Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена, в порядку ст. ст. 74,76 ЦПК України. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], з тих підстав, що остання не сплачувала та не сплачує витрати за житлово-комунальні послуги, має неприязні відносини з позивачкою та не проживає у спірній квартирі з грудня 2013 року. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, зазначивши, що постійно проживала та проживає у [ADDRESS], саме вона сплачувала та сплачує житлово-комунальні послуги. Представник Управління державної міграційної служби України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 317 ЦК України, на яку посилається позивачка, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу № 7069 від 14.09.2001 року ( а.с 8). Згідно довідки № 6 від 27.02.2015 року, виданої ОСББ № 26 по вул. Р.Люксембург "Луч" (а.с. 7), разом з позивачкою у квартирі [ADDRESS] зареєстрована її мати [PERSON] Також, з довідки № 32 від 12.05.2015 року, виданої ОСББ № 26 по вул. Р.Люксембург "Луч" ( а.с. 61) вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 07.11.2001 року та фактично проживала за вищевказаною адресою до березня 2015 року включно. Ствердження позивачки у позовній заяві та представника позивача у судовому засіданні про те, що відповідачка з грудня 2013 року не проживає у спірній квартирі, не сплачувала та не сплачує житлово-комунальні послуги спростовується усією сукупністю наданих суду та досліджених у судовому засіданні доказів. Так, свідок [PERSON] пояснила, що між позивачкою та відповідачкою склалися неприязні відносини з грудня 2014 року. Хоча квартира належить на праві власності [PERSON] відповідачка постійно поліпшувала житлові умови вказаної квартири: купувала необхідні меблі, в 2010 році робила ремонт, а в 2014 році - балкон. На даний час [PERSON] проживає у [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що вони з відповідачкою спільно проживають близько 15-16 років, а у зареєстрованому шлюбі перебувають з 2008 року. За весь цей час [PERSON] проживає у [ADDRESS], оскільки свідок свого житла не має, періодично їздить на заробітки, а під час відсутності чоловіка відповідачка не може проживати у квартирі за місцем реєстрації [PERSON] через складні відносини з власниками житла та наявністю спору про право власності. Також свідок вказав, що загальний ремонт у квартирі був зроблений близько 5 років тому, а перед його останнім від'їздом на заробітки у серпні 2014 року він та його дружина зробили ремонт балкону - утеплили його пінопластом, на підлогу постелили лінолеум, а стіни обклеїли шпалерами. Позивачка по справі у спірній квартирі не проживає з 2011 року, оскільки вона одружилася та проживає разом зі своїм чоловіком і дитиною у Миколаївській області. Крім цього, свідок зазначив, що позивачка попрохала [PERSON] в березні 2015 року виїхати з квартири, оскільки вона має намір разом з чоловіком та дитиною повернутися для проживання у м. Херсон. Також свідок вказав, що позивачка зверталася до агентств нерухомості з метою продати належну їй на праві власності квартиру, але реєстрація у цій квартирі відповідачки не дозволяє цього зробити, а тому, на думку свідка, [PERSON] й звернулася до суду. Допитана за клопотанням представника позивача свідок [PERSON] підтвердила факт постійного проживання у спірній квартирі своєї доньки - відповідачки по справі, вимогу онуки - позивачки по справі до своєї матері залишити спірне житло оскільки [PERSON] буде проживати у [ADDRESS]. Потім онука забажала продати квартиру, але реєстрація там відповідачки перешкоджає продажу, тому [PERSON] звернулася до суду з метою зняття з реєстрації відповідачки. Також свідок підтвердила наявність у квартирі речей відповідачки: телевізора, холодильника, кухонного гарнітуру, бойлера та ін. Крім цього, свідок зазначила, що жодного разу позивачка не платила за квартиру та надані комунальні послуги, ці витрати постійно несе саме відповідачка і при наявності можливості допомогу в цьому питанні надає свідок. Ці покази також підтверджується дослідженими судом квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 54-55). Факт поліпшення житлових умов у квартирі [ADDRESS] саме позивачкою не оспорюється і крім цього підтверджується договором від 02.05.2008 року ( а.с.48), договором купівлі-продажу ( а.с. 50) в яких хоча і зазначено прізвище позивачки, але яка не мала матеріальної можливості сплачувати ці витрати. Також, фактичне проживання відповідачки у квартирі [ADDRESS] підтверджується амбулаторною медичною карткою [PERSON] та отриманням судової повістки про виклик до суду за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, переконливих доказів на підтвердження не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не надано, а тому позовні вимоги є безпідставними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed