Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача подати до уповноважених органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для виправлення недостовірно внесених індивідуальних даних про застраховану особу у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме вірний номер облікової картки платника податків позивача. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 07.03.2007 року по 31.10.2012 року працював у Приватному підприємстві «АРГ», де отримував заробітну плату та сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України. Після звернення з клопотанням та необхідним пакетом документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсійних виплат, йому стало відомо, що нарахування його єдиного внеску відбувалося за іншим РНОКПП, а саме - [NUMBER] замість [NUMBER] - який є дійсним. Обставини, які спричини дану помилку в Реєстраційному номері облікової картки платника податків не є його виною, оскільки роботодавці зобов`язані в установленому порядку подавати уповноваженому органу Пенсійного фонду України достовірні відомості, пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду, про фізичних осіб, які працювали в них у звітному році. Під час виконання своїх трудових обов`язків він не міг знати, що роботодавцем було допущено помилку в його РНОКПП, який подавався разом зі звітом до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за весь час його перебування у трудових відносинах з ПП «АРГ». Згідно із відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців ПП «АРГ» не перебуває в стані припинення, а уповноваженою особою Приватного підприємства «АРГ» виступає засновник-керівник - [PERSON] . Оскільки дана помилка виникла з вини роботодавця - ПП «АРГ» та унеможливлює призначення йому Пенсійним фондом України пенсійних виплат, а в добровільному порядку відповідач вказане порушення його прав не усунув, він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.04.2021 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та надано десять днів з дати отримання ухвали для надання до суду свої пояснень щодо позову або відзиву. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.05.2021 року постановлено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не подано. 05.05.2021 року на адресу суду від третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшло пояснення, в якому вказано, що згідно з Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 08.07.2010 року № 2464 Пенсійний фонд, відповідно до покладених на нього завдань, формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 року № 25-2, облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за періоди до 01.01.2010 року ведуться відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6 Про затвердження порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.08.2004 № 1000/9599. Звітність страхувальником (роботодавцем) подається до територіального органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації. Відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01.01.2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника. Відповідальним за правильність заповнення звіту є страхувальник (роботодавець). Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області в квітні 2018 року було скеровано лист до страхувальника ПП АРГ щодо приведення у відповідність даних позивача, однак відповідь на адресу Головного управління не надходила. Коригування або скасовування відомостей облікової картки застрахованої особи здійснюється за будь-які роки функціонування системи персоніфікованого обліку тільки на підставі наданих у встановленому порядку документів страхувальника. Відповідно до п. 5.4 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 454, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за № 1628/24160, у разі отримання органом доходів і зборів від Пенсійного фонду України повідомлення про виявлення недостовірних відомостей про застрахованих осіб, які надійшли до баз даних персоніфікованого обліку, орган доходів і зборів протягом двох робочих днів повідомляє страхувальника про виявлення недостовірних даних. Страхувальник подає до відповідного органу доходів і зборів протягом наступних десяти робочих днів необхідні скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних даних про застраховану особу та одночасно початкові документи із зазначеними правильними відомостями на одну застраховану особу. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як зазначено вище, постановою Правління Пенсійного фонду України № 25-2 передбачено, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01.01.2011 року подаються лише за результатами перевірки здійсненої за заявою платника. Однак, страхувальник (роботодавець) з заявою відповідно до вказаної постанови не звертався. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з аналогічних підстав, що й у позові. Не заперечили проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи віднесла вирішення спору на розсуд суду, пояснила, що Пенсійним Фондом України коригування або скасування відомостей облікової картки застрахованої особи здійснюється лише на підставі наданих у встановленому порядку документів страхувальника. Позивач [PERSON] працював у ПП «АРГ», йому присвоєно РНОКПП [NUMBER] , у Головного управління\~Пенсійного фонду\~України у\~Львівській області наявні відомості про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи за вказаним РНОКПП лише за грудень 2011 року, що і було враховано при призначенні пенсійних виплат. У разі подання ПП «АРГ» коригуючої відомості, наведені у ній дані будуть враховані при призначенні пенсійних виплат [PERSON] . Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV. За змістом статті 1 цього Закону, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону платниками єдиного\~внеску є: 1)\~роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 16 цього Закону, застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч.2 ст. 24 та ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) страховий стаж та заробітна плата (дохід) враховується для обчислення пенсії за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Статтею 21 даного Закону визначено, що на кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків. Відомості про застрахованих осіб подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками-роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату. Форми документів, порядок та строки їх поданні встановлюються правлінням Пенсійного фонду. Постановою правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 року № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 року № 22-2» установлено, що облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за періоди до 01.01.2011 року ведуться відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6 «Про затвердження Порядку формування та подання органами Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов`язкового державного пенсійною страхування»(далі - Порядок № 7-6) та постанови правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 року № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України» (далі - Порядок № 26-1). Порядком № 7-6 визначено, що у разі виявлення недостовірних відомостей, які подані та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу Пенсійного фонду необхідні коригуючі або скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних звітів про застраховану особу. Коригування або скасування відомостей облікової картки застрахованої особи здійснюється за будь-які роки функціонування системи персоніфікованого обліку тільки на підставі наданих у встановленому порядку документів страхувальника. Порядком 26-1 визначено, що коригуючі (корегуючий або скасовуючий документ) дані до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб надаються також у таких випадках: якщо страхувальником було допущено помилку в коді страхувальника, звітному місяці, номері облікової картки застрахованої особи (ідентифікаційний номер за довідкою ДПА або серія та номер свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування), коді підстави для обчислення стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (спеціальний стаж), подаються: таблиці 5, 6, 7 або 8 додатка 4 до цього Порядку з позначкою «скасовуюча» за ті звітні періоди, в яких дані були подані з невірними вищезазначеними реквізитами (п 2.17). Частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Статтею 20 вказаного Закону визначено, що на кожну застраховану особу заводиться персональна облікова картка, до якої включаються відомості, в тому числі ідентифікаційний номер платника. Відповідно до Розділу І пункту 3 Наказу «Про внесення змін до Порядку формування та подання страхувальниками Звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Міністерства фінансів України № 441 від 11.04.2016 року зазначено, що цей Порядок встановлює порядок, строки подання звіту до органів доходів і зборів та його форму. Звіт до органів доходів і зборів надається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік як платника єдиного внеску в органах доходів і зборів (ст. 1). У разі виявлення страхувальником у Звіті після закінчення звітного періоду помилки в реквізитах (крім сум), що стосуються страхувальника або застрахованої особи, подаються скасовуючі документи, тобто страхувальник повинен сформувати та подати Звіт за попередній період, який містить: перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю із зазначенням типу форми «скасовуючи» з відомостями, які були помилкові, на одну або декількох застрахованих осіб та відповідну таблицю із зазначенням типу форми «початкова» із зазначеними правильними відомостями на одну або декількох застрахованих осіб, при цьому таблиця 6 додатка 4 до цього Порядку повинна містити дані щодо кожної застрахованої особи окремо. Пунктом 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 року № 794 (далі - Положення) визначено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням. Відповідно до п. 11 Положення фізична особа має право ознайомлюватися з відомостями про неї, внесеними до системи персоніфікованого обліку; у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу із заявою про їх виправлення; вимагати від роботодавців повного та своєчасного подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку. Згідно з п. 15 Положення спори, що виникають з питань правовідносин, пов`язаних з персоніфікованим обліком, розв`язуються за згодою сторін, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Положенням про Державний реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджене Постановою правління пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 року (п.3 Глава II) передбачено, що дані до реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі звітності, що подається страхувальниками до органів доходів і зборів та передається до Пенсійного фонду України в порядку міжвідомчого обміну інформацією; 2) відомостей, що надходять з інших джерел, визначених статтею 18 Закону, серед яких зазначено: застраховані особи, ..., інші джерела передбачені законодавством. Так, судом встановлено, що позивач з 07.03.2007 року по 31.10.2012 року працював у приватному підприємстві «АРГ», де отримував заробітну плату, що підтверджується записами у трудовій книжці останнього /а.с. 6-10/. З довідки про присвоєння ідентифікаційного номера вбачається, що [PERSON] отримав ідентифікаційний номер [NUMBER] , дата внесення до реєстру фізичних осіб 13.12.1996 року. Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] (ІПП [NUMBER] ) від 10.04.2019 року № 163/50.42-07, в період з 07.03.2007 року по 31.10.2012 року отримував доходи в ПП «АРГ» /а.с.11/. Однак, як вбачається з довідки форми ОК-5 від 01.12.2020 року (індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] ІПП [NUMBER] ), з 07.03.2007 року по 31.10.2012 року надійшов єдиний внесок за грудень 2011 року. /а.с. 12-16/. Згідно із відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців ПП «АРГ» не перебуває в стані припинення, а уповноваженою особою Приватного підприємства «АРГ» виступає засновник-керівник [PERSON] /а.с.5/. Враховуючи вище викладене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки позивач з 07.03.2007 року по 31.10.2012 року працював у приватному підприємстві «АРГ», у органів Пенсійного фонду України відсутня інформація про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] за весь вказаний період, що унеможливлює призначення йому пенсійних виплат, а також те, що саме на страхувальника- роботодавця відповідно до ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" покладено обов`язок подавати звітність та сплачувати єдиний внесок до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника, та у разі виявлення недостовірних відомостей, подавати коригуючі дані, то позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача в підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved