Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить встановити той факт, що [PERSON], який помер [INFO] року, і [PERSON], [INFO], є однією і тією самою особою та чоловіком [PERSON], [INFO], ІІН -[NUMBER], а також просить визнати за нею право власності на ? частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається в цілому з: житлового будинку під літ «А», де знаходиться 1-1 кухня площею 6,9 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 16,2 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 9,2 кв.м., 1-5 житлова кімната площею 19,2 кв.м., 1-6 коридор 4,3 кв.м., 1-І веранда площею 10,3 кв.м., загальна площа, якого становить 66,1 кв.м., сараю під літ. «Б» площею 8,6 кв.м., вбиральної під літ. «В» площею 1,3 кв.м., гаража під літ. «Г» площею 20,5 кв.м., гаража під літ. «Д» площею 15,8 кв.м., огородження № 1-5, мостіння - І, цистерни - II, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 533 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; та визнати право власності на земельну ділянку площею 533 кв.м. за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що у встановленому законом порядку вона звернулася до нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, фактично проживала і по цей час проживає в будинку, однак нотаріусом у видачі свідоцтва їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки допущена помилка у написанні анкетних даних чоловіка. У судове засідання представник позивачки [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої наполягала на задоволенні доповненого позову. Відповідачі та третя особа звернулися до суду з аналогічними заявами про розгляд справ за їх відсутності, не висловивши при цьому думки з приводу заявлених вимог. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], актовий запис про смерть №786 по відділу РАЦС Одеського міського управління юстиції, і після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на праві власності майно. Позивачка у справі приходиться дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER], актовий запис про реєстрацію шлюбу [ADDRESS] Вінницької області. По-батькові чоловіка позивачки у всіх документах на російській мові було зазначено як "[PERSON]", однак у свідоцтві про смерть зазначено "[PERSON]", що на даний час є перешкодою для можливості оформлення права на спадщину. За [PERSON], згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 09.12.1958 року, р.№13582, та акту про введення в експлуатацію, затвердженого рішенням Ленінського виконкому за №9 від 16.01.1964 року, зареєстровано 19.02.1964 року в кн.104, стор.16, р.№11136 (95) в КП ОМБТІ та РОН право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Вказане домоволодіння складається з в цілому з: житлового будинку під літ «А», де знаходиться 1-1 кухня площею 6,9 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 16,2 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 9,2 кв.м., 1-5 житлова кімната площею 19,2 кв.м., 1-6 коридор 4,3 кв.м., 1-І веранда площею 10,3 кв.м., загальна площа, якого становить 66,1 кв.м., сараю під літ. «Б» площею 8,6 кв.м., вбиральної під літ. «В» площею 1,3 кв.м., гаража під літ. «Г» площею 20,5 кв.м., гаража під літ. «Д» площею 15,8 кв.м., огородження № 1-5, мостіння - І, цистерни - II, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 533 кв.м. У відповідності до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно ст.70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, а відповідно до вимог ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Крім того, статтею 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилася спадщина на ? частки зазначеного домоволодіння. Позивачка як дружина померлого є спадкоємцем першої черги за законом, відповідачі приходяться дітьми спадкодавця та позивачки і також являються спадкоємцями першої черги за законом. Позивачка у справі звернулася до Пепеляшкової А.О., приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність доказів того, що померлий був чоловіком позивачки, їй було рекомендовано звернутися до суду. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що дружина, діти, батьки спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив, відповідно до ст.1270 ЦК України, впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини, про відмову від неї. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Разом з тим, вимоги позивачки про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка на ? частки земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, не підлягають задоволенню, оскільки доказів належності спадкодавцеві земельної ділянки на праві власності до суду не надано. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні й обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.1261, 1268 - 1270 ЦК України і підлягають задоволенню, оскільки зазначене нерухоме майно належало їй та її чоловікові на праві спільної сумісної власності на законних підставах, невідповідність записів по-батькові спадкодавця у його документах та свідоцтві про смерть є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Outcome: approved