overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що являється власником житлового будинку в [ADDRESS]. Разом з нею в житловому будинку зареєстрований її син [PERSON], який після одруження в 1994 році пішов проживати в м.Турка Львівської області до дружини, а відтак, хоч і зареєстрований, але вже 20 років не проживає в житловому будинку, що створює їй повсякденні труднощі. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що є підставою зняття з реєстрації. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті ж обставини і докази, що і в позовній заяві і дала пояснення, доповнивши, що з 1998 року по даний час спільно не проживає і не має ніяких відомостей і оголошений у розшук . Згідна на винесення заочного рішення по справі. У судове засідання відповідач не з'явився без поважних причин, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону по місцю реєстрації, що підтверджується поштовим відправленням . У судовому засіданні представник виконавчого комітету Вовченської сільської ради Турківського району Кузан А.С. згідно довіреності пояснила, що працює секретарем сільської ради і веде погосподарський облік, а тому вже 11 років не бачила відповідача у селі . Заслухавши пояснення позивачки та Кузан А.С., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачка являється власником житлового будинку в [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 26.04.2016 року. З 1991 року в її житловому будинку зареєстрований на проживання син [PERSON], що підтверджується будинковою книгою на житловий будинок. Після реєстрації з 1998 року відповідач по даний час по місцю реєстрації не проживає без поважних причин, що підтверджується актом складеним Вовченською сільською радою Турківського району Львівської області від 08.07.2016 року. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 23.11.2015 року [PERSON] оголошено в розшук. Вищенаведене підтверджується поясненнями позивачки, представником сільської ради Кузан А.С., будинковою книгою, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 26.04.2016 року, актом складеним Вовченською сільською радою Турківського району Львівської області від 08.07.2016 року, ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 23.11.2015 року, поштовим відправленням. Оскільки, відповідач зареєстрований на проживання, але не проживає у житловому будинку з 1998 року по даний час без поважних причин, тому відповідно до ст.405 ч.1 та ч.2 ЦК України втратив право на користування житловим приміщенням в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідач є батьком її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Дитина є інвалідом дитинства, у зв*язку з чим кожні півроку має проходити медичне обстеження, для чого необхідні кошти. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку та інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. На підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 15.08.2003 року відповідач сплачує аліменти не утримання дитини, [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивачка не з*явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Третя особа в судове засідання не з*явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, заперечень проти позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається зі свідоцтва про народження, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO]. Доводи позивачки, що дитина знаходиться на її утриманні, підтверджуються довідкою № 37 від 05.02.2015 року, виданою ПП "Будинкоуправління № 2 м.Волноваха". Відповідач є працездатним, зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, бо має для цього матеріальну можливість. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Держбюджету України судовий збір в сумі 243, 60 грн .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною заявою і вказала, що 11.03.2010 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований в Липовеньківській сільській раді Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 1 . Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та надалі будуть проживати біля позивачки. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не склалися сімейні відносини. В сім»ї часто виникали сварки, непорозуміння та бійки, що негативно впливало на життя і розвиток дітей, внаслідок чого сім»я розпалась і позивачка з дітьми вимушена була переїхати в інше місце проживання . Позивачка вважає, що шлюб існує формально, примирення між ними не можливе. Спору відносно спільного майна подружжя між сторонами не має. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11.03.2010 року виконкомом Липовеньківській сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 1 . Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище «[PERSON]». 19.09.2014 року сторонам було надано строк на примирення відповідно до ч. 5 ст. 191 ЦПК України терміном на два місяці, що могло б позитивно вплинути на збереження сім"ї . Позивачка в судове засідання не з"явилася, надіслала на адресу суду письмову заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказала , що примирення з відповідачем не відбулося, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнає, просить суд позов задовільнити, шлюб розірвати . Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що шлюб існує формально, примирення між сторонами не відбулося у визначений судом строк, підстав для збереження сім"ї немає, позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 11.03.2010 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрованний Липовеньківській сільській ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 1 . Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей : сина [PERSON] - [INFO] та [PERSON], [INFO] , які проживають та надалі будуть проживати біля позивачки . Подружжя спільно проживали до початку 2014 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не склалися сімейні відносини. В сім»ї часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливало на життя та розвиток дітей, внаслідок чого сім»я розпалась і позивачка з дітьми переїхала в інше місце проживання . Спору відносно спільного майна подружжя між сторонами не має. Причиною розірвання шлюбу є те, що строни не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя та ведення господарства. Примиерення між сторонами у визначений судом строк не відбулось. Суд вважає, що шлюб існує формально, підстав для збереження сім»ї не має і його необхідно розірвати . Викладене підтверджується копією паспорта (а.с.5) копією свідоцтва про одруження (а.с.-6), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.-7,8), надані матеріали не викликають сумніву, є достовірними та вичерпними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною заявою і вказала, що 26.09.2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 24. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку18.03.2010 року народження, яка проживають ти надалі буде проживати біля позивачки . Сторони не проживають спільно однією сім»єю з травня 2014 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не склалися сімейні відносини через несумісність характерів,вони втратили повагу однин до одного, мають різні погляди на життя, на грунті чого виникали сварки та непорозуміння . Позивачка вважає, що шлюб існує формально . Спору відносно поділу спільного майна подружжя між сторонами не має . Просить позов задовольнити, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.09.2009 року виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 24. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне прізвище «[PERSON]» . Позивачка в судове засідання не з"явилася, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність , позов визнає, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вивчивши письмові заяви позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.09.2009 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 24. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживають ти надалі буде проживати біля позивачки . Сторони не проживають спільно однією сім»єю з травня 2014 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не склалися сімейні відносини через несумісність характерів,вони втратили повагу однин до одного, мають різні погляди на життя, на грунті чого виникали непорозуміння Спору відносно поділу спільного майна подружжя між сторонами не має . Викладене підтверджується свідоцтвом про шлюб (а/с-5), копією свідоцтва про народження (а/с-6) та довідкою про склад сім"ї (а/с-7) , надані суду матеріали не викликають в суду сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що шлюб між сторонами існує формально, підстав для збереження сім"ї не має, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення членів житлово-будівельного кооперативу від 07.01.1990 року, затвердженого рішенням Лебединської міської ради від 16.01.1990 року, їй було видано ордер на трьохкімнатну квартиру під [ADDRESS] загальною площею - 57,5 кв.м., житловою - 35,7 кв.м. При цьому вона повністю сплатила її вартість, але свідоцтво про право власності не отримала. В грудні 2014 року позивачка зверталася до відповідача, а також до реєстраційної служби з даного приводу, але отримала відмову. Тому вона просила визнати за нею право власності на зазначене помешкання. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в наданій заяві проти позову не заперечив. Справу просив розглянути у його відсутності. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини щодо права власності, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 19.01.1990 року Лебединською міською радою позивачці на склад її сім'ї був виданий ордер на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу (а.с. 5) на трьохкімнатну квартиру під [ADDRESS]. З довідок ОСББ "Світанок" (а.с. 9, 10) вбачається, що [PERSON] є власником даної квартири, оскільки в повному обсязі виплатила її вартість. Однак, за даними КП "Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради" (а.с. 6) станом на 28.11.2014 року квартира значиться не зареєстрованою. Маючи намір оформити своє право, позивачка зверталася до реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції, але їй у цьому було відмовлено. Отже, судом встановлено, що свого часу позивачка набула квартиру як член житлово-будівельного кооперативу, але не оформила належним чином своє право власності на вказане майно. Згідно вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до вимог ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що вимоги [PERSON] не заперечуються з боку відповідача, а належність позивачці спірної квартири доведена наданими нею доказами в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав щодо їх сина [PERSON], [INFO], призначити її піклувальником над [PERSON], а також стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі - по 250 грн. щомісячно з кожного, посилаючись на те, що [PERSON] є її онуком і вона його утримує та займається його вихованням з дня його народження. [PERSON] з дня народження [PERSON], а [PERSON] більше 3 років не спілкуються з [PERSON], не приймають участі в його утриманні, не піклуються про стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Дитина залишилась без батьківського піклування, тому вона просить призначити її піклувальником над неповнолітнім [PERSON] Передбачені ст. 64 СК України обмеження для призначення її піклувальником відсутні. В судове засідання сторони не прибули. Від позивачки надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за її відсутність та відмову від відшкодування понесених судових витрат. Від відповідачів надійшли заяви про визнання позову, розгляд справи за їх відсутність. Враховуючи, що визнання позову відповідачами є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. 2 Позивачка при поданні позову відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а тому з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що становить 243 гривні 60 копійок. На підставі ст. ст. 58, 60 ЦК України, ст. ст. 64, 150,164, 180-197 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивачка звернуласядо суду з зазначеним позовом, в якому просить шлюб, укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 16 листопада 2010 року в Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2646, розірвати, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище з "Неділько" на "Омельченко". Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне життя між ними не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та сімю, що приводить до постійних сварок та непорозумінь. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому вважає, що шлюб підлягає розірванню. У судове засіданні сторони не зявилися, надіслали заяви про слухання справи без їх участі. В заяві позивач просила позов задоволити. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2010 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-БК № 149897, актовий запис № 2646, видане Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 302574, актовий запис № 1478, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 12). Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить розірвати шлюб, який зареєстрований 25.09.1993 року, сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище „[PERSON]". Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин, вважає недоцільним в подальшому підтримувати сімейні відносини. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. З наданих доказів вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 25.09.1993 року Рибальчанською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 8. (а.с.3) Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Позивачка в заяві зазначила, що в даний час подружніх відносин з відповідачем не підтримують, миритись не бажає, просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнав. За таких обставин шлюб можливо розірвати. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище „[PERSON]" на шлюбне - „[PERSON]", після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище - „[PERSON]". Позивачка в заяві просить залишити дитину на її вихованні. Відповідно до ст..157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні, а той, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати іншому в спілкуванні з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо це не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Як вбачається з наданих суду документів спору про виховання дитини між сторонами немає. Що стосується визначення vscwz проживання дитини відповідно до ст..160 СК України дитина, яка досягла 14 років, якщо її батьки проживають окремо, місце проживання обирає самостійно. Сину [PERSON], який народився [INFO] виповнилося 15 років. Підстав для визначення в судовому порядку місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні немає. В цій частині в позові має бути відмовлено за відсутності спору. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 110,112,113, 157,160 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить розірвати шлюб, який зареєстрований 26.02.2005 року, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище „[PERSON]", стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору та послуг адвоката. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Спільні відносини розладналися через відсутність взаєморозуміння, тривалий час проживають окремо. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Позивачка позов підтримала. Відповідач погодився на розірвання шлюбу та відшкодування позивачці витрат по сплаті судового збору та послуг адвоката. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. З наданих доказів вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26.02.2005 року міським відділом РАЦС Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 97. (а.с.4) Від шлюбу дітей не мають. Позивачка в заяві зазначила, що з чоловіком спільно не проживають тривалий час, подружніх відносин не підтримують, тому бажає розірвати шлюб. Відповідач проти цих обставин не заперечив, згідний на розірвання шлюбу. За таких обставин шлюб можливо розірвати. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище „[PERSON]" на шлюбне - „[PERSON]", після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище - „[PERSON]". Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 110,112,113 Сімейного Кодексу України. Позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідач згідний відшкодувати позивачці витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. та витрати на послуги адвоката в сумі 300 грн., які підтверджені документально.(а.с.1,6,7)

Outcome: approved