Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитини, мотивуючи вимоги тим, що з відповідача на її користь на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.06.2017 року стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 26.05.2017 року. Оскільки встановлений рішенням суду розмір аліментів не покриває потреб дитини позивач змушена звернутися до суду та просить змінити розмір аліментів з 1/6 частини до 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття доньки. Ухвалою суду від 07.09.2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче провадженя. 25.09.2018 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на позов в якому вказав, що на його утриманні перебуває син [PERSON], [INFO], а тому необхідності змінювати розмір аліментів немає. 12.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив залишити без змін 1/6 частину аліментів, яка стягується з відповідача на користь позивача на утримання дитини, а змінити лише розмір аліментів, що слі стягувати у відсотковому співвідношенні, а саме з 30% до 50% прожиткового мінімуму, так як і зазначено у позовних вимогах. Представник відповідача [PERSON] уточнені позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ст. 206 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Заслухавши пояснення сторін, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов"язок не залежить від матеріального становища батьків. Судом встановлено, що згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.06.2017 року з [PERSON], [INFO] стягуються аліменти на користь [PERSON], [INFO] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 26.05.2017 року. Судом також встановлено, що відповідач працездатний, не позбавлений можливості знайти додаткові заробітки для утримання дітей. Крім того, на утриманні відповідача перебуває малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Положеннями ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України (зі змінами, що набрали чинності 08.07.2017 року) при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 Сімейного Кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України). Стаття 192 Сімейного Кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 Сімейного Кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного Кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає позов таким що підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved