Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що [PERSON] з 08.02.1989 р. є наймачем чотирьох кімнатної квартири [ADDRESS]. Також в спірній квартирі зареєстровані: дружина [PERSON], доньки - [PERSON], 05.07.1983 р. н., та [PERSON], 09.02.1973 р. н., онук - [PERSON], 14.05.2012 р. н., онука - [PERSON], 27.03.2003 р. н.. Вказують, що відповідач [PERSON] з 1998 року по теперішній не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей її в квартирі не має і, взагалі квартирою вона не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, то позивачі змушені сплачувати все самі. Перешкод відповідачу в користуванні жилим приміщенням не чинили. Спірним жилим приміщенням не користуються понад 6 місяців без поважних причин. Просять визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою № 54 у буд № 11 по вул. вул. Мистецька, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Ухвалою суду від 05.11.2018 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] не скористалася правом надання відзиву на позовну заяву, подачі зустрічної позовної заяви. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем чотирьох кімнатної квартири [ADDRESS] (раніше Землячки) у м. Кривому Розі, що підтверджується Договором найму житлового приміщення у будинках місцевих Рад депутатів трудящих, державних підприємств, установ, кооперативних і громадських організацій Української РСР від 1986 року, [PERSON] здачі і приймання квартири, кімнати від 1986 року. (а.с. 11 13). Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ "Муравейник-11" від 04.09.2018 р., у квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровано шість осіб, а саме: [PERSON], [INFO]; [PERSON],\~[INFO];\~[PERSON],\~09.02.1973\~р.\~н.;\~[PERSON],\~05.07.1983\~р.\~н.;\~[PERSON],\~14.05.2012\~р.\~н.;\~[PERSON], 27.03.2003 р. н.. (а.с. 9). Відповідно до довідки ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, відповідач [PERSON], 09.02.1973 р. н., зареєстрована за адресою: [INFO] з 27.02.1998 р. (а.с. 18). Як вбачається з акту мешканців буд. № 11 по вул. Мистецька, завіреного управителем ОСББ "Муравейник-11", відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з 1998 року по теперішній час. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу позивачі не чинили. Відповідач не проживає у вказаній вище квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей її в квартирі не має, квартирою не цікавиться. Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України). Відповідно до\~ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Як передбачено\~ст. 64 Житлового кодексу України, \~члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні\~\~з\~\~наймачем\~\~усіма\~\~правами\~\~і\~\~несуть усі обов'язки,\~\~що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї \~\~несуть \~\~солідарну \~\~з\~ \~наймачем \~\~майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів\~\~сім'ї наймача належать дружина наймача,\~\~їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони\~\~постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, це житлове приміщення не є його місцем проживання або місцем перебування, тому він має бути визнаний особою, що втратила право користування житловим приміщенням. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє доведення, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON]за адресою [ADDRESS], тривалий час не проживає, а саме, понад 6 місяців, відповідно, втратила право користування вказаним житловим приміщенням. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним визнати відповідача [PERSON]такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved