Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 05 червня 2013 року рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Між ними було домовлено про визначення місця проживання сина. Службою у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області 25.11.2013 року було рекомендовано про доцільність проживання їхньої спільної дитини з батьком, за чітко визначеною адресою,до досягнення дитиною 14-річного віку. Через вкрай напружені відносини які склалися після розірвання шлюбу, вона мала змогу відвідувати та спілкуватися з сином тільки в школі та доставляючи його за місцем проживання з учбового закладу. Батько дитини [PERSON] в порушення рекомендацій служби перевів навчатися дитину із Великоберезнянської ЗОШ 1-3 ст., у Оноківську ЗОШ 1-3 ст. в [ADDRESS] , щоб унеможливити її у спілкуванні з дитиною. Місце проживання сина [PERSON] на даний час їй не відоме. За вказаною в рекомендаціях служби у справах дітей, адресою в [ADDRESS] дитина вже більше двох місяців не проживає. [PERSON] щоразу спричиняє сварку та знаходить безліч причин, щоб відмовити їй у побаченні та спілкуванні з сином. Позивачка зазначає в позові, що перебування сина в сімї відповідача негативно впливає на його виховання та здоровя. Відповідач не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення через постійну зайнятість на роботі. А тому просить суд визначити місце проживання [PERSON] з матір`ю, за адресою [ADDRESS] Загородня) Великоберезнянського [ADDRESS] області. 07 грудня 2017 року до суду відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини з батьком. Даний позов мотивований тим, що з серпня 2009 року по червень 2013 року він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] , який було розірвано рішенням Великоберезнянського районного суду 05.06.2013 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився жити тиждень у матері, тиждень у нього, по усній домовленості, так було до листопада 2013 року. [PERSON] не приділяла належної уваги до сину, що підтверджується її особистим звернення до Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА від 22.11.2013 року, де зазначила, що не може в повній мірі приділяти увагу вихованню сина та не заперечує щодо постійного місця проживання сина з батьком [PERSON] [PERSON] . До теперішнього часу син - [PERSON] вже чотири роки проживає з ним і жодного разу колишня дружина не виявляла бажання , щоб син жив разом з нею. [PERSON] вважає, що в інтересах сина проживати саме з ним, а не з матір`ю, має стабільний самостійний дохід, який може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Проживає у комфортабельній трьохкімнатній квартирі, в якій одна кімната повністю обладнана для сина, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. З самого народження дитини він постійно піклується про неї, одяг, іграшки, приладдя до школи, спортивний інвентар повністю купується ним. Також [PERSON] зазначив у позові що дбає про дитину , щоб вона розвивалась і фізично та духовно. А тому просить суд визначити місце проживання [PERSON] з батьком- [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23 березня 2018 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , зацікавлена особа Орган опіки та піклування Великоберезнянської РДА Закарпатської області про визначення місця проживання дитини з батьком, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , зацікавлена особа Орган опіки та піклування Великоберезнянської РДА Закарпатської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити на підставі доказів наявних в матеріалах справи (а.с.46 Т.2). Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. У судове засідання представник органу опіки та піклування Великоберезнянської РДА також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечують.(а.с.48 Т.1 та а.с.74 Т.2). Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання з`явився, первісний позов не визнає, просить в такому відмовити. Зустрічний позов,який ним подано підтримує повністю, просить його задовольнити. У судове засідання представник відповідача за первісним позовом [PERSON] також з`явився, зустрічний позов підтримує повністю, просить його задовольнити, а позовні вимоги [PERSON] не визнає. У судове засідання також з`явився свідок [PERSON] , яка показала суду, що вона є сусідкою [PERSON] який є хорошим батьком , виховує сина сам. Маму дитини бачила дуже давно. У судовому засідання свідок [PERSON] також зазначила, що вона є сусідкою [PERSON] , дитина є дружелюбною,хорошою часто до них навідується. Маму дитини вона практично не бачила. [PERSON] виховує сина сам. У судовому засідання свідок [PERSON] показала суду, що вона є мамою [PERSON] та бабусею [PERSON] з 2012 року дитина проживає разом з ними. Піклується про дитину лише батько. Мати ніякої участі у вихованні дитини не бере. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що у сторін по справі [PERSON] та [PERSON] є дитина [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серія [NUMBER] .(а.с.108 Т.1). Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.109 Т.1). Також в матеріалах справи є лист служби у справах дітей Великоберезнянської РДА від 25.11.2013 року де зазначено, що за заявою [PERSON] було проведено комісійно обстеження умов проживання громадянки [PERSON] , оскільки за інформацією, отриманою від вихователів ДНЗ№2, де виховується малолітній [PERSON] були підтверджені випадки, коли дитину приводили невмитою, в брудному одязі.(а.с.110 Т.1), копія заяви [PERSON] від 13.11.2013 р. (а.с.111 Т.1), копія заяви [PERSON] від 22.11.2013 року в якій вказано, що вона не може в повній мірі приділяти увагу вихованню їхнього спільного сина [PERSON] та не заперечує проти визначення його постійного місця проживання з батьком, [PERSON] (а.с.112 Т.1). Судом також досліджено, довідку про склад сім`ї [PERSON] з якої вбачається слідуюче: [PERSON] чоловік, [PERSON] син. (а..10 Т.1), характеристика з місця роботи на проживання на [PERSON] (а.с12,13 Т.1), висновок комісії з питань захисту прав дитини Великоберезнянської РДА від 27.11.2017 року про визначення місця проживання дитини з матір`ю (а.с. 46-47 Т.1), копію довідки про уточнення місця проживання дитини від 17.06.2014 року , та акт обстеження умов проживання сім`ї Глінських за адресою [ADDRESS] в якій вказано , що [PERSON] проживає з батьком. (а.с.96,97,98 Т.1). Довідкою про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 14.07.2017 року по теперішній час (а.с.115 Т.1), заява-пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в яких зазначено, що вони є сусідами [PERSON] та стверджують, що [PERSON] проживає разом з батьком, з 2014 року по теперішній час вихованням сина повністю займається батько [PERSON] (а.с.135,136,137 Т.1).Характеристика на учня 2-В класу Великоберезнянської [PERSON] , з якої слідує, що дитина емоційна,вразлива, доброзичлива, щира. Навчанню і вихованню дитини більшу увагу приділяють батько і бабуся.Мама відвідувала сина на великих перервах, була присутня на святах класу. (а.с.126 Т.1) З довідки про доходи [PERSON] вбачається, що він працює торговельним представником, є приватним підприємцем. За зверненням батька [PERSON] Українською спілкою психотерапевтів видано протокол психологічного обстеження дитини [PERSON] ,від 15.06.2018 року, де зазначено, що хлопчик щирий, відкритий,комунікабельний, легко встановлює контакт. Психо-емоційний стан дитини стабільний, в межах вікової норми, базові психологічні потреби дитини задоволені. (а.с.175-176 Т.1). Ст. 51 Конституції України\~згідно якої, кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Нормами ч 1, ч. 2\~ст. 161 СК України\~передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей (ч. 3\~ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване\~ст. 33 Конституції України. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Принцип статті 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту\~статті 141 Сімейного кодексу України, Так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.\~\~ Враховуючи всі обставини справи в сукупності, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дитини, враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, інші обставини, суд вважає, що місцем проживання дитини слід визначити за місцем проживання батька, що буде відповідати її інтересам та вимогам закону. При цьому визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє матір права виховувати дитину, утримувати її та спілкуватися з нею, а батько не повинен чинити матері у цьому перешкод. Під час розгляду справи позивачка [PERSON] не була присутня. Також в матеріалах справи є копія заяви [PERSON] про те , що вона не заперечує, щоб дитина [PERSON] проживала разом із батьком, суд вважає, що між батьками ще раніше була встановлена домовленість щодо місця проживання дитини. Отже, за встановлених у судовому засіданні обставин,суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , зацікавленої особи органу опіки та піклування Великоберезнянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю слід відмовити. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , зацікавленої особи органу опіки та піклування Великоберезнянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, які понесені позивачем слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved