Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційного банку ‹‹ПРИВАТБАНК›› [PERSON]А, який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності від 11.09.2017 року за № 8501-К-Н-О, діючи в інтересах позивача, звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 12585,76 грн. за кредитним договором б/н від 27.10.2009 року. Також просив стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.10.2009 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 4000,00 грн. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 06.09.2018 року має заборгованість 12585,76 грн., яка складається з наступного: 1983,57 грн. заборгованість за кредитом; 2414,06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7112,62 грн. заборгованість за пенею. Також позивачем нараховані судові штрафи 500,00 грн. фіксована частина та 575,51 грн. - процентна складова. У зв'язку з невиконанням відповідачкою кредитних зобов'язань позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою судді від 02.10.2018 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься письмове клопотання з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. ( а.с. 4, 35). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В силу ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала факту укладання кредитного договору та отримання кредиту, а також факту неналежного виконання нею кредитних зобовязань. Пояснила, що вона сама виховує дитину, тривалий час не отримує аліментів, не має власного житла та винаймає квартиру, перебувала на обліку як малозабезпечена та не мала реальної можливості виконувати зобовязання за кредитним договором. Просила зменшити розмір неустойки, оскільки заявлений до стягнення розмір неустойки значно перевищує суму боргу за тілом кредиту. Крім того, позивачка просила застосувати строк позовної давності, про що надала суду відповідну заяву. Заслухавши в судовому засіданні відповідачку, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими частково та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З дослідженого в судовому засіданні кредитного договору № б/н від 27.10.2009 року встановлено, що він складається з анкети-заяви [PERSON] та укладений між останньою (позичальник) та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (кредитор). За умовами договору кредитор 27.10.2009 року надав [PERSON] кредитну картку з встановленим кредитним лімітом 4000,00 грн. Заява на отримання кредиту підписана [PERSON] 27.10.2009 року. Згідно із анкетою-заявою від 27.10.2009 [PERSON] своїм підписом підтвердила, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. (а.с.8) Також 27.10.2009 року відповідачкою підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.9). Відповідно до ч.1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого\~\~встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Нормами\~статті 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За правилами\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. За правилами\~ст.1052 ЦК України\~у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів,\~\~належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. В Умовах та Правилах надання банківських послуг, наданих стороною позивача до справи, детально визначені права та обов'язки банку, права та обов'язки клієнта, умови обслуговування та правила користування платіжною карткою, відповідальність сторін (а.с.10-24). Матеріалами справи підтверджується, що зобов'язання за кредитним договором позивачем було виконано. Відповідачка [PERSON] належним чином зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 06.09.2018 року утворилась заборгованість в сумі 12585,76 грн., яка складається з наступного: 1983,57 грн. заборгованість за кредитом; 2414,06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7112,62 грн. заборгованість за пенею. Також позивачем нараховані судові штрафи 500,00 грн. фіксована частина та 575,51 грн. - процентна складова, всього нараховані штрафи в сумі 1075,51 грн.( а.с. 7). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій\~статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків (стаття 611 ЦК України). Відповідно до приписів статей\~525,\~526,\~\~530,\~\~610\~\~ЦК України\~\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За положеннями ч.1\~статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. В силу\~ст. 530 ЦК України\~якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст. 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Під час розгляду справи відповідачка подала до суду заяву про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строків позовної давності. Вирішуючи питання щодо застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, суд виходить з наступного. В силу ч.1\~ст.261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частини п'ятої\~статті 261 ЦК України\~за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. У правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 06.11.2013 року у справі №6-116цс13, обов'язковість якої регламентована приписами\~статті 417 ЦПК України, зазначено, що відповідно до\~статті 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України\~кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами -\~ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. У разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд приймає до уваги специфіку наданого кредиту та враховує, що кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. З наданої позивачем довідки встановлено, що строк дії картки, перевипущеної банком в межах кредитного договору від 27.10.2009 року, та отриманої відповідачкою 11.12.2017 року, встановлений до листопада\~\~2021 року. (а.с.65) В цьому випадку перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки. Таку правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 у справі №6-249цс15. Судом встановлено, що термін дії кредитної картки, виданої відповідачці, не закінчився. Тобто позивач пред'явив позов у межах загального трирічного строку позовної давності, передбаченого положеннями\~ст.257 ЦК України. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачка [PERSON] зобов'язання по кредитному договору від 27.10.2009 року не виконує, у зв'язку з чим їй згідно з умовами кредитного договору позивач нараховує відсотки та неустойку у виді пені та штрафів. Відповідачка не надала суду доказів сплати кредиту та не спростувала даних розрахунку заборгованості по кредиту, в той час як надані позивачем до справи докази вказують на те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] ґрунтуються на укладеному договорі. В силу\~ст.549 ЦК України\~неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі\~ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. В силу ч.2\~ст. 551 ЦК України\~якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений договором. Враховуючи наведені положення закону, з відповідачки слід стягнути суму заборгованості по договору, нараховані відсотки та неустойку. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивача неустойки, яка нарахована відповідачці у виді пені та штрафів, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15, в якій роз'яснено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки заявлений до стягнення розмір пені перевищує розмір штрафів, стягненню підлягає нарахована позивачем неустойка у виді пені. Вирішуючи питання про розмір пені, що підлягає стягненню, суд враховує, що під час судового розгляду справи знайшли підтвердження підстави для зменшення її розміру на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, оскільки встановлено, що розмір нарахованої банком пені значно перевищує розмір неповернутої відповідачкою суми кредиту та значно перевищує розмір несплачених відсотків. Також встановлені інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про зменшення розміру неустойки, а саме: відповідачка має на утриманні неповнолітню дитину, в момент дії кредитного договору перебувала на обліку як малозабезпечена, тривалий час не отримує аліментів на утримання дитини, що підтверджено письмово, що, на думку суду, істотно вплинуло на можливість відповідачки виконувати кредитні зобов'язання . За вказаних обставин розмір нарахованої банком пені в сумі 7112,62 грн.\~підлягає зменшенню до розміру заборгованості по тілу кредиту, тобто до 1983,57 грн., що відповідає принципу розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати, понесені банком на сплату судового збору при зверненні до суду. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial