Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи їх тим, що відповідач в порушення умови кредитного договору № KGXRRX05680246 від 29.05.2007 р., укладеного між сторонами, відповідач допустив заборгованість за кредитом, яка станом на 04.12.2014 року становить 17919,14 грн. Оскільки відповідач порушує взяті на себе вказаним договором зобов'язання й не повертає заборгованість добровільно, позивач просить стягнути з нього заборгованість та судові витрати у справі на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування заперечень просив суд застосувати позовну давність та зазначив наступне. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Оскільки кожна сторінка Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які є складовою разом з Тарифами та Заявою позичальника кредитно-заставного договору № KGXRRX05680246 від 29.05.2007р. не підписані відповідачем, відтак, умови стосовно строку позовної давності у 5 років сторонами не узгоджувалися і представник вважає що до правовідносин за зазначеним договором слід застосувати загальну позовну давність у три роки. При цьому представником відповідача подано суду заяву про зменшення розміру відсотків 7037,44 грн. та пені 6551,21 грн. оскільки позивачем тривалий час, а саме з травня 2009 року не виконувався п. 3.2.6 Умов щодо перевірки цільового використання кредиту, його забезпеченості та фінансового стану позичальника. (а.с. 49). Представник позивача надав письмові пояснення стосовно заперечень представника відповідача в яких зазначив наступне. При укладенні договору № KGXRRX05680246 від 29.05.2007р. сторони керувалися ст. 634 ЦК України згідно приписів якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши заяву відповідач надав згоду, що підписана заява разом з Умовами складає між ним та банком договір. Стосовно позовної давності представник позивача зазначив, що позовна давність встановлена сторонами відповідно до п.п. 5.5. Умов тривалість в 5 років, право на збільшення строку позовної давності за домовленістю сторін договору визначена ч. 1 ст. 259 ЦК України.(а.с. 77,78) Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 29 травня 2007 року між позивачем, Банком та відповідачем як Позичальником підписано заяву № KGXRRX05680246 про надання кредиту у сумі 3600,00 грн на строк 24 місяці з 29.05.2007 року по 29.05.2009 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1.0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 86,40 грн. та одноразової допомоги за надання фінансового інструменту у розмірі 600,00 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період з "20" по " 25"число кожного місяця у сумі 256,14 грн. для погашення заборгованості за кредитом. (а.с. 7) Позичальник у заяві погодився, з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і з тим, що Умови разом з заявою та Тарифами складають між Банком та ним кредитно-заставний договір. (а.с. 8-11). Пунктом 5.1 Умов передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки платежу. У пункті 5.3 Умов зазначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у poзмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості. Пунктом 5.4. передбачено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цих Умов, здійснюється протягом 3 років з дня, коли це зобов'язання повинне бути виконане. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З кредитного договору № KGXRRX05680246 від 29.05.2007 року вбачається, що відповідачу у якості позичальника позивачем надано грошові кошти у сумі 3600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 04.12.2013 року має заборгованість 17919,14 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2482,61 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7037,44 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 518,40 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6551,21 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); - 829,48 грн. штрафу (процентна складова) (а.с.4). Як вбачається з квитанцій, наданих представником відповідача, відповідачем в період з 27.06.2007 року по 05.11.2007 року та в період з 09.01.2008 року по 02.12.2008 року сплачено грошові кошти на загальну суму 3625 грн. для сплати пені за кредитним договором № KGXRRX05680246 від 29.05.2007 року та сплати заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 79-82) Одночасно, суд прийшов до висновку, що відповідно до п. 5.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сума заборгованості підлягає зменшенню в частині розміру неустойки так як дані розрахунку в частині часового проміжку нарахування неустойки суперечать узгодженій позивачем і відповідачем домовленості стосовно трирічного строку нарахування неустойки з 29.05.2009 р., тобто з дня коли зобов'язання повинно бути виконане відповідачем оскільки розрахунок наданий суду позивачем у якості доказу містить нарахування неустойки за 4 роки 6 місяців 6 днів. При цьому,

Outcome: partial