Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 30 серпня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №225. За час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. З березня 2016 року разом не проживають. Відповідач вихованням дочки не займається, матеріально дитину не забезпечує, хоча за станом здоров"я є здоровим та працездатним і має матеріальну можливість сплачувати аліменти, тому просить стягнути з нього аліменти на дочку [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття . В судовому засіданні позивачка позов підтримала з викладених у ньому підстав та просила позов задовольнити. Відповідач в судові засідання : 22.04.2016 та 05.05.2016 року не з"явився, про місце і час його проведення належним чином повідомлений. З викладених обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення на підставі ст.224 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Декларацією прав дитини від 1959 р. закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В усіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері (батька) дитини, відповідно до ст. 183 СК України. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено і це вбачається із свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 11.02.2014 року, вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Про те, що дитина сторін [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір"ю [PERSON] та перебуває на її утриманні свідчить довідка №1023 від 12.04.2016 року, видана виконкомом Червоноармійської селищної ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с.7). Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дитину сторін - дочку [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2016 року і до повноліття дитини. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує його з відповідачки в розмірі - 551 грн. 20 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved