Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд, шляхом продажу позивачем та укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки, на умовах та в порядку, передбаченому ст. 38 «Про іпотеку», звернути стягнення на предмет іпотеки, що на праві власності належить відповідачці [PERSON], а саме на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування вказаних позовних вимог позивач посилається на те, що, 21.11.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є позивач), та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 48 340,00 дол.США строком до 20.11.2036 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.11.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є позивач), та відповідачем укладено іпотечний договір № 595-Н, за умовами якого відповідач передала в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Через невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість на загальну суму 2 459 674,00 грн., в рахунок погашення якої просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, 21.11.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є позивач), та відповідачем укладено споживчий кредитний договір, за умовами якого банк, для придбання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], надав відповідачці кредит у розмірі 48 340,00 дол.США строком до 20.11.2036 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.11.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є позивач), та відповідачем укладено іпотечний договір № 595-Н, за умовами якого відповідач передала в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно розрахунку, наданого відповідачем, через невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, виникла заборгованість на загальну суму 2 459 674,00 грн., в рахунок погашення якої позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.3.3.6 вищевказаного Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов'язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане. Водночас, згідно ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» N 1304-VII від 03.06.2014р., протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, виступає як забезпечення зобов'язань відповідача за споживчим кредитом, та, водночас, згідно інформації, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області, використовується відповідачем як місце постійного проживання. З вищенаведеного суд вбачає, що, на час розгляду справи спірне нерухоме майно має ознаки, визначені ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» N 1304-VII від 03.06.2014р., і, як наслідок, не може бути примусово стягнуте у судовому порядку до втрати чинності вказаного Закону. Враховуючи вищевикладене, суд, з урахуванням ст.88 ЦПК України, приходить до висновку, що, позовні вимоги позивача є такими, що задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Outcome: dismissed