Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про припинення дії, яка порушує право. Вказував, що ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] уклали кредитний договір № СVНMGА00000018, згідно якого Банк надав йому готівкою через касу ПриватБанку суму 40000,00 євро (сорок тисяч євро 00 євроцентів) зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 9% річних з кінцевим погашенням заборгованості 08.02.2017 року. Цільове призначення кредиту - споживчі цілі. У якості забезпечення вимог ПАТ КБ ПриватБанк за кредитним договором № СVНMGА00000018 09.02.2007 року між сторонами був укладений Договір поруки № СVНMGА00000018 між ПАТ КБ ПриватБанк та поручителем [PERSON] та Договір іпотеки № СVНMGА00000018, згідно якого ПриватБанку в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: трьохкімнатна квартира загальною площею 73,10 кв.м, житлова площа - 42,30 кв.м, зареєстрована на правах спільної власності [PERSON], [PERSON]Я, [PERSON], [PERSON], яка належить їм на праві власності, заставною вартістю за згодою сторін 328023,00 (триста двадцять вісім тисяч двадцять три 00 копійок) гривень. Кредит в сумі 40000,00 ЄВРО був наданий банком позичальникові в іноземній валюті, внаслідок чого усі розрахунки за користування кредитом (проценти) також проводились позивачем в ЄВРО. За період з 05.03.2007 р. по 17.01.2014 р. [PERSON] сплатив ПАТ КБ ПриватБанк 48051,06 євро (сума складається з тіла кредиту, комісії, процентів та пені), що відповідно складає 351860,17 гривень по курсу НБУ на день здійснення платежів. [PERSON] на виконання цього правочину, отримав від ПАТ КБ "Приватбанк" 40000,00 євро, що на день отримання згідно офіційного курсу НБУ становило 273740,00 грн. ПАТ КБ "Приватбанк" на виконання цього правочину, отримав від [PERSON] 48051,06 евро, що на день отримання становило 351860,17 грн., виходячи з офіційного курсу НБУ на дні отримання. Шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог різниця між отриманим позивачем та відповідачем за спірним кредитним договором становить 78120,17 грн. на користь [PERSON] Ця сума вказана без урахування сплачених [PERSON] самостійно страхових внесків, реєстрації застави, нотаріального оформлення та ін. 09.11.2016 року у поштовому відділенні №18 м. Чернівці він отримав лист ПАТ КБ «ПриватБанк» №Е.НМ.0.0.0.0/1-4516/4 від 07.11.2016 року з вимогою про усунення порушень. Згідно з повідомленням до даного листа він звернувся у центральне відділення ПриватБанку м. Чернівці для остаточного вирішення питання по достроковому погашенню кредиту шляхом домовленостей. Для уникнення можливих неправомірних і незаконних дій відносно примусового стягнення (відчуження без згоди власника, перереєстрації права власності) нерухомого майна (іпотеки) з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» за участю нотаріусів просив заборонити ПАТ КБ ПриватБанк вчиняти будь-які дії по переоформленню, примусовому стягненню, відчуженню нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки, а саме: трьохкімнатної квартири загальною площею 73,10 кв.м, житловою площею - 42,30 кв.м, яка знаходиться за адресою м. Чернівці вул. Івасюка, 9-6/4 та належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON]Я, [PERSON], [PERSON] і є єдиним та постійним місцем спільного проживання на період дії вказаного Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Під час розгляду справи, позивачем було неодноразово подані заяви про уточнення позовних вимог, згідно останньої він просив: 1)Скасувати рішення про реєстрацію права власності від 13.12.2016 року № 18039748, прийняте державним реєстратором [PERSON] та зобов'язати її внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме залишити право власності на вказане майно за [PERSON] згідно попередньої реєстрації за № 17755438. 2)Зобов'язати ПАТ КБ ПриватБанк в особі Чернівецької філії КБ ПриватБанк повернути [PERSON] оригінал Свідоцтва про право власності на житло №27331 від 06.03.1998 року, виданого Департаментом ЖКГ Чернівецької міської ради, яке незаконно утримує ПАТ КБ ПриватБанк. 3)Визнати недійсним, таким, що втратив чинність кредитний договір № СVНМGА00000018, укладений 09 лютого 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 4)Визнати недійсним, таким, що втратив чинність Договір застави іпотеки № СVНМGА00000018 від 09 лютого 2007 року та, скасувавши заходи забезпечення на заборону відчуження іпотеки, що належить [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на правах спільної власності та якій було передано у заставу за договором застави іпотеки № СУНМСА00000018, укладений 09 лютого 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 5)Визнати недійсним, таким, що втратив чинність, договір поруки № СVНМGА00000018 від 09 лютого 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] В судове засіданні позивач не зявився, від нього до суду поступила заява, в які просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява в якій просила розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позову заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених, ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № СVНMGА00000018, згідно якого Банк надав йому готівкою через касу ПриватБанку суму 40000,00 євро зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 9% річних з кінцевим терміном погашенням заборгованості 08.02.2017 року. Цільове призначення кредиту - споживчі цілі. У якості забезпечення вимог ПАТ КБ ПриватБанк за кредитним договором № СVНMGА00000018 09.02.2007 року між банком та [PERSON] був укладений Договір поруки № СVНMGА00000018, а також Договір іпотеки № СVНMGА00000018, згідно якого ПриватБанку в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: трьохкімнатна квартира загальною площею 73,10 кв.м, житлова площа - 42,30 кв.м, зареєстрована на правах спільної власності [PERSON], [PERSON]Я, [PERSON], [PERSON], яка належить їм на праві власності, заставною вартістю за згодою сторін 328023,00 гривень. В звязку з виниклою у позивача заборгованістю листом від 07.11.2016 року банк надіслав позивачу вимогу про усунення порушень. 22.11.2016 року [PERSON] звернувся до банку з листом в якому зазначені його наміри сплатити суму заборгованості в повному обсязі та розірвати кредитний договір. 28 листопада 2016 року до суду надійшла заява від позивача [PERSON] про забезпечення позову, і ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 листопада 2016 року заяву [PERSON] про забезпечення позову було задоволено. Відповідно до вказаної ухвали судом прийнято рішення - заборонити ПАТ КБ «ПриватБанк» вчиняти будь-які дії по переоформленню, примусовому стягненню, відчуженню нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки, а саме: трьохкімнатної квартири загальною площею 73,10 кв.м, житловою площею - 42,30 кв.м, яка знаходиться за адресою м. Чернівці вул. Івасюка, 9-Б/4 та належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON]Я, [PERSON], [PERSON] З листа відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно від 08.12.2016 року, який міститься в матеріалах справи, встановлено, що вищевказану ухвалу адміністратором Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №19872145 від 05.12.2016 року. Не приймаючи до уваги ухвалу суду відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до державного реєстратора ЧМР про перереєстрацію права власності на вказане в ухвалі житло і 13.12.2016 державним реєстратором [PERSON] було перереєстроване право власності на квартиру за адресою м. Чернівці вул. Івасюка, 9-б/4 за ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно. Посилання представника банку на те, що їм не було відомо про існування вищевказаної ухвали суд не бере до уваги, оскільки ухвала про забезпечення позову була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №19872145 від 05.12.2016 року і такі відомості повинні були бути відомі державному реєстратору [PERSON] Таким чином, враховуючи те, що перереєстрація права власності відбулась під час дії ухвали суду про забезпечення позову, яку було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №19872145 від 05.12.2016 року, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо скасування рішення про реєстрацію права власності від 13.12.2016 року № 18039748, прийняте державним реєстратором [PERSON] та зобов'язання її внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме залишити право власності на вказане майно за [PERSON] згідно попередньої реєстрації за № 17755438 - підлягають задоволенню. З копії листа від 07.04.2017 року та з копії листа-доручення від 07.04.2017 року, які банком адресовані [PERSON], що містяться в матеріалах справи, встановлено, що [PERSON] повністю виконано зобовязання по кредитній угоді № СVНMGА00000018. У вказаних листах зазначено, що банк не заперечує проти зняття заборони з квартири за адресою м. Чернівці вул. Івасюка, 9-Б/4, листом-дорученням уповноважує [PERSON] подавати і отримувати документи, щодо вилучення запису з Державного реєстру іпотек та зняття заборони з нерухомості у звязку з повним виконанням зобовязань за кредитним договором та договором застави. Відомості зазначені у вищевказаних листах представником відповідача не спростовані, в звязку з чим, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання такими, що втратили чинність: кредитний договір № СVНМGА00000018, укладений 09 лютого 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], Договір застави іпотеки № СVНМGА00000018 від 09 лютого 2007 року, договір поруки № СVНМGА00000018 від 09 лютого 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], та, скасування заходів забезпечення на заборону відчуження іпотеки, що належить [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на правах спільної власності підлягають задоволенню. В листі від 07.04.2017 року окрім вищевикладеного зазначено, що «…Банк не заперечує проти зняття заборони і надає Вам для цього всі необхідні документи (додаток до цього листа)…». Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що [PERSON] отримав від ПАТ КБ ПриватБанк оригінал Свідоцтва про право власності на житло №27331 від 06.03.1998 року, представником відповідача не заперечувалось те, що дане свідоцтво знаходиться в банку, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання ПАТ КБ ПриватБанк в особі Чернівецької філії КБ ПриватБанк повернути [PERSON] оригінал Свідоцтва про право власності на житло №27331 від 06.03.1998 року, виданого Департаментом ЖКГ Чернівецької міської ради, - підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не наведено жодної підстави передбаченої цивільним законодавством для визнання договорів недійсними. На підставі наведеного та

Outcome: partial