Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та судових витрат. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 18 лютого 2017 року в м. Львові на вулиці Кульпарківській з вини громадянина [PERSON] , який керував автомобілем Мерседес Бенц з державними номерними знаками [NUMBER] , була скоєна дорожньо - транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.05.2017р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Шкода Октавія з номерними знаками [NUMBER] , який належав [PERSON] . Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №46 від 16 березня 2017р., складеного судовим ескпертом Галамаєм Я.І. , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Шкода Октавія, становить 24 750,22 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла з метою отримання відшкодування звернулася до позивача з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1008461 терміном дії з 28.12.2016р. до 27.12.2017р. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону, позивач здійснив регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 24 750,22 грн. Просить задоволити позов, стягнути основний борг в розмірі 25 250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 22 коп. та судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень 00 копійок. Не погоджуючись із заочним рішенням, відповідач подав заяву про його перегляд. За результатами перегляду судового рішення, заочне рішення скасовано, а справу призначено до судового розгляду. Підстави скасування заочного рішення і його перегляд викладені в ухвалі суду. В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Представник відповідача - адвокат Гурський В.С. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 18.02.2017 о 10:05 год. у м. Львові по вул. Кульпарківській, 93 «а» керуючи автомобілем «Мерседес Бенц 2070» д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода Октавія» [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України. Вина відповідача підтверджується постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.05.2017 року. В результаті зазначеної дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Шкода Октавія» [NUMBER] , який належав [PERSON] . Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №46 від 16 березня 2017р., складеного судовим ескпертом Галамаєм Я.І. , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Шкода Октавія, становить 24 750,22 грн. На момент скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В зв`язку з цим, потерпіла [PERSON] звернулася із заявою в Моторно(транспортне) страхове Бюро України з вимогою виплати страхового відшкодування. Відповідно до даної заяви позивач 18 грудня 2017 року виплатив [PERSON] регламентну виплату 23.07.2015 року в розмірі 24 750,22 грн. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається зі ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч. 1ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 21.1ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1статті 13 цього Закону. В матеріалах справи (а.с.38) міститься копія посвідчення серії [NUMBER] , виданого 06 листопада 2015р., з якої вбачається, що відповідач [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Дана обставина позивачем не спростована. Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Виходячи з вищенаведеного, відповідач [PERSON] є особою, на яку поширюються пільги, передбачені п.13.1 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже [PERSON] звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України і відшкодування збитків від ДТП, винуватцем якої він є. Отже, у даному випадку [PERSON] не може бути суб"єктом відповідальності. Виплату шкоди проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. За ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed