Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із позовом до відповідача про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. На підставу своїх вимог посилаються на те, що їм належать на праві приватної власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що розташовані в адміністративних межах Легедзинської сільської ради Тальнівського району розмірами 2,20 га кожна. Цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20 вересня 2011 року між позивачами та відповідачем - ТОВ «Агрофірма «Легедзене» код ЄДРПОУ 34446197 в особі [PERSON] були укладені договори оренди землі. Відповідно п. 8 Договорів оренди, що укладені позивачами [PERSON] та [PERSON] та відповідачем вказано, що договір укладено на 5 (п'ять) років. Окрім договору оренди, також з відповідачем складено 20.09.2011 року акти приймання - передачі земельних ділянок в оренду. За ст. 17 ЗУ «Про оренду землі» в редакції, що діяла на момент укладення договору оренди «Передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі». З 20 вересня 2011 року відповідач приступив до використання земельних ділянок позивачів. Не маючи намір продовжувати договірні стосунки з відповідачем на 2017 рік позивачі відповідними заявами повідомили адміністрацію відповідача про свій намір не продовжувати договірні стосунки на наступний рік, аргументувавши свої рішення виділенням земельної ділянки для самостійного обробітку. Листи - заяви позивачів, направлені на адресу адміністрації відповідача, залишились без письмової відповіді. Адміністрація усно повідомила, що вважає, що строк дії договорів закінчується в кінці 2017 року, так як 5-ти річний строк оренди, на думку адміністрації, слід вважати з моменту реєстрації договору в ДЗК - 2 серпня 2012 року, а тому позивачі звернулись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали повністю. В судовому засіданні представник відповідачів позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні, та додав, що відповідач має переважне право на укладення договорів оренди землі, оскільки продовжує користуватись земельними ділянками позивачів, належно виконує свої обов'язки за договором та відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно державних актів на право приватної власності на земельні ділянки позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що розташовані в адміністративних межах Легедзинської сільської ради Тальнівського району Черкаської орбласті розмірами 2,20 га кожна. Цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6, 52). 20 вересня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Легедзене» був укладений договір оренди землі №94 (а.с. 7-9). 20 вересня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Легедзене» був укладений договір оренди землі №93 (а.с. 53-55). Відповідно п. 8 вказаних договорів оренди землі строк дії договору становить п'ять років, тобто до 20.09.2016 р. Дані обставини визнані та не оспорюються сторонами. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оренду землі» передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації в порядку, встановленому законом (ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі"). За відсутності такого закону на момент укладення сторонами договорів оренди вони підлягали реєстрації структурними підрозділами Центру Державного земельного кадастру при Держкомземі України на підставі п. 33 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 "Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі" і Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 року № 174. Строк передачі договору оренди для державної реєстрації на час укладення договорів оренди з позивачами не було встановлено, а тому зловживання зі сторони відповідача своїм правом в будь - який час зареєструвати договір оренди на той час ДЗК не може слугувати об'єктивно для зміни та продовження строку дії договору оренди землі. Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 34 Закону України «Про оренду землі» визначено - у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Пунктом 20 укладених між сторонами договорів визначено, що після припинення дії Договору орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Доводи відповідача про те, що договори оренди землі є поновленими суд вважає безпідставними, так як належних та допустимих доказів на вказану обставину відповідач не надав. В силу ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в разі поновлення дії договору укладається додаткова угода, а переважне право позивача на поновлення дії договору може бути предметом відповідного позову. В межах даної справи відповідач зустрічних вимог щодо захисту порушеного, на його думку, переважного права на поновлення дії договору не заявляв. Враховуючи вищевикладене, так як укладені між сторонами договори оренди землі припинилися внаслідок закінчення строку дії, на який їх було укладено, суду не надано доказів поновлення їх дії на новий строк, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а земельні ділянки мають бути повернені власникам.

Outcome: approved