Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з позовом та просить визнати протиправним та скасувати пп.1.1 п.1 рішення Чернігівської міської ради від 24.12.2019 року №49/УІІ-18 щодо визначення орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер 7410100000:01:011:0358, площею 0,1200 га, розміщеної по [ADDRESS] , на рівні 12 відсотків від нормативної грошової оцінки. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2018 року зареєстрованим за №1152 [PERSON] набула від ДП «ЧПК- Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» 2/15 частини у праві спільної часткової власності на об`єкти нерухомості, загальною площею 981,9 кв.м. розташованих за адресою по [ADDRESS] . Підпунктом 1.7 пункту 1 рішення Чернігівської міської ради від 30 травня 2019 року №42/УІІ-18, [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1200 та, по [ADDRESS] для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з подальшою передачею земельної ділянки в оренду. Поданий на розгляд Ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за клопотанням позивачки від 19.11.2019 року. З матеріалів вбачається, що фактично [PERSON] земельна ділянка промислового використання за період з часу набуття об`єкту нерухомості по [ADDRESS] і на даний час використовується на бездоговірній основі. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1-3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 7410100000:01:011:0358), площею 0,1200 га, по [ADDRESS] , було включено до проекту рішення грудневої сесії 2019 року, про що відповідна інформація розміщена на сайті ради та є доступною до відома заявника. Крім того, позивача було інформовано листом від 25.11.2019 року №01-20/736 щодо включення питання затвердження проекту землеустрою до грудневої сесії 2019 року. Позивач не була обмежена у праві бути присутньою під час пленарного засідання 49 сесії 7 скликання Чернігівської міської ради. Частинами 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Статтями 13,41 Конституції України передбачено, що від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. За змістом ст. 144 Конституції України, ст. 12, 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції, зокрема, міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад. Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України, приписи якої кореспондуються зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі», визначено, що засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, є правом оренди земельної ділянки. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (за змістом ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі»). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Прийняття рішення про надання в оренду земельної ділянки із земель державної та комунальної власності є не обов`язком органів державної влади чи місцевого самоврядування, а їхнім правом, тобто це є прояв вільного волевиявлення власника щодо реалізації свого права на розпорядження своїм майном, яке гарантується законом та випливає з принципу диспозитивності при укладенні господарських договорів. Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено ст. 124 Земельного кодексу України, за змістом ч. 1 якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 Земельного Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України. Рішенням Чернігівської міської ради від 30.01.2015 «Про місцеві податки» зі змінами та доповненнями встановлено на території міста Чернігова місцеві податки та затверджено їх розміри. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Відповідно до ст. 1 Регламенту Чернігівської міської ради сьомого скликання, затвердженого рішенням міської ради від 28 грудня 2015 року № УІІ-8 зі змінами і доповненнями, Чернігівська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", Європейською хартією місцевого самоврядування, іншими нормативно-правовими актами та цим Регламентом. Регламент Ради встановлює порядок діяльності Ради, скликання сесій Ради, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень Ради та з інших процедурних питань, порядок роботи сесії Ради, порядок проведення пленарних засідань Ради, порядок затвердження структури виконавчих та інших органів Ради, порядок їх формування, обрання та затвердження осіб першого заступника міського голови, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Ради, порядок формування та організації роботи постійних комісій, тимчасових контрольних комісій та інших органів Ради, порядок участі депутатських фракцій і груп у роботі та інші процедури, які випливають з повноважень Ради, встановлених Конституцією і законами України, що передбачено ст.2 Регламенту. Статтею 12 Регламенту передбачено утворення Радою постійних та тимчасових контрольних комісій. Так, п.6 даної статті передбачено функціонування у складі Ради в тому числі постійної депутатської комісії з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин. Також статтею 17 Регламену визначено, що Рада проводить свою роботу сесійно. Сесія Ради - це форма роботи Ради як представницького органу, яка складається з пленарних засідань, а також засідань постійних комісій Ради. Рішення Ради приймаються відкритим поіменним голосуванням або таємним голосуванням в порядку, визначеному цим Регламентом (ст.37 Регламенту). Порядок голосування та прийняття рішення Ради визначено ст.39 Регламенту, якою в тому числі передбачено обговорення пропозицій за черговістю у наступному порядку: пропозиції постійної комісії, до відання якої відноситься відповідне питання (профільна комісія) та міського голови; інших постійних комісій у черговості їх надходження. Розгляд питання, включеного до проекту рішення індивідуально- правового характеру, до якого міський голова, постійна комісія або депутат надали зауваження та/або пропозиції, здійснюється в наступному порядку: розгляд кожного питання здійснюється за етапами, визначеними в частині 3 статті 39 Регламенту, а саме: голосування проекту питання за основу; розгляд пропозицій, при цьому спочатку розглядаються пропозиції постійної комісії, до відання якої відносяться відповідне питання (профільна комісія), а після цього - всі інші пропозиції у порядку їх надходження; голосування проекту питання в цілому з урахуванням пропозицій, підтриманих більшістю депутатів від загального складу Ради. Якщо редакція питання була прийнята більшістю голосів від загального складу Ради, таке питання вважається схваленим. Схвалені питання включаються до кінцевої редакції рішення індивідуально-правового характеру. Пунктом 14 Положення про плату за землю, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 30.01.2015 року зі змінами та доповненнями, передбачено, що в окремих випадках розмір орендної плати та ставки податку можуть бути збільшені на пленарному засіданні сесії міської ради за пропозиціями постійних комісій Чернігівської міської ради. Статтею 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати на земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4 ст.288 ПК України). З урахуванням вимог п.п.288.5.1 та п.п.288.5.2 п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Враховуючи Положення про плату за землю, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 30.01.2015 року зі змінами та доповненнями, з урахуванням Регламенту Чернігівської міської ради VII скликання, матеріалів комісій ради, в тому числі профільної із земельних відносин, а також вимог податкового законодавства, п.п. 1.1. п. 1 рішення Чернігівської міської ради від 24.12.2019 року№49/УІІ-18 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», [PERSON] затверджено проект землеустрою та передано в оренду до 24.12.2024 року земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:011:0358), площею 0,1200 га, по [ADDRESS] для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, встановлено розмір орендної плати нарівні 12 відсотків нормативної грошової оцінки. З урахуванням вимог п.13 Типової форми договору оренди землі, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220 розмір орендної плати переглядається з періодичністю за погодженням сторонами договірних відносин (із зазначенням прямо передбачених підстав та в інших випадках). Враховуючи зазначене, сторони договірних відносин не обмежені щодо внесення змін та доповнень до договору оренди землі при його укладенні. Враховуючи викладене вище, позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed