Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі , яки було розірвано 09.10.2010р. Від шлюбу народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем та перебуває на її утримання. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2010 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено та стягнуто із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], 03.08.1999року народження, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно починаючи з 23.07.2010 року, до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, у звязку з чим була змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів, так як відповідач офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець і його матеріальний стан суттєво покращився, про що, свідчать задекларовані ним доходи у розмірі 151 470 грн. за 2013 рік та 176 790 грн. за 2014 рік, а тому просила збільшити суму стягуваних аліменти з 1000 грн. до 3000 грн. на дитину до досягнення нею повноліття. В судове засіданні позивач не зявилася, попередньо надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечували та просили в його задоволенні відмовити за недоведеністю, вказавши, що позивач також утримує неповнолітню дитину, яка проживає в м. Суми та пристарілу хвору матір, а також сума доходу зазначена без врахування затрат на автомобіль, надавши відповідні довідки. окрім цього додатково пояснили, що у власності позивачки перебуває 1/5 частина спільної квартири в м. Суми та 1/5 частина у неповнолітньої дочки. Враховуючи подану заяву позивача, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна \~сторона \~зобов'язана \~довести ті обставини, \~на які вона посилається як на підставу своїх \~вимог \~і \~заперечень, \~крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , який було розірвано 09.10.2010 р. і від даного шлюбу народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2010 року встановлено, що позовні вимоги [PERSON] було задоволено та стягнуто із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], 03.08.1999року народження, у розмірі 1000,00 гривень щомісячно починаючи з 23.07.2010 року, до досягнення дитиною повноліття. Також встановлено, що на момент розірвання шлюбу, з урахуванням того, що Відповідач здійснював підприємницьку діяльність і відповідно мав не регулярний і мінливий дохід, Зарічний районний суд м. Суми стягнув з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до її повноліття. Згідно довідки Головно управління ДФС у Сумській області № 12378/10/18-28-17-01-24 від 28.09.2015р., встановлено, що: - [PERSON] ([NUMBER]), податкова адреса: [ADDRESS], зареєстрований як фізична особа-підприємець, платник єдиного податку II групи, свідоцтво № 26320000000023110 від 12.10.2009; - згідно поданих декларацій платника єдиного податку-підприємця за 2012 рік отримав валовий дохід у сумі 65370.0 грн., за 2013 рік - валовий дохід в сумі 151470.00 грн., за 2014 рік - валовий дохід в сумі 176790.00 грн. Відповідно до п. 294.1 ст. 294 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 275 5-VI зі змінами та доповненнями податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік, тому на даний час інформацію про доходи за 2015 рік надати неможливо. Також за інформацією, отриманою з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб, [PERSON] у 2014 році отримав наступні доходи: - у вигляді заробітної плати, нарахованої та виплаченої ТОВ «Престиж Лайн» у сумі 447.38 грн.; - від продажу рухомого майна, нарахованого та виплаченого ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» у сумі 20 820.00 грн.» Отже, судом встановлено факт, що Відповідач на даний час офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець і його матеріальний стан суттєво покращився, про що, свідчать задекларовані ним доходи у розмірі 151 470.00 грн. за 2013 рік та 176 790.00 грн. за 2014 рік, а також доходи: у виді заробітної плати отриманої в ТОВ «Престиж Лайн» у сумі 447.38 грн., та від продажу рухомого майна нарахованого та виплаченого ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» у сумі 20 820.0 грн. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до положень ч. 1, 2 ст. 183 СК України\~визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти \~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд враховує рекомендації Верховного суду України, який у постанові Пленуму від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" підкреслює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати в цілому 70 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17). На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі - 2000 грн. щомісячно, так як матеріальний стан відповідача [PERSON] на даний час покращився. Визначаючи розмір збільшених аліментів, суд приймає до уваги наявність у платника аліментів [PERSON] на утриманні неповнолітньої дитини, посилання відповідача на те, що на його утриманні також перебуває непрацездатна хвора матір, суд не бере до уваги, так як остання отримує пенсію і він не є єдиним сином, так як в родині є ще рідний брат. Суд також бере до уваги, посилання відповідача на витрати підтверджених в судовому засіданні які ним понесені на утримання свого транспортного засобу, яким він здійснює підприємницьку діяльність, а також витрати на діагностику та своє лікування (а.с. 152, 153, 154, 155). Окрім цього суд враховує матеріальне становище позивача та відповідача , які відповідно позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народжені 1-ї дитини в сумі 1\~075.00 грн., соціальні виплати в сумі 3\~225.00 грн. в квартал та відповідач 151\~470.00 грн. за 2013 р., 176\~790.00 грн. за 2014 р., а також доходи: у виді заробітної плати отриманої в ТОВ «Престиж Лайн» у сумі 447.38 грн., та від продажу рухомого майна нарахованого та виплаченого ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» у сумі 20820.0 грн. Суд ставиться критично до того, що позивачем не було надано до суду доказів розміру заробітної плати її теперішнього чоловіка з яким вона проживає, і це факт є підставою для часткового задоволення позовних вимог. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти \~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial