Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача. Процесуальні дії. 12.06.2020\~позивач,\~в особі\~представника \~адвоката Садикова\~В.В.,\~звернувся до\~Ковпаківского районного\~суду м.\~Суми з\~позовом до\~ [PERSON] \~про витребування\~з незаконного\~володіння приміщення,\~скасування державної\~реєстрації та\~припинення права\~власності.\~У позові\~просив: витребувати з незаконного володіння [PERSON] нежитлове приміщення, що знаходиться у підвалі будинку за адресою [ADDRESS] , площею 581,55 м.кв, реєстраційний номер нерухомого майна 1504557259101; скасувати державну реєстрацію і припинити право власності [PERSON] на нежитлове приміщення, що знаходиться у підвалі будинку за адресою [ADDRESS] , площею 581,55 м.кв, реєстраційний номер нерухомого майна 1504557259101. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилався на те, що з 22.08.2013 є власником квартири [ADDRESS] . Разом з квартирою отримав право спільної власності на допоміжні приміщення будинку за вказаною адресою, одним з яких є підвал, однак його право спільної власності на підвал чи інші допоміжні приміщення не було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказує, що чинне законодавство станом на 22.08.2013 не передбачало технічної можливості державної реєстрації прав спільної власності на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, однак чітко визнавало право спільної власності власників квартир на допоміжні приміщення. 11.12.2013 [PERSON] зареєструвала за собою право приватної власності на весь підвал будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зокрема, було зареєстровано право приватної власності на підвальне приміщення у першому під`їзді площею 309,35 кв.м, а також на підвальне приміщення у другому під`їзді площею 276,7 кв.м. Державна реєстрація проведена державним реєстратором Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області Коваленко В.І. з порушенням законодавства. З метою захисту порушеного права, [PERSON] у 2016 році звернувся із позовом до [PERSON] (справа № 592/7293/16-ц), в якому просив: визнати незаконним і скасувати свідоцтво № [NUMBER] , видане 11.12.2013 реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції, про право власності [PERSON] на підвальне приміщення у першому під`їзді будинку за адресою: [ADDRESS] , площею 309,35 м.кв, реєстраційний номер нерухомого майна 237852859101. Визнати незаконним і скасувати свідоцтво № [NUMBER] , видане 11.12.2013 реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на підвальне приміщення у другому під`їзді будинку за адресою: [ADDRESS] , площею 276,7 м.кв, реєстраційний номер нерухомого майна 237929359101. Витребувати з незаконного володіння [PERSON] вищевказані приміщення. Під час розгляду справи судом, [PERSON] формально здійснила оформлення начебто реконструкції спірних приміщень. В результаті якої два різні підвальні приміщення було об`єднано в одне, а також змінено їх найменування в державному реєстрі: замість назви «підвальне приміщення» спірні приміщення стали називатись «нежитлове приміщення». Також змінились ідентифікаційні дані цих приміщень. Для реєстрації права власності на реконструйоване приміщення було відкрито новий розділ у державному реєстрі, а спірному приміщенню присвоєно новий реєстраційний номер нерухомого майна - 1504557259101. Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив, а суд апеляційної інстанції рішення частково скасував та позов задовольнив частково. Зокрема, апеляційний суд: Визнав незаконним і скасував свідоцтво № [NUMBER] , видане 11.12.2013 реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на частину підвальних приміщень у будинку за адресою: [ADDRESS] , що розташовані у першому під`їзді, а саме: підвальне приміщення для комунікацій II (каналізація з рамкою вводу); підвальне приміщення III (комунікації відсутні, є транзитним); підвальне приміщення для комунікацій V (водопостачання без запірної арматури, електропостачання без щита); підвальне приміщення для комунікацій VIII (каналізація, водопостачання із запірною арматурою, електропостачання без щита). Визнав незаконним і скасував свідоцтво № [NUMBER] , видане 11.12.2013 реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на частину підвальних приміщень у будинку за адресою: [ADDRESS] , що розташовані у другому під`їзді, а саме: підвальне приміщення для комунікацій X (каналізація з рамкою вводу); підвальне приміщення для комунікацій XI (каналізація, водопостачання із запірною арматурою, електропостачання без щита); підвальне приміщення для комунікацій XIII (водопостачання без запірної арматури, електропостачання без щита, є транзитним); підвальне приміщення XV (комунікації відсутні, є транзитним); підвальне приміщення для комунікацій XVI (каналізація з рамкою вводу, водопостачання без запірної арматури, є транзитним); підвальне приміщення XIX (електропостачання зі щитовою); підвальне приміщення для комунікацій XX (є транзитним); підвальне приміщення XXI (водопостачання, насосна). В частині відмови у задоволенні вимоги Позивача про витребування майна із чужого незаконного володіння суд апеляційної інстанції залишив рішення суду першої інстанції у силі, мотивуючи своє рішення тим, що один із співвласників спільного майна не має права витребовувати це майно від володільця. Таке право може бути реалізовано виключно всіма співвласниками. Верховний Суд у постанові від 27.11.2019 по вказаній справі з рішенням суду апеляційної інстанції погодився. Підтвердив, що спірне приміщення є допоміжним, а тому перебуває у спільній частковій власності [PERSON] . Вказав, що [PERSON] незаконно оформила право власності на частину підвальних приміщень, які є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку і належать на праві спільної сумісної власності власникам квартир у будинку. Більш того вказав, що [PERSON] має право і без згоди інших співвласників заявляти вимогу про витребування майна із чужого незаконного володіння, однак цю вимогу не задовольнив, мотивуючи своє рішення тим, що скасування свідоцтв про право власності і так призвело до відновлення порушених прав [PERSON] . Спірний підвал згідно висновку проведеної у даній справі судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 17.05.2018 № 497/498/499/500, складається з 21 приміщення. Згідно висновку експерта від 17.05.2018, в 12 з них є загальнобудинкові комунікації і обладнання. Суд апеляційної інстанції скасував свідоцтва про право власності лише на ту частину складових елементів підвальних приміщень, у яких згідно висновку експерта є загальнобудинкові комунікації і обладнання, тобто на 12 приміщень. При цьому, в описовій та мотивувальній частинах рішення суду апеляційної інстанції не наведено жодного правового обґрунтування, якими нормами законодавства передбачено можливість скасувати свідоцтво про право власності на певний об`єкт нерухомого майна лише в частині окремих складових елементів (коридорів, кімнат, тощо такого об`єкту), які самі по собі не є об`єктом цивільного обороту і не є самостійним об`єктом нерухомого майна, а є приналежністю головної речі - багатоквартирного будинку. В рішеннях судів, що набрали законної сили, було встановлено: [PERSON] 22.08.2013 отримав у приватну власність квартиру [ADDRESS] ; разом із квартирою [PERSON] отримав у спільну сумісну власність частину всіх допоміжних приміщень вказаного будинку, у т. ч. підвалу; приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 1504557259101, є підвалом і допоміжним приміщенням, а тому має перебувати у спільній сумісній власності всіх співвласників квартир і нежитлових приміщень будинку по [ADDRESS] ; [PERSON] є власником частини допоміжного приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; [PERSON] має право незалежно від волі інших співвласників заявляти позовну вимогу про витребування майна із чужого незаконного володіння. Не зважаючи на прийняті судові рішення у справі № 592/7293/16-ц, останні не привели до відновлення порушених прав [PERSON] . Продовжуючи грубе порушення прав [PERSON] та мешканців будинку на мирне володіння та користування майном - підвалом житлового будинку, [PERSON] усіляко намагалася зробити неможливим відновлення порушених прав. Замість повернення допоміжних приміщень (підвалу) у володіння та користування мешканцям будинку, без згоди співвласників здійснила переобладнання двох приміщень підвалу в одне, що вже є порушенням прав співвласників спільно вирішувати питання користування, у т. ч. реконструкції допоміжними приміщеннями. Не обмежуючись вказаними протиправними діями, з метою ускладнити відновлення порушених прав мешканців будинку, [PERSON] здійснила відчуження підвалу (спільного нерухомого майна мешканців будинку) шляхом його дарування своєму батькові [PERSON] . Договір дарування було вчинено та нотаріально оформлено незважаючи на запис в Державному реєстрі речових прав про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного приміщення, який і на сьогоднішній день існує у цьому реєстрі. Отже, допоміжні приміщення підвалу у багатоквартирному житловому будинку, що за законом належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] та мешканцям будинку, на сьогоднішній день знаходяться у незаконному, одноосібному володінні [PERSON] , набуті останнім за договором дарування від особи, яка незаконно заволоділа цим майном. Проведена [PERSON] реконструкція спірного приміщення, внаслідок якої два підвальні приміщення було об`єднано в одне - не призводить до виникнення нового об`єкту права власності. Відповідно, [PERSON] має право витребувати це приміщення - підвал, незалежно від наслідків його реконструкції. Заявлені віндикаційні вимоги про повернення майна стосуються того самого допоміжного приміщення багатоквартирного будинку - підвалу, належного на праві спільної сумісної власності [PERSON] та мешканцям будинку, що спочатку було незаконно зареєстровано третьою особою, [PERSON] , в якості двох об`єктів нерухомості за адресою: [ADDRESS] під реєстраційним номером 237852859101 та реєстраційним номером 237929359101 відповідно, потім незаконно реконструйовано в одне нежиле приміщення і зареєстроване під номером 1504557259101, та безоплатно, незаконно, поза волею співвласників житлового будинку, відчужене (подароване) на користь [PERSON] . Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2020 позов повернуто на підставі п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України. Постановою Сумського апеляційного суду від 28.07.2020 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2020 про повернення позовної заяви скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в зв`язку надмірним формалізмом у трактуванні національного процесуального законодавства. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.09.2020 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2020 залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимого щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , виключивши [PERSON] з кола третіх осіб. 08.01.2021 від представника відповідача [PERSON] надійшло пояснення по справі. Вважає, що позов необгрунтований та такий, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що [PERSON] є одним із декількох власників житлових приміщень (квартир) багатоквартирного житлового будинку, а саме власник квартири [ADDRESS] . Із суті позову вбачається, що позивачами в силу закону повинні бути співвласники нежитлових приміщень. Тому, якщо позов подано одним із співвласників, то повинна бути відповідно оформлена згода інших співвласників. Якщо подано всіма співвласниками на порушення загальних прав, то кожен із Позивачів -співвласників повинен сформувати свою власну вимогу (в рамках своєї частки) чи загальну вимогу в рамках спільної (часткової) власності та кожен повинен сплатити відповідно свій судовий збір за кожну позовну вимогу, як це передбачено законом. У матеріалах справи відсутні докази того, що інші співвласники (які зазначені в позові як 3-ті особи) надали свої повноваження на звернення від свого імені до суду Позивачу, відсутня взагалі їхня думка на зазначені в позові питання. Незрозуміло яку частку в загальній спільній (частковій) власності становить власність саме Позивача, тому в позові взагалі не зазначено в якому розмірі необхідно повернути майно позивачу чи в 100% чи в частці, але в якій саме не зазначено. Позивач сам зазначає в позові, що Відповідач є власником нежитлового приміщення та просить в прохальній частині витребувати з незаконного володіння саме нежитлове приміщення. В обґрунтуванні позову вказує, що Позивач є співвласником допоміжного приміщення, а тому постає питання на якій підставі Відповідач повинен повернути своє нерухоме майно - нежитлове приміщення. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження належності зазначеного нежитлового приміщення до допоміжних, які забезпечують експлуатацію будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, знаходження у них технічного обладнання будинку, без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою. Не зрозуміло як Позивач в одній позовній заяві поєднав дві вимоги, які суперечать одна одній. Позивач просить витребувати з незаконного володіння Відповідача нежитлове приміщення, і в той же час зазначає, що право власності Відповідача є офіційно визнаним, адже зареєстроване в Державному реєстрі речових прав. Реєстрація права власності Відповідача проведена на підставі правовстановлюючого документу - договору дарування, який є чинним, його чинність під сумнів сторонами не ставиться. У відповідності до договорів пайової участі у будівництві між [PERSON] та забудовником ПП Суми-Капітал від 08.12.2005 та від 03.09.2013 [PERSON] виступила інвестором та профінансувала в повному обсязі будівництво нежитлових приміщень загальною площею 586,05 кв.м. у житловому будинку по [ADDRESS] . Загальна сума інвестицій склала 556747,50 грн., що склало суму 110247,00 доларів США. Нежитлові приміщення передбачалися для розміщення офісів, магазинів, тощо. Нежитлові приміщення будинку в тому числі і нежитлові приміщення підвалу під час будівництва фінансувалися безпосередньо забудовником за рахунок власних і залучених коштів інвесторів. Нежитлові приміщення підвалу за функціональним призначенням не є приміщеннями загального користування. 18.01.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якої Позивач підтверджує, що залишається власником квартири в квартирному (багатоповерховому) житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Об`єктом спірних правовідносин є всі приміщення підвалу багатоквартирного будинку. Відповідно відомостям, що містяться в Інвентаризаційній справі № 163327 на будинок, оригінал якої знаходиться на зберіганні в Департаменті забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, 30.06.2011 р. Інспекцією державного архітектурно- будівельного контролю у Сумській області було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.12.2011 р. № 767 багатоквартирному будинку присвоєно нову адресу: [ADDRESS] . Згідно оцінювального акту на будинок (рік побудови 2011), багатоквартирний будинок включав: житлову частину, підвал (за функціональним призначенням), вбудовані приміщення (за функціональним призначенням). Згідно Журналу підрахунку площі житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями, літ. А-ІХ, загальна площа приміщень підвалу, підрахована за формулою гр. 5 (кв.м) склала 614,10 кв. м. При цьому, згідно робочого проекту житлового будинку з вбудованими приміщеннями, замовником якого був ПП «Суми-капітал», розміщення офісних приміщень передбачалось на першому поверсі будинку, у той час як підвал виконував функцію технічного підпілля. Згідно корегування робочого проекту, затвердженого наказом замовника будівництва ПП «Суми-капітал» від 24.06.2011 № 15/1, робочий проект корегування житлового будинку з офісними приміщеннями був розроблений на підставі завдання на проектування замовника та передбачав зміну планувальних рішень квартир із збереженням їх загальних параметрів, а також збереженням конструктивних та інженерних рішень будинку в цілому. Відповідно даним корегування робочого проекту, житловий будинок 9-ти поверховий з технічним підпіллям та технічним поверхом. В технічному підпіллі в кожній секції розміщені електрощитова, насосна, вентиляційна камера та приміщення для комунікацій. Перший поверх будинку - офісні приміщення, два блоки, в кожен блок передбачено два входи: основний з [ADDRESS] та запасний - з двору. Загальна площа офісних приміщень 538,66 кв.м. Згідно технічного паспорту на багатоквартирний будинок розділ «нежитлові (вбудовані) приміщення» не заповнений та не містить відомості щодо основної та допоміжної площі приміщень торгівлі, громадського харчування, аптек, побутового обслуговування, жіночих консультацій, роздавальних пунктів молочних кухонь, фізкультурно-оздоровчих занять, бібліотек, відділень зв`язку, банків інших функціональних призначень. Відповідно експлікації приміщень технічного підпілля житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями по [ADDRESS] , приміщення технічного підпілля включають в себе електрощитову 13,85 кв. м; насосну 18,94 кв.м; технічне приміщення 12,46 кв.м; приміщення для комунікацій 17,80 кв.м; приміщення для комунікацій 19,64 кв.м; приміщення для комунікацій 42,20 кв.м; приміщення для комунікацій 25,00 кв.м; приміщення для комунікацій 56,58 кв.м; приміщення для комунікацій 49,99 кв.м; приміщення для комунікацій 40,07 кв.м; приміщення для комунікацій 64,67 кв.м; приміщення для комунікацій 42,20 кв.м; приміщення для комунікацій 19,64 кв.м; приміщення для комунікацій 49,99 кв.м; приміщення для комунікацій 56,58 кв.м; приміщення для комунікацій 25,00 кв.м; приміщення для комунікацій 40,07 кв.м; приміщення для комунікацій 2,97 кв.м; світовий приямок. За підрахунком загальна площа приміщень технічного підпілля складає 597,45 кв.м. Відповідно відомостям, що містяться в Реєстраційній справі № 168720 на нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] та яка доповнює Інвентаризаційну справу № 163327 (оцінювальний акт, зведений акт вартості будівель та споруд), підвал є частиною введеного в експлуатацію Житлового будинку. Згідно журналу підрахунку площі житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями [ADDRESS] , літ. А-ІХ, загальна площа підвалу складається з приміщення № І «підвал» площею 64,7 кв.м; № II «підвал» площею 42,9 кв.м; № III «підвал» площею 55,9 кв.м; № IV «підвал» площею 3,0 кв.м; № V «підвал» площею 24,6 кв.м; № VI «підвал» площею 39,1 кв.м; № VII «підвал» площею 19,8 кв.м; № VIII «підвал» площею 50,7 кв.м; № IX «підвал» площею 6,3 кв.м; № X «підвал» площею 6,4 кв.м; № XI «підвал» площею 51,2 кв.м; № XII «підвал» площею 39,1 кв.м; № XIII «підвал» площею 24,7 кв.м; № XIV «підвал» площею 3,2 кв.м; № XV «підвал» площею 57,1 кв.м; № XVI «підвал» площею 43,2 кв.м; № XVII «підвал» площею 19,7 кв.м; № XVIII «підвал» площею 12,3 кв.м; № XIX «щитова» площею 13,9 кв.м; № XX «підвал» площею 17,5 кв.м; № XXI «насосна» площею 18,8 кв.м. Всього по підвалу 614,1 кв.м. Реєстраційна справа містить загальний План підвального поверху. На момент введення в експлуатацію житлового будинку згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 30.06.2011 CM 14311011369, підвал багатоквартирного будинку був його складовою частиною та призначався для технічного обслуговування будинку. Допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень. Жодними проектними документами, що містяться в реєстраційній та інвентаризаційній справі на житловий будинок, не передбачалось будівництво та введення в експлуатацію в підвальному поверсі житлового будинку нежитлових приміщень, як окремого об`єкта цивільних правовідносин (під розміщення магазинів, перукарень, офісів, поштових відділень) не визначались місце їх розташування, їх геометрія та розміри кожного приміщення (на відміну від офісних приміщень першого поверху). Матеріалами справи підтверджується, що приміщення підвалу, розташовані в багатоквартирному будинку, за самого початку будувались саме як допоміжні, призначені для забезпечення експлуатації будинку. Вважає, що 11.12.2013 відбулось незаконне відчуження приміщень підвалу багатоквартирного будинку від замовника будівництва буднику ПП «Суми-капітал» на користь [PERSON] , яка зареєструвала за собою право власності: на підвальне приміщення загальною площею 309,35 кв.м, розташоване в 1-му під`їзді житлового будинку (свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 14359592 від 11.12.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2378528591011 та на підвальне приміщення загальною площею 276,7 кв.м, розташоване в 2-му під`їзді житлового будинку (свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 14364243 від 11.12.2013), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2379293591011. З договорів на пайову участь, а також технічних паспортів, оформлених окремо на підвальні приміщення 05.08.2013 вбачається, що [PERSON] набула у власність саме приміщення підвалу багатоквартирного будинку, а не окремі об`єкти нерухомого майна, призначені для розміщення магазинів, перукарень, офісів, поштових відділень, тощо. Висновком судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 497/498/499/500 за цивільною справою № 592/7293/16 від 17.07.2018 встановлено, що з технічної точки зору, частина підвальних приміщень багатоквартирного будинку є допоміжними, а саме: підвальні приміщення № № II, III, V, VIII, що розташовані у першому під`їзді будинку, та приміщення № X, XI, XIII, XVI, XIX, XX, XXI, що розташовані у другому під`їзді будинку. Крім того, висновком експерта встановлено, що підвальні приміщення фактично не мають зовнішнього освітлення, технічно знаходяться в підвальному поверсі, використання частини підвальних приміщень пов`язане з технічною експлуатацією й обслуговуванням житлового будинку та з транзитом до рамок вводу інженерних комунікацій, запірної арматури та електрощитової. Тобто експертним дослідженням встановлено, що у підвальних приміщеннях II, III, V, VII, VIII, X, XI, XIII, XV, XVI, XVII, XVIII, XIX, XXI проходять інженерні комунікації, в наявності запірна арматура і рамки введення трубопроводів, електрощитова, насосна, необхідні для забезпечення експлуатації й обслуговування житлового будинку, здійснюється транзитний прохід інженерних комунікацій до вводів трубопроводів (вузлів з запірною арматурою до вводно-розподільних приладів електропостачання (щитів). Постановою Апеляційного суду Сумської області від 06.12.2018 по справі № 592/7293/16 визнано незаконним і скасовано свідоцтва № [NUMBER] , видане 11.12.2013 реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на частину підвальних приміщень у будинку за адресою: [ADDRESS] , що розташовані у першому під`їзді, а саме: підвальне приміщення для комунікацій II (каналізація з рамкою вводу); підвальне приміщення III (комунікації відсутні, є транзитним); підвальне приміщення для комунікацій V (водопостачання без запірної арматури, електропостачання без щита); підвальне приміщення для комунікацій VIII (каналізація, водопостачання із запірною арматурою, електропостачання без щита) та визнано незаконним і скасовано свідоцтво № [NUMBER] , видане 11.12.2013 реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на частину підвальних приміщень у будинку за адресою: [ADDRESS] , що розташовані у другому під`їзді, а саме: підвальне приміщення для комунікацій X (каналізація з рамкою вводу); підвальне приміщення для комунікацій XI (каналізація, водопостачання із запірною арматурою, електропостачання без щита); підвальне приміщення для комунікацій XIII (водопостачання без запірної арматури, електропостачання без щита, є транзитним); підвальне приміщення XV (комунікації відсутні, є транзитним); підвальне приміщення для комунікацій XVI (каналізація з рамкою вводу, водопостачання без запірної арматури, є транзитним); підвальне приміщення XIX (електропостачання зі щитовою); підвальне приміщення для комунікацій XX (є транзитним); підвальне приміщення XXI (водопостачання, насосна). Маючи намір ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду у справі № 592/7293/16, [PERSON] під час тривання судового спору здійснила об`єднання двох зареєстрованих приміщень підвалу в одне нежитлове приміщення, внаслідок чого було закрито два реєстраційних розділи по об`єктам нерухомого майна за № 237852859101 та за № 237929359101, а всьому підвалу багатоквартирного будинку присвоєно новий реєстраційний номер 1504557259101. При цьому оформлюючи технічний паспорт, а також реєстраційні документи, [PERSON] виключила з назв приміщень слово «підвал». Крім того, ураховуючи, що так звана «реконструкція нежитлових приміщень» вирішувала юридичну долю допоміжних приміщень без згоди співвласників, [PERSON] без достатніх правових підстав вдруге незаконно набула та зареєструвала за собою право власності на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку. Таким чином, спочатку замовник будівництва багатоквартирного буднику ПП «Суми-капітал» здійснило незаконне відчуження підвальних допоміжних приміщень на користь [PERSON] , потім [PERSON] здійснила незаконну реконструкцію та відчуження допоміжних приміщень на користь [PERSON] . При цьому, результатом таких дій стала реєстрація права власності на допоміжні приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером 1504557259101 (опис об`єкта: загальна площа: 581,55 кв.м. Нежитлові приміщення в житловому будинку з частин топкових 1-го пов. під`їздів (А-9)) за відповідачем - [PERSON] . Приміщення підвалу багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , мають допоміжну функцію, перебувають у спільній сумісній власності співвласників квартир та нежитлових приміщень усього багатоквартирного будинку. Це майно не підлягає виділенню в натурі із спільного майна такого багатоквартирного будинку будь-якій особі. З урахуванням неподільності спільного майна співвласників, до якого відносяться допоміжні приміщення, у тому числі приміщення підвалу, які внаслідок незаконних дій були оформлені як окремий об`єкт нерухомого майна та зареєстровані під одним реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав, в статусі нежитлових приміщень, позивачем заявлено вимоги про витребування цих приміщень з незаконного володіння [PERSON] (як кінцевого набувача), скасування державної реєстрації та припинення на них права власності за відповідачем, у цілому, без визначення частки позивача у складі спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку. У зв`язку з викладеним, задоволення позовних вимог приведе до відновлення прав позивача, як співвласника допоміжних приміщень (підвалу) багатоквартирного будинку, та не порушить прав інших співвласників. Ухвалою Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~09.02.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду, витребовано з Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради матеріали Інвентаризаційної справи № 163327 на житловий будинок та Реєстраційної справи № 168720 на нежитлові приміщення будинку [ADDRESS] ; витребовано від Виконавчого комітету Сумської міської ради - Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» копії матеріалів реєстраційної справи за об`єктами нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , за реєстраційним номером № 1504557259101. Ухвалою Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від 05.10.2021 у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про повернення до підготовчого провадження відмовлено. Ухвалою Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~06.10.2021\~клопотання представника\~позивача [PERSON] \~про призначення\~судової будівельно-технічної\~експертизи \~залишено без\~розгляду. 19.10.2021 до суду надано пояснення представника позивача, відповідно до яких відповідно відомостям, що містяться в реєстраційній справі на об`єкт нерухомого майна № 1504557259101, право власності на даний об`єкт було зареєстровано за [PERSON] на підставі її власної заяви, до якої були надані, як підстава для реєстрації наступні документи: 1) свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 14359592 від 11.12.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237852859101. Об`єкт нерухомого майна: підвальне приміщення (підвал), загальною площею 309,35 кв.м, розташоване в 1-му під`їзді житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] ; 2) свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 11.12.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237929359101. Об`єкт нерухомого майна: підвальне приміщення (підвал), загальною площею 276,7 кв.м, розташоване в 2-му під`їзді житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] ; 3) Декларація про готовність до експлуатації об`єкта CM № 141180530085 від 22.02.2018, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1); 4) Копія технічного паспорта на нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] , складеного 14.02.2018. На підставі цих документів державним реєстратором прав на нерухоме майно Іщенко-Амбарцумян Л.В. 13.03.2018 прийнято рішення провести державну реєстрацію права власності на приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] , відкрито окремий розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та сформовано реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна № 1504557259101. Із поданих державному реєстратору документів вбачається, що новий об`єкт нерухомого майна було сформовано виключно за рахунок об`єкта нерухомого майна № 237852859101 та об`єкта нерухомого майна № 237929359101. При цьому, документи, що містяться в реєстраційній справі, не містять жодних відомостей про будівництво в підвалі будинку нових приміщень, добудову, перебудову або зміну чи перепланування існуючих. Крім того, подані документи не містять жодних відомостей, про зміну функціонального призначення приміщень, розташованих в підвалі житлового будинку. В розділі 13 декларації про готовність до експлуатації об`єкта вказано, що реконструкцію та ін., проведено без зміни розмірів. Новий об`єкт нерухомого майна № 1504557259101 за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано під час тривання процедури судового оскарження підстав для державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна № 237852859101 та об`єкт нерухомого майна № 237929359101 в межах справи № 592/7293/16. Обставини, встановлені судами у справі № 592/7293/16, які стосуються об`єктів нерухомого майна № 1504557259101, № 237852859101та № 237929359101, є повністю релевантними у справі, яка зараз розглядається судом. Так, у своєму рішенні від 24.09.2018 Ковпаківський районний суд м. Суми вказав: «Підстава виникнення права власності - Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) від 22.02.2018 Реконструкція здійснена без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані. Проте доказів, які б свідчили про зміну внаслідок реконструкції функціонального призначення допоміжних приміщень, що розташовані у підвальному приміщенні спірного будинку, які вказав експерт у Висновку судової будівельно-технічної та оціночно- будівельної експертизи № 497/498/499/500 від 17.05.2018, представником відповідача [PERSON] не надано, а тому слід дійти висновку, що фактично відбулася лише зміна відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно». У постанові від 06.12.2018 Апеляційний суд Сумської області зазначив: «Отже, з 13 березня 2018 року, тобто, з моменту державної реєстрації у відповідача [PERSON] виникло право власності на нежитлові приміщення, загальною площею 581,55 кв.м. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 березня 2018 року, право власності відповідача [PERSON] на спірні нежитлові приміщення загальною площею 581,55 кв.м. виникло на підставі наступних документів: декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 22 лютого 2018 року, а також оскаржуваних позивачем свідоцтв № [NUMBER] і № [NUMBER] про право власності на підвальні приміщення площею 309,35 кв.м. і 276,7 кв.м. у будинку [ADDRESS] , які були видані відповідачу 11 грудня 2013 року реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції. Таким чином, виходячи із змісту уточнених позовних вимог [PERSON] питання про законність рішення державного реєстратора від 13 березня 2018 року про державну реєстрацію нежитлових приміщень загальною площею 581,55 кв.м. не порушує, проте, просить скасувати вказані вище свідоцтва № [NUMBER] і № [NUMBER] про право власності на підвальні приміщення площею 309,35 кв.м та 276,7 кв.м, тобто, ті документи, на підставі яких у відповідача виникло право власності на зареєстрований 13 березня 2018 року новий об`єкт цивільних прав, тобто, фактично на ті ж самі спірні підвальні приміщення, які після проведеної відповідачем [PERSON] реконструкції набули статусу окремого об`єкта у вигляді нежитлових приміщень із загальною площею 581,55 кв.м» Судами трьох інстанцій у справі № 592/7293/16 встановлено, що внаслідок створення нового об`єкту нерухомого майна № 1504557259101 підвальні приміщення у житловому будинку [ADDRESS] залишились незмінними. Таким чином, виходячи з висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 497/498/499/500 від 17.05.2018 за цивільною справою № 592/7293/16 від 17.08.2018, складеного експертом Таранець Т.А. Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса, загальна площа приміщень підвалу у першому та другому під`їздах житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , проведеного натурним обстеженням, становить 614,1 кв. м., з яких загальна площа приміщень, що з технічної точки зору експертом віднесено до допоміжних, становить 406,9 кв. м. Постановою Апеляційного суду Сумської області від 06.12.2018 по справі № 592/7293/16 були визнані незаконним та скасовані свідоцтва № [NUMBER] та № [NUMBER] на частину підвальних приміщень, що були віднесені експертом до допоміжних, а саме: № II (42,9 кв. м.), III (55,9 кв. м.), V (24,6 кв.м.), VIII (50,7 кв.м.), X (6,4 кв.м.), XI (51,2 кв.м), XIII (24,7 кв.м.), XV (57,1 кв.м.), XVI (43,2 кв.м.), XIX (13,9 кв.м.), XX (17,5 кв.м.), XXI (18,8 кв.м.), загальна площа цих приміщень складає 406,9 кв. м. Порівнюючи дані, які містяться в матеріалах реєстраційної справи № 168720 на будинок за адресою: [ADDRESS] , зокрема в Журналі підрахунку площі житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями та Плану поверхів (поверх п/д), з даними, які містяться в технічному паспорті реєстраційної справи на ОНМ № 1504557259101, зокрема, в Журналі підрахунку площі нежитлового приміщення та в Плані будівлі (поверх п/д, літ. А-9), можна встановити наступне. План підвального поверху житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який відтворний в Технічному паспорті реєстраційної справи № 1504557259101, за своїм геометричним відтворенням зовнішніх контурів та внутрішнього розташування підвальних приміщень повністю відповідає Плану поверхів (поверх п/д), які містяться в реєстраційній справі № 168720 на будинок за адресою: [ADDRESS] . В Технічному паспорті реєстраційної справи № 1504557259101 площа деяких підвальних приміщень, визначена виконавцем документу [PERSON] , не відповідає плану поверхів (поверх п/д) реєстраційної справи № 168720. При цьому, деякі підвальні приміщення в Технічному паспорті реєстраційної справи на ОНМ № 1504557259101 не обраховані, хоча і залишились включеними виконавцем в межах зовнішніх контурів позначеного на плані нежитлового приміщення. Шляхом порівняння даних, шляхом співставлення відомостей з реєстраційної справи № 168720 та реєстраційної справи № 1504557259101, встановлено, що під час складання технічного паспорту на ОНМ № 1504557259101 виконавцем було здійснено перенумерацію підвальних приміщень шляхом зміни позначень приміщень підвалу з римських цифр на арабські. Також приміщення № XX з реєстраційної справи № 168720 в технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна № 1504557259101 виконавець позначив як приміщення № 19. При цьому, з 21 існуючих в підвалі житлового будинку приміщень, згідно даних реєстраційної справи № 168720, виконавець у «Плані будівлі» (поверх п/д) відобразив всі приміщення підвалу, включивши їх до складу нового об`єкта нерухомого майна, проте обрахував та позначив лише 19 приміщень з існуючих 21, залишивши поза увагою приміщення № XIX площею 13,9 кв. м та № XXI площею 18,8 кв. м., що загалом складає 32,7 кв. м. Також, виконавець по іншому обрахував площу приміщень підвалу № І (1), II (2), III (3), IV (4), VI(6), VIII(8), Х(10), ХІ(11), ХІІ(12), ХІІІ(ІЗ), XIV(14), XV(15), XVI(16), ХХ(19). Загальна площа вказаних приміщень за даними реєстраційної справи № 168720 (тобто всіх приміщень, за виключенням приміщення XIX та XXI) становить 581,4 кв. м., а за даними технічного паспорту всього по підвальному поверху вказано - 576,9 кв. м. Різниця в обрахунку площі приміщень за даними двох реєстраційних справ складає 4,5 кв. м. Загальна різниця в площах всіх підвальних приміщень житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , за даними реєстраційної справи № 168720 та даними реєстраційної справи № 1504557259101 становить: 32,7 кв.м (відображені на Плані та не обраховані в Журналі приміщення) + 4,5 кв.м = 37,2 кв.м. Викладене пояснює різницю в загальній площі всіх підвальних приміщень за даними реєстраційної справи № 168720 та даними реєстраційної справи № 1504557259101. (614,1 кв.) - (576,9 кв. м.) = 37,2 кв. м. Фактична загальна площа всіх підвальних приміщень в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідає даним реєстраційної справи № 168720, та в дійсності становить 614,1 кв. м., що підтверджено висновком судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 497/498/499/500 від 17.05.2018 р. за цивільною справою № 592/7293/16 від 17.08.2018 р., складеного експертом Таранець Т.А. Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса, який здійснив натурне обстеження приміщення. Загальна площа приміщень, визначених експертом Таранець Т.А. з технічної точки зору як допоміжні в межах справи № 592/7293/16, становить 406,9 кв.м. (приміщення № № II (42,9 кв. м.), III (55,9 кв. м.), V (24,6 кв.м.), VIII (50,7 кв.м.), X (6,4 кв.м.), XI (51,2 кв.м), XIII (24,7 кв.м.), XV (57,1 кв.м.), XVI (43,2 кв.м.), XIX (13,9 кв.м.), XX (17,5 кв.м.), XXI (18,8 кв.м.). Підвальні приміщення в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] після реконструкції не зазнали змін, в наслідок чого їх геометрія, площа та функціональне призначення змінені не були, а відбулась лише перереєстрація двох об`єктів нерухомого майна в один об`єкт. При цьому, в технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна № 1504557259101 здійснено перенумерацію приміщень з римських цифр на арабські, із збереженням їхнього місця розташування та позначень, окрім приміщення № XX, яке було перенумеровано у приміщення № 19. Площа деяких підвальних приміщень в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , була обрахована виконавцем в технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна № 1504557259101 в іншому розмірі, ніж їх фактичний розмір, підтверджений даними експертного дослідження у справі № 592/7293/16. Розбіжність по приміщенням № І (1), II (2), III (3), IV (4), VI(6), VIII(8), Х(10), ХІ(11), ХІІ(12), ХІІІ(13), XIV(14), XV(15), XVI(16), ХХ(19) складає 4,5 кв. м. В технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна № 1504557259101 виконавець не навів площу двох підвальних приміщень, позначених на Плані поверхів (поверх п/д)» реєстраційної справи № 168720, як приміщення № XIX (13,9 кв.м.) та приміщення № XXI (18,8 кв. м). Загальна різниця в площі всіх підвальних приміщень житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , за даними реєстраційної справи № 168720 та даними реєстраційної справи № 1504557259101 становить: 32,7 кв.м + 4,5 кв.м = 37,2 кв.м. Визначена виконавцем в технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна № 1504557259101 загальна площа всіх підвальних приміщень, позначених на плані, як такі, що відносяться до об`єкту нерухомого майна № 1504557259101, становить 576,9 кв. м., що не відповідає фактичній площі всіх підвальних приміщень житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка становить 614,1 кв.м. Об`єкт нерухомого майна № 1504557259101 включає в себе всі підвальні приміщення реєстраційної справи № 168720, що були визнані судом апеляційної інстанції у справі № 592/7293/16 як допоміжні за даними висновку експертизи, а саме: № № II (42,9 кв. м.), III (55,9 кв. м.), V (24,6 кв.м.), VIII (50,7 кв.м.), X (6,4 кв.м.), XI (51,2 кв.м), XIII (24,7 кв.м.), XV (57,1 кв.м.), XVI (43,2 кв.м.), XIX (13,9 кв.м.), XX (17,5 кв.м.), XXI (18,8 кв.м.). Загальна площа цих приміщень становить 406,9 кв. м. Для державної реєстрації об`єкту нерухомого майна № 1504557259101, якому було відкрито окремий розділ у Державному реєстрі речових прав, заявником - [PERSON] було подано недостовірні відомості в частині реальної площі нежитлового приміщення, які за даними технічного паспорту, складеного 14.02.2018 р., в розділі «План будівлі по поверху п/д (підвал)» включає в себе всі приміщення підвалу, у тому числі приміщення XIX площею 13,9 кв. м та приміщення XXI площею 18,8 кв.м. Для державної реєстрації об`єкту нерухомого майна № 1504557259101, якому було відкрито окремий розділ у Державному реєстрі речових прав, заявником - [PERSON] , подано документи: свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] та № [NUMBER] , які були визнанні незаконними та скасовані в частині прав на допоміжні приміщення № № II (42,9 кв. м.), III (55,9 кв. м.), V (24,6 кв.м.), VIII (50,7 кв.м.), X (6,4 кв.м.), XI (51,2 кв.м), XIII (24,7 кв.м.), XV (57,1 кв.м.), XVI (43,2 кв.м.), XIX (13,9 кв.м.), XX (17,5 кв.м.), XXI (18,8 кв.м.), загальна площа яких становить 406,9 кв. м. Документи, на підставі яких державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] 13.03.2018 р. вирішено провести державну реєстрацію права власності на приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] , відкрито окремий розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та сформовано реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна № 1504557259101, не відповідають вимогам закону: технічний паспорт, свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Внаслідок дій [PERSON] у цивільний обіг було незаконно введено об`єкт нерухомого майна, існування якого порушує права [PERSON] , оскільки сформований об`єкт виключає в себе допоміжні приміщення житлового будинку, які на праві спільної сумісної власності належать позивачу. [PERSON] без достатніх правових підстав було незаконно змінено статус приміщень підвалу житлового будинку з «допоміжних приміщень» на «нежитлові приміщення», та здійснено їх державну реєстрацію саме як нежитлових приміщень. Існування у цивільному обігу об`єкту нерухомого майна № 1504557259101, який містить в собі незаконно змінений статус допоміжних приміщень на нежитлові, є незаконним у цілому, а тому підлягає скасуванню державна реєстрація цього об`єкту та підлягають припиненню всі чинні записи щодо права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Позивач не повинен виправляти помилки, пов`язані з державною реєстрацією права власності на нерухоме майно, ні за третьою особою - [PERSON] , ні за чинним власником нерухомого майна - [PERSON] . Скасування державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна № 1504557259101 у цілому та припинення права власності на нього, надасть можливість повернутись сторонам у становище, яке існувало до порушення вимог закону та прав спільної сумісної власності позивача. При цьому особа, яка вважає себе власником частини приміщень підвалу, не віднесених судом до допоміжних приміщень, має законне право заново зареєструвати свої речові права у належний та передбачений законодавством спосіб на решту приміщень підвалу, не порушуючи права спільної сумісної власності позивача на допоміжні приміщення. 20.10.2021\~до суду\~подано додаткові\~пояснення представника\~відповідача,\~відповідно до\~яких факт зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації є встановленим фактом проведення саме будівельних робіт. Відповідно до ст. 9 закону України «Про архітектурну діяльність» (редакція 18.12.2017) Будівництво це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт існуючих об`єктів. Перепланування взагалі не відноситься до будівництва. Об`єкт нерухомого майна утворився саме в результаті проведення будівельних робіт реконструкції двох окремих об`єктів нерухомого майна. Декларація, як правовстановлюючий документ, ніким не оскаржувалась, тому є чинною на момент державної реєстрації прав. Розділ 13 зазначеної декларації регламентує наявність земельної ділянки під забудову, а не зміну чи не зміну розмірів об`єкта будівництва. Реконструкція вбудованих приміщень не виступала за межі фундаментів житлового багатоповерхового будинку. Функціональне використання приміщень до реконструкції і приміщення після реконструкції незмінне - це нежитлові приміщення. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що взагалі не підлягають задоволенню. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав наведених у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] (як власник квартири та голова ОСББ «Престиж - Пушкіна, 22»), [PERSON] позов підтримали. Вважають, що комунікації обслуговують весь будинок, тому не можуть належати одній особі, а повинні належати всім співвласникам. [PERSON] пояснила, що придбала квартиру у будинку, було створено ОСББ «Престиж Пушкіна, 22» на їх звернення ПП «Суми-Капітал» як забудовник не передав необхідну документацію об`єднанню. Будинок потребує обслуговування, системи водопостачання, водовідведення, насосна розташовані у підвалах, право власності на які зареєстровано за відповідачем, у разі виникнення аварійних ситуацій мешканці не можуть потрапити до підвалу. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , TOB «ЮК «Оптима ЛЕКС», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали клопотання про підтримання позову та проведення розгляду справи за їх відсутності. Фактичні обставини,\~встановлені судом. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~24.09.2018\~в цивільній\~справі №\~592/7293/16-ц\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~Виконавчого комітету\~Сумської міської\~ради,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійним\~вимог щодо\~предмета спору\~-\~Об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку «Престиж-Пушкіна,\~22»,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~Публічне акціонерне\~товариство «Дельта\~банк»,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~Приватне підприємство\~«Суми-Капітал»\~про визнання\~незаконним і\~скасування свідоцтва\~про право\~власності,\~витребування майна\~з незаконного\~володіння позов\~ [PERSON] про визнання незаконним і скасування свідоцтва № [NUMBER] , виданого 11.12.2013 реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на підвальне приміщення у першому під`їзді будинку за адресою: [ADDRESS] , площею 309,35 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 237852859101; визнання незаконним і скасування свідоцтва № [NUMBER] , виданого 11.12.2013 р. реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на підвальне приміщення у другому під`їзді будинку за адресою: [ADDRESS] , площею 276,7 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 237929359101; витребування з незаконного володіння [PERSON] нежитлового приміщення, що знаходиться у підвалі будинку за адресою: [ADDRESS] площею 851,555 м.кв., реєстраційний номер нерухомого майна 1504557259101 - залишено без задоволення. Постановою апеляційного суду Сумської області від 06.12.2018 Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2018 скасовано в частині відмови у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання незаконними і скасування свідоцтв № [NUMBER] і № [NUMBER] , виданих 11 грудня 2013 року реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на підвальні приміщення у будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме: на підвальне приміщення площею 309,35 кв.м у першому під`їзді, реєстраційний номер нерухомого майна 237852859101; на підвальне приміщення площею 276,7 кв.м у другому під`їзді, реєстраційний номер нерухомого майна 237929359101, частково задоволено позов в зазначеній частині. Визнано незаконним і скасовано свідоцтво № [NUMBER] , видане 11 грудня 2013 року реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на частину підвальних приміщень у будинку за адресою: [ADDRESS] , що розташовані у першому під`їзді, а саме: підвальне приміщення для комунікацій ІІ (каналізація з рамкою вводу); підвальне приміщення ІІІ (комунікації відсутні, є транзитним); підвальне приміщення для комунікацій V (водопостачання без запірної арматури, електропостачання без щита); підвальне приміщення для комунікацій VІІІ (каналізація, водопостачання із запірною арматурою, електропостачання без щита). Визнано незаконним і скасовано свідоцтво № [NUMBER] , видане 11 грудня 2013 року реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції про право власності [PERSON] на частину підвальних приміщень у будинку за адресою: [ADDRESS] , що розташовані у другому під`їзді, а саме: підвальне приміщення для комунікацій Х (каналізація з рамкою вводу); підвальне приміщення для комунікацій ХІ (каналізація, водопостачання із запірною арматурою, електропостачання без щита); підвальне приміщення для комунікацій ХІІІ (водопостачання без запірної арматури, електропостачання без щита, є транзитним); підвальне приміщення ХV (комунікації відсутні, є транзитним); підвальне приміщення для комунікацій ХVІ (каналізація з рамкою вводу, водопостачання без запірної арматури, є транзитним); підвальне приміщення XІХ (електропостачання зі щитовою); підвальне приміщення для комунікацій ХХ (є транзитним); підвальне приміщення ХХІ (водопостачання, насосна). Постановою від 27.11.2019 Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в даній справі касаційну скаргу\~ [PERSON] залишено без задоволення. Рішення\~Ковпаківського районного суду міста Суми від 24 вересня 2018 року\~у нескасованій після апеляційного перегляду частині та постанову Апеляційного суду Сумської області від 06 грудня 2018 року залишено без змін. Судами встановлено, що 08 грудня 2005 року між Приватним підприємством «Суми-Капітал» (далі ПП «Суми-Капітал») та [PERSON] були укладені договори про пайову участь у будівництві, згідно з умовами яких відповідач, як пайовик, зобов`язалась перерахувати забудовнику багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] кошти для будівництва двох нежитлових підвальних приміщень у цьому будинку загальною проектною площею по 300 кв. м кожне, що мали бути розташовані у першому і другому під`їздах цього житлового будинку. 03 вересня 2013 року між ПП «Суми-Капітал» і [PERSON] були внесені зміни до вказаних вище договорів про пайову участь у будівництві від 08 грудня 2005 року, якими, зокрема, було уточнено площу і розташування підвальних приміщень, а саме: у житловому будинку по [ADDRESS] у першому під`їзді розташоване нежитлове приміщення загальною площею 309,35 кв. м, що знаходиться у підвалі в частині топкової 1-го поверху; у другому під`їзді цього ж будинку розташоване нежитлове приміщення загальною площею 276,7 кв. м, що знаходиться у підвалі в частині топкової 1-го поверху. Того ж дня ПП «Суми-Капітал» і [PERSON] підписали два акта прийому-передачі вказаних вище нежитлових приміщень підвалу з частини топкової першого поверху житлового будинку [ADDRESS] , а саме: нежитлові приміщення підвалу у першому під`їзді площею 309,35 кв. м та у другому під`їзді площею 276,7 кв. м, що були введені в експлуатацію згідно з Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області 14 грудня 2012 року за № СМ 14312505265. 05 серпня 2013 року на нежитлові приміщення підвалу загальною площею 309,35 кв. м та загальною площею 276,7 кв. м, як на окремі об`єкти нерухомого майна, Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» були виготовлені технічні паспорти. 11 грудня 2013 року державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 8900145 та за № 8897139, згідно з якими за [PERSON] була проведена державна реєстрація права власності на підвальні приміщення житлового будинку [ADDRESS] , розташовані у першому під`їзді загальною площею 309,35 кв. м та у другому під`їзді загальною площею 276,7 кв. м. 11 грудня 2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] стосовно підвального приміщення у першому під`їзді загальною площею 309,35 кв. м та свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] стосовно підвального приміщення у другому під`їзді загальною площею 276,7 кв. м, розташованих у житловому будинку [ADDRESS] . Крім того, під час розгляду справи № 592/7293/16-ц у суді першої інстанції 05 березня 2018 року [PERSON] звернулася до державного реєстратора Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку [ADDRESS] , загальною площею 581,55 кв. м. До вказаної вище заяви про реєстрацію права власності [PERSON] додала Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 22 лютого 2018 року № СМ141180530085 та технічний паспорт на нежитлові приміщення, які розташовані у житловому будинку [ADDRESS] , загальною площею 581,55 кв. м, з яких встановлено, що 13 лютого 2018 року вона здійснила реконструкцію без зміни розмірів належних їй підвальних приміщень у вказаному житловому будинку, а саме: підвальних приміщень у першому під`їзді загальною площею 309,35 кв. м та у другому під`їзді загальною площею 276,7 кв. м. 13 березня 2018 року державний реєстратор провів державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за відповідачем [PERSON] і того ж дня право власності на нежитлові приміщення, що розташовані у житловому будинку [ADDRESS] загальною площею 581,55 кв. м, було зареєстровано на її ім`я в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. [PERSON] на підставі укладеного з ПП «Суми Капітал» договору купівлі-продажу від 22 серпня 2013 року є власником квартири [ADDRESS] , тобто, у першому під`їзді цього будинку. Треті особи у цій справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, окрім ОСББ «Престиж-Пушкіна, 22», також є власниками квартир у житловому будинку [ADDRESS] . З висновку проведеної у даній справі судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 17.05.2018 № 497/498/499/500 встановлено, що частина підвальних приміщень, розташованих у першому під`їзді будинку за адресою: [ADDRESS] (приміщення І-ІХ) та приміщення, що розташовані у другому під`їзді цього ж будинку (приміщення Х-ХІ), відносяться до допоміжних приміщень, так як їх використання пов`язане з технічною експлуатацією житлового будинку та з транзитом до рамок вводу інженерних комунікацій, запірної арматури та електрощитової. Крім того, згідно з висновком експертизи підвальні приміщення у першому і другому під`їздах житлового будинку, а саме: приміщення з позначкою І, ІV, VІ, VІІ, ІХ, ХІІ, ХІV, ХVІІ та ХVІІІ експертом віднесено до нежитлових, тобто, вони можуть бути самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Станом на дату складання висновку ринкова вартість підвального приміщення у першому під`їзді будинку площею 309,35 кв. м складає 1 789 450 грн, а ринкова вартість підвального приміщення у другому під`їзді будинку площею 276,7 кв. м складає 1 600 600 грн. Апеляційним судом з висновку проведеної у цій справі судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 17.05.2018 № 497/498/499/500 встановлено, що частина підвальних приміщень, розташованих у першому під`їзді будинку за адресою: [ADDRESS] (приміщення І-ІХ) та приміщення, що розташовані у другому під`їзді цього ж будинку (приміщення Х-ХІ), відносяться до допоміжних приміщень, так як їх використання пов`язане з технічною експлуатацією житлового будинку та з транзитом до рамок вводу інженерних комунікацій, запірної арматури та електрощитової. Крім того, згідно з висновком експертизи підвальні приміщення у першому і другому під`їздах житлового будинку, а саме: приміщення з позначкою І, ІV, VІ, VІІ, ІХ, ХІІ, ХІV, ХVІІ та ХVІІІ експертом віднесено до нежитлових, тобто, вони можуть бути самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Тобто, [PERSON] незаконно оформила право власності на частину підвальних приміщень, які є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку і належать на праві спільної сумісної власності власникам квартир у будинку, визнав недійсними та скасував свідоцтва про право власності відповідача на зазначені вище допоміжні приміщення, в цій частині. Як зазначено в рішенні Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2018 року по справі № 592/7293/16: «Так, не визнаючи позов, представник відповідача ( [PERSON] ) надав суду Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 116764523 від 13.03.2018. З Витягу та матеріалів реєстраційної справи вбачається, що 05.03.2018 державним реєстратором Іщенко-Амбарцумян Л.В. Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської обл. проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 1504557259101 на приміщення, нежитлові, загальною площею (кв.м.): 581,55, опис: нежитлові приміщення в житловому будинку з частин топкових 1-го пов. під`їздів (А-9) за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 25204648. Підстава виникнення права власності - Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) від 22.02.2018. Реконструкція здійснена без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані. Проте доказів, які б свідчили про зміну внаслідок реконструкції функціонального призначення допоміжних приміщень, що розташовані у підвальному приміщенні спірного будинку, які вказав експерт у Висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 497/498/499/500 від 17.05.2018, представником відповідача [PERSON] не надано, а тому слід дійти висновку, що фактично відбулася лише зміна відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно». Судом у даній справі встановлено, що об`єкт нерухомого майна № 1504557259101 включає в себе всі приміщення реєстраційної справи № 168720, що були визнані судом апеляційної інстанції у справі № 592/7293/16 як допоміжні за даними висновку експертизи, а саме: № № II (42,9 кв. м.), III (55,9 кв. м.), V (24,6 кв.м.), VIII (50,7 кв.м.), X (6,4 кв.м.), XI (51,2 кв.м), XIII (24,7 кв.м.), XV (57,1 кв.м.), XVI (43,2 кв.м.), XIX (13,9 кв.м.), XX (17,5 кв.м.), XXI (18,8 кв.м.). Загальна площа цих приміщень становить 406,9 кв. м. