Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №93 від 11 червня 2008 року про надання кредиту в сумі 10 000 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 28% річних за користування кредитом. Згідно із вказаним договором відповідач зобов'язалася сплатити Банку суму отриманого кредиту із нарахованими відсотками не пізніше 11 червня 2011 року. При цьому відповідач, відповідно до п.1.5 вказаного договору, зобов'язалася щомісяця до 11 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 278 грн. та сплачувати відсотки, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в ВАТ «Ощадбанк», до 25 числа кожного місяця. У забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному кредитному договору між ВАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №142 від 11 червня 2008 року та між ВАТ "Державний Ощадний банк України", [PERSON] та [PERSON] - договір поруки №143 від 11 червня 2008 року. Однак відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за договором і станом на 29 квітня 2014 року допустила заборгованість за кредитним договором на загальну суму 4878,82 грн., а поручителі не забезпечили виконання боржником взятих на себе зобов'язань. 17 вересня 2014 року до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 15 вересня 2014 року, в якій позивач, як правонаступник ВАТ «Державний ощадний банк України», просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитом станом на 03.09.2014 року, а саме 3068,96 грн., а також судовий збір. 14 жовтня 2014 року до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 13 жовтня 2014 року, в якій позивач, як правонаступник ВАТ «Державний ощадний банк України», просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитом станом на 09.10.2014 року, а саме 3067,21 грн., а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.44/. Відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила, що сплатити відразу всю суму заборгованості вона не має можливості, у зв'язку з відсутністю коштів. Відповідачу [PERSON] направлялися судові повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Однак, до суду повернулися конверти з довідками «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.63, 75, 90/. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Тому справа розглянута у відсутність відповідача в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с.91/. Тому суд вважає причини неявки відповідача [PERSON] неповажними і тому справа розглянута у її відсутність, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №93 від 11 червня 2008 року про надання кредиту в сумі 10 000 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 28% річних за користування кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.4-6/. У забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному кредитному договору між ВАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №142 від 11 червня 2008 року, згідно з яким поручитель [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №93 від 11 червня 2008 року /а.с.7-8/. Крім того, у забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному кредитному договору між ВАТ "Державний Ощадний банк України", [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №143 від 11 червня 2008 року, згідно з яким поручитель [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №93 від 11 червня 2008 року /а.с.9-10/. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 13 жовтня 2014 року, яка надійшла до суду 14 жовтня 2014 року та доданих до неї розрахунків заборгованості, станом на 09 жовтня 2014 року заборгованість по кредитному договору склала 3067,21 грн., з них: пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.05.2010 року по 09.10.2014 року - 2672,09 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.03.2010 року по 09.10.2014 року - 395,12 грн. /а.с.85-89/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п. 1.5. кредитного договору, ст.ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті зобов'язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Пунктом 5.2 кредитного договору встановлено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 01% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Так як боржник не виконала зобов'язання за кредитним договором в строк, передбачений договором, то позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню. Ст.ст. 553, 554 ЦК України передбачено, що боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники за порушення зобов'язання боржником. Разом з тим, згідно з п.4.1. Договорів поруки №142 від 11 червня 2008 року та №143 від 11 червня 2008 року передбачено, що порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором №93 від 11 червня 2008 року не пред'явить вимоги до поручителя. За умовами п.1.2 кредитного договору, кредит має бути погашений остаточно не пізніше 11 червня 2011 року. Як вбачається з матеріалів, які були додані позивачем до позовної заяви, позивачем були направлені вимоги поручителям про усунення порушення забезпеченого порукою зобов'язання лише 08 травня 2014 року, тобто поза межами шестимісячного строку, встановленого договорами поруки. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з поручителів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.

Outcome: partial