Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с.Зарудинці Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області помер її батько [PERSON] , спадщину якого успадкувала його дружина - мати позивачки, [PERSON] . [INFO] в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області померл мати позивачки, [PERSON] , яка мала на праві приватної власності житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0.22 га. яка перебувала в її користуванні. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину своєї матері та бажає оформити свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. Однак, нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок їй відмовив із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому я вимушена звертатись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В суд сторони не з`явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач Ружинська селищна рада Житомирської області позовні вимоги визнає і не заперечують проти їх задоволення. Суд, дослідивши та оглянувши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею по закону майна своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Зарудинці, Ружинського району, Житомирської області, що стверджується: - паспортом серії [NUMBER] виданого 01.03.2000 року Ружинським РВ УМВС України в Житмоирській області (а.с.5); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27.04.1966 року Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.7) ; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00013524907 сформованого 26.02.2014 року Відділолм державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ружинського районного управління юстиції у Житомирській області (а.с.8) - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.05.2011 року, Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.9); - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.09.2013 року Виконавчим комітетом Зарудинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області (а.с.10); - інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №260938208 від 10.06.2021 року (а.с.11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статею1261 ЦК У країни передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружися, який його пережив, та батьки. Оскільки померла [PERSON] заповіту не залишила, тому, позивачка як її дочка, є спадкоємцем за законом першої черги і за відсутності інших спадкоємців які прийняли спадщину, має право на все спадкове майно матері. Згідно довідки КП «Бердичівське МБТІ» виданого 12.03.2014 року, вбачається що житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 80,1 кв.м був побудований в 1959 році, господарські будівлі:веранда, ганок побудовані в 1959 році, сарай, сарай, літня кухня побудовані в 1960 році, погріб з, шийкою, сарай побудовані в 1964 році, прибудова, веранда побудовані в 1980 році. Згідно довідки МБТІ правовстановлюючі документи на житловий будинок не оформлені (а.с.12-14). Те, що до спадщини матері позиваки, [PERSON] входить право власності на вищевказаний житловий будинок підтверджується виписками з по господарської книги по с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області, відповідно по яких:по господарська книга №5 за 1991 рік, особовий рахунок № [NUMBER] , № [NUMBER] за 2011-2015р.р. особовий рахунок № [NUMBER] , внесено запис про домогосподарство, що знаходиться за адресою: будинок [ADDRESS] , головою домогосподарства зазначено [PERSON] , [INFO] , який фактично був власником будинку, помер [INFO] , разом з ним на день його смерті проживала та була зареєстрована дружина: [PERSON] , [INFO] . Була головою домогосподарства, яка померла [INFO] , проживала одиноко, на день її смерті з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.16-18). Положення діючого на час виникнення правовідносин законодавства, а саме: Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., прийнятою на виконання вказаного Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житловихтбудинків", Закону УРСР Про сільську Раду депутатів трудящих від 02.07.1968р. , визначали, зокрема, що підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію та не пов`язувати виникнення права власності на житловий будинок із проведенням йото реєстрації. Статті 120-127 ЦК УРСР(1963 p.) регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад. В по господарських книгах по. с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області зазначено, що станом на 1991 рік членами колгоспного двору, у власності якого перебуває житловий будинок [ADDRESS] , були:батьки позивачки, [PERSON] голова двору, [PERSON] , та її малолітня донька - [PERSON] ; після смерті голови двору [PERSON] який помер [INFO] , у вказаному господарстві проживала лише мати позивача - [PERSON] , а після її смерті - в господарстві ніхто не проживає. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) наданої завідувачем Ружинської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа відносно майна [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась та заяви на прийняття спадщини ніким не подавалися (а.с.32-33). Таким чином, право власності на вказаний житловий будинок після смерчі [PERSON] перейшло до [PERSON] , а після її смерті - до позивача. Відповідно матеріалів спадкової справи № 53/2014, заведеної державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори відносно майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що позивачка є єдиним спадкоємцем майна померлої та у визначений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має (а.с.35-51). Згідно ст.ст.1, 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладене обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти, інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, і до нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси, відноситься також і видача свідоцтва про право на спадщину . Однак, державним нотаріусом, відмовою за №1210/02-14 від 21.07.2021 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього (а.с.15). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа, хоча право [PERSON] на вказаний житловий будинок, ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємця права на спадщину. З врахуванням вказаного, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Оскільки відповідач по початку розгляду справи по суті визнали позовні вимоги повністю, тому суд,

Outcome: approved