Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 02.12.2011року , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 23.05.2012року народження, в розмірі ? частини від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує вимоги таким. З 21 грудня 2011року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народився 23.05.2012року син [PERSON]. На протязі останніх двох років сімейне життя погіршилося, що призвело до відсутності між ними взаєморозуміння. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя, на шлюб та сімю. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких є дитина. Стало неможливим підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. З серпня 2016року сімя фактично припинила своє існування. Відповідач ухиляється від обовязку надавати матеріальну допомогу на утримання сина. На даний час вона працює, однак з цього доходу утримувати дитину їй дуже важко. Дитина пішла до школи, що потребує додаткового матеріального навантаження. Відповідач працює та отримує заробітну плату. Весь дохід , який він отримує, витрачає на свої власні потреби, незважаючи на те, що у нього є малолітня дитина. Усі обовязки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно без допомоги відповідача. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, повнолітніх дочки, сина немає. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свого сина. 28 вересня 2018року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі і визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 24.10.2018р. В підготовче засідання сторони не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли заяви як від позивача, так і від відповідача. Позивач просить розглядати справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач також просить розглядати справу без його участі, проти позову не заперечує. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і\~ оскільки відповідач визнає позов в повному обсязі , суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2011року. 23 травня 2012року в них народився син [PERSON], який проживає з матір"ю. (а.с.3,4,9,10). Судом встановлено, що у серпні 2016року їхня сім"я розпалася. Сторони проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. До теперішнього часу примирення між ними не відбулося. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, обидва вважають, що шлюб необхідно розірвати. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Суд встановив, що відповідач\~ [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], 23.05..2012року народження (а.с.4). Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані \~утримувати дитину \~до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач [PERSON]\~ може надавати матеріальну допомогу сину, так як є працездатний. Відповідач не надав доказів того, що надає матеріальну допомогу \~дитині \~у добровільному порядку. У звязку з чим аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, \~суд враховує\~ стан здоровя і матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, те, що у відповідача\~ на утриманні, крім сина [PERSON], інших дітей не має, не має непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу, У звязку \~з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти зі [PERSON] на користь позивачки у розмірі \~1/4 частини його доходу на місяць на утримання дитини до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як то визначено в\~ ст. 182 СК України. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір щодо вимог про розірвання шлюбу в сумі 704,80грн., щодо вимог про стягнення аліментів, позивач звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем визнаний позов до початку розгляду справи по суті, є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 352,40грн, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, відповідно судові витрати стягуються з відповідача на користь держави в розмірі 704,80грн.

Outcome: approved