Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що відповідно до укладеного між банком та [PERSON] кредитного договору № б/н від 22.11.2005 року, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок. 07.08.2016 року [PERSON] померла, та її спадкоємцями є [PERSON], [PERSON], [PERSON] які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мухіної, 2/27. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за вказаним кредитним договором становить 5251,47 грн. Враховуючи приписи ст. 1281 ЦК України 11.05.2017 року до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора, та 06.06.2017 року було отримано відповідь, згідно якої спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензії банку. Від прийняття спадщини протягом встановленого законом строку відповідачі не відмовлялись, отже є такими що прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобовязання померлого позичальника. 28.10.2017 року відповідачам був направлений лист претензія, який відповідачі залишили без задоволення, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просять стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2005 року у розмірі 5251,47 грв., та судові\~ витрати у розмірі 1762,00 грн. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача [PERSON] раніше зверталася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують та проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до\~ суду\~\~ не з'явилися, про слухання справи повідомлялися відповідно до ст. 128 ЦПК України. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.11.2005 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір (а.с. 12 - 46) який відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання та складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку\~. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] \~ "ПРИВАТБАНК" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON]\~ банк "ПриватБанк". АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО\~ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК». 07 серпня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08.08.2016 року (а.с.51). Позичальник [PERSON] у повному обсязі не виконала взяті на себе грошові зобовязання за кредитним договором від 22.11.2005 року, заборгованість становить 5251,47 грн. (а.с. 5-11 розрахунок), з яких: 1018,73 грн. - тіло кредиту ; 3982,74 грн. - відсотки за користування кредитом; 250,00 грн. пеня. Як зазначено позивачем спадкоємцями, які постійно проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мухіної, 2/27 є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За відомостями виконкому Довгинцівської районної у місті ради [PERSON], [PERSON] та [PERSON] станом на 21.05.2018 року є зареєстрованими за вказаною адресою, тобто адресою спадкодавця (а.с. 76-78). Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1\~ст.1270ЦК України\~строк. 11.05.2017 року позивач направив претензію кредитора до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори (а.с. 52-55), в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком. Із копії повідомлення державного нотаріуса [PERSON], від 16.05.2017 року (а.с. 56), яка банком отримана 06.06.2017 року, вбачається, що на підставі претензії банку до спадкоємців боржника [PERSON], було заведено спадкову справу за № 33/2017 від 25.01.2017 року. Відповідно до норм ст.ст.11,525\~ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, акти цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України). Нормою ст.\~1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.ст.610,611\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1ст.\~608\~ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно з нормою статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором входять до складу спадщини. Відповідно до вимог\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.\~ Відповідно до ст. 1281 ЦК України законодавець допускає два способи предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо до спадкоємців;опосередковано через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. 28 жовтня 2017 року до спадкоємців направлено лист-претензію, однак з боку [PERSON], [PERSON], та [PERSON] не виконано вимог позивача. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.32 Постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282\~ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги, що, оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України, відповідно до положень якої спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. Аналіз норм статей 1216,1218,1219,1231,1268,1269,1296,1297\~ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі відповідних норм Закону до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про стягнення заборгованості, в даному випадку за кредитним договором. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року, справа № 6-33цс15. Доказів щодо дійсної вартості спадкового майна відповідачами суду не надано. Обставини щодо недостатності отриманого відповідачами у спадщину майна для покриття боргових зобов'язань спадкодавця предметом розгляду у даному спорі не були. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені померлою [PERSON] в зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачі відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надали, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд оцінюючи зібрані по справі докази, вивчивши їх та дослідивши, дійшов висновку про те, що на відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців померлої [PERSON] законом покладено обов`язок задовольнити вимоги банка про погашення заборгованості за кредитним договором від 22.11.2005 року. Згідно частини 1статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1762,00 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню повністю, суд з врахуванням положень ст.\~141\~ЦПК України вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved