Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що 21.01.2016 року на перехресті вулиць Я. Мудрого та Сонячної в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області за його участю та участю відповідача сталася ДТП, в результаті якої автомобіль позивача "CHEVROLET AVEO", реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Відповідач погодився відшкодувати шкоду в розмірі 8000 гривень, про що власноруч склав розписку. До теперішнього часу шкода не відшкодована. Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 8000 гривень, яка складається з витрат на придбання запчастин в розмірі 6400 гривень, та витрат на їх установку в розмірі 1600 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали з підстав зазначених у ньому, додали, що в результаті ДТП, що сталася 21.01.2016 року автомобілі позивача та відповідача були пошкоджені, однак відповідач свою вину визнав, обіцяв відшкодувати шкоду частинами, але до теперішнього часу цього не зробив. Позивач відремонтував автомобіль за власні кошти. Просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що дійсно 21.01.2016 року сталася ДТП, учасниками якої був він та позивач, в результаті якої обидва автомобіля отримали пошкодження. Дійсно він склав розписку про відшкодування шкоди позивачу в сумі 8000 гривень добровільно, оскільки на той час вважав, що ДТП сталася з його вини. Однак пізніше зрозумів, що рухаючись по вулиці Я. Мудрого, яке має асфальтобетонне покриття, він мав перевагу у русі перед позивачем, який рухався по неасфальтованій дорозі по вулиці Сонячній. Свій автомобіль відповідач відремонтував за власні кошти. Просив в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2016 року на перехресті вулиць Я. Мудрого та Сонячної в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував транспортним засобом "CHEVROLET AVEO", реєстраційний номер [NUMBER], та [PERSON], який керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті якої обидва авто отримали механічні пошкодження, постраждалі особи відсутні. Вказана обставина визнається сторонами та не потребує доказування відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України. 25.01.2016 року відповідач власноруч в присутності [PERSON], [PERSON] склав розписку про те, що зобов'язується відшкодувати шкоду [PERSON] в сумі 8000 гривень, спричинену ДТП. На підтвердження розміру спричиненої шкоди в сумі 6400 гривень позивачем надано накладну ФОП Шол від 10.02.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 129 Конституції України одним із принципів судочинства є забезпечення доведеності вини. Визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини. Згідно п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не встановлена в ході судового розгляду. За фактом ДТП від 21.01.2016 року протокол про адміністративне правопорушення не складався, кримінальне провадження відсутнє. Отже, вирок або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якими встановлена винуватіть [PERSON] у вчиненні ДТП, не ухвалювалися. Схема ДТП чи протокол огляду місця події відсутні, а надані фотознімки місця події не дають суду можливості зробити висновок про винуватість відповідача. Зі змісту ст.60 ЦПК України вбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як на доказ, позивач та його представник [PERSON] посилалися на пояснення свідка [PERSON], який в судовому засіданні пояснив, що 21.01.2016 року на перехресті вулиць Сонячної та Я. Мудрого в смт. Нікольське сталася ДТП, за участі [PERSON] та [PERSON], в результаті якої обидва авто отримали пошкодження. Свідком події він не був, оскільки приїхав на місце пізніше. Однак в його присутності [PERSON] добровільно склав розписку про те, що відшкодує завдану позивачку внаслідок ДТП шкоду. Однак, на думку суду, пояснення свідка лише підтверджують факт ДТП, який не потребує доказування, оскільки ця обставина визнана сторонами і суд вважає її встановленою на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України. Пояснення ж свідка в частині зобов'язання [PERSON] відшкодувати [PERSON] спричинену в результаті ДТП шкоду в сумі 8000 гривень, суд сприймає критично, оскільки це не може бути визнано допустимим доказом вини [PERSON] у ДТП в розумінні ч.2 ст.59 ЦПК України. При цьому судом було роз'яснено, що для встановлення причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та наслідками, що настали, механізму ДТП, позивач та його представник мають право клопотати перед судом про призначення експертизи (зокрема автотехнічна, трасологічна), від призначення яких позивач та його представник відмовилися. Таким чином, позивачем не надано суду доказів вини відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.01.2016 року на перехресті вулиць Я. Мудрого та Сонячної в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області, а тому позовні вимоги [PERSON] про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди в сумі 8000 гривень задоволенню не підлягають за недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed