Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який обґрунтувала тим, що 03.09.2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі-відповідач). У шлюбі в подружжя народився син, [PERSON] ([INFO]). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки позивач не в змозі самостійно утримувати дитину та себе, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання як дружини, в розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення сином трирічного віку. Позивач подала до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність, у разі неявки відповідача, дала свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи оповіщеним у про час і місце судового розгляду у встановленому приписами статті 74 ч.5 абз. 4, 5 ЦПК України порядку, в судове засідання не з'явився, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд вказаної справи. За таких обставин, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.09.2010 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). 25.06.2014 року в подружжя народився син, [PERSON], батьком якого в Свідоцтві про народження (а.с. 4) записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується даними, які вказані в довідці № 727 (а.с. 3), виданій 02.08.2016 року виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст. 181 ч.2 СК України). Відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що синові не виповнилося три роки, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання дитини та на її утримання. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч.2 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, згідно частини 1 статті 182 СК України, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову, а згідно з положеннями визначеними ст. 84 СК України, на дружину - до досягнення дитиною трирічного віку. Суд встановив, що відповідач є особою працездатного віку, з 26.02.2016 року працює в Регіональній філії "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" у звязку з чим щомісячно отримує дохід у вигляді заробітної плати. Інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні питання щодо розміру аліментів, сторони суд не повідомили. Отже, встановлені судом обставини свідчать про можливість виконання відповідачем аліментних зобовязань, розмір яких слід визначити у частці від доходу платника аліментів, оскільки відповідач працює і має постійний дохід, що дозволяє йому утримувати сина та дружину, яка здійснює догляд до досягнення дитиною трирічного віку. З огляду на викладене, а також з урахуванням обставин, що наведені у статті 182 СК України, суд дійшов до переконання, що відповідач, будучи працездатною особою, отримуючи постійний заробіток, спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved