Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 15 вересня 2014 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту та просить суд стягнути з відповідача по справі на користь позивача суму заборгованості по кредиту в розмірі 1 539 грн. 45 коп., суму заборгованості по відсотках в розмірі 2 179 грн. 25 коп. та судові витрати. В судове засідання 13.11.2014 року, позивач не забезпечив явку свого представника, однак представник позивача - Шаповалова Я.І. надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та прохала задовольнити їх в повному обсязі, а також прохала суд слухати справу за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у жодне судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, тоді як про час та місце слухання справи, повідомлена своєчасно та належним чином. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 05.02.2014 року між Кредитною спілкою „Лозівський взаємний кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір ПД №61, відповідно до якого умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 13000,00 гривень під 54% річних, загальним строком на 24 місяців, з обов'язком погасити кредит до 05.02.2016 року, що підтверджується копією зазначеного кредитного договору (а.с.№08). Згідно до п.п. 3.7 Кредитного договору Позичальник проводить погашення кредиту та процентів за користування кредитом через касу Кредитодавця за її місцезнаходженням у відповідні робочі дні та години або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця. [PERSON] не виконала зобов'язання по сплаті основної суми кредиту за кредитним договором ПД №61 від 05.02.2014 року в зазначені договором терміни. У відповідності до п.3.3 р.3 Договору, сторони домовились, що погашення кредиту та відсотків здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком №1 до цього Договору шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на почтовий рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п.4.2 Договору, протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту Позичальник зобов'язується отримувати пенсію у відділенні «Ощадбанку» м. Лозова та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку протягом 24 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення цього договору. Оскільки п.п.3.3 Договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то Позичальник скористалася цим правом і 04.02.2014 року уклала з Лозівським відділенням АТ «Ощадбанку» ф.190 на списання щомісячного регулярного платежу на користь КС «ЛВК» протягом 24 місяців по 900,00 грн., але відповідач дану домовленість порушила, оскільки починаючи з липня 2014 року транші по кредиту взагалі не надходять в касу КС "ЛВК, ні на поточний рахунок. Несплата кредиту відповідачем підтверджується довідкою КС "ЛВК" №11/09/2 від 11.09.2014 року, заборгованість за кредитом складає 1539,45 грн. (а.с.№13). Несплата відповідачем траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках за липень-жовтень 2014 року включно в сумі 2179,25 грн., що підтверджується довідкою про нарахування та сплату відсотків по кредиту [PERSON] станом на жовтень 2014 року включно (а.с.№14). 02.08.2014 року позивачем була відправлена вимога №01/08 від 01.08.2014 року на ім'я відповідача - [PERSON], однак остання на неї не відреагувала (а.с.№11). Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності в разі неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки спір в суді виник з вини відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.№1).

Outcome: approved