Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку, зазначивши, що [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 3,8038 га, яка розташована за межами населеного пункту Топилівської сільської ради Чигиринського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 622795 від 16.03.2010 року. 09 грудня 2015 року [PERSON] померла. Позивачі, будучи спадкоємцями майна померлої [PERSON] відповідно до заповіту, просять визнати за ними право власності на 1/3 частку вищевказаної земельної ділянки кожному, оскільки нотаріус відмовила їм в оформленні спадкового майна і рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в зв"язку із втратою оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Представник позивачів в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за позивачами право власності на 1/3 частку вказаної земельної ділянки кожному, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, пояснивши, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, де [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна померлої та в установлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], але оскільки правовстановлюючі документи на дане спадкове майно відсутні нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину та рекомендувала звернутися до суду. Тому представник позивачів просить суд визнати за позивачами право власності на 1/3 частку вказаної земельної ділянки кожному. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що 09 грудня 2015 року відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 267063 від 11.12.2015 року, померла [PERSON]. [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 3,8038 га, кадастровий номер 7125487000:01:002:0566, розташованої за межами населеного пункту Топилівської сільської ради Чигиринського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 622795, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011079800782 від 16 березня 2010 року, що вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 29-28-0.3-104/2-17 від 27.01.2017 року та копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 622795. Оригінал даного Державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено, про що свідчить оголошення з цього приводу в газеті "Чигиринські вісті" № 6 (12744) від 11.02.2017 року. Згідно даних приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] № 88/02-14 від 16.02.2017 року, після померлої 09 грудня 2015 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори зверталися [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Спадкоємицями майна [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до заповіту від 22 травня 2008 року, посвідченого секретарем Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, який на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON], № 65/02-31 від 06.02.2016 року, гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,80 га в адмінмежах Топилівської сільської ради Чигиринського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 622795, після смерті [PERSON] Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, є підстави для визнання за кожним позивачем права власності на 1/3 частки земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] Поскільки представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON]не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачами право власності на 1/3 частку вищевказаної земельної ділянки кожному. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1217, ч.1 ст. 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved