Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припиненні, відповідача матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу та мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 821, складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 30.10.2012 року. Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК (2947-14)аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу)або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК (2947-14). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК (2947-14). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV (606-14) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження" (606-14), а також у статтях 194 - 197, 274 СК (2947-14). Враховуючи викладене вище, стан здоров'я, матеріальне становище та потреби малолітньої дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved