Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив визнати за ним право власності на 1/2 частини будинковолодіння та на земельні ділянки, мотивуючи тим, що на праві спільної сумісної власності членів колгоспного двору [PERSON], який помер [INFO]. та [PERSON], який помер [INFO] належало по 1/2 частині житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться по [ADDRESS] Внаслідок смерті батька позивача [PERSON], який помер [INFO] р., відкрилась спадщина, спадкоємцем якої став брат позивача [PERSON], який нотаріально оформив на себе спадщину. Оскільки брат позивача проживав один і останні роки хворів то позивач здійснював за ним догляд, а коли брат позивача помер то позивач похоронив його та вступив в управління спадковим майном, за яким і сьогодні здійснює нагляд, а тому згідно закону вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач звернувся в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті брата, проте йому було відмовлено в відкритті спадщини по причині пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Рішенням Снятинського районного суду від 23.05.2014р. [PERSON] було продовжено строк для подання заяви про прийняття спадщини, однак під час оформлення всіх документів було виявлено, що 1/2 частину будинковолодіння, яку брат позивача успадкував після смерті батька, він не може успадкувати оскільки дана інформація не зареєстрована в Коломийському МБТІ. Також позивач вказує, що його батькові [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 0.289 га та 0.126 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 06.04.2001р., однак в нотаріальному оформленні спадщини на дану земельну ділянку позивачу відмовлено в зв?язку з тим, що державний акт на батька виданий вже після його смерті. Також позивач вказує, що його братові [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 0.1064 га, 0.0623 га, 0.2904 га, 0.1271 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 15.07.1997р., проте зв?язку з відсутністю оригіналу державного акту позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на дане майно. На підставі наведеного позивач просить суд визнати за ним, [PERSON] право власності на 1/2 частину будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на земельні ділянки [NUMBER] площею 0.289 га та [NUMBER] площею 0.126 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Джурівської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області та належали [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] від 06.04.2001р. який зареєстрований в Книзі; записів державних актів на право приватної власності на землю за № 758, та земельні ділянки площею 0.1271 га, площею 0.2904 га, площею 0.1064 га та площею 0.0623 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території Джурівської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області та належали [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] від 15.07.1997р.,який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 153. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги повністю підтримав, позов просив задоволити, справу просив розглядати у його відсутності. Голова Джурівської сільської ради [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечив, справу просив розглядати без участі представника сільської ради. Суд дослідивши матеріали справи, зокрема: Свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON]; Свідоцтво про рпаво власності на житловий будинок видане на підставі рішення Джурівської сільської ради [PERSON] 10.02.1998 р., зареєстрованого за №6; Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі за №56158738 спадкової справи №136/2014 р.; Довідку Джурівської сільської ради №166 від 10.02.2016 р. про право власності на житловий будинок, яка видається у зв'язку з оформленням спадщини; Державний акт [NUMBER] від 06.04.2001р., зареєстрований за № 758; Державний акт [NUMBER] від 15.07.1997р., зареєстрований за № 153; Повідомлення Першої Снятинської ДНК №162/02-14 від 15.02.2016 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину; Повідомлення Першої Снятинської ДНК №161/02-14 від 15.02.2016 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину; Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS], які повністю доводять під ставність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист справа приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 Закону України "Про власність " вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на на 1/2 частину будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Таким чином суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на земельні ділянки [NUMBER] площею 0.289 га та [NUMBER] площею 0.126 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Джурівської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області та належали [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] від 06.04.2001р. який зареєстрований в Книзі; записів державних актів на право приватної власності на землю за № 758, та земельні ділянки площею 0.1271 га, площею 0.2904 га, площею 0.1064 га та площею 0.0623 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території Джурівської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області та належали [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] від 15.07.1997 р.,який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 153. Суд на підставі встановленого та

Outcome: approved