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми у цивільній справі № 592/7293/16 заяву про забезпечення позову [PERSON] задоволено. До набранням рішенням суду у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: ОСББ «Престиж-Пушкіна, 22», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватне підприємство «Суми-Капітал» про визнання незаконними і скасування свідоцтв про право власності на підвальні приміщення, витребування майна з незаконного володіння заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення у житловому будинку з частин топкових першого поверху під`їздів (А-9) загальною площею 581,55 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 154557259101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] . Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 40866810 від 27.04.2018 державний реєстратор прав на нерухоме майно Божок Ольга Миколаївна, Центр надання адміністративних послуг у м. Суми провела державну реєстрацію обтяження, заборона вчинення реєстраційних дій на нежитлове приміщення, що розташований [ADDRESS] , за суб`єктом: Ковпаківський районний суд м. Суми. Згідно договору дарування нежитлового приміщення від 24.07.2019 [PERSON] передала безоплатно, як дарунок, у приватну особисту власність нежитлові приміщення загальною площею 581,55 кв.м. (нежитлові приміщення в житловому будинку з частин топкових 1-го пов. Під`їздів А-9, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) [PERSON] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1504557259101. Даний договір посвідчений 24.07.2019 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.07.2019 № 47921802 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., як державним реєстратором прав на нерухоме майно, була проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] на нежитлові приміщення загальною площею 581,55 кв.м в житловому будинку з частин топкових 1-го пов. під`їздів (А-9) за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1504557259101, не зважаючи на те, що станом на 28.10.2021 чинна заборона вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення у житловому будинку з частин топкових першого поверху під`їздів (А-9) загальною площею 581,55 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підстава для державної реєстрації ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми 592/7293/16 від 25.04.2018. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 5, ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі Chahal v. the United Kingdom (заява №22414/93, рішення від 15 листопада 1996 року, п. 145) вказав, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань (див. рішення у справі Vilvarajah and Others v. the United Kingdom; заяви №№13163/87, 13164/87, 13165/87, 13447/87, 13448/87 52854/99, п. 122, від 30 жовтня 1991 року). Також ЄСПЛ неодноразово зазначав (справа Afanasyev v. Ukraine, заява №38722/02, рішення від 5 квітня 2005 року, п. 75), що стаття 13 Конвенції гарантує доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча держави-учасники мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (див. рішення у справі Aydin v. Turkey від 25 вересня 1997 року п. 103 та рішення у справі Kaya v. Turkey від 19 лютого 1998 року, п. 106). Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку, регулюють Закони України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до частин першої та другої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Право спільної сумісної власності не передбачає визначення часток співвласників у праві спільної власності, на відміну від\~права спільної часткової власності, учасник якої наділений правом вимагати виділення йому в натурі частини майна у володіння та користування (частини друга четверта статті 358 ЦК України), а також самостійно розпоряджатися своєю часткою (стаття 361 ЦК України). Проте співвласники майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, не тільки володіють та користуються, але й розпоряджаються таким майном за спільною згодою. Принцип та порядок визначення часток внесків і платежів співвласників на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна встановлений статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно з якою частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Отже, багатоквартирний будинок є житловим будинком, будівлею, призначеною для постійного в ній проживання. Співвідношення площі житлових приміщень (квартир) у багатоквартирному будинку та площі нежитлових приміщень у ньому зумовлене особливостями розміщення нежитлових приміщень у житловому будинку, тобто за загальним правилом є об`єктивним фактором. Відповідно до статті 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов та порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна, а також припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласників. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Перший протокол) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а також право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Відповідно до частини першої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Непорушність права власності закріплено і у статті 321 Цивільного кодексу України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина друга статті 382 ЦК України визначає правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування житлового будинку у дво- або багатоквартирному будинку. Зокрема, за власниками квартир у таких будинках на праві спільної сумісної власності закріплюються приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше ніж одну квартиру. Ця норма спрямована на встановлення порядку користування мешканцями квартир зазначеними приміщеннями та обладнанням. Усі вказані об`єкти становлять єдине ціле з квартирами і житловим будинком, призначені вони для постійного обслуговування і забезпечення відповідної експлуатації всього будинку. В той же час законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежитлового приміщення. Конституційний Суд України в Рішенні від 02.03.2004 у справі № 4-рп/2004 за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2\~статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей\~1,\~10\~цього\~Закону\~(справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначив, що, аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, тощо), необхідно виходити з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у\~Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Також у\~Рішенні від\~09\~листопада 2011\~року у\~справі №\~14-рп/2011\~за конституційним\~зверненням громадянина\~ [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пункту 2\~статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення. Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво- або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку. Нежилі приміщення, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя\~статті 4 Житлового кодексу Української РСР) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає. Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц (провадження № 14-363цс19). За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). За змістом ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В силу ч. 1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Із положень ч. 1 ст. 391 ЦК України слідує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що частина нежитлових приміщень, право власності на які було зареєстровано за відповідачем, належить до допоміжних приміщень, призначених для обслуговування житлового будинку, то такі приміщення відносяться до спільної сумісної власності співвласників цього будинку. Відповідно пп. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно ч. 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції Закону № 340-ІХ від 05.12.2019, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в ред. Закону № 340-ІХ від 05.12.2019, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з викладеним, разом з витребуванням майна з незаконного володіння Відповідача, також підлягає скасуванню і державна реєстрація права власності на це майно за Відповідачем, з одночасним припиненням речових прав на нерухоме майно. Таким чином позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо ненадання судом оцінки кожному аргументу сторін, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати. Пунктом 12 статті 2 ЦПК України встановлено, що одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 10510 грн. 00 коп.

Outcome: approved