overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача посилаючись на те, що з 08 серпня 2004 року вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач довгий час ніде не працює, жодних коштів на утримання сина не надає. Позивачка зверталася до відповідача для надання допомоги на утримання сина, але відповідач допомогти сину матеріально відмовляється, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. В зв"язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 08 серпня 2004 року було зареєстровано шлюб Комишуватською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис №3 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В даний час відповідач на утримання дитини коштів не надає, що достовірно встановлено в ході розгляду справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладено Законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленості щодо виконання цього обов'язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 3 СК України суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у єдиній частці від доходу відповідача, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття, виходить з призумції фізичного здоров'я відповідача та дітей, здатності відповідача до продуктивної праці, а тому справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час сторони однією сім'єю не проживають, донька знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому остання вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилась. Надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Позов визнав, не заперечував проти його задоволення в повному обсязі. За наведенихї обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містятьться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.3). В даний час сторони однією сім"єю не проживають, тому відповідач повинен надавати допомогу на утримання дитини. В зв"язку з чим, з нього підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO],у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Крім того, з відповідача стягненню підлягає судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що з 03 лютого 2007 року вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час між сторонами шлюбні відносини припинені, сторони разом не проживають. Допомогу на утримання доньки відповідач надає нерегулярно, інших утриманців у останнього немає, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилась. Подала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, в зв'язку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 03 лютого 2007 року було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 5 (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.6), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.7). В даний час відповідач на утримання дитини коштів не надає, що достовірно встановлено в ході дослідження матеріалів справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладено Законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленості щодо виконання цього обов'язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України суд, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], який було зареєстровано 21.04.1984р. Виконкомом Прутівської сільської ради, актовий запис № 7, оскільки протягом спільного проживання в шлюбі особисті стосунки постійно були напруженими, внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями. В нетверезому стані він влаштовував безпричинні скандали, сварки, принижував дружину, безпідставно звинувачував в зраді подружньої вірності. Продовжувати дальше перебувати у таких стосунках позивачка не могла, і тому в 2007 році подружжя припинило спільне проживання. За період окремого проживання ніхто не робив спроб помиритись та відновити сім'ю, подружжя продовжує проживати окремо. Від спільного проживання в шлюбі неповнолітніх дітей у подружжя немає. Позивачка вважає, що їх шлюб розпався і носить формальний характер, перебувати в формальному шлюбі вона не бажає, а тому просить цей шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву, де вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просить розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, із вимогами позивачки згідний, справу просив розглядати у його відсутності. Суд дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, де вказано, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає, що позивачці слід залишити її шлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], який мотивувала тим, що їх шлюб було зареєстровано Відділом ДРАЦС Снятинського РУЮ 04.08.2009 року, актовий запис за №68. Від спільного проживання у них є двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що спільне проживання подружжя стало неможливим, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, часто не приходить додому ночувати, ніде не працює, усі їх спільні збереження та прикраси витрачає на свої потреби, сім'ю матеріально не утримує, та на даний час перебуває у формальному шлюбі з іншою жінкою. Позивачка вважає, що їх шлюб існує формально, перебувати у такому шлюбі не бажає, а тому просить суд цей шлюб розірвати, дітей залишити проживати із нею та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний, а справу просив розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя згдідно ч. 3 ст. 105 СК України, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а тому, суд дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, тому їх шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей немає, тому суд, враховуючи, що діти постійно проживають біля матері та знаходяться на її утриманні, вважають, що дітей слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка мотивує свої вимоги тим, є донькою відповідача, про що зазначено в свідоцтві про народженні. В дійсний час навчається у Київському університеті імені Бориса Грінченка денної форми навчання за фаховим спрямуванням "дизайн", проживає окремо від відповідача і потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги, просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення навчання, до досягнення нею 23-х річного віку, зважаючи на те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, слухати справу у її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи (а.с.2-6), суд вважає, оскільки дійсно позивачка по справі навчається, проживає окремо і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, з відповідача мають бути стягнуті аліменти на її утримання до закінчення нею навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка денної форми навчання за фаховим спрямуванням "дизайн", тобто до досягнення нею 23-х річного віку у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.07.2014 року. Сторони мають від шлюбу спільних неповнолітніх дітей [PERSON], 02.07.2015 року, та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Сторони не досягли згоди щодо утримання спільної другої дитини [PERSON]. Відповідач не має інших утриманців, аліменти сплачує на спільного неповнолітнього сина [PERSON]. У зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просити стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не меньше 50% прожиткового мінімуму для дітини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. До початку судового засідання позивачка надала суду заяву згідно якої підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", що підтверджується матеріалами справи (а.с.23).Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.\~\~ У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивачка у письмовій заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв'язку з чим судом 19.12.2018 р. на підставі ст.ст.280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своїх неповнолітніх дітей, що знаходяться на повному утриманні позивачки. На підставі\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із копії свідоцтв про народження /а.с.4,5/ вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виданої головою ОСББ "Інтеграл" [PERSON] дійсно мешкає за адресою: м.Попасна вул.Миру, 155/69 та має склад сім'ї: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісяця, а також судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,\~ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивачка перебувала з відповідачем у зареєстровному шлюбі з 12.08.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, фінансової допомоги на утримання дитини не надає. Усі витрати на утримання і повноцінне виховання дитини позивачка здійснює виключно за власний рахунок. Інших дітей та непрацездатних батьків відповідач не має. Відповідач здоровий та працездатний, працює електромеханіком в структурному підрозділі "Попаснянська дистанція сигналізації та зв`язку" регіональної філії "Донецька залізниця". У зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просити стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини від доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до початку судового розгляду надала заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засіданняне з`явився, до початку судового розгляду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї дитини, що знаходиться на повному утриманні позивачки. На підставі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із копії свідоцтва про народження /а.с.9/ вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . На підставі ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивачка, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що 05 лютого 2018 року зареєструвала шлюб із відповідачем, в якому народився син : [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання, малолітня дитина залишилась проживати з нею. Зазначає, що їй важко піклуватись про сина та забезпечувати йому належний рівень життя, а відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дитину. Так, відповідач є працездатний, інших утриманців не має. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у розмірі 2000 грн. гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовними вимогами погодився. Беручи до уваги пояснення позивачки, дослідивши подані нею докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи від спільного проживання сторін у шлюбі народився син : [PERSON] , [INFO] . В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України зарішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі, та перебуває на утриманні матері. Суд бере до уваги те, що відповідач є працездатною людиною молодого віку, інших осіб на утримання не має та із заявленими вимогами погодився, тому суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини, у розмірі, що просить позивачка. На підставі наведеного та ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved