Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між ним, [PERSON] , та відповідачкою, [PERSON] , який 11 лютого 2017 року зареєстровано у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис за №27; неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] - залишити проживати з відповідачкою, [PERSON] ; при розірванні шлюбу залишити йому дошлюбне прізвище « [PERSON] »; судові витрати віднести на його рахунок. Свої вимоги мотивує тим, що 11 лютого 2017 року він одружився з відповідачкою. Їхній шлюб був зареєстрований у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис за №27. Від спільного проживання у шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . З початку подружнього життя відносини між ними були нормальні. Однак з часом все змінилося. Останнім часом в сім`ї часто виникають сварки та скандали, постійні суперечки через різні дрібниці. За час спільного проживання вони не могли створити міцної сім`ї, живуть кожен своїм життям. Більше восьми місяців вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин. Фактично вони стали чужими. Все це призвело до того, що він втратив повагу та любов до дружини. Вважає, що їхня сім`я розпалась і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, оскільки їхній шлюб існує тільки формально та суперечить його інтересам та інтересам дитини. Ухвалою Долинського районного суду від 25 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/326/21 за позовом позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено підготовче судове засідання у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області на 15 березня 2021 року в 09:30 год. Позивач [PERSON] в підготовче судове засіданні не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у встановленому Законом порядку, однак 04.03.2021 скерував на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Додадково зазначив про те, що просить повернути йому з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Просив розгляд справи провести за його відсутності (а.с.14). Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у встановленому Законом порядку, подала заяву, згідно якої просить справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглядати у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову (а.с.18). Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України судом перевірено, що визнання позову відповідачкою не суперечать закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11 лютого 2017 року (а.с.3) свідчить про те, що 11 лютого 2017 року між [PERSON] , [INFO] та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний запис за №27. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". За час спільного проживання в шлюбі у сторін народилася одна дитина: [INFO] народилася [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] а.с.6). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Малолітня дитина, яка народилася у сторін за час спільного проживання в шлюбі, на даний час проживає з відповідачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їхньої дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 908,00 грн, суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачкою позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved