Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що 28.12.1993 року в с.Сингаї Коростенського району померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку №9 з надвірними будівлями, розташованого по вул.Гагаріна в с.Сингаї Коростенського району Житомирської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо належного майна накористь своїх дітей: позивача по справі [PERSON] та [PERSON], який спадщину не прийняв і 13.05.2016 року помер в Одеській області. Натомість вона, після смерті спадкодавця, вступила в управління спадковим майном, так як на час смерті матері проживала з разом із нею , самостійно понесла витрати на її поховання. В установлений законом шестимісячний строк вона розпорядилась особистими речами спадкодавця, постійно доглядає за будинком та несе витрати по його утриманню. Факт прийняття нею спадщини підтверджується довідкою сільської ради. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину отримала відмову, яка мотивована відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Рішенням суду просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері та визнати за нею право власності на спадкове майно у виді житлового будинку №9, з надвірними будівлями по вул.Гагаріна в с.Сингаї, Коростенського району Житомирської області, після смерті [PERSON], померлої 28.12.1993 року. Сторони повідомили про розгляд справи у їх відсутності. В наданій суду заяві представник відповідача зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 28.12.1993 року у віці 50 років в с. Сингаї Коростенського району Житомирської області померла [PERSON]. 22.12.1993 року [PERSON] склала заповіт на користь своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії Ш-ТП №330250, виданого 27.02.2018 року [PERSON] помер в с.Миколаївка Овідіопольського району Одеської області 13.05.2016 року . З довідки [PERSON] сільської ради Коростенського району № 163/02-26 від 02.20.2018 року слідує, що позивач до дня смерті своєї матері [PERSON] проживала разом з нею та була зареєстрована за адресою: [INFO]. З виписки з погосподарської книги №2 [PERSON] сільської ради №164/02-26 від 02.02.2018 року слідує, що на праві приватної власності [PERSON] належав житловий будинок №9 по вул.Гагаріна в с.Сингаї Коростенського району, Житомирської області. Дана виписка видана згідно запису №02-0094-1 в погосподарській книзі виконкому сільської ради №2 (облікова картка за 2018 рік, рік побудови будинку 1966). Державна реєстрація права власності на вказаний будинок не проводилась. Згідно технічного паспорту, виготовленого Коростенським МБТІ, інвентаризація будинку була проведена 15.12.2015 року. На час розгляду справи така можливість втрачена. З листа завідувача Коростенської районної державної нотаріальної контори №352/16/01-16 від 21.03.2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON], померлої 28.12.1993 року спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) не звертались. Відповідно до ст.549 ЦК України (ред.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. З вищевказаних документів одночасно слідує, що позивач на день відкриття спадщини була зареєстрована і постійно проживала із спадкоємцем, отже вона вважається такою, що прийняла спадщину. Дані про наявність інших спадкоємців, які протягом встановленого законодавством строку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , в справі відсутні. З листа приватного нотаріуса Коростенського району [PERSON] №19/01-16 від 22.02.2018 року слідує, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із - за відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок № 9 по вул.Гагаріна в с.Сингаї Коростенського району, Житомирської області. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи наведене у суда не викликає сумнівів достовірність наведених фактів, які ніким та нічим не були спростовані в судовому засіданні, тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову, який стверджує про те, що позивач фактично вступила в спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], а тому має право на спадкове майно.

Outcome: approved