Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 травня 2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 001-08502-070508. Відповідно до умов вказаного договору позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку, здійснює обслуговування відповідача на умовах, викладених в тарифному пакеті Віза Класичний, що міститься в Додатку №1 до Договору. Порядок використання кредитних коштів та порядок погашення заборгованості за Кредитною лінією передбачені Договором. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 24.10.2013 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 2711,18 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач заборгованість за кредитом повернути відмовляється, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, у поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився у зв'язку з чим ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №00108502-070508 від 07.05.2008 року. Відповідно до цієї кредитної угоди позивач надав відповідачу платіжну картку з встановленим кредитним лімітом. Згідно п.1.4 Договору кредитування рахунку в межах встановленої кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Оскільки термін дії кредитної кратки був фактично встановлений строком до 06.05.2009 року, а останнє погашення платежів по кредиту здійснене відповідачем 20.02.2009 року, то суд вважає, що строк позовної давності сплив, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про захист свого цивільного права лише 04.12.2013 року. При цьому суд вважає, що визначена п.5.2 Договору умова про дію договору з дати його укладення і до повного виконання сторонами зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії кредитної угоди, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у справі. Вказане відповідає ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", якою передбачено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. За вказаних вище обставин суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed