Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач, посилаючись на вимоги Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та ч. 6 ст. 1176 ЦК України, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути із Державної казначейської служби України матеріальну шкоду в розмірі 7567 гривень 95 копійок, а також моральну шкоду в розмірі 200000 гривень 00 копійок, завдану йому працівниками Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області, Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області, а також головного управління МВС України в Харківській області та прокуратури Харківської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він працює на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області і 01 грудня 2011 року, близько 08 години 35 хвилин, на території подвір'я Коломацького НВК по вул. Свободи, де також розташоване приміщення очолюваного ним управління Пенсійного фонду, на вимогу заступника начальника Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON], який діяв за вказівкою та під «прикриттям» начальника Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON], був зупинений службовий автомобіль управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області «ВАЗ -2104» під керуванням водія [PERSON] Крім того, [PERSON] зазначив, що на момент зупинки службового автомобіля в ньому перебував і він, але не в якості водія, а у якості пасажира. Також, позивач вказав, що відразу після зупинки автомобіля, працівники міліції примусово вилучили його та водія [PERSON] із салону автомобіля, та почали проводити огляд транспортного засобу, в ході якого підкинули та потім вилучили «запечатаний конверт із невстановленим змістом та патрони». Після цього, як стверджує [PERSON], за вказівкою [PERSON] старшим державним автомобільним інспектором ВДАІ Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON] у відношенні позивача складено два протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП . Так, [PERSON] зазначив, що його звинуватили у керуванні автомобілем «ВАЗ-21043», державний номерний знак [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння та у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, в порушенні вимог дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху «В'їзд заборонено», а також в керуванні автомобілем без посвідчення водія, проте за результатами розгляду судом відповідної справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та скарги на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, викладені вище обставини не знайшли свого підтвердження, - справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрита в зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, а постанова старшого державного автомобільного інспектора ВДАІ Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON], якою [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП скасована. Проте, в судовому засіданні [PERSON] повідомив, що будь-яких вимог до відділу ДАІ Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області та працівників ВДАІ [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП він не має, оскільки всі вони перед ним вибачилися і він їх пробачив. Також, [PERSON] відмовився проти залучення ВДАІ Валківського РВ ГУМВС України в Харківській до участі у справі у якості співвідповідача, а працівників ВДАІ: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - у якості третіх осіб. Крім того, [PERSON] таку свою позицію продублював відповідною письмовою заявою (а.с. 194). Крім того, [PERSON] в позові вказав, що 10 грудня 2011 року за фактом вилучення із салону службового автомобіля «запечатаного конверта із невстановленим змістом та патронів» відмовлено у зв'язку із відсутністю складу злочину. Також, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 01 грудня 2011 року працівниками міліції був вилучений службовим автомобіль «ВАЗ - 21043» і після його повернення виявилася відсутність у ньому певних предметів, що перебували на балансі управління Пенсійного фонду України у Коломацькому районі Харківської області на загальну суму 1787 гривень 00 копійок, його особисті речі на загальну суму 2758 гривень 00 копійок та особисті речі водія [PERSON] на загальну суму 395 гривень 00 копійок. З огляду на вказані обставини, та враховуючи витрати на лікування [PERSON] в сумі 2625 гривень 35 копійок, останній просить стягнути на його користь матеріальну шкоду в сумі 7565 гривень 95 копійок, а також моральну шкоду в розмірі 200000 гривень 00 копійок, що виявилася в погіршенні стану здоров'я, витратах часу та сил, спрямованих на досягнення справедливого розгляду заяв та скарг до правоохоронних органів. В судовому засіданні [PERSON] наполіг на задоволенні своїх вимог, при цьому, як зазначалося вище, дав пояснення, згідно яких він відмовився від будь-яких вимог, що випливають із притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки це не потягло за собою ніяких негативних наслідків, він не зазнав заходів державного примусу у виді будь-яких адміністративних стягнень, і крім того, працівники ВДАІ попрохали у нього вибачення, і він їх пробачив, а тому, не змінюючи розміру ціни позову, свої вимоги позивач аргументував виключно незаконністю дій працівників Коломацького РВ ГУМВС України в Коломацькому районі Харківської області, спрямованими на незаконне його притягнення до кримінальної відповідальності, а також іншими незаконними діями працівників міліції та прокуратури. Представник прокуратури Харківської області за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в зв'язку із його необґрунтованістю та недоведеністю заявлених вимог. Представник Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) за довіреністю Криворучко О.В. в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без представників Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) (а.с. 151). Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи представиник Головного управління МВС України в Харківській області за довіреністю Блудова О.В. в судове засідання не з'явилася, при цьому також подала до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника Головного управління МВС України в Харківській області (а.с. 152). Представник Державної казначейської служби України та треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача - прокуратури Харківської області, врахувавши письмові заперечення відповідачів - прокуратури Харківської області та ГУМВС України в Харківській області, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, у відповідності до вимог частин 1 та 2 статті 1176 ЦК України ( в редакції від 16 жовтня 2011 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Згідно статей 1 та 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (в редакції від 11 липня 2009 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність" (2135-12), "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" ( 3341-12 ) та іншими актами законодавства, відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. При цьому право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину; 3) відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Що ж стосується шкоди, завданої фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, не вказаної у зазначених вище правових нормах, то вона відшкодовується на загальних підставах (ч. 6 ст. 1176, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України). З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2011 року о/у СКР Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області лейтенантом міліції [PERSON] винесено постанову, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом виявлення та вилучення 01 грудня 2011 року із салону автомобіля «ВАЗ - 21043», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням начальника управління Пенсійного фонду України у Коломацькому районі Харківської області [PERSON], поштового конверта з невстановленим змістом та патронів, в зв'язку із відсутністю в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ст. 309 КК України, а також в зв'язку із малозначністю за ознаками злочину, передбаченого ст. 263 КК України (а.с 154). 15 листопада 2012 року за результатами проведеної перевірки за заявою [PERSON] стосовно зникнення майна із автомобіля «ВАЗ - 21043» та незаконних дій працівників міліції, вчинених щодо нього 01 грудня 2011 року, старшим слідчим Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області [PERSON] відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно співробітників Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за ознаками складів злочинів, передбачених ст.ст. 185 та 365 КК України (а.с. 155-159). За вказаними фактами стосовно співробітників Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за ознаками складів злочинів, передбачених ст.ст. 185 та 365 КК України, також відмовлялося в порушенні кримінальної справи і відповідною постановою заступника Валківського міжрайонного прокурора Харківської області юриста 1 класу [PERSON] (а.с. 27-28). Постановою Коломацького районного суду Харківської області від 25 січня 2012 року задоволено відповідний адміністративний позов [PERSON] до старшого державного автомобільного інспектора ВДАІ Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції [PERSON], дії останнього визнано протиправними, а постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену 01 грудня 2011 року старшим державним автомобільним інспектором ВДАІ Коломацького РВ ГУМВС України в Харківській області старшим лейтенантом міліції [PERSON], якою на [PERSON] накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок за вчинення адміністративних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП , скасовано, проте провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення судом не закривалося (а.с.37). Також, постановою судді Коломацького районного суду Харківської області від 07 лютого 2012 року провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом керування 01 грудня 2011 року водієм [PERSON] автомобілем «ВАЗ -21043», державний номерний знак [NUMBER], з явними ознаками алкогольного сп'яніння та його відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння (а.с. 38). У відповідності до вимог ст.ст. 10 та 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч тому, що сторонам неодноразово роз'яснювалися вищевказані положення цивільного процесуального кодексу України, позивачем в судовому засіданні не доведено належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 58 та 59 ЦПК України, доказами тієї обставини, що в нього існують визначені Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» підстави для отримання відповідного відшкодування, а також позивачем не доведений той факт, що йому дійсно завдано матеріальної та моральної шкоди та не підтверджено розмір такої шкоди. З огляду на це, а також з врахуванням того, що [PERSON] в судовому засіданні відмовився від будь-яких вимог до відділу ДАІ Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області та працівників ВДАІ [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відмовився проти залучення ВДАІ Валківського РВ ГУМВС України в Харківській до участі у справі у якості співвідповідача, а працівників ВДАІ: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] - у якості третіх осіб, суд приходить до висновку про відсутність визначених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підстав для задоволення позову. Також, суд вважає за доцільне зазначити, що у відповідності до вимог статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», та пунктів 6, 11 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року, розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 вищевказаного Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі дії чи розглядав справу, в місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо справу закрито судом при розгляді її в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції, а у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Проте в порушення вищевказаних вимог [PERSON] із відповідними заявами про визначення розміру шкоди не звертався, питання про наявність шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» та про розмір такої шкоди відповідачами не вирішувалося, що, в свою чергу, свідчить про порушення позивачем визначеного законом порядку вирішення спірного питання щодо визначення розміру матеріальної шкоди та її відшкодування. Крім того, суд не знаходить підстав для задоволення позову щодо стягнення грошових коштів на користь позивача в рахунок відшкодування шкоди на загальних підставах в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1176, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, оскільки позивачем в судовому засіданні не доведено належними і допустимими доказами факту наявності іншої, ніж та що визначена Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», незаконності дій (бездіяльності) працівників правоохоронних органів стосовно нього і що такими незаконними діями відповідачів йому заподіяно будь-якої шкоди (як матеріальної, так і моральної), а також, що існує причинно-наслідковий зв'язок між діями (бездіяльністю) та наслідками, а тому суд відмовляє позивачу і в задоволенні його вимог щодо відшкодування шкоди на загальних підставах, закріплених ч. 6 ст. 1176, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed