Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» про визнання бездіяльності протиправною. Свої вимоги мотивував тим, що працює на посаді молодшого приймальника товарів. 22 липня 2019 року звернувся зі скаргою до Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» щодо невидачі розрахункових листків за травень та червень місяці управляючою магазином [PERSON] . Однак відповіді не отримав, тому вважає бездіяльність відповідача протиправною. Просив про визнання бездіяльності протиправною та стягнути моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. Позивачем доповнено позовні вимоги, а саме, про стягнення моральної шкоди у сумі 2000,00 грн. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 22 липня 2019 року позивач звернувся до Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» із скаргою щодо невидачі розрахункових листків за травень та червень місяці управляючою магазином [PERSON] (а.с.4). Позивач просив про визнання бездіяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» протиправною. В обґрунтування позовних вимог зазначено про невидачу розрахункових листків за травень та червень місяці управляючою магазином [PERSON] та ненадання відповіді на його звернення. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, в якому зазначив, що розрахункові листки за травень та червень 2019 року, які відповідають вимогам діючого законодавства, позивачем були отримані у визначені законодавством строки, про що зроблено відповідні відмітки на екземплярі відповідача. Не відповідає дійсності та спростовується належними доказами також твердження позивача про неотримання відповіді на його звернення. Тому права позивача не було порушено. На підтвердження відзиву надано копії розрахункових листків за травень та червень 2019 року з відміткою про отримання позивачем (а.с.19, 20); копію відповіді на звернення від 22 липня 2019 року (а.с. 21); копію ухвали Дніпровського районного суду м .Києва про закриття провадження від 11 травня 2018 року (а.с. 22); копію ухвали Дніпровського районного суду м. Києва про закриття провадження від 13 вересня 2019 року (а.с.30). У відповідності зі ст.110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Судом встановлено, що позивач отримав копії розрахункових листків за травень та червень 2019 року та відповідь на його звернення від 22 липня 2019 року до Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет». За встановлених обставин позовні вимоги про визнання бездіяльності протиправною не підлягають задоволенню за недоведеністю. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що бездіяльністю відповідача йому спричинено моральні страждання. Вирішуючи заявлені позовні вимоги щодо стягнення відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та інші обставини. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною, тому вони задоволенню не підлягають. З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. слід відмовити за недоведеністю. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» просив про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 9 000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1, 2 с. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 08 лютого 2019 року між Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» було укладено договір про надання правової(правничої) допомоги, відповідно до умов якого відповідач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях (а.с. 31-33). 01 квітня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» надано адвокату Помазкіну Артему Євгеновичу довіреність, якою уповноважено представлять інтереси підприємства в усіх судових органах (а.с.34,35, 36). Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів оплати вартості витрат на правову допомогу, а також акту приймання-передачі виконаних робіт, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому за встановлених обставин позовні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. задоволенню не підлягають. З урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed