Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 20.01.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилось троє дітей, а саме : дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось із-за того, що відповідач зловживав алкогольними напоями, внаслідок чого у сімї виникали постійні сварки, шарпанина, яка доходила до бійки. У звязку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки, так 27.08.2015 року Жовківським районним судом Львівської області винесено рішення, яким укладений між шлюб ними розірвано. Неповнолітні діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Вона на даний час не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку. Допомоги, яку вона отримує від держави по догляду за дитиною не достатньо на утримання та забезпечення 3-х неповнолітніх дітей. Старші діти ходять до дошкільного закладу, а меншого доглядає дома. Діти ростуть, їм потрібно постійно купляти новий сезонний одяг, потрібні витрати на іграшки, книжки, зошити, олівці, витрати на оплату садочку. Значні витрати йдуть на харчування так як домашнього господарства вона не має . Відповідач свій батьківський обовязок щодо матеріального забезпечення дітей не виконує, гроші на їх утримання не дає. Просить врахувати, що стан здоровя та матеріальне становище батька дітей задовільне, він не хворіє, інвалідності не має, працює неофіційно, постійного заробітку не має, однак є працездатним, та має непостійні заробітки а відтак може надавати допомогу на утримання дітей. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі на кожну дитину по 700, 00 грн. щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не прибула, однак в позовній заяві просила слухати справу у її відсутності . Окрім того 18.12.2015 року додатково подала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання жодного разу не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Свого відношення до позову також не висловив. У відповідності до ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебували в офіційному шлюбі. Від шлюбу у них народилось троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. З свідоцтв про народження дітей вбачається, що позивачка є матірю, а відповідач їх батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує те, що діти проживають разом з матірю, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дітей не виконує, тому суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дітей, які не хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоровя та матеріальне становище його матері позивачки по справі, яка не хворіє, тимчасово ніде не працює, отримує допомогу на утримання дитини до досягнення нею трирічного віку; - стан здоровя та матеріальне становище його батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, ніде не працює, є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст.182,183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2015 року і до досягнення ними повноліття. А також, з врахуванням того , що на час винесення рішення по справі розмір мінімальної заробітної плати становить /1 378 грн. 00 коп./, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. З врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей, а саме : дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] пропорційно понесеними позивачкою витратами на утримання дітей та в твердій грошовій сумі, в розмірі по 230 грн. 00 коп. (двісті тридцять грн. 00 коп.) щомісячно на дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2015 року і до досягнення ними повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved