Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 25.09.2008 р. [PERSON] (відповідач) отримав кредит у розмірі 12 693,45 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.04.2013 р. відповідно до укладеного договору №DND0A8000075965. Утім, на порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував: не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 28.05.2013 р. складає 31 333,09 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.05.2013року складає 250 351,40 грн., яка складається з наступного: 9 642,15 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 266,31 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 146,17 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 14 756,61 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 31,29 доларів США - фіксована частина; 1 490,56 доларів США - процентна складова. Між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ЗАТ «Акцент банк» було укладено договір факторингу №1 від 15.09.2008 р., згідно з яким ЗАТ КБ «Приватбанк» відступає ЗАТ «Акцент-банк» у повному обсязі права вимоги до боржників. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно - заставним договором від 24.04.2008 р. відповідач та ПриватБанк 24.04.2008 р. уклали договір застави рухомого майна (договір застави), згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль RENAULT, модель: SCENIC, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий-універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] який належить на праві власності [PERSON] Зазначаючи у позові про те, що ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору зобов'язання з боку позичальника за кредитним договором не виконані, та відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, у позові й заявлено вимогу про звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль RENAULT, модель: SCENIC, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий-універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] який належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Акцент - банк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ «Акцент - банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В окремо наданій суду заяві представник позивача просив суд розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного (за ч. 2 ст. 197 ЦПК України к разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється). Як встановлено судом, 25.09.2008 р. [PERSON] (відповідач) отримав кредит у розмірі 12 693,45 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.04.2013 року відповідно до укладеного договору № DND0A8000075965 від 25.09.2008 року. Утім, на порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав: не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 28.05.2013 р. складає 31 333,09 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.05.2013року складає 250 351,40 грн., яка складається з наступного: 9 642,15 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 266,31 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 146,17 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 14 756,61 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 31,29 доларів США - фіксована частина; 1 490,56 доларів США - процентна складова. Разом з тим, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 25.09.2008 р. уклали договір застави рухомого майна (договір застави), згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль RENAULT, модель: SCENIC, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий-універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] який належить на праві власності [PERSON] Між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ЗАТ «Акцент банк» було укладено договір факторингу №1 від 15.09.2008 р., згідно з яким ЗАТ КБ «Приватбанк» відступає ЗАТ «Акцент-банк» у повному обсязі права вимоги до боржників. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Ч.ч. 1 та 7 ст. 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Таким чином, вимога позову про звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль RENAULT, модель: SCENIC, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий-універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] який належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Акцент - банк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ «Акцент - банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, є такою, що підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved