Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду 07 вересня 2016 року з позовом до боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 14 листопада 2007 року, в сумі 11431,63 грн. з яких заборгованість за кредитом - 3979,07 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5470,10 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1200 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 532,46 грн., а також стягнення судових витрат в розмірі 1378 грн. На підтвердження вимог, до заяви долучені копії розрахунку заборгованості, заяви, довідки про умови кредитування, умов та правил надання банківських послуг, документів про особу позивача, боржника [PERSON], довіреності. В ході судового розгляду справи встановлено, що боржник [PERSON] [INFO] померла. Спадкоємцем [PERSON] є її дочка [PERSON] 08 листопада 2016 року позивач подав уточнену позовну заяву до спадкоємця боржника - [PERSON], відповідно до якої просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 жовтня 2007 року в сумі 4229,42 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3979,070 грн., заборгованість за відсотками - 250,35 грн. До уточненої позовної заяви додано розрахунок заборгованості станом на 30 червня 2015 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав клопотання про розгляд справи без його участі, повідомив, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, заяв не надала. Виклики у судове засідання були направлені за останнім відомим місцем реєстрації в м. Харків, а також за адресою вибуття в смт. Безлюдівка, згідно відомостей ГУ ДМСУ вх.№3299/196-Вх від 22 листопада 2016 року (а.с.78). За останньою адресою виклик у судове засідання на 22 грудня 2016 року адресатом отримано. Виклик у судове засідання на 04 січня 2016 року не отримано, до суду повернуто поштові відправлення з поміткою «за закінчення терміну зберігання». За таких обставин, згідно з ч.5 ст.74, ст.77 ЦПК України, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляд справи. Враховуючи вищезазначене, а також відсутність заперечення з боку позивача, суд, відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між ПАТ КБ "ПриватБанк", який є правонаступником ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 31 жовтня 2007 року, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кошти в розмірі 4400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Позичальник [PERSON] [INFO] померла. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком становить 4229,42 грн., яка складається з 3979,07 грн. - заборгованість за кредитом, 250,35 грн. - заборгованість за відсотками. Спадкоємцем померлої [PERSON] є її дочка [PERSON], а тому позивач просив суму заборгованості стягнути саме з неї. В судовому засіданні досліджені: розрахунок заборгованості до договору (а.с.4-6); копія заяви [PERSON] (а.с.7); умови та правила надання банківських послуг (а.с.8-13); копія паспорта [PERSON] (а.с.14-15); копія довіреності (а.с.16); копія довідки з ЄДРПОУ (а.с.17); копія банківської ліцензії та свідоцтва (а.с.18); копія статуту (а.с.19), копія актового запису про смерть №03 від 29 липня 2015 року, відповідно до якого [PERSON] померла [INFO] (а.с.36); копія спадкової справи №208/2015 до майна померлої [PERSON], згідно з матеріалами якої спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину видані на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.48-53), розрахунок заборгованості станом на 30 червня 2015 року (а.с.63-68). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Встановлено, що 31 жовтня 2007 року між [PERSON] та позивачем укладено договір, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 4400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний договір укладено відповідно до вимог ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до умов, запропонованих банком, в письмових умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої [PERSON] заяви 31 жовтня 2007 року. Відповідно до якої вона виявила бажання оформити на своє ім'я кредит. Ознайомлена та погодилась із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, що були надані їй у письмовому вигляді. Кредитну кату та ПІН отримала 14 листопада 2007 року, того ж дня було відкрито рахунок. На виконання умов Договору про надання банківських послуг Позивач свої зобов'язання, виконав, здійснивши обслуговування кредитної картки та надавши кредитний ліміт. Згідно актового запису про смерть, боржник за кредитним договором [PERSON] [INFO] померла. Після її смерті залишилась непогашена заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Нарахування платежів після смерті позичальника не відповідає чинному цивільному законодавству (зокрема, ст.608 ЦК України), оскільки настання смерті фізичної особи тягне за собою припинення зобов'язання. Крім того, згідно п.32 ППВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ст.ст.1282, 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], 21 березня 2016 року вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій [PERSON], а саме дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8887 га та 0,1876 га. Позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою до спадкоємця померлої 08 листопада 2016 року. Відомостей про іншу дату звернення Банком до спадкоємців померлого позичальника з вимогою погасити кредитну заборгованість позивачем не надано. Відповідно до пункту 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформували другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Враховуючи те, що кредитний договір був укладений 31 жовтня 2007 року, а позичальник померла [INFO], то проінформувати банк про припинення строку дії договору вона не могла, а тому наступна автоматична пролонгація договору з померлою особою є неприпустимою. За таких обставин, строк вимоги за кредитним договором починає спливати з 31 жовтня 2015 року (зі спливом 12 місяців після останньої автоматичної пролонгації). Саме від цієї дати, у відповідності до положення ст.1281 ЦК України, слід обчислювати річний строк для пред'явлення кредитором спадкодавця своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відомості про те, що позивач протягом року, починаючи з 31 жовтня 2015 року до 31 жовтня 2016 року, пред'явив вимоги до спадкоємця, відсутні. Таким чином, банком не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed