Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом 19 травня 2015 року, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2014 р. з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] на користь його колишньої дружини [PERSON]. Рішенням Довгинцівського районного суду від 03.02.2014 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. 14.01.2015 року позивач уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу з якою має сина [PERSON], [INFO], і син і дружина , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, знаходяться на утриманні позивача. Крім того позивач сказує, що він сплачує 1800 грн. за оренду будинку, так як свого не має. Таким чином, на теперішній час змінився сімейний та матеріальний стан позивача отримуючи заробітну плату 3000 грн.: він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] присуджені рішенням суду в розмірі ? частини доходу, утримує дружину та сина від другого шлюбу, сплачує оренду житла. Сплачувати аліменти у раніше призначеному розмірі йому важко, тому позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 частки до 300 грн. в твердій грошовій сумі щомісяця. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги з підстав викладених у позовній заяві, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, та вказав, що йому не дають бачитися з сином [PERSON], якщо б дозволяли бачитися він би сплачував аліменти в більшому розмірі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити, пояснила, що вона працює та отримує мізерну заробітну плату якої не вистачає на утримання сина [PERSON], а 300 грн., це дуже мало, так як позивач більше нічим не допомагає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2014 р. з позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] на користь його колишньої дружини [PERSON]. (а.с. 4). Рішенням Довгинцівського районного суду від 03.02.2014 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. (а.с. 5). 14.01.2015 року позивач уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу з якою має сина [PERSON], [INFO], і син і дружина , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, знаходяться на утриманні позивача. (а.с. 6,7). Позивач сказує, що він сплачує 1800 грн. за оренду будинку, так як свого не має. Але матеріалами справи даний факт не підтверджується. Таким чином, на теперішній час змінився сімейний та матеріальний стан позивача. Він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] присуджені рішенням суду в розмірі 1/4 частини доходу, утримує дружину та сина від другого шлюбу, сплачує оренду житла. Сплачувати аліменти у раніше призначеному розмірі йому важко, тому позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 частки до 300 грн. в твердій грошовій сумі щомісяця. В позовній заяві позивач вказує, що отримує дохід 3000 грн., що матеріалами справи також не підтверджується. Стаття 180 СК України покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року. На дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями , що містяться в п.23 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як випливає зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже зміна матеріального чи сімейного становища батька чи матері, може бути підставою для їх вимог про зменшення чи збільшення розміру аліментів. Але відповідно до ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі застосовується , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов'язковою умовою призначення аліментів у твердій грошовій сумі є нестабільний та мінливий дохід батька (матері), матеріалами справи та позивачем в судовому засіданні не підтверджено, що він має мінливий та не стабільний дохід, а тим більше позивач суду пояснив, що зменшити розмір аліментів йому необхідно тому, що йому не дозволяють бачитися з дитиною. З огляду на таке, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed