Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про захист честі та гідності. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 27 липня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 24 жовтня 2014 року шлюб розірвано. Після розлучення відповідач з соціальних мережах «Вконтакте» та «Однокласники» на своїй сторінці виклав фотозображення позивачки з непристойними коментарями та нецензурними словами. Коментар до фотозображення принижує честь і гідність позивачки. Своїми умисними діями відповідач завдав позивачці моральну шкоду, яка виражається в переживаннях, стражданнях та обговореннях викладених коментарів знайомими та родичами позивачки. Моральну шкоду вона оцінює в 4000 грн. В зв"язку з викладеним позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Сільські обрії» від 20.02.2015 року № 7. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно висновку про результат заяви [PERSON] від 10.12.2014 року, затвердженого начальником Жашківського РВ УМВС Ражевим Р.В., в діях [PERSON] відсутні ознаки кримінального правопорушення. Із наданих суду позивачкою фотозображень сторінок інтернет-сайтів «Вконтакте» та «Однокласниках» вбачається, що відповідач [PERSON] на власних сторінках даних сайтів виклав фотозображення із позивачкою [PERSON] з коментарями до них, які містять неприйнятні з моральної точки зору висловлювання в адресу позивачки. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, які є особистими немайновими благами фізичної особи; гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Відповідно до п. 4 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, оцінюючи докази у справі, судом установлено, що своїми умисними діями відповідач [PERSON] принизив честь, гідність позивачки [PERSON] як громадянки в цілому. Судом також встановлено, що умисним приниженням честі і гідності позивачки, останній була заподіяна з вини відповідача моральна шкода, яка знайшла своє вираження у приниженні честі, гідності фізичної особи. При цьому суд вважає, що вказана позовна вимога про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 4000 грн підлягає до часткового задоволення в сумі 2000 грн., оскільки вказана сума, на думку суду, відповідає тяжкості моральних страждань позивачки та є реальною для відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial