Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20 вересня 2012 року.07 листопада 2014 року позивач звернулася до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права на земельну ділянку, на що отримала рішення про відмову в державній реєстрації у зв'язку з наявністю накладеного арешту на все майно, що належить [PERSON] Тому позивач просить суд зобов'язати Бабушкінський відділ ДВС ДМУЮ зняти арешт з майна, що належить їй на праві власності та виключити нерухоме майно з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; зобов'язати Жовтневий відділ ДВС ДМУЮ зняти арешт з майна, що належить їй на праві власності на виключити нерухоме майно з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Бабушкінського відділу ДВС ДМУЮ в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Бабушкінського відділу ДВС ДМУЮ та надано копію виконавчого провадження. Представник відповідача Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником домоволодіння № 7-б на підставі договору купівлі-продажу від 20 вересня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] /а.с.11-13/. Окрім того згідно договору купівлі-продажу від 20 вересня 2012 року [PERSON] є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] /а.с.15-16/. 07 листопада 2014 року позивач звернулася до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки було встановлено, що на все майно [PERSON] було накладено арешт згідно постанови Бабушкінського відділу ДВС ДМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 січня 2013 року; згідно постанови Бабушкінського відділу ДВС ДМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 березня 2014 року; згідно постанови Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 жовтня 2014 року /а.с.8/. Згідно відповіді Бабушкінського відділу ДВС ДМУЮ від 27 листопада 2014 року виконавче провадження № 36192220 завершено 17 квітня 2014 року, арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду /а.с.22/. Згідно відповіді Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ від 27 листопада 2014 року арешт з майна боржника може бути знятий лише за рішенням суду /а.с.23/. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у праві користування та розпорядження своїм майном, в тому числі вимагати виключення майна з опису та звільнення його з-під арешту у випадку безпідставного вжиття таких обмежень у зв'язку з зобов'язаннями іншої особи - боржника. Частинами 1, 2, 5 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини; копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Статтями 43, 44 ЗУ "Про забезпечення прав кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що відомості про припинення обтяження реєструється держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів та інформацію про припинення обтяження. Наявність арешту обмежує право позивача на державну реєстрацію права власності на домоволодіння та земельну ділянку та створює перешкоди у розпорядженні майном, а тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved