Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за нею право власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON], який на випадок своєї смерті 18.12.2000 р. склав заповіт, відповідно до якого все майно у рівних частках заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивачка разом з [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Абусової Г.Р. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки. 26.09.2017 р. приватним нотаріусом видано позивачці свідоцтво про право на спадщину на 3/4 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] у встановлений законом час до приватного нотаріуса не прибув, будь-яких заяв щодо прийняття або відмови у прийнятті спадщини не надав, внаслідок чого 1/4 частки квартири [ADDRESS] залишилась не оформленою на спадкоємців, унеможливлює розпорядження позивачкою належної їй на праві власності частки квартири, що і стало підставою для звернення до суду. Позивачка веде дану справу через свого представника [PERSON], яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що позивачка народилася 18 листопада 1960 року, про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER]. Згідно вказаного свідоцтва батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON]. 29.06.1979р. позивачкою було укладено шлюб з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 29.06.1979р. Прізвище після укладання шлюбу "[PERSON]". 12.08.1992 р. батьком позивачки [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу було придбано квартиру [ADDRESS]. 18.12.2000 р. батьком позивачки на випадок смерті було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №12765. Згідно даного заповіту [PERSON] все майно у рівних частках заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть [NUMBER]. З метою реалізації права на спадщину за заповітом позивачка разом з [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Абусової Г.Р. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки, про що свідчать відповідні нотаріально посвідчені заяви, які знаходиться у матеріалах наявної у матеріалах справи спадкової справи. 26.09.2017р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Абусовою Г.Р. було видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №497. Згідно даного свідоцтва вбачається, що спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS], яка складається в цілому з трьох житлових кімнат, загальною площею 88,5 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. Свідоцтво про право на спадщину видано позивачці на 3/4 частки вказано майна. Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку вказаного майна ще не видано. З матеріалів справи вбачається, що ще одним спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON], який у встановлений законом строк до нотаріуса з заявою при прийняття або відмову у прийнятті спадщини не звернувся. У матеріалах справи наявний лист приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Абусовою Г.Р. щодо належного повідомлення [PERSON] про необхідності прибути до нотаріальної контори у строк до 18.09.2017р. для прийняття спадщини. У вказаний строк відповідач до нотаріальної контори не звернувся, заяву про прийняття спадщини або відмову у прийнятті спадщини нотаріусу не надав. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; а суд може захистити таке право та інтерес способами, що встановлені договором або законом. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Ч. 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у постанові №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" у п. 5 зазначив, що за наявності заповіту на все майно правило частини другої статті 1223 ЦК (435-15) застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. У разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК ( 435-15 ), відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Згідно ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. У заповіті від 18.12.2000 р. [PERSON] все майно у рівних частках заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки, про що свідчать відповідні нотаріально посвідчені заяви, які знаходиться у наявній у матеріалах справи матеріалах спадкової справи. Враховуючи викладені, обставини суд приходить до висновку, що частка [PERSON], а саме 1/4 частка на квартиру [ADDRESS] має перейти до позивачки по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved