Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за користування житлово-комунальними послугами. В судовому засіданні представник позивача Шелудько Ю.М. позовні вимоги збільшила, збільшені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що позивач є експлуатуючою організацією житлового будинку [ADDRESS], а відповідачі є користувачами квартири [ADDRESS]. З 1.05.2015 року по 31.12.2017 року, відповідачі, отримуючи житлові послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, не сплачують позивачу їх вартості, в результаті чого виникла заборгованість, що складає 8 543грн. 58 коп., які просить стягнути у судовому порядку разом з 1 082 грн. 21 коп. інфляційних втрат, 287 грн. 82 коп. 3%-річних згідно ч.2, ст.625 ЦК України та судовими витратами по сплаті судового збору. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні збільшений позов не визнали, пояснивши, що сплата житлово-комунальних послуг відбувається виключно на договірних засадах. Однак ніхто з відповідачів з позивачем не укладав договору про надання житлово-комунальних послуг, тому позивач і не набув права вимоги. Крім того, житлове законодавство встановлює право користування жилим приміщенням на одну особу в розмірі 13,65 м2. Але спірна квартира має тільки 40,9 м2, що не є нормою для шести зареєстрованих в ній повнолітніх осіб. Також вказана заборгованість виникла з вини одного із солідарних боржників, тому інші особи не повинні відповідати за його порушення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] вимоги позову також не визнала, пояснивши, що тривалий час вона проживає з сім'єю в іншій квартирі і не користується житлово-комунальними послугами в спірній квартирі, тому і не повинна сплачувати за їх споживання. Заслухавши думки представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації №33 від 30.01.2015 року „Про закріплення за комунальним підприємством „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва" за позивачем було закріплено на праві господарського відання об'єкти комунальної власності, що перебувають у сфері управління Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації згідно з додатком (а.с.7). Під номером 171 додатку значиться будинок [ADDRESS] (а.с.8-9). За змістом ч.1, ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч.1, ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як регламентовано ч.1-2, ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Як встановлено в судовому засіданні, 30.11.1985 року [PERSON] отримав на свою сім'ю з п'яти осіб: його, його дружину - [PERSON], відповідачку по справі, та їх дітей: доньку [PERSON], синів [PERSON], [PERSON], відповідачів по справі ордер №10319 на квартиру [ADDRESS], який був виданий Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів (а.с.5; 55-56). Зазначена квартира є трьохкімнатною, ізольованою, неприватизованою, загальною площею 68,6 м2, жилою площею 40,9 м2, і складається з трьох ізольованих кімнат жилою площею 11,2 м2, 11,7 м2 та 18,0 м2, про що свідчить викопіювання з поверхневого плану (а.с.54). Згідно довідки комунального концерну „Центр комунального сервісу" в спірній квартирі зареєстровано 6 осіб - відповідачі по справі (а.с.10). Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як зазначає п.5, ч.3, ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі, будучи зареєстрованими і проживаючи в [ADDRESS], не сплачують витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, заборгувавши за період з 1.05.2015 року по 31.12.2017 року 8 543 грн. 58 коп., що підтверджується довідкою позивача (а.с.45). Вказаний розрахунок не був обґрунтовано спростований відповідачами, а тому його необхідно покласти в основу рішення. Ствердження відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що позивачем нарахована заборгованість, виходячи із загальної площі квартири 70,1 м2, а не 68,60 м2 як зазначено у технічному плані, суд не може покласти в основу рішення, оскільки вони спростовуються змістом довідки позивача про нарахування та сплату по особовому рахунку спірної квартири, де саме зазначено загальну площу спірної квартири 68,60 м2 (а.с.45). Крім того, суд не може покласти в основу рішення позицію відповідача [PERSON] про те, що тривалий час вона проживає з сім'єю в іншій квартирі і не користується житлово-комунальними послугами в спірній квартирі, тому і не повинна сплачувати за їх споживання, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а сама відповідач не надала доказів в порядку ст.76-80 ЦПК України про її проживання та сплату нею витрат на утримання будинку і прибудинкової території за адресою іншої квартири. Також суд не може покласти в основу рішення пояснення відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що ніхто із мешканців квартири не укладав з позивачем договору про надання житлово-комунальних послуг, тому позивач і не набув права вимоги, оскільки відповідачі не заперечували надання таких послуг і користування ними, при цьому вони не звертались до позивача з заявами про відмову у отриманні таких послуг. За правилами ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Аналізуючи вказані докази по справі, суд вважає, що оскільки відповідачі зареєстровані, проживають в спірній квартирі, користуються послугами щодо утримання будинку, споруд і прибудинкової території, але не сплачують вартості таких послуг, тому з них солідарно на користь позивача необхідно стягнути 8 543 грн. 58 коп. заборгованості за утримання будинку, споруд і прибудинкової території за період з 1.05.2015 року по 31.12.2017 року. За приписами ч.2, ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Задовольняючи вимогу про стягнення вказаної заборгованості, з відповідачів солідарно на користь позивача також підлягає стягненню 1 082 грн. 21 коп. інфляційних втрат та 287 грн. 82 коп. 3%-річних, оскільки вони як боржники у даних правовідносинах прострочили виконання грошового зобов'язання в порядку ч.2, ст.625 ЦК України. Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд задовольнив позов у повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного підлягає стягненню 1 762 грн. судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved