Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалось і протягом тривалого часу разом не проживають. Зазначає, що діти проживають з нею окремо від батька, який матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дітей. Відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має. Посить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1014 гривень щомісячно на утримання [PERSON] та в розмірі 813 гривень щомісячно на утримання [PERSON], до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі, що просить позивачка, справу просить розглянути у його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові заяви сторін вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 07 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб, в якому народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 січня 2009 року виконкомом Ковалівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 та свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29 червня 2017 року виконкомом Ковалівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, вбачається, що батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] є [PERSON]. На даний час сторони припинили спільне проживання, не підтримують сімейних стосунків, а неповнолітні діти сторін проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, тому суд вважає, що він може сплачувати аліменти в тому розмірі, який просить позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved