overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, зараз на розгляді у суді перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному триманні. Батько дитини, відповідач по справі, допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, у заяві просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вислухавши сторони, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 271997 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 346749 сторони перебувають з 18.08.2012 року у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що 25.10.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем, та проживала в шлюбі до 08.11.2011 року. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з»явилася про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з»явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.3), яка проживає разом з позивачем. (а.с. 4) Відповідач зобов"язанний утримувати свою неповнолітню дитину, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини але в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за останнім відомим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що позивач просила винести заочне рішення, яке може бути переглянуте судом за заявою відповідача, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що із 12.12.2007 року по червень 2014року сторони перебували в шлюбі, в шлюбі народився син [PERSON] , [INFO]. Про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом. Статтями 181-182 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених законом. З урахуванням наведених положень та вимог заяви позивачки, суд дійшов висновку, що аліменти, що підлягають стягненню з відповідача на утримання їх дитини слід визначити в розмірі 1/4 від всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст.1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", ст.ст.180, 181, 182, 184, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та в обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 1999 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася на проживання та виховання при позивачці. В даний час донька є повнолітньою та навчається на денному відділенні Варшавського медичного університету, на бюджетній основі, що позбавляє її можливості заробляти кошти на навчання. Коштів на утримання доньки у позивачки не вистачає, у неї на утриманні перебуває син [PERSON] [INFO], тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на час навчання в розмірі 25% з усіх видів його доходів. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з тих же підстав та не заперечувала проти розгляду справи (а.с. 18). Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 16-17). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). На даний час донька є повнолітньою та навчається на денному відділенні Варшавського медичного університету, на бюджетній основі (а.с. 6-7), строк навчання до 2019 року. Відповідно до ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 вказаної статті, право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, доказів про неможливість сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки не надав, а оскільки [PERSON] навчається на бюджетній основі, що позбавляє її можливості заробляти кошти на своє утримання, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та задовольняє його. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Білокуракинського районного суду від 14.07.2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від спільного життя вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, у заяві просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 14.07.2017 року шлюбі між сторонами розірвано (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД № 247825 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої виконкомом Білокуракинської селищної ради 27.07.2018 року № 2459, [PERSON] проживає за адресою: кв. Перемоги [ADDRESS], та до складу її сім'ї входять: [PERSON], донька. Батько участі у вихованні доньки не приймає (а.с.10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про визнання зобов`язання припиненим. \~ \~ \~ \~Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 червня 2020 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. \~ \~ \~ \~Вирішено питання стосовно судових витрат в частині судового збору, а саме стягнуто з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок. \~ \~ \~ \~09 червня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. У заяві представник позивача просив вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, в сумі 4500 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно п.3 ч.1 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивачем до суду було надіслано заяву, в якій вона просить розглянути заяву про винесення додаткового рішення розглянути без неї та її представника участі. Заяву підтримала, просила її задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Крім того будь-яких заяв чи клопотань щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суду не надавав. \~ \~ \~ \~Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.207 ЦПК України). \~ \~ \~ \~За таких обставин суд уважає за необхідне розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України судові\~витрати (крім\~судового збору),\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~ Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. \~ \~ \~ \~Враховуючи,\~що рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~представник позивача\~зробив відповідну\~заяву про те, що позивач протягом п`яти днів надасть суду докази щодо витрат на правову допомогу, а також протягом п`яти днів позивачем надані суду відповідні докази щодо розміру вказаних витрат, крім того сума таких витрат не перевищує попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, наданий представником позивача, у зв`язку з чим суд уважає за необхідне ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, в сумі 4500грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS]. Зазначає, що вона є власником зазначеної квартири, відповідач зареєстрований та не проживає за зазначеною адресою з 15.08.2014 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Квартира належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2014 року (а.с. 6-7). В квартирі зареєстрований і відповідач по справі, який в будинку не проживає з 02 вересня 2014 року, що підтверджується довідкою голови об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Веселка" № 313 від 17.07.2018 р. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки голови ОСББ "Веселка" [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 02 вересня 2014 року. Тому є всі підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 серпня 2014 року у Банилово-Підгірнівській сільській раді Сторожинецького району, Чернівецької області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис №13. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Причиною розпаду сім'ї послужили ті обставини, що у сторін різні погляди на життя, постійні непорозуміння призвели до втрати сторонами почуття любові одне до одного. Позивач просила суд шлюб розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримавши позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, визнавши позовні вимоги про розірвання шлюбу. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 09.08.2014 року у Банилово-Підгірнівській сільській раді Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №13, від якого неповнолітніх дітей немає. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки позивач не хоче примирення, а відповідач не надав заперечень на позов, тому, на думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін. Крім того в суді було встановлено, що позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище та в подальшому іменуватися прізвищем "[PERSON]", що не суперечить вимогам ст.113 СК України, згідно яких особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved