Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, який був уточнений. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 28.04.1984 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Шлюбний договір або інші правочини про поділ майна між ними не укладались. У період шлюбу, та спільного проживання однією сім`єю, сторонами було нажито наступне майно: нежитлові приміщення - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами сільськогосподарського призначення розташованих за адресою: [ADDRESS] , який складається із наступних будівель та споруд: А-1 сільськогосподарська будівля бригадний дім, а-1 - прибудова, Б-1 сільськогосподарська будівля склад, Б-1 сільськогосподарська будівля склад, В-1 сільськогосподарська будівля токарний цех, Г-1 сільськогосподарська будівля комора для запчастин, Г-1 сільськогосподарська будівля комора для запчастин, Д-1 сільськогосподарська будівля гараж, З-1 сільськогосподарська будівля будинок охорони, Ж-1 вбиральня, Н-1 сільськогосподарська будівля заправка, Е-1 сільськогосподарська будівля ПТО, П-1 погріб, П-1 шийка погрібу, К-1 сільськогосподарська будівля, №1, №2, №4, №5 - навіс, №3 басейн, № 6 паркан, №7, №8 - ворота, № 9 оглядова яма, №10, №11, №12, №13, №14, №15 - ємкість, №16 трансформаторна підстанція, І-замощення, ІІ-замощення загальною вартістю 78803,00 грн. У зв`язку з чим, позивачка просить виділити та визнати право власності за [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на нежитлові приміщення - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами сільськогосподарського призначення, розташованих за адресою: [ADDRESS] , який складається із наступних будівель та споруд: А-1 сільськогосподарська будівля бригадний дім, а-1 - прибудова, Б-1 сільськогосподарська будівля склад, Б-1 сільськогосподарська будівля склад, В-1 сільськогосподарська будівля токарний цех, Г-1 сільськогосподарська будівля комора для запчастин, Г-1 сільськогосподарська будівля комора для запчастин, Д-1 сільськогосподарська будівля гараж, З-1 сільськогосподарська будівля будинок охорони, Ж-1 вбиральня, Н-1 сільськогосподарська будівля заправка, Е-1 сільськогосподарська будівля ПТО, П-1 погріб, П-1 шийка погрібу, К-1 сільськогосподарська будівля, №1, №2, №4 №5 - навіс, №3 басейн, №6 паркан, №7, №8 - ворота, №9 оглядова яма, №10, №11, №12, №13, №14, №15 - ємкість, №16 трансформаторна підстанція, І-замощення, ІІ- замощення загальною вартістю 78803,00 грн; стягнути з [PERSON] на її користь 39401,50 грн. в рахунок компенсації за Ѕ частку майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно копії повторного свідоцтва про шлюб, виданого 25.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.04.1984 року, актовий запис № 43. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є замовником технічного паспорта виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами сільськогосподарського призначення, розташованого по [ADDRESS] (а.с. 29-47). Згідно копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) виданого Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області, на вказане свідоцтво [PERSON] виділено в натурі та передано у власність нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами сільськогосподарського призначення розташованих за адресою: [ADDRESS] , який складається із наступних будівель та споруд: А-1 сільськогосподарська будівля бригадний дім, а-1 - прибудова, Б-1 сільськогосподарська будівля склад, Б-1 сільськогосподарська будівля склад, В-1 сільськогосподарська будівля токарний цех, Г-1 сільськогосподарська будівля комора для запчастин, Г-1 сільськогосподарська будівля комора для запчастин, Д-1 сільськогосподарська будівля гараж, З-1 сільськогосподарська будівля будинок охорони, Ж-1 вбиральня, Н-1 сільськогосподарська будівля заправка, Е-1 сільськогосподарська будівля ПТО, П-1 погріб, П-1 шийка погрібу, К-1 сільськогосподарська будівля, №1, №2, №4, №5 - навіс, №3 басейн, № 6 паркан, №7, № 8 - ворота, № 9 оглядова яма, №10, №11, №12, №13, №14, №15 - ємкість, №16 трансформаторна підстанція, І-замощення, ІІ- замощення (а.с. 68). Судом встановлено, що балансова вартість нежитлових приміщень - виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами сільськогосподарського призначення, розташованих за адресою: [ADDRESS] становить 78803,00 грн. Так, відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК (2947-14) та ст. 372 ЦК (435-15). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляди справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Беручи до уваги, що нежитлові приміщення - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами сільськогосподарського призначення, розташованих за адресою: [ADDRESS] було нажито сторонами саме у період шлюбу, що випливає із матеріалів справи, суд вважає, що дане майно є спільною сумісною власністю сторін у справі, частки у котрій є рівними, оскільки іншого судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с.1) покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved