Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту. На підставу своїх вимог посилається на те, що відповідно до кредитного договору № 001-23034-140308 від 14.03.2008 року ПАТ "Дельта Банк" надав кредит відповідачу у вигляді відкриття карткового рахунку № 26252902284879 з встановленням кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3 000 грн. Станом на 27.07.2015 року загальна сума заборгованості по договору становить 3 766,53 грн., яка на даний час не сплачена, в звязку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, справу розглядати без його участі. Відповідачка до початку розгляду справи подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю, просила суд його задовольнити, справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи та вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Згідно договору кредиту № 001-23034-140308 від 14.03.2008 року ПАТ "Дельта Банк" надав кредит відповідачу у вигляді відкриття карткового рахунку № 26252902284879 з встановленням кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3 000 грн. (а.с. 3). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27.07.2015 року заборгованість становить 3766,53 грн. (а.с. 8). Згідно наданої відповідачкою копії паспорта вбачається, що вона змінила прізвище Антонюк на прізвище [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до ст. 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.ст. 1, 10, 60 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором. Статтею 625 ч. 1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що кредитний договір укладено у письмовій формі, підписано сторонами по справі, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі ст. 629 ЦК України цей договір є обов'язковим до виконання. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 001-23034-140308 від 14.03.2008 року в сумі 3 766,53 грн. та на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути судові витрати по справі в сумі 243,60 грн. за сплату судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved