Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з цим позовом та просив\~ накласти заборону на відчуження\~ двох третіх частин квартири №49, яка знаходиться\~ у будинку № 6\~ на вулиці Пушкіна у місті Новограді-Волинському, власником яких є дитина, позбавлена батьківського піклування, [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. В обгрунтування позову вказує, що неповнолітня [PERSON], [INFO], перебуває на первинному обліку дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування з 10.08.2017 року. Мати дитини померла 02.08.2017 року, а батько, відповідач по справі, має високий ступінь втрати здоров"я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від сторонніх осіб, і перешкоджає виконанню ним батьківських обов"язків. Відповідно до договору дарування від 19.07.2017 року дитина [PERSON], набула право власності на дві третіх частини квартири № 49 у будинку № 6 на вул. Пушкіна в м. Новоград-Волинський. А тому виникла необхідність звернення до суду з цим позовом. Сторони у судове засідання не прибули. Про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій вона просить справу розглянути у відсутності представника органу опіки та піклування, уточнені вимоги підтримує, які просить задовольнити. Від відповідача заяви про відкладення розгляду справи не надходило, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного. Встановлено, що 22.09.2010 року народилася [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 12.10.2010 року зроблений відповідний актовий запис № 556. Матір'ю дівчинки є [PERSON], батьком - [PERSON]/а.с.7/ Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 02 серпня 2017 року /а.с.11/. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії № 1255 від 07.08.2017 року [PERSON] має високий ступінь втрати здоров"я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від сторонніх осіб, і перешкоджає виконанню ним батьківських обов"язків, якому встановлено першу групу інвалідності/а.с.12/. Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 494 від 10.08.2017 року [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с.9/. Одночасно згідно договору дарування частини квартири від 19 липня 2017 року [PERSON] за свого життя подарувала неповнолітній дочці [PERSON] дві третіх частини квартири № 49 у будинку № 6 на вул. Пушкіна в м. Новоград-Волинський Житомирської області, інтереси останньої представляв батько - [PERSON] Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сімї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сімї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сімї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей із зазначених закладів, від опікунів чи піклувальників, з прийомної сімї чи дитячого будинку сімейного типу. Порядок збереження і передачі в оренду жилого приміщення та іншого майна дитини затверджується Кабінетом Міністрів України. Також вказана норма дублюється і в ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» \~ та частиною 1 статті 248 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 3,4,5 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Інші майнові права дитини та порядок їх захисту встановлюються законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 52 Конституції України виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування покладається на державу. За таких обставин, з метою збереження майна неповнолітньої дитини, слід позов задовольнити. Також, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved