Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 09.01.2008 року відповідач [PERSON] уклала з ним кредитний договір № б/н і отримала кредит у сумі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач в свою чергу прийняв вищевказані грошові кошти та зобов'язався повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак відповідач умови договору не виконав, в результаті чого станом на 31.10.2013 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 20469 гривень 90 копійок, з яких: 8388 гривень 59 копійок - заборгованість за кредитом; 9605 гривень 16 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1263 гривні 30 копійок - комісія та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; відповідно до п. 8.6 договору кредиту 250 гривень - штраф (фіксована частина) та 962 гривні 85 копійок - штраф (процентова складова). У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20469 гривень 90 копійок та судові витрати в розмірі 229 гривень 40 копійок. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що в банку заповнила лише заяву, не підписувала та не давала свого погодження на укладення будь-яких договорів. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 09.01.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (тепер - публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач умови договору не виконала належним чином, в результаті чого станом на 31.10.2013 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 20469 гривень 90 копійок, з яких: 8388 гривень 59 копійок - заборгованість за кредитом; 9605 гривень 16 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1263 гривні 30 копійок - комісія та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; відповідно до п. 8.6 договору кредиту 250 гривень - штраф (фіксована частина) та 962 гривні 85 копійок - штраф (процентова складова). Пунктом 8.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення вимог зазначеного договору, позичальник сплачує пеню а також штраф. Таким чином, за одне й теж порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. У статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 1212 гривень 85 копійок не підлягають задоволенню. В інший частині вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 229 гривень 40 копійок. Посилання відповідача на те, що кредитний договір вона не укладала не відповідають дійсності, адже підписуючи заяву на відкриття кредитної карти від 09.01.2008 року відповідач підтвердила те, що вона ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку, висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 19257 гривень 05 копійок, а також 229 гривень 40 копійок судових витрат. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: partial