Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Лознянської сільської ради Хмільницького району та [PERSON] про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 13.08.2016 року помер її батько [PERSON], який проживав в [INFO], після смерті якого у позивача виникло право на спадкування земельної ділянки площею 1.7474 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лознянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Однак, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини, вона отримала відмову через недоведеність факту родинних відносин із померлим [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження позивача серії І-АМ №317195 від 01.09.1972 р. немає запису про батька. Мати позивача, починаючи з 1946 року проживала разом із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, вела спільне господарство, під час їх спільного проживання народилась [PERSON] [PERSON] останньої офіційно уклала шлюб із [PERSON] лише 17.09.1952 року під час якого народився відповідач [PERSON], який спадщину після смерті батька не прийняв та на неї не претендує. Однак, позивач будучи спадкоємцем після смерті [PERSON], не може реалізувати своє право на спадщину, а тому вимушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач у судовому засіданні 23.03.2017 року позовні вимоги підтримала, при цьому посилаючись на обставини, що зазначені в позові та просила їх задовольнити В подальшому просила розгляд справи проводити у її відсутності. Представник Лознянської сільської ради в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судовому засідання 23.03.2017 року позовні вимоги визнав та пояснив, що позивач являється його рідною сестрою, яка народилась під час спільного проживання їх батьків, які шлюб зареєстрували лише у 1952 році. А тому вона являється спадкоємцем майна померлого батька, він спадщину не приймав та на її прийняття не претендує.Зазначив, що позивач до дня смерті батька його доглядала, лікувала, а в подальшому похоронила. Подальший розгляд справи просив проводити у його відсутність. Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що [PERSON] проживав в незареєстрованому шлюбі з матір"ю позивача, вели спільне господарство, [PERSON] визнавав своєю дочкою позивача. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 13.08.2016р. в с. Воронівці Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 353697, виданим виконкомом Уланівської сільською радою Хмільницького району Вінницької області 15.08.2016 року. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1.7474га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лознянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН від 16 жовтня 2003 року. Разом з тим із матеріалів справи слідує, що позивач не може прийняти спадщини, оскільки недоведеним є факт батьківства, оскільки спадкодавець на момент народження [PERSON] не перебував у зареєстрованому шлюбі із матір'ю позивача [PERSON], хоча вони вели спільне господарство та проживали однією сім'єю. Шлюб вони уклали лише 17.09.1952 року., що підтверджується поясненнями відповідача та допитаних свідків. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Судук України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при розгляді справ про встановлення батьківствапри розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС , беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Таким чином. в судовому засіданні належними та допустими доказами доведено, що [PERSON] являється дочкою померлого 13.08.2016 року [PERSON]. Крім того, як убачається з довідки Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 560 від 02.03.2017 року на момент смерті [PERSON] проживав разом із позивачем за місцем її проживання в [INFO], вона здійснювала за ним догляд, а після смерті провела поховання. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається з відповідді державного нотаріуса, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, отже, позивач від спадщини не відмовлялась. Таким чином суд вважає , що позивач в силу вимог закону є такою, що прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки, спадкодавець був власником земельної ділянки та його право власності не припинилося, тому суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем [PERSON]

Outcome: approved