Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 11 серпня 2007 року у Виконкомі Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області, за актовим записом 1. Від шлюбу мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом подружнього життя між позивачем та відповідачем склались неприязні взаємовідносини, які викликані негідною поведінкою відповідача, який зловживає спиртними напоями, вчиняє дома сварки та скандали, постійно створює конфлікти в сім`ї. Неодноразово обговорювалися ці проблеми, але на жаль, не дало ніякого позитивного результату. Позивач прийшла до висновку, що сім`я розпалася і її неможливо зберегти. Позивач просить шлюб між ними розірвати, дітей залишити на її вихованні. Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Ухвалою суду від 11.11.2019 року ухвалено закрити підготовче провадження в справі та призначити цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач звернулася до суду із заявою в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просить розгляд справи провести в його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає. Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Судом повно та всебічно з`ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя 11 серпня 2007 року у Виконкомі Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області, за актовим записом 1 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїх позовних вимогах позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В своїх позовних вимогах позивач просить всі судові витрати по справі покласти на її з відповідачем порівну. З матеріалів справи слідує, що позивачем за подачу позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок). Суд, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок). На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved