Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач в особі ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що 24 лютого 2016 року о 07 год. 45 хв. на вул. Бориспільське шосе, 14 в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Україна», за договором обов»язкового страхування, яким передбачений ліміт відповідальності 50 000 грн. та франшиза в сумі 1 000 грн. 00 коп. під керуванням [PERSON], та автомобіля «Вольво», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальністю якого була застрахована у ПрАТ Страхова компанія «Уніка» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО». В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Вольво», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Згідно Звіту товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 03 березня 2016 року, вартість матеріального збитку завданого автомобілю «Вольво», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 125 630 грн. 29 коп., а згідно рахунку вартість ремонту складає 125 444 грн. 48 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжних доручень в загальній сумі 125 444 грн. 48 коп. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» 49 000 грн. 00 коп. - ліміт страхового відшкодування за вирахуванни суми франшизи (50 000 грн. 00 коп. - 1 000 грн. 00 коп. = 49 000 грн. 00 коп.), а з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - 76 444 грн. 48 коп. - різницю між сумою витрат, пов"язаних із виплатою страхового відшкодування й страховою сумою та розмір франшизи (125 444 грн. 48 коп. (розмір збитку) - 49 000 грн. 00 коп. (страхова сума за вирахуванням франшизи - 1 000) = 76 444 грн. 48 коп. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року о 07 год. 45 хв. на вул. Бориспільське шосе, 14 в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Україна», за договором обов»язкового страхування, яким передбачений ліміт відповідальності 50 000 грн. та франшиза в сумі 1 000 грн. 00 коп. під керуванням [PERSON], та автомобіля «Вольво», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальністю якого була застрахована у ПрАТ Страхова компанія «Уніка» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО». В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Вольво», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Звіту товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 03 березня 2016 року, вартість збитку завданого автомобілю «Вольво», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 125 630 грн. 29 коп., а згідно рахунку вартість ремонту складає 125 444 грн. 48 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжних доручень в загальній сумі 125 444 грн. 48 коп. (а.с.6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16-54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61-63). Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою потерпілому у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача, а оскільки його цивільна відповідальність була застрахована, частина збитку має бути стягнута з ПрАТ «СК «Україна», як страховика [PERSON], за виключенням суми франшизи. При цьому, сума франшизи за договором страхування становить 1 000 грн. 00 коп., яка має бути стягнута з вказаної особи. Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону № 85/96-ВР і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, шкоду було заподіяно майну, то згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону № 1961-IV, компенсувати позивачу суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. При цьому різниця між вартістю відновлювального ремонту і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 76 444 грн. 48 коп. (125 444 грн. 48 коп. (розмір збитку) - 49 000 грн. 00 коп. (страхова сума за вирахуванням франшизи - 1 000) = 76 444 грн. 48 коп.), яку необхідно стягнути з [PERSON], як винуватця ДТП на підставі ст.1194 ЦК України. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України - є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати згідно частки майнової відповідальності кожного із відповідачів: 39% від суми сплаченого судового збору (1 881 грн. 61 коп.), що становить 733 грн. 85 коп. підлягає стягненню з ПрАТ "СК "Україна", а 1 147 грн. 82 коп. - з [PERSON], що складає 61% його майнової відповідальності від суми сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1191, 1194 ЦК України ст. 27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved