Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України, звернулось у суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останнього на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу у сумі 14 616,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 04 вересня 2014 року, близько 05.00 год., водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись в темний час доби, на неосвітленій електричним освітленням вуличної мережі 42 + 500 м. автодороги «Київ - Харків» на території Бориспільського району Київської області, в напрямку до м. Києва, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння перебігав проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, після чого тіло потерпілого здійснили переїзд інші невстановлені транспортні засоби. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.Постановою слідчого в ОВС ВР ДТП ГУМВС України в Київської області, кримінальне провадження №12014110000000265 за ознаками кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було закрито за відсутністю в діянні водія [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , складу кримінальної правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.Також зазначає, що на момент дорожньо - транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 14 616,00 грн. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 14 616,00 грн. Представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю та пояснює, що 28.11.2014 року постановою слідчого в ОВС ВР ДТП ГУМВС України в Київської області, кримінальне провадження №12014110000000265 за ознаками кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрите у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Слідством не було встановлено, що саме його транспортним засобом були спричинені [PERSON] тілесні ушкодження. Досудовим розслідуванням встановлено, що у діях [PERSON] , як водія транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , невідповідностей вимогам ПДР України, з технічної точки зору, не має. оскільки потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння. Підставою видання наказу та виплати страхового відшкодування слугувало помилкова інформація у позивача відносно того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована у відповідності до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних -паспортних засобів», тому згідно з ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страху\-вання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 41.1. Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.Вказане твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки автомобіль, яким керував [PERSON] , переважно здійснював поїздки в міжнародному сполученні, тому його було застраховано за договором міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ПАТ «УСК» Княжа Вієнна Іншуранс груп» (запит пронадання довідки від 27 листопада 2019 року додається). Страховий поліс за договором міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності має більш ширше поняття та є діючим на рівні зі страховим полісом за внутрішнім договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Більш того, вказана інформація перебувала в розпорядженні МТСБУ, оскільки всі страховики, які здійснюють страхування за договорами міжна\-родного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є повними чле\-нами МТСБУ. «Зелену картку» (результат укладення договору міжнародного обов`яз\-кового страхування цивільно-правової відповідальності) можливо придбати у офісі будь-якої страхової компанії, яка є повним членом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) і у якої є відповідна ліцензія Національної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України. Просить відмовити у задоволені позову Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди в порядку регресу. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що твердження відповідача зазначеному у відзиві що на момент ДТП цивільно- правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ у ПАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп є припущенням а не доказам. У додатках до Відзиву відсутня належним чином завірена копія страхового полісу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином, причини їхньої неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що 04 вересня 2014 року, близько 05.00 год., водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись в темний час доби, на неосвітленій електричним освітленням вуличної мережі 42 + 500 м. автодороги «Київ - Харків» на території Бориспільського району Київської області, в напрямку до м. Києва, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння перебігав проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, після чого тіло потерпілого здійснили переїзд інші невстановлені транспортні засоби. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Відповідно до постанови слідчого в ОВС ВР ДТП ГУМВС України в Київської області, кримінальне провадження №12014110000000265 за ознаками кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було закрито за відсутністю в діянні водія [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , складу кримінальної правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.(а.с. 4-6) Потерпілий [PERSON] помер [INFO] , (причина смерті -відкрита черепно-мозкова травма), що підтверджується лікарським свідоцтвом та свідоцтвом про смерть (а.с. 11-12, 13). Потерпілий [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 14). 12серпня 2016 року, до Моторного транспортного страхового бюро України звернувся [PERSON] , який діяв на підставі довіреності № 506 від 26.07.2016 року, в інтересах [PERSON] , із повідомленням про дорожньо - транспорті пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування понесених витрат на поховання (а.с.7) Зазначена заява була розглянута, та у відповідності до Наказу № 8789 від 10.11.2016 року, довідки № 1 від 08.11.2016 року, згідно платіжного доручення № 8789рв від11.11.2016року на рахунок [PERSON] , були виплачене страхе відшкодування в розмірі 14616 грн 00 коп. (а.с. 22-25) На момент ДТП цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] застрахована відповідно до полісу № АІ 2740919 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»». (а.с. 97) Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративно стягнення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінального провадження не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватись і оцінюватись судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Положення ст. 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ, Позивач) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 ЗУ № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених У статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Проте, відповідно до вимог ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У своїй Постанові КЦС ВС від 18.10.2019 № 352/342/17 (61-40790св18) вказав, що при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦК України). Кримінальне провадження №12014110000000265 закрите у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Слідством не було встановлено, що саме транспортним засобом відповідача спричинені [PERSON] тілесні ушкодження. Натомість матеріали кримінального провадження №12014110000000265 свідчать про те, що у даному випадку мав місце умисел [PERSON] , а саме перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на автодорозі Київ-Харків та перетинаючи її у темну пору доби не на пішохідному переході із порушеннями ПДР, потерпілий не лише міг передбачити такі наслідки, але й напевно свідомо допускав настання такого результату. Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України та ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, відшкодована МТСБУ шкода підлягає стягненню з винної особи в порядку регресу лише у разі, якщо на момент ДТП така особа не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 16 ЗУ «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 18 ЗУ «Про страхування», факт укладення договору страхування може посвідчуватись страховим свідоцтвом, полісом, сертифікатом, що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Відповідно до п. 1.8. ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Судом встановлено, що між відповідачем та третьою особою 25 серпня 2014 року було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 26.08.2014р. до 25.08.2015 року, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль, яким керував відповідач в момент ДТП, що підтверджується відповідним страховим полісом № АІ 2740919 (а.с. 97), поліс виконаний на спеціальному бланку, підписаний сторонами договору, містить відбиток печатки третьої особи, містить всі реквізити, необхідні для даного документу даного виду, необхідну інформацію та умови договору. За таких обставин суд доходить висновку про те, що на момент ДТП 04.09.2014 року цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована третьою особою. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України та відмову у задоволенні позову до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed