Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивачі 23.11.2018 року звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просили зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 серпня 2010 року про стягнення аліментів з розміру по 1/4 частини з кожного з усіх видів доходів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] обласного будинку дитини, до половини визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позов мотивований тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19.08.2010 року вони позбавлені батьківських прав та з них стягнуто аліменти на утримання малолітнього [PERSON], 08 грудня 2009 року в розмірі по 1/4 частині всіх видів доходів з кожного. 05 березня 2012 року у них народилась дитина [PERSON]. Зазначили, що оскільки кошти ними отримуються на тимчасових сезонних роботах, та у зв'язку з народженням другої дитини, не мають змоги сплачувати аліменти у визначеному рішенням розмірі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2018 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2018 року суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 11 січня 2019 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2019 року замінено неналежного відповідача [PERSON] обласний будинок дитини для дітей уражених ЦНС (вірне найменування - [PERSON] заклад «[PERSON] обласний будинок дитини» [PERSON] обласної ради) на належного - [PERSON] заклад [PERSON] обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат», підготовче засідання відкладено на 04 лютого 2019 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Заяви, клопотання. 19.03.2019 року від відповідача [PERSON] заклад [PERSON] обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, заперечень на позов не мають. В судовому засіданні позивачі повністю підтримали позов, пояснили, що вони сплачують аліменти, але через народження ще однієї дитини та відсутністю заробітку розмір, що нараховується за рішенням суду ставить їх у надмірно важкий матеріальний стан, внаслідок чого вони не можуть у достатньому та необхідному розмірі забезпечувати гармонійний розвиток другої дитини. Представник відповідача виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради, вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивачі одні з небагатьох осіб, які сплачують аліменти, дитина перебуває на повному державному забезпеченні. Суд, заслухав вступне слово учасників судового розгляду, дослідив письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 серпня 2010 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]; стягнуто з [PERSON], [PERSON] аліменти в розмірі по 1/4 частині з кожного з усіх видів доходів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] обласного Будинку дитини, де перебуває дитина, починаючи з 28.07.2010 року і до повноліття дитини (арк. справи 11-12). Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 10.11.2010 року відкрито виконавче провадження №22479190 з примусового виконання виконавчого листа №2-2746 виданого 01.09.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь Обласного Будинку дитини для дітей з ураженням ЦНС на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини, починаючи з 28.07.2010 р.(арк. справи 13). Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 10.11.2010 року відкрито виконавче провадження №22481500 з примусового виконання виконавчого листа №2-2746 виданого 01.09.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь Обласного Будинку дитини для дітей з ураженням ЦНС на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини, починаючи з 28.07.2010 р.(арк. справи 14). Згідно довідки №929 від 06.12.2018 р. КЗ "[PERSON] обласний Будинок дитини" ХОР, [PERSON], [INFO], у вказаному закладі не перебуває; був переведений 17 грудня 2013 року до Цюрупинського дитячого будинку-інтернат на підставі путівки Департаменту соціального захисту населення [PERSON] облдержадміністрації від 11.12.2013 р. №269 (арк. справи 29). [PERSON], [INFO] є дитиною, позбавленою батьківського піклування, перебуває в комунальному закладі [PERSON] обласної ради "Олешківський дитячий будинок-інтернат" на повному державному утриманні з 17 грудня 2013 року (наказ №338 від 17 грудня 2013 року), що підтверджено довідкою №1028 від 17.12.2018 р. (арк. справи 40). На час розгляду справи в суді аліменти стягуються на користь [PERSON] закладу [PERSON] обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат», в якому перебуває малолітній [PERSON], що визнано сторонами, не є спірним по справі. Згідно довідок-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №32041 від 28.09.2018 р., №32039 від 28.09.2018 р. Дніпровського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області, борг [PERSON], [PERSON] станом на 01.10.2018 року відсутній (арк. справи 15-16). Позивачі є батьками малолітньої [PERSON], яка народилась 05 березня 2012 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КГ №139352 від 15.03.2012 р. (арк. справи 20). Згідно довідки №1901 від 01.10.2018 р. виданої Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради м. Херсона, за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Колодязна, буд. 26 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк. справи 10). [PERSON] навчається у [PERSON] загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №32 [PERSON] міської ради у 1-Г класі, що підтверджено довідкою №168 від 22.11.2018 р. (арк. справи 20а). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, [PERSON] за період з 1 кварталу 2012 року по 3 квартал 2018 року отримувала соціальні виплати з УПСЗН Дніпровської районної у м. Херсоні ради, зокрема за період з лютого 2012 року по січень 2015 року, що підтверджено відповідними відомостями №91/б/21-22-51-18-02-08 від 15.01.2019 р. (арк. справи 52). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, [PERSON] за період з 2 кварталу 2018 р. по 3 квартал 2018 р. доходів не отримував, що підтверджено відповідними відомостями №91/б/21-22-51-18-02-08 від 15.01.2019 р. (арк. справи 53). Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України та повязані з обовязком осіб, що позбавлені батьківських прав утримувати дитину. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням або погіршенням матеріального становища платника аліментів він може подати до суду заяву про збільшення або зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює, позивач [PERSON] зареєстрований як приватний підприємець, задекларована сума доходу якого для нарахування у 2018 році єдиного внеску вказана як 3723,00 грн. щомісячно. При цьому сума чистого доходу (прибутку) в декларації відсутня. За даними ДФС за 2-3 квартал 2018 року сума дохода підприємця «0». Позивачі мають на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка навчається в школі. На підставі досліджений доказів, суд приходить до висновку, що сімейний та майновий стан платників аліментів змінився з часу ухвалення судового рішення про стягнення з них аліментів. Суд розцінює клопотання [PERSON] закладу [PERSON] обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» № 207 від 14.03.2019 року, що надійшло до суду 19.03.2019 р. про «відсутність заперечень або оскаржень стосовно позову», як визнання позову, в тому числі і як заяву-згоду одержувача аліментів на отримання аліментів у твердій грошовій одиниці, що дорівнюється 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, тобто такою що відповідає приписам ч.1 ст. 184 СК України. Суд вважає, що визнання позову відповідачами не порушує прав малолітнього, оскільки розмір аліментів до якого позивачі просять зменшити відповідає вимогам відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину, визначеному абзацем другим частини другої статті 182 СК України. Таким чином, суд на підставі досліджених в судовому засіданні належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, з урахуванням фактичного визнання стягувачем аліментів на підставі наданого йому п.1 ч.2 ст. 43 ЦПК України процесуального права, яке не суперечить інтересам інших осіб, оскільки права дитини, яка знаходиться на повному державному забезпеченні суттєво не змінюються, суд дійшов до висновку про задоволення позову. Вимог про відшкодування судових витрат позивачам не заявлено. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд вважає необхідним після набрання цим рішенням законної сили, виконавчі листи, видані на виконання рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 19.08.2010 року про стягнення аліментів з позивачів в розмірі 1/4 з усіх видів доходів щомісячно підлягають відкликанню з виконання після їх повного виконання включно до дати набрання законної сили цим рішенням. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 28 березня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved