Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , постійно зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, не працевлаштована. Доглядом, вихованням та утриманням дитини займається позивачка, а тому вона просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] , призначити її опікуном дитини та стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина. Позивачка [PERSON] , її представник адвокат Чередніченко В.А. та представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити його. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 76, 77, 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , його батьком - [PERSON] , що підтверджується скороченою копією акта про народження № [NUMBER] , виданого бюро запису актів громадянського стану в м. Варшава Воєводство Мазовецьке /а.с. 9-10/. Про особу батька [PERSON] позивачці нічого невідомо, оскільки відповідачка [PERSON] шлюб ні з ким не укладала. З пояснень позивачки вбачається, що [PERSON] у 2004 році перебувала у Республіці Польща, де народила сина [PERSON] . Після його народження [PERSON] забрала хлопчика в Україну та самостійно займалася його вихованням. Позивачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм онуком [PERSON] . Відповідачка [PERSON] повернулася до України лише за кілька років, на даний час проживає з позивачкою, проте не виконує батьківських обов`язків по вихованню сина, не спілкується з ним, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, не забезпечує хлопчику необхідного харчування, медичного догляду та лікування. З матеріалів справи та пояснень позивачки вбачається, що [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Білоцерківський механіко-енергетичний технікум» за професією слюсар-ремонтник; електрозварник ручного зварювання, має достатній рівень навчальних досягнень. За період навчання, вихованням хлопчика займалася його бабуся [PERSON] , створювала для нього необхідні умови проживання, забезпечувала необхідними для життя та розвитку речами. Мати [PERSON] , до закладів, у яких виховувався та навчається її син, не навідувалась, життям хлопчика не цікавилась. Наведені обставини підтверджуються листом-повідомленням з навчального закладу, № 248 від 13.12.2019 р. /а.с. 21/ та характеристикою з ДВНЗ «БМЕТ» /а.с. 22/, а також показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] . При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України; ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р., Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Однією з підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст.164 СК України, є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За ст.. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", яка не втратила чинність, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Частиною 4 статті 167 СК України передбачено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Для надання висновку про доцільність встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON] з боку його бабусі [PERSON] , комісією відділу опіки та піклування були обстежені умови проживання позивачки та її онука. В ході обстеження було встановлено, що для хлопчика створені усі необхідні умови для проживання та навчання. За даними медичного обстеження позивачка має задовільний стан здоров`я для виховання дитини /а.с. 16-18/, отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою про доходи № 7747 2477 4176 1717 /а.с. 13/. Таким чином, встановлені по справі обставини свідчать про те, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, не забезпечує його усім необхідним для нормального фізичного та духовного розвитку та не виявляє інтересу до внутрішнього світу хлопчика. Його вихованням та матеріальним забезпеченням займається позивачка. Тому суд, з урахуванням наведеного, вважає за можливе позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та призначити його піклувальником [PERSON] . При цьому суд приймає до уваги рішення виконкому Білоцерківської міської ради про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та висновок служби у справах дітей Білоцерківської міської ради про доцільність встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON] з боку його бабусі [PERSON] . Разом з цим, суд враховує зміст ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. А тому з відповідачки слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.02.2020 р. і до повноліття дитини. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути судовий збір на користь на користь держави, у розмірі по 840,80 грн. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що відповідно до ст. 169 СК України вона має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни її поведінки та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved