Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Представник позивача в липні 2021 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по аліментам за період з 29.01.2020 року по 28.06.2021 року та пені в сумі 96\~240,00 грн. Також просив стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.07.201 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. за № 3230 був посвідчений договір про сплату аліментів на дитину відповідно до умов якого відповідач заповзявся, починаючи з липня 2017 року щомісячно сплачувати на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в сумі 6000 грн до досягнення дитиною повноліття. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує. 02.02.2018 року на підставі заяви позивача приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за реєстром № 370 про стягнення з [PERSON] 27\~775грн заборгованості по аліментам за період з 29.07.2017 року по 28.12.2017 року, 23\~288,50 пені за період з 29.07.2017 року по 24.01.2018 року. 11.07.2018 року на підставі заяви позивача приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за реєстром № 2470 про стягнення з [PERSON] 36 000грн заборгованості по аліментам за період з 29.12.2017 року по 28.06.2018 року, 40486,50 пені за період з 25.01.2018 року по 28.06.2018 року. 30.01.2021 року на підставі заяви позивача приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за реєстром № 362 про стягнення з [PERSON] 114 000грн заборгованості по аліментам за період з 29.06.2018 року по 28.01.2020 року, 114 000 пені за період з 29.06.2018 року по 28.01.2020 року. Загальна сума заборгованості станом на 28.01.2020 року становить 177\~775,00грн, сума пені 177\~775,00грн. Виконавчі написи були пред`явлені до виконання, але ні заборгованість, ні пеня не були стягнуті до теперішнього часу. За період з 29.01.2020 року по 28.06.2021 року виникла заборгованість по аліментам в сумі 102\~000 грн ( 17 сім х 6000 грн/міс) , пеня в сумі 96\~240,00 грн., яку просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі який розірвано рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05.12.2017 року. Вказаним рішенням [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 06.07.2017 уклали договір про сплату аліментів на дитину серії [NUMBER] , що був посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. за реєстровим № 3230. Згідно умов даного договору відповідач [PERSON] зобов`язався сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі по 6 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.2 Договору, сторонами було визначено, що сплата відповідачем аліментів проводиться не пізніше 28 числа кожного місяця шляхом безготівкового перерахування на банківську картку матері дитини ( позивачу по справі). В пункті 8 Договору про сплату аліментів визначено право позивача на стягнення аліментів на підставі виконавчого напису нотаріуса. Враховуючи положення ст.ст.8, 9 СК України, та виходячи з правової природи, змісту, нормативних підходів до форми, порядку укладення, зміни і припинення договору про сплату аліментів на дитину, даний договір є різновидом цивільних договорів у сімейному праві Україні. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо аліментних зобов`язань, шляхом укладення договору в добровільному порядку та посвідчено в нотаріуса. Окрім цього,\~встановлено,\~що даний\~договір сторонами\~не змінювався,\~не розривався\~та на\~теперішній час\~є дійсним. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором, стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі\~виконавчого напису нотаріуса\~органом державної виконавчої служби. Таким чином, стягнення аліментів за укладеним між сторонами договором відбувається у позасудовому порядку за виконавчим написом нотаріуса. Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів, зокрема, належить і виконавчий напис нотаріуса. При цьому, з положень ст.71 Закону випливає, що обов`язок обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів покладається на державного виконавця, на примусовому виконанні у якого перебуває виконавчий документ (виконавчий лист, судовий наказ, виконавчий напис нотаріуса тощо). Судом встановлено, що позивач тричі зверталася за виконавчим написом нотаріуса про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини згідно укладеного договору. Так , згідно довідки приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. № 750/01-16 від 25.10.2021 року нотаріусом були вчинені виконавчі написи: 02.02.2018 року на підставі заяви позивача вчинено виконавчий напис за реєстром № 370 про стягнення з [PERSON] 27\~775грн заборгованості по аліментам за період з 29.07.2017 року по 28.12.2017 року, 23\~288,50 пені за період з 29.07.2017 року по 24.01.2018 року 11.07.2018 року на підставі заяви позивача вчинено виконавчий напис за реєстром №2470 про стягнення з [PERSON] 36 000грн заборгованості по аліментам за період з 29.12.2017 року по 28.06.2018 року, 40486,50 пені за період з 25.01.2018 року по 28.06.2018 року. 30.01.2021 року на підставі заяви позивача вчинено виконавчий напис за реєстром № 362 про стягнення з [PERSON] 114 000грн заборгованості по аліментам за період з 29.06.2018 року по 28.01.2020 року, 114 000 пені за період з 29.06.2018 року по 28.01.2020 року. Позивач пред`являла написи на примусове виконання до органів державної виконавчої служби про що свідчить лист відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області південного міжрегіонального МЮ (м.Одеса) № 15134 від 14.07.2021 року. За період виконання вказаних виконавчих проваджень кошти не стягувались. На підставі ч.4\~ст. 194 СК України\~заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому\~статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно із п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Згідно правового висновку Верховного Суду України зробленого у справі за № 6-81цс13 від 11.09.2013 року, оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Як вбачається з розрахунку, проведеного позивачем відповідно до умов п. 10 Договору, розмір неустойки за прострочення зобов`язання за договором становить 96 240 грн. за період з 29.01.2020 року 28.06.2021 року. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано , розрахунок заборгованості не спростований. Поряд з цим, слід зазначити що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами сімейного законодавства встановлюється порядок укладення договору про сплату аліментів на дитину та зазначаються правові наслідки у разі невиконання такого договору. Згідно з частиною другою статті 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною першою статті 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Частиною другою статті 189 СК України встановлено, що у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Встановлений частиною другою статті 189 СК України порядок стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса не може бути перешкодою для звернення за захистом порушених прав до суду. Окрім того, законодавець передбачив додаткову можливість спрощеного стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса саме в інтересах дітей з метою спрощення процедурних питань, але в жодному разі цим правом не обмежив право на судовий захист. Судом встановлено, що спірний договір містить усі істотні умови, які необхідні для укладення такого виду договору, умови надання коштів на утримання дитини, їх розмір. Цей договір укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений. Відповідно до положень статей 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із частиною четвертою статті 15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. В абзаці 4 пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, якщо аліменти сплачуються не за рішенням суду, а згідно з укладеним між батьками договором, передбачена статтею 196 СК України санкція застосовується за наявності прямої вказівки про це у договорі ( пункт 10 Договору). Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором про сплату аліментів від 06.07.2017 року , у зв`язку із чим в період з 29.01.2020 року по 28.06.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 102 000 грн., яку останній має сплатити на користь [PERSON] з урахуванням передбаченої пунктом 10 договору неустойки. Враховуючи, що до теперішнього часу [PERSON] свої зобов`язання за Договором про сплату аліментів не виконав, заборгованість не сплатив, суд вважає, що заборгованість повинна бути стягнута у примусовому порядку у межах позовних вимог за період з 1 з 29.01.2020 року по 28.06.2021 року у сумі 102 000 гривень. Також, зважаючи на те, що відповідач протиправно, всупереч умов Договору від 06.07.2017 року та вимог\~СК України, допустив прострочення сплати аліментів, з нього має бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів, яка згідно\~ст. 196 СК України\~становить 96\~240,00 гривень. Приписами ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена при подачі позову. Що стосується витрат на правову допомогу. \~Відповідно\~до ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~зокрема,\~належать витрати на\~професійну правничу\~допомогу та\~інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрат на правничу допомогу в сумі 6810,00грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав договір про надання правової допомоги №2021/35 від 15.07.2021 року, акт здавання-приймання виконаних робіт від 25.10.2021 року з описом виконаних робіт на вказану суму , квитанцію до прибуткового касового ордеру № 86 від 25.10.2021 року , про сплату 6810грн. Наданий акт здавання-приймання виконаних робіт містить опис виконаних робіт адвокатом із зазначення періоду витраченого часу (годин) на їх виконання, свідчить про надання правової допомоги адвокатом та її вартості.\~ Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує положення ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Зазначені в розрахунку розміру витрат і опис робіт витрати є співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та значенню справи для позивача. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені нею на оплату наданої їй професійної правничої допомоги у заявленому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved