Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 700 грн.щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх позовних вимог повідомила, що вона з відповідачем 08.11.2013 року уклали шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис № 15. В даний час, вони проживають окремо. Від даного шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Батько дитини їх матеріально не підтримує та грошей на утримання неповнолітньої доньки не надає, хоча має таку можливість. Стягнень по виконавчим документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. на місяць починаючи з дня предявлення позову і до її повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши заяву у якій просить розглядати справу у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву у якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, ознайомившись із заявами сторін, перевіривши матеріали справи, зясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно\~ст.182 СК України, при визначенні розміру частки аліментів, суд враховує метеріальне становище позивачки і відповідача, інші обставини, що мають істотне значення.\~\~\~\~ \~Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони 08.11.2013 року уклали шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис № 15. В даний час, вони проживають окремо. У них є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Дочка знаходиться на утриманні позивачки. Батько дитини їх матеріально не підтримує та грошей на утримання неповнолітньої доньки не надає, хоча має таку можливість. Дані факти стверджуються сукупністю доказів. З копії свідоцтва про народження серії І-АМ №263729 видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки №690 від 28.03.2016 року, виданої виконкомом Ободівської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні своєї матірі [PERSON] (а.с. 6). Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Таким чином, з приведених доказів видно, що [PERSON] взмозі сплачувати аліменти на користь позивачки, на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 700 грн. з індексацією, відповідно до закону, щомісячно, з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 197, 212, 213- 215, 367 ЦПК України,

Outcome: approved