Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивачка звернувшись до суду із даною заявою позовом посилається на те, що 04 грудня 2007 року померла її мати, [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння № 14 по вул. Черемшини в с. Богородичин, Коломийського району Івано-Франківської області та земельну частку (пай). Прийнявши спадщину після смерті матері, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як вона не була зареєстрована разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та пропустила строк її прийняття. Вказує, що вона постійно проживала разом із матір»ю без реєстрації в будинку померлої, так як остання хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Просить суд встановити факт постійного проживання її із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання також не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, засвідчені секретарем Жукотинської сільської ради, Коломийського району. Позовні вимоги визнали. Треті особи в судове засідання також не з'явились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, проти задоволення позову не заперечили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що матері позивачки, [PERSON] належало будинковолодіння в с. Богородичин по вул. Черемшини, 14, Коломийського району та земельна частка (пай) у спілці власників «Світанок» в с. Богородичин, Коломийського району, Івано-Франківської області. Наведене стверджується довідкою Жукотинської сільської ради № 13 від 22 січня 2018 року (а.с.9) та копією сертифікату на право на земельну частку (пай) від 02 грудня 1999 року № 241 (а.с.12). 04 грудня 2007 року [PERSON] померла, про що 05 грудня 2007 року складено відповідний актовий запис № 23.(а.с.8). Із наданих суду доказів видно, що позивачка являється донькою померлої і фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном після її смерті. Також вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і обгрунтовано отримала відмову, так як не була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подала заяву про прийняття її у встановлений законом термін (а.с.10). Стаття 256 ЦПК України передбачає, що суд може встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлення такого факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на спадкування за законом. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.1 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином беручи до уваги досліджені докази та згоду відповідачів із вимогами позивачки, суд вважає, що за даних обставин, тобто визнання відповідачами факту постійного проживання позивачки із спадкодавицею [PERSON] на момент відкриття спадщини, заявлені вимоги слід задовольнити На підставі наведеного та ст.ст. 256, 257, 259 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved