Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з дійсним позовом, в якому зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстровному шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 19.03.2010 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2010 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що підставою для прийняття такого рішення було те, що на той час у відповідача на утриманні перебувала його старша дочка від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка в дійсний час досягла повноліття та мешкає відокремлено від відповідача, в дійсний час інших утриманців, крім їх спільної дитини, немає. Також позивачка зазначила , що в дійсний час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною - сином [PERSON] , [INFO] і тому не має можливості забезпечувати потреби старшого сина спільного з відповідачем - [PERSON] , [INFO] . За викладених обставин, позивачка в поданому позові просить суд збільшити розмір аліментів з 1/6 до 1/4 частки всіх доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що стягуються з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до початку судового розгляду надала заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі "Судова влада України", рекомендоване поштове судове відправлення, направлене на адресу відповідача було повернуто на адресу суду без вручення відповідачу , про причини нез`явлення віповідач суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, тому суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-284 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Предметом даного позову є вирішення питання про звільшення розміру аліментів, які були стягнуті раніше з платника аліментів за рішенням суду, що регулюється положеннями Сімейного Кодексу України. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збвільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших утриманців, а також інші обстаивни, щомають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи зазначені правові положення, судом встановлено. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження дитини відповідач [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] ( а.с.5). На підставі рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 19.03.2010 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки у розмірі 1/6 частини від всіх його додохів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Попаснянської міської ради, наданої з місця проживання позивачки, вбачається, що дитина [PERSON] , 2006 року народження проживає разом з позивачкою ( а.с.8). При цьому, суд звертає увагу, що позивачка не додала до позову ніяких доказів щодо зміни зміни матеріального або сімейного стану, його стану здоров`я, хоча вказувала про це в своєму позові, і будь-яких інших обставин, позивачка не наводила, як такі, що мають істотне значення і тому, на думку суду, позивачка не виконала вимоги ст.192 Сімейного Кодексу, яка визначає умови для вирішення зазначеного питання у поданому позові. Доречі, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вирішуючи позов таким чином, суд зазначає, що позивачкою не доведено підстави для зміни розміру аліментів, стягнутих з відповідача за рішенням суду, тому суд вважає, що у поданому позові необхідно відмовити. Вирішуючи позов таким чином, суд зазначає, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а ніякі інші особи не понесли витрат по справі, а тому відповідно до ст. 141 ч.6 ЦПК України, судові витрати по даній справі компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного, ст.192 СК України,

Outcome: dismissed