272771, обєм двигуна 10850, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК 213456 виданого ВРЕВ №3 м. Донецьк УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 08.11.2011 р.; 3) Екскаватор-Навантажувач, марка JCB 4CX SITEMASTER, рік випуску 2011, заводський номер JCB4CXSМН02011648, двигун №SB320/40345U1266311, обєм двигуна 4400 см. куб., реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії ЕА №002159 виданого Державною інспекцією сільського господарства в Донецькій області 08.11.2012 р.; 4) Екскаватор-Навантажувач, марка JCB 4CX SITEMASTER, рік випуску 2011, заводський номер JCB4CXSМК02011639, двигун №SB320/40345U1266911, обєм двигуна 4400 см. куб., реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії ЕА №002158 виданого Державною інспекцією сільського господарства в Донецькій області 08.11.2012 р.; 5) Екскаватор-Навантажувач, марка JCB 3CX SITEMASTER, рік випуску 2006, заводський номер 0974779, двигун №U1658606, обєм двигуна 4400 см. куб., реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії АС №176123 виданого ІДТН Донецької ОДА у м. Донецьк 14.07.2011 р.; 6) Екскаватор-Навантажувач, марка JCB 3CX SITEMASTER, рік випуску 2011, заводський номер JCB3CXРСТ02006997, двигун №SB320/40344U0631911, обєм двигуна 4400 см. куб., реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії АС №176168 виданого ІДТН Донецької ОДА у м. Донецьку 23.08.2011 р. За умовами яких позивач має право у випадку невиконання та/або неналежного виконання ДП «Дюфор» за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави. Оскільки ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» зобов'язання за договором належним чином не виконав, позивач просив суд, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 10.08.2015 року надану після перегляду заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 15.04.2015 року: -стягнути з ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» на користь позивача заборгованість по кредитному договору\~\~№4/2014 від 27.01.2014 року у загальному розмірі 2 351311,11 грн.; -в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №4/2014 від 27.01.2014 року в сумі 2 351311,11 грн., з яких: непогашена основна кредитна заборгованість 1\~800 000 грн., непогашені відсотки за користування кредитом 551311,11 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 4/2014-и від 27.01.2014 року, а саме: підвальне приміщення у житловому будинку літ А-5, загальною площею 140,8 кв. м, яке розташоване за адресою м. Донецьк вул.Щорса буд.2 а та вбудоване нежитлове приміщення на першому поверсі житловому будинку літ. А-5, загальною площею 171 кв.м, яке розташоване за адресою м. Донецьк вул.Щорса буд.2 а. У судове засідання представник позивача не з,явився, про день та час слухання справи повідомлений належно, надав заяву, в якій просив: розглянути справу без його участі, позов задовольнити в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON], ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», Дочірнє підприємство «ДЮФОР». Представник відповідачів - [PERSON], ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», Дочірнє підприємство «ДЮФОР», [PERSON], який діє на підставі довіреностей, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову, зустрічний позов підтримав, розглянути справу без його участі.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню в частині звернення стягнення на предмет іпотеки з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2014 р., між Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель», укладено кредитний договір №4/2014, за умовами якого позивач отримав кредитні кошти в сумі 2 000\~000,00 грн. строком до 25.07.2014 р. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору позичальник зобов,язаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку в порядку, визначеному розділами кредитного договору. Відповідно п. 1.3 договору за користування кредитом ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» сплачує банку процентну ставку, яка на час укладання договору визначена 28 процентів річних. (Том 1 а.с.10-13). Згідно зі\~статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статей\~525,\~526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Частина 1\~статті 626 Цивільного кодексу України\~визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з частиною 2\~статті 1050 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статі 1048 цього Кодексу. Згідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний\~\~ повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі\~\~ або\~\~ речі,\~\~ визначені\~\~ родовими ознаками,\~\~ у\~\~ такій\~\~ самій кількості,\~\~ такого самого роду та такої самої якості,\~\~ що були передані йому позикодавцем) у\~\~ строк\~\~ та\~\~ в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). 27.01.2014 року, виконуючи свої зобов,язання за кредитним договором, позивач перерахував кредитні кошти ТОВ «Дирекція адміністративних будівель». Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною 1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, внаслідок невиконання взятих на себе зобов,язань щодо сплати процентів за користування кредитом, повернення кредиту за встановленим у договорі графіком, у ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку по кредитній заборгованості від 03.11.2014 р., становить 2\~026 511,11 грн. з яких: прострочена заборгованість по кредиту -\~\~1\~800 000,00 грн., заборгованість по сплаті процентів 226 511,11 грн. (Том 1 а.с.35). Під час розгляду справи позивачем було збільшено позовні вимоги. Відповідно довідки розрахунку наданої позивачем, заборгованість станом на 24.06.2015 року р., становить: 2 351311,11 грн., з яких: непогашена основна кредитна заборгованість 1\~800 000 грн., непогашені відсотки за користування кредитом 551311,11 грн. (Том 1 а.с.149) Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. З метою забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором від 27.01.2014 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки №4/2014-и від 27.01.2014 р. Даний договір іпотеки підписано сторонами та посвідчено 27.01.2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу. На підставі частини 1\~статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення на предмет застави. Договором іпотеки №4/2014-и від 27.01.2014 р., визначено, що з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №4/2014 від 27.01.2014 року, поручитель [PERSON] передав в іпотеку позивачу \~підвальне приміщення у житловому будинку літ А-5, загальною площею 140,8 кв.м, що розташоване за адресою м. Донецьк вул..Щорса буд.2а та вбудоване нежитлове приміщення на першому поверсі житловому будинку літ. А-5, загальною площею 171 кв.м, розташоване за адресою м. Донецьк вул..Щорса буд.2а (Том 1 а.с.14-18). Відповідно до\~ст.33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Судом встановлено, що п. 8.2 договору іпотеки, передбачено право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо на день настання строку виконання забезпеченої заставою вимоги, вона не буде виконана в повному обсязі. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку"\~встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;\~\~ спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При вирішенні позовної вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, суд враховує положення п. 2.3 договору іпотеки № 4/2014-и від 27.01.2014 року, яким визначено загальну вартість предмета іпотеки № 1 та № 2, яка складає 1063135 грн., та вважає, що сума заборгованості за кредитом є співмірною з вартістю іпотечного майна. Суд бере до уваги при вирішенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки положення ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., оскільки нерухоме майно, розташовано на території м. Донецьк, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 05.12.2015 року № 1275-р, відноситься до населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція. На підставі ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку". Тому суд приходить до висновку про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки належить не звертати до виконання протягом дії ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». При вирішенні позовних вимог ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» в частині стягнення з ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» та ДП «Дюфор» заборгованості за кредитним договором №4/2014 від 27.01.2014 року у розмірі 2351331,11 грн. суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 27.01.2014 р., між Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель», укладено кредитний договір №4/2014, за умовами якого позивач отримав кредитні кошти в сумі 2 000\~000,00 грн. строком до 25.07.2014 р. З метою забезпечення зобовязання між ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» та Дочірнім підприємством «Дюфор» укладено договори застави №4/2014-з1 від 27.01.2014 року, №4/1014-з2 від 27.01.2014 року. Дані договори укладено між юридичними особами. Відповідно до 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року,\~оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118\~Цивільного процесуального кодексу України\~при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту. У даному випадку предметом спору є заборгованість за кредитним договором №4/2014 від 27.01.2014 року, укладеним між ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель». Позовні вимоги, що пов,язані з договорами іпотеки та застави, які було укладено з метою забезпечення зобов,язання за кредитним договором №4/2014 від 27.01.2014 року, пов,язані між собою, але можуть бути вирішені судом кожний окремо. Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною другою ст. 118 ЦПК України позивача має право об,єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов,язаних між собою. Згідно до роз,яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 335 ЦПК України. Враховуючи правову позицію, Верховного Суду України викладену у справі № 6-745 цс15 від 01.07.2015 року, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі у частині позовних вимог ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» та ДП «Дюфор» про стягнення заборгованості підлягає закриттю, оскільки розгляд даних вимог підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При вирішенні зустрічного позову Дочірнього підприємства «Дюфор» до ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» про припинення зобовязання за договорами застави №4/2014-з1 від 27.01.2014 року, №4/1014-з2 від 27.01.2014 року, суд вважає, що у відповідності вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України дане провадження підлягає закриттю, оскільки розгляд даних вимог підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню: судові витрати в розмірі 4284 грн., які складаються з судового збору в сумі 3654,00 грн. та витрат, пов,язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів в розмірі 630 грн. (а.с. 79). Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на час звернення ДП «Дюфор» із зустрічним позовом, суд вважає за необхідним повернути сплачений позивачу судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. у звязку із закриттям провадження по справі.

Outcome: approved