Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Представник [PERSON] за дорученням - [PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, [INFO] померла бабця його довірительки, [PERSON]. За життя [PERSON], 30 квітня 1992 року склала заповіт яким заповіла [PERSON] 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Чоловік [PERSON] загинув [INFO]. Діти [PERSON]: [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину не приймали і на неї не претендують. [PERSON], який також був дитиною [PERSON], помер [INFO] , спадщину не прийняв. Таким чином його довірителька є спадкоємцем за заповітом після смерті бабці, [PERSON]. 1/2 житлового будинку [ADDRESS] належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності яке було видане на підставі рішення Старосамбірської районної Ради від 20.10.1988 року за № 277. Проте саме свідоцтво було втрачене, що унеможливлює оформлення належним чином його довірителькою спадкового майна за заповітом після бабці. А тому просить визнати 1/2 житлового будинку [ADDRESS], спадковим майном після смерті [PERSON], визнати його довірительку спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що померла [INFO] та визнати за його довірителькою право власності на 1/2 житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали суду заяву в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач, представник Верхньолужоцької сільської ради у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій справу просить розглядати у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Треті особи, [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали суду заяви, в яких просять справи розглядати у їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до копії заповіту від 30.04.1992 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належні їй на праві особистої власності 1/2 житлового будинку і 1/2 надвірних споруд, що знаходиться в с. Бусовисько Старосамбірського району Львівської області заповідає своїй внучці, [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 22.12.1995 року [PERSON], померла [INFO]Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є онучкою [PERSON], а [PERSON], [PERSON], [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується документами наявними у матеріалах справи. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], а її син [PERSON] помер [INFO]. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] та довідки від 10.07.2013 року №681 виданої Самбірським МБТІ - про те, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON] - 1/2 частини та [PERSON] - 1/2 частини. Відповідно до акту обстеження житлового будинку від 03.04.2014 року комісією Верхньолужоцької сільської ради встановлено, що будинок №338 по вул.. Придністрянській у с. Бусовисько належав [PERSON], яка померла [INFO] [PERSON] [INFO], онучка померлої, доглядала бабцю [PERSON] а після її смерті доглядала за будинком, здійснювала в ньому поточний ремонт, проводила садово - городні роботи. У відповідності з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 02.09.1993 року "Про нотаріат", від 23.06.2005 року "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Оскільки спадщина на належне [PERSON] майно відкрилася після її смерті - [INFO], то відносини зі спадкування в цьому випадку регулюються Цивільним Кодексом Української РСР 1963, ст. 524 якого визначалося, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом., а ст. 534 ЦК Української РСР вказує, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ураховуючи наведене, а також те, що [PERSON] після смерті бабусі прийняла спадщину фактично вступивши в управління і володіння спадковим майном, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved