Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що 07.06.2013 між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 320. Зазначає, що сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки у сторін не склалися з причини втрати поваги та почуття любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами більше року припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спору про поділ майна не мають. Питання про місце проживання дитини сторонами вирішено, син проживатиме разом з позивачкою. Подальше підтримання сімейних відносин позивач вважає не можливим, тому звернулася з даним позовом до суду. У судове засідання сторони не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява позивача з проханням розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява, в якій просить надати строк для примирення з позивачем в три місяці, тобто до шести місяців, з врахуванням п.7 ст. 240 ЦПК України, зупинити провадження у справі на вказаний строк. У разі розгляду справи визнати явку позивача обов`язковою. В обґрунтування посилався, що не погоджується на розірвання шлюбу, має бажання відновити шлюбні відносини. Наданого судом строку для примирення було недостатньо, оскільки дружина разом з сином поїхала до АР Крим з метою оздоровлення дитини та весь час він не мав можливості надавати їй допомогу, турбуватися та сприяти відновленню стосунків. Окрім того, ними не вирішувалося питання про місце проживання їх спільного сина. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 320, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с. 7/. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] /а.с. 8/. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Окрім того, ухвалою суду від 10.05.2019 сторонам надавався строк для примирення в три місяці, який не мав позитивного результату. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про розподіл майна сторони не мають. Питання про утримання малолітньої дитини та місце її проживання вирішуватиметься сторонами у встановленому законодавством порядку. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved