Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року у кримінальній справі № 548/83/19 Відповідача - [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та за цією статтею призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від призначеного покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк 3 (три) роки. Позивач, [PERSON] , [INFO] , є потерпілим у даній кримінальній справі, а тому під час кримінального провадження він звернувся до суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином (в порядку ст. 128 КПК України). Потерпілий просив суд стягнути із цивільного відповідача понесену ним матеріальну шкоду в розмірі 122 601,25 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. Цивільний позов [PERSON] був розглянутий разом із обвинувальним актом відносно [PERSON] . Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року цивільний позов потерпілого [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином (в порядку статті 128 КПК України) задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача у повне відшкодування завданої матеріальної шкоди 97 601,25 грн. (дев`яносто сім тисяч шістсот одну гривню 25 копійок) та у часткове відшкодування завданої моральної шкоди 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Не погоджуючись із рішенням суду в частині задоволення вимог Позивача щодо стягнення моральної шкоди не у повному обсязі, [PERSON] , оскаржив вирок у справі до Полтавського апеляційного суду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2020 року вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року в частині заявленого цивільного позову потерпілого [PERSON] змінено: прийнято рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди 75000,00 грн. В іншій частині вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року щодо [PERSON] залишено без змін. Внаслідок травм, отриманих в результаті злочинних дій Відповідача, [PERSON] , Позивачу, [PERSON] , встановлено 2 (другу) групу інвалідності на строк до 01 травня 2021 року. Дата чергового переогляду 16 квітня 2021 року. Зазначене доводиться копіями Довідок до акту огляду МСЕК серія АВ № 0997224 від 09 квітня 2019 року та серія 12 ААБ № 431886 від 23 червня 2020 року. До вимог цивільного позову, який розглядався разом із обвинувальним актом, [PERSON] включив матеріальні витрати на лікування та реабілітацію понесені потерпілим у період з 18 листопада 2018 року по 16 січня 2019 року. Разом з тим, у період з 17 січня 2019 року і по даний час Позивач продовжує проходити лікування та реабілітацію. Зокрема: 1. У період з 30 травня 2019 року по 15 червня 2019 року [PERSON] знаходився на лікуванні у відділенні нейрореабілітації: підгострий період інсультів (післяоперативних втручань на судинах мозку або без них) підгострий період черепно-мозкових травм ДП «Клінічний санаторій Хмільник» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця». ДІАГНОЗ: наслідки перенесеної черепно-мозкової травми (забій головного мозку важкого ступеня) з утворенням та послідуючим видаленням травматичної гематоми). Грубий лівобічний геміпарез церебро-астепічний вестибуло-атактичний синдром. Вартість лікування становить 12 725,00 грн. (дванадцять тисяч сімсот двадцять п`ять гривень 00 копійок). Зазначене доводиться копією листа ДП «Клінічний санаторій «Хмільник» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» від 30 серпня 2019 року № 02-15/266, копією виписного епікризу з медичної карти [PERSON] та копією результатів ультразвукової комп`ютерної діагностики судин головного мозку методом доплерографії від 07 червня 2019 року. За результатами лікування надані рекомендації: 1) Подальший нагляд лікаря за місцем проживання. Контроль АТ, пульсу, ЕКГ, протромбінового індексу. 2) Дотримання режиму фізичного навантаження і відпочинку. 3) Регулярні заняття лікувальною фізкультурою. 4) Додержання дієти № 15. 5) Медикаментозне лікування. 2. У період з 15 липня 2019 року по 26 липня 2019 року [PERSON] знаходився на лікуванні у професора китайської медицини Цуй Цзиньшень (голковколювання). Вартість лікування становить 2765,00 грн. (дві тисячі сімсот шістдесят п`ять гривень 00 копійок). Зазначене доводиться копією довідки від 26 липня 2019 року. 3. У період з 15 жовтня 2019 року по 25 жовтня 2019 року [PERSON] знаходився на лікуванні у Київській міській клінічній лікарні №11 (неврологічне відділення) з ДІАГНОЗОМ: стійкі наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми. Виписаний з лікарні без змін. При виписі скарги на: слабкість в лівих кінцівках (переважно в руці), порушення функції ходи, порушення зору, сну, пам`ять та увага знижені, слабкість конвертації. Рекомендовано: 1) Нагляд дільничного невропатолога. 2) ЛФК. 3) Медикаментозне лікування. Зазначене підтверджується копією виписки з історії хвороби № 2802/990 від 25 жовтня 2019 року. На зазначене лікування Позивачем витрачено кошти в розмірі 4 662,40 грн. (чотири тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок), що доводиться відповідними фіскальними чеками. 