Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про виселення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 09.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ВАТ АБ «Укргазбанк»), в особі директора Харківської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» Полушкіна Дмитра Олександровича, правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 240 від 09.11.2007 року. Згідно п. 1.1 кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 52 000 доларів США на строк з 09.11.2007 року по 08.11.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 12,5% річних. У відповідності з п.п. 3.1.1 банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] та надає позичальнику кредит в сумі 52 000 доларів США шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника в ХФ АБ «Укргазбанк». В забезпечення зобов'язання за кредитним договором банком прийнято в іпотеку двокімнатну квартиру, житловою площею 27,7 кв.м., загальною площею 46 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно виконавчого напису від 06.11.2009 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 2007 року за реєстровим № 4724 зареєстрованому в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 09.11.2007 року за № 20597989. 16.07.2013 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області відкрито виконавче провадження № 16265540. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором відповідно до п. 3.1.1 договору, відповідач в свою чергу ухиляється від добросовісного виконання умов договору, у зв'язку з чим банк був вимушений звернися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причину своєї не явки суду не повідомили. Представник третьої особи Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причину своєї не явки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», в особі директора Харківської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» Полушкіна Дмитра Олександровича, правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 240 від 09.11.2007 року (а.с.7-9). Згідно п. 1.1 кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 52 000 доларів США на строк з 09.11.2007 року по 08.11.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 12,5% річних. Відповідно до п. 3.1.1 банк зобов'язується відкрити позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] та видати позичальнику кредит в сумі 52 000 доларів США з позичкового рахунку № [NUMBER] в ХФ ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 350448, шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника [NUMBER], відкритий в ХФ ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 350448. В забезпечення зобов'язання за кредитним договором сторони уклали договір іпотеки № 179 від 09.11.2007 року, згідно до умов якого банком прийнято в іпотеку двокімнатну квартиру, житловою площею 27,7 кв.м., загальною площею 46 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-13). Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки вказаний договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору № 240 від 09.11.2007 року укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем за умовами якого іпотекодавець зобов'язаний іпотекодержателю не пізніше 08.11.2027 року повернути кредит у розмірі 52 000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5% річних та штрафні санкції у розмірі і випадках, передбачених кредитним та договором іпотеки. Згідно виконавчого напису від 06.11.2009 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 2007 року за реєстровим № 4724 зареєстрованому в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 09.11.2007 року за № 20597989 (а.с. 17). 16.07.2013 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області відкрито виконавче провадження № 16265540 на підставі виконавчого напису № 2764 від 06.11.2009 року (а.с.18). Відповідно до ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріальне-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України подавати докази є не лише обов'язком, але й правом осіб, які беруть участь у справі, і яке прямо передбачено зазначеною статтею. Відповідно до ст.ст.526, 527 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін згідно з договором. Одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається, за виключенням випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Згідно ч.ч.1, 3 ст.33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Виконавчим написом нотаріуса від 06.11.2009 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 4724. Згідно ч.3 ст. 109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В силу положень ст.40 Закону України „Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому Законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 12.05.2009 позивачем на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] направлялась письмова вимога про добровільне звільнення квартири [ADDRESS] (а.с. 22,24,26,28). Згідно до відмітки у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказані вимоги були отримані 15.05.2014 року, про що свідчать їх підписи (а.с. 23,25,27,29). Виходячи з наведеного встановлено, що відповідачів повідомлено про вимогу ПАТ «Укргазбанк» добровільно звільнити вказане приміщення, однак на момент розгляду справи, вказана вимога позивача відповідачами виконана не була. Таким чином, банком виконані вимоги ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ст. 109 Житлового Кодексу України виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банк у чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Щодо вимог про зобов'язання Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області зняти відповідачів з реєстраційного місця проживання за вказаною адресою, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Порядок реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації громадян, які на законних підставах, перебувають в України визначено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003р. Відповідно до ст. 7 цього Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду про виселення відповідачів з вказаної квартири є підставою для зняття їх з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Суд, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині виселення з спірної квартири відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial