Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є земельна ділянка площею 0.25 га, для погашення її заборгованості по кредитному договорі №62-52 від 17.09.2008 р. на загальну суму 11\~775.76 доларів США, що еквівалентно 243\~022 грн. 95 коп. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 17.09.2008 р. банк уклав з відповідачкою кредитний договір з додатками. Згідно укладеного договору відповідачці було надано кредит в розмірі 21 000 доларів США під 13.5 % річних, з кінцевим строком погашення 14.09.2018 р. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з відповідачкою укладено 17.09.2008 р. іпотечний договір. Відповідачка передала в іпотеку свою земельну ділянку площею 0.25 га. Відповідачка своїх зобовязань не виконувала, внаслідок чого заборгувала позивачу 11\~775.76 доларів США, що еквівалентно 243\~022 грн. 95 коп., з яких: 11\~029.48 доларів США, що еквівалентно 227\~621 грн. 56 коп. заборгованість по кредиту; 662.68 доларів США, що еквівалентно 13\~676 грн. 09 коп. заборгованість по відсотках. Позивач звертався до відповідачки з вимогою виконати зобовязання за кредитним договором. Але відповідачка своїх зобовязань не виконала. Тому позивач просить задоволити позов. Позивач також просить забезпечити його право на отримання дублікатів правовстановлюючих документів, отримання будь-яких документів, вільного доступу до предмета іпотеки, закріпити за ним права управителя щодо вільного доступу до майна, переданого в управління, укладання договорів оренди, відповідального зберігання майна, представляти інтереси в усіх установах чи підприємствах, здійснювати реєстрацію речових прав, володіти, користуватися і розпоряджатися майном. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав суду заяву про підтримання позову і про розгляд справи без представника. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Вона пояснила, що кредит отримала, з розміром заборгованості згідна і не заперечує проти задоволення позову. Суд заслухавши відповідачку, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Записами в кредитному договорі №62-52 з додатками і додаткових угодах до кредитного договору (а.с.5-18), заяві про видачу готівки (а.с.22), встановлено, що 17.09.2008 р. між позивачем і відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір. Банк надав відповідачці 21\~000 доларів США до 14.09.2018 р. з сплатою за користування кредитом 13.5%. Записами в іпотечному договорі від 11.09.2008 р. (а.с.19-21), встановлено, що сторони уклали іпотечний договір для забезпечення виконання відповідачкою основного зобовязання за кредитним договором. Для цього відповідачка передала в іпотеку власну земельну ділянку площею 0.25 га. В договорі зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання відповідачкою основного зобовязання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом його продажу будь-які особі. Згідно розрахунку (а.с.4), заборгованість за кредитним договором №62-52 складає 11\~775.76 доларів США. 17.12.2014 р. позивач повідомив відповідачку про наявність заборгованості за кредитним договором і заявив вимогу її погасити. Вказана обставина стверджується листом (а.с.23). Згідно записів у державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с.41-42), відповідачка є власником земельної ділянки площею 0.25 га. Згідно записів у статуті (а.с.27-28), Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" є правонаступником всіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Фольксбанк». Відповідно до положень ст.ст.1050, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позивачу заборгованість за кредитним договором і проценти за користування кредитом. Відповідно до положень ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до правил ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про іпотеку», рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя може бути передбачено право іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Судом встановлено, що відповідачка не виконала забезпечених іпотекою кредитних зобов'язань, тому позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте у Законі «Про іпотеку» не передбачено, що у рішенні суду має бути зазначено вимоги, наведені позивачем у позовній заяві про забезпечення його прав на отримання дублікатів правовстановлюючих документів, отримання будь-яких документів, вільного доступу до предмета іпотеки, закріпити за ним права управителя щодо вільного доступу до майна, переданого в управління, укладання договорів оренди, відповідального зберігання майна, представляти інтереси в усіх установах чи підприємствах, здійснювати реєстрацію речових прав, володіти, користуватися і розпоряджатися майном. Позаяк наведені вимоги позивача нічим не обґрунтовані, в їх задоволенні слід відмовити. Судові витрати позивача складають 2430 грн. 23 коп. і стверджуються платіжним дорученням (а.с.1). На підставі ст.ст.33, 38, 39 Закону України "Про іпотеку" та

Outcome: dismissed