Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, який в подальшому був уточненим, до відповідача про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексації, пені та 3% річних, у розмірі 11701 грн., посилаючись на те, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 05 липня 2014 року, відповідно до якої він позичив відповідачу кошти в сумі 5000 грн., а той зобов"язався повернути їх в строк до 01 січня 2015 року. Строки виконання договору відповідачем прострочено, на його вимоги про повернення боргу останній не реагує. Враховуючи те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути борг, просить позов задовольнити. Крім цього, просить стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 5000 грн. посилаючись на те, що відповідач своєю протиправною поведінкою ставить його та його сім"ю в скрутне матеріальне становище, чим завдав йому душевних страждань, оскільки він є інвалідом дитинства, на утриманні має двох малолітніх дітей, дружина знаходиться в декретній відпустці. В судове засідання позивач не з'явився. У наданій суду заяві просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Не заперечив проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився вдруге, про час і місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму 5000 гривень, що підтверджується розпискою від 05 липня 2015 року, та визначеним в ній строком повернення коштів в сумі 5000 грн. до 01 січня 2015 року. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Частиною 2 ст.625 встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.\~ Таким чином, згідно наданного позивачем розрахунку, який сумніву у суду не викликає, загальна сума боргу відповідача з урахуванням індексації, суми пені та 3% річних складає 11701 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг моральних страждань заподіяних позивачу у зв"язку з протиправним поводженням відповідача, і вважає доводи позивача підставними та підлягаючими задоволенню у розмірі еквівалентному 5000 грн. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved