Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.09.2007. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.09.2007 [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що позичальник дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбаченим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 договору, боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», за незгодою зі зміною Правил або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2..3 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. У порушення діючого законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав в повній мірі, у зв'язку з чим банк має право вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 20.02.2019 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 15246,13 грн., яка складається з наступного: 6944,20 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2790,02 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 3797,81 грн. нарахована пеня за прострочене зобовязання; 750,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6.Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована складова); 714,10 грн. - штраф ( процентна складова). \~Ухвалою Козятинського\~міськрайонного суду\~Вінницької області\~від 09.04.2019\~провадження по\~вищевказаній цивільній\~справі відкрито\~та розгляд\~справи призначено\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження,\~без виклику\~сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Позивач в позовній заяві зазначив про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в установлений судом строк не подав заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження . Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. \~\~\~\~\~\~ Згідно ст.81\~ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. \~\~\~\~ Згідно ст..264\~ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору до укладеного договору № б/н від 11.09.2007 [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг , де зазначено, що позичальник дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбаченим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту щомісячно. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.. 549\~ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема , неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1ст.611 ЦК України). Відповідно до п.2 ст.549\~ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання. Враховуючи, що норма, яка встановлює таке положення , не є диспозитивною, тобто сторони не в змозі змінити її положення та встановити у договорі штраф у вигляді твердої суми або в кратному відношенні до суми зобов'язання суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення фіксованої частини штрафу в сумі 250.00 грн. та процентної складової в сумі 714,10 грн. не підлягає задоволенню. Відповідно до статті 549\~ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61\~Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів\~\~по будь-якому з грошових зобовязань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається, як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав в повні мірі. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054\~ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~\~ст. ст. 536 ЦК України., за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами ст. 536 ЦК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню та стягненню підлягає заборгованість станом на 20.02.2019 в сумі 14\~282,03 грн., яка складається з наступного : 6944,20 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2790,02 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 3797,81 грн. нарахована пеня за прострочене зобовязання; 750,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду. На підставі наведеного та

Outcome: partial