Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дитина - донька [PERSON], [INFO]. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.06.2001 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 28.05.2001 року і до повноліття дитини. На підставі зазначеного рішення був виданий виконавчий лист, який знаходиться на виконанні в Жовтневому ВДВС Маріупольського МУЮ. Відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобов'язання по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 26 592 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованості по аліментам в сумі 26 592 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 77 063, 43 грн. та 3% річних за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 487, 79 грн. Позивачка в судовому засіданні не була присутня надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду підстав, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.06.2001 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 14 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 28.05.2001 року і до повноліття дитини. Постанова набрала законної сили 06.07.2001 року. 05.11.2013 року постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3896, виданого 30.10.2013 року. Згідно довідки № В14/2893 від 13.01.2014 року, виданою Жовтневим ВДВС Маріупольського міського управління юстиції [PERSON] має заборгованості по аліментам в сумі 26 592 грн., яка утворилась за період з 01.01.2011 року по 01 грудня 2013 року. З копії листа від 18.06.2001 року № в-2-590 вбачається, що [PERSON] зверталась до ВДВС Маріупольського МУЮ з отриманим в Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької області виконавчим листом № 2-3896, який було направлено для виконання у Розрахунковий відділ підприємства «Телеком». Відповідно до ухвали суду від 18.10.2013 року [PERSON] зверталась до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа від 05.06.2001 року. Заява була задоволена та остання отримала на руки дублікат виконавчого листа. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 даної статті докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Частинами 3, 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи/, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мала місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Ч. 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємність доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, одним із способів утримання, є стягнення аліментів за рішенням суду. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Частина 1 ст. 194 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Згідно зі ст. 196 ч.1 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми сплачених аліментів за кожен день прострочення. Сума неустойки за один місяць не повинна накладатися чи перекривати інший місяць і вираховується виключно один раз за певний проміжок часу. Аналогічний порядок нарахування неустойки (пені) за порушення строків с плати аліментів роз'яснює п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до наступних, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду, лише тим місяцем, протягом якого не проводилося стягнення. Судом встановлений той факт, що у відповідача перед позивачем мається заборгованість по аліментам в розмірі 26 592 грн., однак щоб уникнути подвійного стягнення за одним виконавчим листом, сума, яка утворилась за виконавчим листом № 2-3896/2001 року стягненню не підлягає оскільки триває виконавче провадження. Крім того відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Відповідно до ст.ст.7,8 Сімейного Кодексу України до правовідносин про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів підлягають стягненню. Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується з часу невиконання рішення суду. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, сума неустойки за прострочення сплати аліментів становить 77 063 грн. 43 коп., та пеня за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 487, 79 грн. Враховуючи те, що заборгованості по аліментам виникла з вини відповідача, тому на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 77 063 грн. 43 коп. та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в сумі 487, 79 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі ст. 180-181, 196, СК України, ст. 625 УК України, п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: partial