Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, із залученням третьої особи, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером № 2692, вчинений 28.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення кредитних коштів за кредитним договором №1-5МЮ/2008, укладеним між Банком і [PERSON] та забезпеченим договором іпотеки 1-5МЮ/2008/2. В обгрунтування позовних вимог вказує, що виконавчий напис № 2692 від 28.03.2017р. про стягнення з неї кредитних коштів, здійснено з порушенням чинного законодавства, судової практики та правової позиції Верховного Суду України, оскільки вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не є безспірними, виконавчий напис було здійснено в той час, як існувало рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 15.01.2010р. у справі №2-50/10, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, коли стягувач скористався правом на судовий захист та реалізував через суд вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначивши також, що вона була позбавлена можливості добровільно виконати зобов'язання за кредитним договором протягом 30-ти днів, посилаючись на порушення відповідачем п.6 ч.2 ст.27 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Окрім того, позивач заперечує щодо розміру суми заборгованості на яку вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, представник позивача адвокат [PERSON] подав до суду письмову заяву, якою просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав повністю, зазначивши в заяві, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3-х років, при безспірності заборгованості та обгрунтованості суми стягнення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, не просили відкласти розгляд справи, причини неявки банк суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила письмові заяви про розгляд справи без її участі, позов вважає таким, що задоволенню не підлягає, посилаючись на те, що позивач не наводить в позові жодних доказів відсутності або зменшення боргу, здійснення нею мір до погашення боргу відповідачеві, а відтак вважає, що нотаріусом дотримано вимоги діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису. Вказала, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому про будь-які спори, непорозуміння з боржником щодо розміру заборгованості за даним кредитним договором, про винесені судові рішення кредитор її не повідомляв, а присутність при цьому боржника не передбачена законодавством, що їй були подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Також посилається на висновок науково-правової експертизи, зокрема, з питання визначення нотаріусом безспірності заборгованості, виконаного Інститутом держави і права ім. В.М.Корецького НАНУ №126/581 від 12.12.2016р. Проте, будь-яких доказів, подання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника нотаріусом до суду надано не було. Враховуючи неявку в судове засідання представників відповідачів, належним чином повідомлених, враховуючи, що від представника банку не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що 3/особа у заявах просила справу слухати за її відсутності, а представник позивача у письмовій заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, надані суду позивачем, її представником та третьою особою, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 31.01.2008р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», як позикодавцем, та [PERSON], як позичальником, укладено кредитну угоду № 5МЮ/2008, а також 31.01.2008р. між ними укладено договір іпотеки, який зареєстровано в державному реєстрі за №224 та посвідчено приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], за яким [PERSON] надала в іпотеку ЗАТ КБ «Приватбанк» належне їй на підставі Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Доманівської селищної ради 27.12.2007р. на підставі рішення від 28.11.2007р. за р.№269, - нежиле приміщення магазин, загальною площею 69,3кв.м., розташований за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, смт.Доманівка, вул.Польова, буд.13/1а, з накладенням заборони на його відчуження, зареєстрованої в реєстрі за №10. Вказаний іпотечний договір за реєстровим номером №224 від 31.01.2008 р. укладений у якості забезпечення вимог Іпотекодержателя ЗАТ КБ «Приватбанк» за кредитною угодою від 31.01.2008 р. №5МЮ/2008, укладеною між іпотекодержателем ЗАТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою [PERSON] (ІН [NUMBER]) за умовами якого остання зобов'язана Іпотекодержателю у термін до 31.01.2018 р. повернути кредит у сумі 10 000,00 (десять тисяч дол. США 00 центів); сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних; та пені. Відповідно до кредитної угоди № 5МЮ/2008 від 31.01.2008р., укладеної між ЗАТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою підприємцем [PERSON], банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 10000,00 дол. США з 31.01.2008р. по 31.01.2018 р. із встановленням процентної ставки за користування 15 % річних, та у разі порушення строків сплати кредиту і відсотків за користування кредитом, розмір відсотків збільшується до 32% (п.4.1, п.4.3). Позичальник [PERSON] грошові кошти своєчасно не сплачувала, у зв'язку з чим ЗАТ КБ ПриватБанк звертався до місцевого суду та рішенням Доманівського райсуду Миколаївської області від 15.01.2010 р. по справі 2-50/2010 р., яке набрало законної сили і є обов'язковим в частині встановлення певних обставин між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], позовні вимоги ЗАТ КБ "Приватбанк" щодо звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, повного дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором №1-5/МЮ/2008 від 31.01.2008 р. були задоволені повністю та звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення-магазин загальною площею 69,3кв.м., по вул. Польова, 13/1а, належний [PERSON]; також вилучено передане в заставу майно: телевізор Самсунг, на який звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості. Окрім того, ПАТ КБ ПриватБанк 28.03.2017р. звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з вимогою про вчинення виконавчого напису у відповідності до вимог кредитного договору №5МЮ/2008 від 31.01.2008р. В той же день, 28.03.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, реєстровий №2692, за яким на користь ПАТ КБ ПриватБанк стягнута з [PERSON] заборгованість в сумі 1.384.709,86 грн. за Кредитним договором № 5МЮ/2008 від 31.01.2008р., з яких: залишок заборгованості за кредитом- 8 870,65 дол. США; залишку заборгованості за відсотками - 20 128,06 дол. США; комісія- 370,49 дол. США; пеня- 19 072,13 дол. США; штраф- 2422,07 дол.США, а всього: 50863,40 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.02.2017 р. (1дол.США =27,16511грн.) становить 1.381.709,86 грн. Також, стягнуто суму розміру плати за вчинення виконавчого напису - 3 000,00 грн. Даний виконавчий напис пред'явлено до примусового виконання, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження №53967311 від 18.05.2017 року. В межах виконання даного виконавчого напису державним виконавцем винесено постанову про примусове виконання в/напису №2692 виданого 28.03.2017 року. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані укладеними між сторонами договорами, Законом України Про нотаріат та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.ст.11, 525, 629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.88 ЗУ Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність (основна вимога) заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; відповідно до ст. 87 цього Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та відповідно до п.1 цієї постанови, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. При цьому позивач зазначає про те, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не був врахований спір між позивачем та відповідачем по справі, та не взято до уваги рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Доказів, які б підтверджували безспірність вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» визначених у виконавчому написі №2692 від 28.03.2017р. в сумі 1.384.709,86грн. в рахунок погашення якої було звернено стягнення на іпотечне і заставне майно до суду надано не було, ні відповідачем, ні нотаріусом. Відповідно до ч.1 ст.55 ЗУ Про нотаріат у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідач не надав до суду доказів, як відправлення, так і одержання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень за вказаним кредитним договором. Таким чином, виконавчий напис № 2692 від 28.03.2017р. вчинений із порушенням вимог ч.1 ст.88 ЗУ Про нотаріат, а також без ураховання рішення місцевого суду. З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2017 р. відповідачем на ім'я позивача було надіслано письмову вимогу про усунення порушень за вказаним кредитним договором про повернення суми боргу у розмірі 50872,60доларів США, що за курсом НБУ на 14.02.2017р. складає 1.381.959,77грн. Також вбачається, що 28 березня 2017р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], яка у цей же день вчинила виконавчий напис щодо стягнення вказаної суми заборгованості, а також - 3000,00грн. витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису. При цьому, до виконавчого напису долучена Письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № 5МЮ/2008 від 31.01.2008 р., підписана представником банку 03.03.2017р., з долученням поштової квитанції на відправлення цінного листа [PERSON] - 14.03.2017р. о 17:50:14, з описом вкладення до цінного листа, а 28 березня 2017р. відповідач вже звернувся до нотаріуса, хоча така вимога повинна бути направлена боржникові не менш, ніж за 30 днів до звернення кредитора до нотаріуса за виконавчим написом; до того ж банком не надано нотаріусу доказів вручення [PERSON] письмової вимоги про необхідність сплати заборгованості. У відповідності до ст.87 ЗУ Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, згідно з п.4 якого, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки рішенням суду позов Банку було повністю задоволено до боржника, а тому при вчиненні виконавчого напису від 28 березня 2017р. у приватного нотаріуса [PERSON] були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором, а відтак, вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ЗУ Про нотаріат та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Окрім того, при вчиненні оспорюваної нотаріальної дії, приватний нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172 в редакції від 10.12.2014 р. на підставі Постанови КМУ №662 від 26.11.2014р. Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та на даний час з Переліку виключено кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, оскільки на той час дію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., було зупинено на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 р., на розгляді у якому перебувала справа на той час, та лише на даний час, а саме 01.11.2017р. було прийнято рішення: ухвала колегії суддів Вищого адміністративного суду України, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. Відповідно до вимог ст.50 ЗУ Про нотаріат нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Отже, нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити. Також, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 640,00грн. судового збору, сплата яких підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved