Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 вересня 2012 року в сумі 16366 грн. 73 коп., що включає в себе 8937 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 1339 грн. 68 коп. - заборгованість за процентами; 6089 грн. 94 коп. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2.Генеральної угоди, а також 243 грн. 60 коп. витрат судового збору. Позивач посилається на те, що 17 вересня 2012 року між ним та [PERSON] була укладена Генеральна угода №б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідачу був наданий кредит в розмірі 12890 грн. 04 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців з 17.09.2012 року по 30.09.2013 року. Відповідач, підписом у заяві, підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір. Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі і здійснив видачу Кредитних ресурсів в тимчасове користування, а відповідач скористався кредитними ресурсами, однак свої зобов'язання не виконує, систематично порушує виконання умов договору по сплаті щомісячних платежів та відсотків за користування кредитними коштами. За [PERSON] станом на 07 вересня 2014 року виникла заборгованість за Кредитним договором, яка становить 16366 грн. 73 коп., що включає в себе 8937 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 1339 грн. 68 коп. - заборгованість за процентами; 6089 грн. 94 коп. - залишок за несплаченим штрафом. Відповідач у добровільному порядку борг не повернув. Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання або не належного виконання боржником своїх зобов'язань. Представник позивача за довіреністю Сауляк Є.В. в судове засідання, не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. До суду надіслав заяву, якою позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. До суду надіслав заяву, якою позовні вимоги визнав частково, просить розглянути справу за його відсутності. Не визнає нараховану суму штрафу, просить зменшити його розмір посилаючись на ч.3 ст. 551 ЦК України, на свій стан здоров'я та на матеріальний стан. Оскільки в судове засідання сторони по справі не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. 17 вересня 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] була укладена Генеральна угода №б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідачу був наданий кредит в розмірі 12890 грн. 04 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців з 17.09.2012 року по 30.09.2013 року (а.с.9-10). Відповідач підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір (а.с.7, 8). У відповідності до умов зазначеного кредитного договору, Договір складається з Заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконував, в результаті чого станом на 07 вересня 2014 року за ним утворилась заборгованість, яка становить 16366 грн. 73 коп., що включає в себе: 8937 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 1339 грн. 68 коп. - заборгованість за процентами; 6089 грн. 94 коп. - залишок за несплаченим штрафом. Зазначена обставина підтверджується розрахунком за договором станом на 07.09.2014 року (а.с. 6). Разом з тим, судом встановлено, що відповідач письмово про кредитну заборгованість, що утворилася та про необхідність належного виконання зобов'язань за кредитним договором жодного разу не попереджався. Дані правовідносини регулюються наступним: Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 611 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] не виконав взяте на себе кредитне зобов'язання в строк, заборгованість за кредитом та заборгованість за процентами підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Вирішуючи питання про стягнення з [PERSON] 6089 грн. 94 коп. штрафу за порушення строків сплати платежів, суд враховує те, що позивач, починаючи з моменту укладення договору не прийняв жодних мір, щодо стягнення заборгованості, таким чином свідомо допускав боржника до порушення строків сплати платежів за Договором, що потягло за собою збільшення розміру штрафу. Відповідно до вимог ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства та засадами, на яких має ґрунтуватись зобов'язання між сторонами, є добросовісність, розумність та справедливість. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Довідкою № 74 Хмільницького районного медичного центру первинної медико-санітарної допомоги від 06.11.2014 року підтверджується факт, що відповідач [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст., середній перебіг з частими загостреннями. Хворий потребує постійного лікування. Враховуючи, що розмір штрафу є невиправдано великим, порівняно із розміром збитків та те, що відповідач [PERSON] потребує постійного лікування та перебуває у зв'язку з цим у важкому матеріальному становищі, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що розмір штрафу слід зменшити. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню частково. Стягненню в повному обсязі підлягає заборгованість за кредитом та за процентами, а розмір штрафу, який підлягає стягненню, суд вважає за необхідне зменшити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 554, 559, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial