Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ „Альфа-Банк" та відповідачем [PERSON] 18.10.2017 року було укладено Акцепт пропозиції про укладання угоди про надання споживчого кредиту № 5006244707, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 53400 грн з умовою - сплати процентів за користування кредитом. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 19.06.2018 року становить 63578,40 гривень, із яких: 50697,00 гривень - заборгованість за кредитом, 3831,40 гривень - заборгованість по сплаті процентів, 6650,00 гривень - комісія, 2400,00 гривень - штраф. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в ході судового розгляду визнав викладені в позові обставини та заперечень проти позову не заявляв. До суду не надійшло письмового відзиву на позов. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання споживчого кредиту № 5006244707 від 18.10.2017 року; копію оферти на укладання угоди про надання кредиту № 5006244707 від 18.10.2017 року; копію анкети-заяви від 18.10.2017 року; копію Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб; вимогу про дострокове повернення кредиту Вих. №78451-102б/б від 24.07.2018 року; розрахунок заборгованості; виписку по особовим рахункам), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що 18.10.2017 року між ПАТ „Альфа-Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 5006244707, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 53400 грн з умовою - сплати процентів за користування кредитом у розмірі 12,99 % на рік з кінцевим терміном повернення 19.04.2019 року. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 19.06.2018 року становить 63578,40 гривень, із яких: 50697,00 гривень - заборгованість за кредитом, 3831,40 гривень - заборгованість по сплаті процентів, 6650,00 гривень - комісія, 2400,00 гривень - штраф. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов'язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved