Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з неї борг у сумі 32 305,07 грн., який утворився внаслідок невиконання зобов'язань за укладеним 28.10.2011 року з ПАТ "Акцент-Банк" кредитним договором. Сума боргу складає 32 305,07 грн., з яких: 9783,91 грн. - заборгованість за кредитом; 16969,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;3536,98 грн. - заборгованість за пенею та комісією;а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1514,53 грн. - штраф (процентна складова). Крім цього позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 323,05 грн. Представник позивача, в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була сповіщена в установленому законом порядку за зареєстрованою адресою місця проживання, що надана за відомостями адресно - довідкового підрозділу, а тому в силу положень визначених ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається такою, що повідомлена належним чином. Клопотання про поважність причин неявки в судове засідання чи розгляд справи за її відсутності - суду не надала. Враховуючи те, що представник позивача скористався своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, та надав згоду на заочний розгляд справи судом, а відповідачка повідомлена належним чином не з'явилась в судове засідання, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у порядку визначеному ст.ст.224-226 ЦПК України здійснюючи заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, давши оцінку усім зібраним у справі доказам, дійшов висновку про таке: 28.10.2011 року між ПАТ "Акцент-Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого остання одержала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїми підписами підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір. Пункт 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає обов'язок клієнта погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 8.6 кредитного договору передбачено, що при порушені строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань більше ніж на 20 днів - позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У порушення вимог Закону та умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, тому станом на 25.06.2015 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 32 305,07 грн., з яких: 9783,91 грн. - заборгованість за кредитом; 16969,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;3536,98 грн. - заборгованість за пенею та комісією;500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1514,53 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, в тому числі і з договору. А в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета даного спору, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належаними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому суд дійшов до переконання, що порушені права позивача підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на положеннях закону, а відтак підлягають до повного задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 509, 510, 526, 527, 530, 532 ЦК України,

Outcome: approved