overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, до відповідача в якому просить про стягнення 15124 грн. 33 коп. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.03.2012 року між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №В50.187.70440 від 27.03.2012року. згідно цього договору відповідач отримав кредит в розмірі 3978 (три тисячі дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп. зі сплатою 20.00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановлені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Заявником було повідомлено боржника про заміну кредитора у зобов'язанні. Борг не повернуто. Особи, які беруть участь у справі, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивач позов підтримав повністю, відповідач позов визнав повністю та беззаперечно. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач позов визнав повністю та беззаперечно, що, на думку суду, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Судові витрати позивач просив відшкодовувати. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі. Обґрунтовуючи свою заяву вказав, що позивач працює сторожем на Українському державному підприємстві по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" в особі філії «Запорізький державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» на підставі трудового договору Станом на 14.05.2020 року заборгованість по заробітній платі 38184, 72 грн. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позовної заяви. Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Не надав відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду з боку відповідача не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. позивач працює сторожем на Українському державному підприємстві по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" в особі філії «Запорізький державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» на підставі трудового договору Станом на 14.05.2020 року заборгованість по заробітній платі 38184, 72 грн. Згідно ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, організації, провадиться в день звільнення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 9231,27 грн. Позов обґрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Проте на даний час існує заборгованість по зарплаті. Крім того, вважає, що незаконними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 1500 грн.. В судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду з заявою , просить суд розглядати справу у її відсутності , позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву до суду, в якій просив розглядати справу без його участі. Оглянувши матеріали справи, дослідивши в сукупності зібрані по справі докази , суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.4 ст.197 ЦПК України та позов задовільняє, виходячи з наступних міркувань. З довідки від 05.07.2015р. вбачається, що позивач працює в ПАТ "ДЗАК" техніком з планування виробництва механо-складального цеху з 21.03.2011р. , в загальному з 28.07.1987р. по даний час.. Відповідно до довідки , виданої ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» від 06.08.2015р. заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачкою становить 9231грн.27коп. Статтями 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникові регулярно в робочі дні , у строки, встановлені договором або нормативним актом роботодавця , погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом ( а в разі відсутності таких органів- представниками , обраними і уповноваженими трудовим колективом), але але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Оскільки на момент розгляду справи з позивачкою не проведено розрахунок, суд позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі задоволює в повному обсязі. Оскільки судом встановлено порушення трудових прав позивача, то суд вважає, що підлягає до часткового задоволення і вимога позивача про стягнення на її користь моральної шкоди. При цьому суд приймає до уваги посилання позивачки на те, що внаслідок невиплати їй розрахункових коштів, вона змушена звертатись у різні установи та організації за захистом своїх порушених прав, чим порушено її нормальні життєві звязки та при визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності та справедливості та визначає її у розмірі 500,00 грн.. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] ( Командарма Уборевича ) в м. Харкові. Однак вона не має можливості в повному обсязі на власний розсуд користуватися та розпоряджатися власною квартирою, оскільки в ній зареєстрований відповідач по справі, який фактично в квартирі не проживає. У зв*язку з чим просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняти відповідача з реєстрації. Позивач в судове засідання не з*явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні встановлено наступне. Квартира [ADDRESS] ( Командарма Уборевича ) в м. Харкові належить на праві власності позивачу ( згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 810549 КП "Харківське міськБТІ" від 19.06.2003 року ). Відповідно до довідки КП "ЖИЛКОМСЕРВІС" дільниця № 39 від 19.09.2016 року № 1841 відповідач зареєстрований за спірною адресою. З копії паспорта МН № 456335 відповідача вбачається, що вона має вид на проживання в РФ за адресою: [ADDRESS]. Відповідач надала до суду заяву про згоду зі зняттям з реєстраційного обліку за спірною адресою. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що відповідач в спірній квартирі не мешкає, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею. За таких обставин суд задовольняє позов. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.05.2005 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0296724, виданого Городоцькою районною державною адміністрацією згідно розпорядження від 22.04.1996 року за №164, яка знаходиться на землях колишнього КСП "Нива" с.Стара Пісочна на території Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Спадкоємцем за законом є позивач, яка звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Відповідач позов визнав повністю, надавши суду відповідно листа. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.05.2005 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0296724, виданого Городоцькою районною державною адміністрацією згідно розпорядження від 22.04.1996 року за №164, яка знаходиться на землях колишнього КСП "Нива" с.Стара Пісочна на території Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Спадкоємцем за законом є позивач, яка звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач не може надати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), оскільки нею втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №2967249, виданий Городоцькою районною державною адміністрацією згідно розпорядження від 22.04.1996 року за №164, що належав спадкодавцю, і даний факт підтверджується витягом з районної газети «Городоцький вісник» від 24.02.2017 року. Право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підтверджується її паспортом, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], прізвище після одруження - [PERSON], свідоцтвом про смерть спадкодавця довідками та витягом з погосподарських книг Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, довідкою відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що їй на праві загальної сумісної власності належить частина квартири [ADDRESS], де зареєстровано відповідача як члена сім*ї. З травня 2017 року відповідач не проживає в будинку, виїхала добровільно та мешкає в Росії, знятися з реєстрації добровільно не бажає, тому позивач просила визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з*явився, у позові вказала про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, заперечень та відзиву проти позовних вимог не надала, про причини неявки не повідомила, тому суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про право власності на житло від 25.03.1999 року на а.с.6 вбачається, що позивач є власником частки квартири [ADDRESS]. З довідки № 1254 від 05.06.2018 року, виданої Володимирівською селищною радою встановлено, що відповідач є онукою позивача та зареєстрована за вказаною адресою.( а.с.7) З акту обстеження, складеного 06.06.2018 року комісією за участю депутата селищної ради Давиденко В.В., вбачається, що відповідач не мешкає з травня 2017 року у квартирі [ADDRESS]. ( а.с.8) Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 156 ЖК України, право членів сім"ї власника житла щодо користування ним, є похідним від права власника на користування зазначеною жилою площею. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім"ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не є власником квартири [ADDRESS], зареєстрована за вказаною адресою як член сім"ї власника - позивача. За місцем реєстрації не мешкає понад один рік, тому втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] В обгрунтування заявлених вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю по аналогічних мотивах. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Вказала, що з відповідачем не живуть разом з 1999 року. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, відповідач жодної допомоги на її утримання не надає. Із сином не спілкується, не телефонує, не цікавиться його життям та вихованням. Представник третьої особи - служби у справах дітей: Костопільска районна державна адміністрація - Алексійчук С.В., підтвердив обставини, що відповідач не спілкується і не намагається зустрітись із дитиною. Підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. В судовому засіданні встановлено, що з грудня 1996 року по 8 червня 2000 року строни перебували в шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, не цікавиться життям сина, матеріально його не утримує, не дбає про його здоров'я. Участі в житті сина не приймає. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо з 1999 року, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток. З висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] стосовно неповнолітнього [PERSON] №4433/01-30/13 від 29.11.2013 року Костопільської РДА, вбачається, що гр. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків стосовно сина, із жовтня 2000 року із сином не проживає, не підтримує родинних стосунків, не бере участі у його вихованні навчанні та утриманні, свідомо нехтує батьківськими обов"язками. Неповнолітній [PERSON] не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно нього. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У зв"язку з цим, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 01.08.1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі і спільно проживали до 03.03.2010 року, від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка вже повнолітня, спільне життя з відповідачем не склалося через скандали в сім"ї, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, в зв'язку з чим була вимушена звернутися до суду та просить розірвати між ними шлюб. Позивач в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне -[PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій позовні вимоги визнає, справу просить слухати у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що 01.08.1992 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] і спільно проживали до 03.03.2010 року, від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка вже повнолітня. Спільне життя з відповідачем не склалося через скандали в сім"ї, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Крім того, сторонам був наданий одномісячний строк на примирення, однак відносини між ними за цей час не змінились. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає необхідним шлюб розірвати та змінити прізвище позивача у справі на дошлюбне -[PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що подружні відносини з відповідачем припинені, подружнє життя не склалось через різні погляди на життя. Наразі проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач в підготовче засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач також в підготовче засідання не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, також просить розірвати шлюб та розглядати справу без його участі. В силу положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст.\~197\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Положеннями ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб був зареєстрований 09.06.2012 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, свідоцтво серії 1-ВЛ №180213, актовий запис - 216. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], згіжно свідцтва про народження серії І-ВЛ №349436, в графі "батько" вказаний [PERSON], в графі "мати" - [PERSON]. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин більше півроку, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати. У відповідності\~ до ст. 113 СК України суд залишає теперішнє прізвище позивача [PERSON]. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за подачу позову про розірвання шлюбу до суду.

Outcome: approved