Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Представник позивача адвокат Рибалка О.С., яка діє в інтересах [PERSON] звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Юдіна Ірина Георгіївна, Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що у червні 2021 року вона дізналась про накладення арешту на належне їй майно. З матеріалів виконавчого провадження, які були надіслані на адресу позивача за її запитом, вона дізнався, що стягувачем у виконавчому провадженні виступає АТ «Перший український міжнародний банк». 31.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Перший український міжнародний банк» було укладено кредитний договір №24836401. 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г. вчинено виконавчий напис №67 про звернення стягнення у загальній сумі 156378,23 грн., з розрахунку: заборгованість за тілом кредиту 72820,39 грн., заборгованість по відсотках 83557,84 грн., вчинення виконавчого напису 1200 грн. 14.02.2020 року відкрито виконавче провадження №61280410, у його межах звернено стягнення на заробітну плату позивача, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнуто основну винагороду виконавця. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями нормативно-правових актів, що регулюють спірні відносини, а відтак має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що на момент звернення відповідача до нотаріуса сплив визначений законом трирічний строк з дня виникнення права вимоги у первісного кредитора. Зазначена обставина не була перевірена нотаріусом, незважаючи на те, що первинний договір містить положення щодо строку його дії, графіка ануїтетних платежів. Вважає, в основу спірного виконавчого напису покладено односторонні розрахунку відповідача, із якими позивач не згодний. Провадження у справі відкрито 26.08.2021 р., призначено судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу копію нотаріальної справи про вчинення спірного виконавчого напису. 15.03.2021 р. підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті. \~Ухвалою від 26.08.2021 р. задоволено заяву представника позивача адвоката Рибалка О.С., яка діє в інтересах [PERSON] , про забезпечення позову, в порядку забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом № 67, виданого приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Юдіною Іриною\~Георгіївною від 24.01.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в загальному розмірі 156 378 грн. 23 коп., до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву з проханням розглянути справу без їх участі, на задоволенні позову наполягають. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без їх участі, в задоволенні позову просить відмовити, надав відзив на позов, в якому зазначив, що АТ «ПУМБ» в повному обсязі не погоджується з обставинами викладеними у позовній заяві та заперечує проти всіх заявлених вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Треті особи Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Юдіна І.Г. та Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2\~\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г. вчинено виконавчий напис №67 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в загальному розмірі 156378,23 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 72820,39 грн., заборгованості по процентам 83557,84 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріуса 1200 грн. Загальна сума заборгованості складає 157578,23 грн. 14.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП 61280410 про примусове виконання виконавчого напису №67 від 24.01.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в загальному розмірі 156378,23 грн. 14.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. ухвалено постанову про арешт майна боржника. Виконавчий напис вчинений на підставі ст.ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням приписів ст. ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 січня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] кредитний договір №24836401 від 31.10.2013, копія якого наявна в матеріалах справи, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.04.2020 р. по справі 158/2157/17. \~ \~ \~ \~ Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В постанові КЦС Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до положень ст.ст. 87,88 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. \~Тобто, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Так, позивачем при звернені до суду до позовної заяви було додано копію кредитного договору №24836401 від 31.10.2013 року, укладеного між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] , відповідно до умов якого позивач отримала 79914.73 грн. з процентною ставкою для строкової заборгованості 17,49%, для простроченої заборгованості 34,98%, зі строком повернення кредиту 28.10.2018 року. Копію виконавчого напису №67, вчиненого 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в загальному розмірі 156378,23 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 72820,39 грн., заборгованості по процентам 83557,84 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріуса 1200 грн. Загальна сума заборгованості складає 157578,23 грн. Копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. про відкриття виконавчого провадження №ВП 61280410 про примусове виконання виконавчого напису №67 від 24.01.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в загальному розмірі 156378,23 грн. Та копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. про арешт майна боржника від 14.02.2020 року. Разом з цим, нотаріусом жодних документів на підтвердження обґрунтованості вчинення спірного виконавчого напису, як-то: заяви стягувача про вчинення виконавчого напису з додатками, що мають містити, зокрема, оригінал кредитного договору, первинні бухгалтерські документи (платіжні доручення, квитанції, виписки з рахунку боржника тощо), обґрунтований розрахунок заборгованості позивача перед відповідачем за вищезгаданим кредитним договором,\~суду не надано. Таким чином, на думку суду, у нотаріуса не було підстав для здійснення висновку про погодження (відсутності заперечень) боржником розміру кредитної заборгованості, тобто, щодо безспірності останньої. Також нотаріусом не було з`ясовано наявність/відсутність вирішених спорів в судовому порядку з приводу стягнення даної кредитної заборгованості на час вчинення виконавчого напису; не з`ясовано дотримання стягувачем трирічного строку позовної давності. На думку суду, дотримання нотаріусом вимог чинного законодавства шляхом\~надання можливості боржнику (позивачеві у справі) висловити свої заперечення з приводу наявності чи/або відсутності спірної кредитної заборгованості, виключило би можливість визнання останнім заборгованості безспірною та подальше вчинення оспорюваного виконавчого напису. Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги той факт, що доказами у справі не доведено наступне: вчинення нотаріусом виконавчого напису за наявності повного обсягу визначених законодавцем первинних документів, зокрема, оригіналу кредитного договору; отримання боржником вимоги про погашення заборгованості на підтвердження безспірності вимог, суд приходить до висновку щодо наявності правових наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи наявні квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання до суду позову, а також квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 454,00 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору, а саме 1362,00 грн. (908,00+454,00). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved