Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд визнати припиненим договір застави, укладений 31.01.2003 року між акціонерним товариством «Правекс Банк» та позивачем, а також усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування рішення державного реєстратора від 11.04.2007р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - заборони відчуження нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, 31.01.2003р. між нею та відповідачем - акціонерним товариством «Правекс Банк» було укладено кредитний договір №09005-017/03Ф, за яким позивач отримала від банку кредит у сумі 1700,00 доларів США зі сплатою 16 відсотків річних терміном до 09.02.2004р. З метою забезпечення виконання боржником взятого на себе зобов`язання, 31.01.2003р. між позивачем та акціонерним товариством «Правекс Банк» було укладено договір застави, згідно якого позивач передала під заставу вищевказане нерухоме майно. Оскільки застава є похідним зобов`язанням від кредитного зобов`язання, яке позивачкою виконано у повному обсязі, остання, на підставі ст.593 ЦК України, просить суд визнати договір застави припиненим. Водночас, просить скасувати рішення державного реєстратора про заборону відчуження нерухомого майна, оскільки відповідач - акціонерне товариство «Правекс Банк» відмовляється у досудовому порядку повідомити державного реєстратора про припинення права застави. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій позов підтримала, та просила суд здійснити розгляд справи за її відсутності. Водночас, позивач зазначила про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Представник відповідача - Акціонерного товариства «Правекс банк» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача - Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відзив на позов суду не надав. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно Інформаційної довідки № 73960822 від 25.11.2016р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 11.04.2007р. державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровській області до вказаного реєстру, на підставі договору застави серія та номер:1-199, виданого 31.01.2003р. Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, внесено запис про обтяження №17631386 - заборону відчуження майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що на праві приватної власності належала [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки № 188170145 від 09.11.2019р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 11.04.2007р. державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровській області до вказаного реєстру, на підставі договору застави серія та номер:1-199, виданого 31.01.2003р. Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, внесено запис про обтяження №17631386 - заборону відчуження майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що на праві приватної власності належала [PERSON] . Згідно довідки №886, наданої позивачці 07.08.2019р. Акціонерним товариством «Правекс банк», останній зазначив про те, що, 31.01.2003р. між АТ «Правекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №09005-017/03Ф терміном до 09.02.2004р., з лімітом кредитування 1700,00 доларів США зі сплатою 16,00 відсотків річних. Станом на 05.08.2019р. зобов`язання за кредитним договором №09005-017/03Ф від 31.01.2003р. [PERSON] виконала у повному обсязі. Згідно листа за вих.№8649/09-01-4-1БТ, наданого 09.09.2019р. АТ «Правекс Банк», останній повідомив позивачці про те, що, кредитна справа позичальника [PERSON] (кредитний договір №09005-017/03Ф) була знищена по закінченню строку зберігання кредитних справ. Водночас, зазначив про те, що, лист до нотаріуса про зняття заборони відчуження майна банк готує на підставі договору застави, та звернувся до позивачки з проханням надати банку договір застави. Згідно листа за вих.№2846/01-16 від 30.10.2019р., завідувач Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області повідомив позивачці про те, що, видати дублікат договору застави, посвідченого Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою 31.01.2003р. за р/№1-199, укладеного між [PERSON] та АТ «Правекс Банк», Перша кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області не має можливості, оскільки вищевказаний договір та документи, на підставі яких договір було посвідчено, передані на зберігання до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області. Згідно листа за вих.№ 1632/01-21 від 28.10.2019р., Державний нотаріус Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області повідомив позивачці про те, що, видати дублікат договору застави, посвідченого Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою 31.01.2003р. за р/№1-199, укладеного між [PERSON] та АТ «Правекс Банк» - не має можливості, оскільки вказаний договір та документи, на підставі яких він посвідчувався, Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою на зберігання до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області передано не було. Водночас, зазначив про те, що, в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори за 31 січня 2003 року під №1-199 є запис про посвідчення договору застави, укладеного між [PERSON] та АТ «Правекс Банк». Посилаючись на те, що, належний позивачці екземпляр вищевказаного договору застави позивачкою втрачено; належний банку екземпляр вказаного договору - останнім знищено, а екземпляр договору, що зберігався у нотаріуса - передано до архіву, позивачка просить суд визнати даний договір припиненим у судовому порядку, оскільки у досудовому порядку захистити своє право не має можливості. Водночас, з метою усунення перешкод у користуванні і розпорядженні власністю просить суд скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Згідно ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст.574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ст.577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Як встановлено судом в ході розгляду справи, 31.01.2003р. між позивачем [PERSON] та відповідачем АТ «Правекс Банк» було укладено кредитний договір №09005-017/03Ф терміном до 09.02.2004р., з лімітом кредитування 1700,00 доларів США зі сплатою 16,00 відсотків річних. З метою забезпечення виконання боржником взятого на себе зобов`язання, 31.01.2003р. між позивачем та АТ «Правекс Банк» було укладено договір застави, згідно якого позивач передала під заставу нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №886, наданої 07.08.2019р. Акціонерним товариством «Правекс банк», останній зазначив про те, що, станом на 05.08.2019р. зобов`язання за кредитним договором №09005-017/03Ф від 31.01.2003р. [PERSON] виконала у повному обсязі. Встановивши, таким чином в ході розгляду справи, факт припинення зобов`язання позивача, забезпеченого заставою, суд приходить до висновку про те, що, позовні вимоги позивача в частині визнання договору застави припиненим - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст.593 ЦК України. Щодо позовних вимог позивача в частині усунення перешкод у здійсненні позивачем права розпорядження нерухомим майном шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - заборони відчуження нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.1 ЗУ Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон), дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Згідно ст.3 Закону, загальними засадами державної реєстрації прав є: 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Згідно ст.11 Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; Згідно ст.31-1 Закону, реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Відповідно до п.35 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015р., державна реєстрація обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, державна реєстрація припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а також державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником. Згідно ст.74 ЗУ «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Отже, правовий аналіз положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ЗУ «Про нотаріат», дає підстави для висновку про те, що державний реєстратор та нотаріус є спеціальними суб`єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав та здійснення інших повноважень, передбачених законами України. З урахуванням викладеного, само по собі рішення про припинення договору застави є підставою для виключення записів про заставу з відповідних реєстрів державним реєстратором або нотаріусом, і лише у разі відмови останніх у вчиненні реєстраційних дій, позивач має право звернутися із відповідним позовом до держаного реєстратора або нотаріуса про вчинення таких дій. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що, позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод у здійсненні позивачем права розпорядження нерухомим майном шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - заборони відчуження нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , заявлені передчасно, та є такими, що задоволенню не підлягають, оскільки в ході розгляду справи не встановлено факту порушення відповідачем прав позивача, зокрема, відмови у вчиненні реєстраційної дії. При цьому, задовольняючи позов частково, суд, при розподілі судових витрат вважає необхідним, на підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Правекс банк» на користь позивача понесені останнім, та, документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного, суд,

Outcome: partial