Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права приватної власності на спадкову земельну ділянку, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка йому доводиться бабусею, а відповідачу [PERSON] матір'ю. При житті 11.02.1999 року бабуся на його ім'я заповіла сертифікат на право на земельну частку(пай) серія КР № 0162532 виданого КСП «Колос» с.Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області на підставі рішення Новоархангельської райдержадміністрації № 20-р від 04.02.97 р. розміром 4,71 га, і вказаний заповіт до кінця життя не змінювала. На час складання заповіту саме сертифікатом було посвідчене право на земельну частку (пай) спадкодавці. В послідуючому бабусі був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КР № 009738, який посвідчує її право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 3,47 га, яка розташована на території Торговицької сільської ради Новоархангельського району. І в зв'язку з тим, що вже на час смерті земельна ділянка була виділена в натурі, бабуся на час складання заповіту не могла знати про перешкоди у оформленні спадкового майна. При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у оформленні спадкування з тих причин, що у заповіті зазначено спадкове майно-сертифікат на право на земельну частку (пай), а на день смерті [PERSON] на її ім'я була виділена земельна ділянка на підставі Державного акта на право приватної власності на землю. Всі ці причини стали підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і суду пояснив, що він разом із племінником [PERSON] обговорили питання спадкування після смерті [PERSON], разом подали заяви про вступ у спадкування, разом будуть оформляти спадкування і він не заперечує, щоб за позивачем було визнано право власності на земельну ділянку, оскільки земельна ділянка була заповідана позивачу і він не претендує на неї, а буде приймати у спадщину будинок. Представник відповідача Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення, заперечень на позов не надано. Представник відповідача відділу Держземагенства у Новоархангельському районі в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення, заперечень на позов не подано. Представник третьої особи Головного управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] померла [INFO] в с.Торговиці Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до довідки Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області [PERSON] проживала і була зареєстрована до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] і в даному домоволодінні проживала одна. За інформацією Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області після смерті [PERSON] померлої [INFO] відкрилась спадкова справа № 190 від 11 липня 2013 року, заява про прийняття спадщини надійшла від імені [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно Єдиного реєстру спадкових справ від імені [PERSON] посвідчувались заповіти 11.02.1999 року № 17 та 13.12.2011 року № 181. Відповідно до заповіту посвідченого Торговицькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 11.02.1999 року (реєстровий № 17) [PERSON] заповіла свій сертифікат на право на земельну частку(пай) серія КР № 0162532 виданого КСП «Колос» с.Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області на підставі рішення Новоархангельської райдержадміністрації № 20-р від 04.02.97 р. розміром 4,71 га [PERSON]. Відповідно до заповіту посвідченого Торговицькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 13.12.2011 року (реєстровий № 181) [PERSON] заповіла 1/2 свого житлового будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку на якій вони розташовані, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] та 1/2 свого житлового будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку на якій вони розташовані, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину внаслідок того, що заповіт посвідчений Торговицькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 11 лютого 1999 року за реєстром № 17, складений на сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР № 0162532, а на день смерті [PERSON] на її ім'я була виділена земельна ділянка на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-КР № 009738 виданого Торговицькою сільською радою 30.12.2001 року що не відповідає заповіту і не дає змоги оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я позивача. Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України (2001року) сертифікати на право на земельну частку( пай) отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі на місцевості відповідно до законодавства і є дійсним до виділення власнику земельної ділянки в натурі та видачі Державного акту на право власності на землю. Згідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. За життя [PERSON] вже отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КР № 009738, який посвідчує її право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 3,47 га, яка розташована на території Торговицької сільської ради Новоархангельського району. Таким чином, роблячи заповіт на сертифікат на право на земельну частку( пай) спадкодавець передав заявнику не тільки право на землю, а й на земельну ділянку, виділену в натурі. Родинний зв'язок [PERSON] із покійною підтверджений рішенням Новоархангельського районного суду кіровоградської області від 05.11.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] скористалась своїм правом відповідно до норм чинного законодавства шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно роз'яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верхованого Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Інформаційною довідкою підтверджено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відносно вказаної земельної ділянки відсутні. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки позивач є спадкоємцем по заповіту, прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому позивач має право спадкувати належну покійній земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved