Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" зазначає, що на підставі підписаної заяви № б/н від 11.07.2018 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 12.08.2020 має перед Банком заборгованість у розмірі 10 348,40 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8 345,66 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 2 002,74 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 10 348,40 грн. за кредитним договором № б/н від 11.07.2018 та судові витрати в сумі 2 102,00 грн. 15.09.2020 ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 06.10.2020. Представник позивача разом з позовом надав суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. 06.10.2020, 27.10.2020 та 10.11.2020 відповідач в судові засідання не з`явився, при цьому копію ухвали про відкриття провадження, копію позову та судові повістки про виклик до суду на 06.10.2020 та 27.10.2020 отримав особисто (а.с. 90, 91). Отже, про судовий розгляд справи був належним чином повідомлений, однак причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. На підставі викладеного, зі згоди позивача, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення згідно з наявними у справі матеріалами. Дослідивши докази, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.07.2018 [PERSON] заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Підписавши вказаний документ, відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті позивача в мережі Інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом [PERSON] також підтвердив, що примірник зазначеного договору він отримав шляхом самостійного роздрукування, а використання ним електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису для підписання анкети-заяви прирівнюється до його власноручного підпису (а. с. 11). Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як виходить з матеріалів справи 11.07.2018 [PERSON] також ознайомився з Паспортом споживчого кредиту, про що свідчить його підпис. Цим документом позивач перед укладенням договору надав відповідачу інформацію щодоумов кредитування, а саме: типу кредиту - у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, строку дії договору - до 240 місяців, мети отримання кредиту - на споживчі потреби, відсоткової ставки за користування кредитними коштами протягом пільгового періоду та відсоткової ставки за користування кредитними коштами поза межами пільгового періоду, суми загальних витрат за кредитом, порядку повернення кредитних коштів шляхом сплати щомісячних платежів до 25-го числа поточного місяця у розмірі 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн., а також інших умов кредитного договору (а.с. 12-13). З огляду на викладене, договір про надання банківських послуг від 11.07.2018 є договором приєднання та договором про споживчий кредит. Правовідносини у сфері споживчого кредитування регулюються ЦК України та Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734- VIII (далі - Закон № 1734- VIII). Суд застосовує вказані нормативно-правові акти в редакції станом на дату укладення між сторонами договору, тобто на 11.07.2018 . За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За приписами частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1 Закону № 1734- VIII договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За статтею 9 Закону № 1734- VIII кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Статтею 12 Закону №1734- VIII встановлено істотні умови договору про споживчий кредит. Так, вказаний правочин має містити, зокрема: найменування та місцезнаходження кредитодавця, прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мету отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; процентну ставку за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальну річна процентну ставку та загальну вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформацію про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору. За статтею 13 Закону № 1734- VIII договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Згідно з частиною 1 статті 205, статтею 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку, що укладений між сторонами договір банківського обслуговування від 11.07.2018 є договором приєднання та договором про споживчий кредит, банк виконав у повному обсязі вимоги закону щодо ознайомлення позичальника перед укладенням правочину із паспортом споживчого кредиту, в якому вказані умови кредитування, а відповідач в сою чергу своїм підписом в анкеті-заяві від 11.07.2018 підтвердив те, що отримав примірник цього договору шляхом роздрукування з офіційного веб-сайту позивача. АТ КБ «ПриватБанк» виконав умови договору та надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого на платіжну картку кредитного ліміту. Однак, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 12.08.2020 має перед Банком заборгованість у розмірі 10 348,40 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8 345,66 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 2 002,74 грн. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі та стягнути зі [PERSON] заборгованість за договором № б/н від 11.07.2018 у розмірі 10 348,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., сплачений ним за подання позову до суду.

Outcome: approved