4. У період з 17 березня 2020 року по 30 березня 2020 року [PERSON] знаходився на лікуванні у Київській міській клінічній лікарні №11 (неврологічне відділення) з ДІАГНОЗОМ: стійкі наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми від 18 листопада 2018 року (забій головного мозку з формуванням в/мозкової гематоми правої півкулі головного мозку з проривом крові в шлуночкову систему, САК; стан після операції пункційного видалення в/мозкової гематоми 28 листопада 2018 року) у вигляді вираженого спастичного лівобічного геміпарезу (переважно в руці), порушенням функції ходи, вестибулопатії, нисходячої часткової атрофії зорових нервів лівобічної квадрантної геміанопсії, цефалгічного, вираженого церебрастенічного синдрому. При виписці скарги на: запаморочення, хиткість, головні болі, слабкість в лівих кінцівках (переважно в руці), затруднення ходи, порушення зору, зниження уваги та пам`яті, швидку втомлюваність. Рекомендовано: 1) Нагляд невропатолога, сімейного лікаря. 2) ЛФК. 3) Медикаментозне лікування. Зазначене підтверджується копією виписки з історії хвороби № 715/285 від 30 березня 2020 року. На зазначене лікування Позивачем витрачено кошти в розмірі 3710,41 грн. (три тисячі сімсот десять гривень 41 копійка), що доводиться відповідними фіскальними чеками. Разом з тим, у період з 11 листопада по 24 листопада 2020 року [PERSON] знаходився на лікуванні у Київській міській клінічній лікарні №11 (неврологічне відділення) з ДІАГНОЗОМ: Стійкі наслідки перенесеної 18 листопада 2018 року закритої черепно-мозкової травми (забій головного мозку з формуванням внутрішньомозкової гематоми з проривом крові в правий боковий шлуночок та субарахноїдальний простір); стан після пункційного видалення внутрішньомозкової гематоми правої гемісфери мозку (28 листопада 2018 року), у вигляді вираженого спастичного лівобічного геміпарезу (переважно в руці), порушення функції ходи; гемігіпестезії; лівобічної геміанопсії, нисходячої часткової атрофії обох зорових нервів; вестибулярного, цефалгічного, вираженого церебрастенічного синдромів. Зазначене підтверджується копією виписки з історії хвороби № 1583 від 24 листопада 2020 року. На зазначене лікування Позивачем витрачено кошти в розмірі 3 484,28 грн. (три тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні 28 копійок), що доводиться відповідними фіскальними чеками. Таким чином, загальна сума коштів, завданої Позивачу внаслідок злочинних дій Відповідача матеріальної шкоди, вираженої у вигляді витрат на діагностику, обстеження, придбання медичних препаратів, медичні послуги, у період не охоплений цивільним позовом, що розглядався разом із обвинувальним актом (з 17 січня 2019 року і до сьогодні) складає 27 347,09 грн. (двадцять сім тисяч триста сорок сім гривень 09 копійок). Ухвалою суду від 28.09.2020 року вирішено відкрити провадження у справі, справу розглядати у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. Ухвалою від 24.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, але представник позивача адвокат Чубенко Ж.А. подала письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. В поданому відзиві 05.11.2020 року прохали відмовити у задоволенні позову в повному обсязі . Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року у кримінальній справі № 548/83/19 Відповідача - [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та за цією статтею призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від призначеного покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк 3 (три) роки. Позивач, [PERSON] , [INFO] , є потерпілим у даній кримінальній справі, а тому під час кримінального провадження він звернувся до суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином (в порядку ст. 128 КПК України). Потерпілий просив суд стягнути із цивільного відповідача понесену ним матеріальну шкоду в розмірі 122 601,25 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. Цивільний позов [PERSON] був розглянутий разом із обвинувальним актом відносно [PERSON] . Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року цивільний позов потерпілого [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином (в порядку статті 128 КПК України) задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача у повне відшкодування завданої матеріальної шкоди 97 601,25 грн. (дев`яносто сім тисяч шістсот одну гривню 25 копійок) та у часткове відшкодування завданої моральної шкоди 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Не погоджуючись із рішенням суду в частині задоволення вимог Позивача щодо стягнення моральної шкоди не у повному обсязі, [PERSON] , оскаржив вирок у справі до Полтавського апеляційного суду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2020 року вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року в частині заявленого цивільного позову потерпілого [PERSON] змінено: прийнято рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди 75000,00 грн. В іншій частині вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року щодо [PERSON] залишено без змін. Внаслідок травм, отриманих в результаті злочинних дій Відповідача, [PERSON] , Позивачу, [PERSON] , встановлено 2 (другу) групу інвалідності на строк до 01 травня 2021 року. Дата чергового переогляду 16 квітня 2021 року. Зазначене доводиться копіями Довідок до акту огляду МСЕК серія АВ № 0997224 від 09 квітня 2019 року та серія 12 ААБ № 431886 від 23 червня 2020 року. Норми права, застосовані судом. Частинами 1,2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини, яка заподіює шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Задля підтвердження позовних вимог стороною позивача надано до суду копія довідки до акта огляду МСЕК серія АВ № 0997227 від 09.04.2019 р. - 1 прим. на 2 арк.; -копія довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ № 431886 від 23.06.2020 р. - 1 прим. на 1 арк. ; копія листа ДП «Клінічний санаторій «Хмільник» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» від 30.08.2019 р. № 02-15/266 - 1 прим. на 1 арк.; копія виписного епікризу з медичної карти [PERSON] ДП «Клінічний санаторій «Хмільник» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» - 1 прим. на 1 арк. Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, завдані збитки та інша майнова шкода завдані фізичній особі відшкодовуються у повному обсязі особою, яка їх завдала. Згідно з ст. 23_, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 ст.1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно- курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Частиною 1 ст.1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п. 3 постанови N 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року "Про судове рішення", визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача була встановлена Хорольським районним судом Полтавської області 12 лютого 2020 року під час розгляду кримінальної справи. Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з вищевказаного вироку, потерпілий від кримінального правопорушення [PERSON] в межах кримінального провадження звернувся до суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином (в порядку ст. 128 КПК України). Потерпілий просив суд стягнути із цивільного відповідача понесену ним матеріальну шкоду в розмірі 122 601,25 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. Цивільний позов [PERSON] був розглянутий разом із обвинувальним актом відносно [PERSON] . Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року цивільний позов потерпілого [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином (в порядку статті 128 КПК України) задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача у повне відшкодування завданої матеріальної шкоди 97 601,25 грн. (дев`яносто сім тисяч шістсот одну гривню 25 копійок) та у часткове відшкодування завданої моральної шкоди 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Не погоджуючись із рішенням суду в частині задоволення вимог Позивача щодо стягнення моральної шкоди не у повному обсязі, [PERSON] , оскаржив вирок у справі до Полтавського апеляційного суду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2020 року вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року в частині заявленого цивільного позову потерпілого [PERSON] змінено: прийнято рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди 75000,00 грн. В іншій частині вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2020 року щодо [PERSON] залишено без змін. Враховуючи, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 28 травня 2020 року встановлено вину [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, підлягає частковому задоволенню, а саме в частині витрат за період з 30 травня 2019 року по 15 червня 2019 року перебування - лікування [PERSON] на лікуванні у відділенні нейрореабілітації: ДП «Клінічний санаторій Хмільник» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» у сумі 12 725,00 грн. (дванадцять тисяч сімсот двадцять п`ять гривень 00 копійок), що доводиться копією листа ДП «Клінічний санаторій «Хмільник» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» від 30 серпня 2019 року № 02-15/266, копією виписного епікризу з медичної карти [PERSON] та копією результатів ультразвукової комп`ютерної діагностики судин головного мозку методом доплерографії від 07 червня 2019 року; - за період з 15 жовтня 2019 року по 25 жовтня 2019 року, 17 березня 2020 року по 30 березня 2020 року, у період з 11 листопада по 24 листопада 2020 року лікування у Київській міській клінічній лікарні №11 (неврологічне відділення) у сумі 11 857,09 грн. ( одинадцять тисяч вісімсот п"ятдесят сім гривень 09 копійок), що підтверджується копією виписки з історії хвороби № 2802/990 від 25 жовтня 2019 року, копією виписки з історії хвороби № 715/285 від 30 березня 2020 року, копією виписки з історії хвороби № 1583 від 24 листопада 2020 року та відповідними фіскальними чеками. Крім цього, позивач наполягає, що на відшкодуванні лікування за період з 15 липня 2019 року по 26 липня 2019 року у професора китайської медицини Цуй Цзиньшень (голковколювання), вартість якого становить 2765,00 грн. (дві тисячі сімсот шістдесят п`ять гривень 00 копійок). Суд не погоджується з правовою позицією позивача в цій частини позовних вимог з огляду на натупне. Позивачем не надано належних доказів, зокрема лікарських висновків і таке інше, щодо необхідності застосування цієї процедури, як голковколювання в лікуванні позивача у звязку з ушкодженням здоров"я. У зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог в цієї частині суд відмовляє. Розподіл судових витрат. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 2, п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» на момент звернення позивача до суду із позовною заявою відповідно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial