Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідачки [PERSON] , яким просить стягнути з останньої на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом згідно із Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), укладеної між банком та клієнтом від 08.07.2016р., станом на 31.08.2020 року у загальному розмірі 13845,97 гривень, а також судовий збір у розмірі 2102гривні. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (18.07.2019 змінено тип банку з публічного на приватне і перейменовано в АТ «Державний ощадний банк України») та відповідачкою [PERSON] підписано заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Зазначає, що шляхом підписання вказаної заяви, відповідачка беззастережно приєдналася до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до блоку 3 даної заяви Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок в гривнях України, на умовах тарифною пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку. На виконання умов ДКБО Банк надав відповідачці платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), укладеної між Банком та [PERSON] від 09.02.2017 року, останній встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000,0 гривень. Кредитний договір діє до повного виконання всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, складає 30% процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду і 0,001% процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання відповідачем зобов`язань перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором (п.1.21 розділу ХХІІ редакція вищевказаного Договору від 01.08.2020р. чинна на день підготування позовної заяви). Всупереч умовам кредитного договору відповідачка не виконала договірних зобов`язань та станом на 31.08.2020 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 13845,97 гривень, з яких: 13755,76 гривень - заборгованість за основним боргом (кредитом); 9,73 гривні - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 83,73 гривень - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 0,88 гривень - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 2,15 гривень - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Представник позивача АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд справу розглянути у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судові повістки відповідачці надсилались рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та були вручені їй особисто. Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідачки чи про її офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідачки не надходило. Тому на підставі статей 128, 131 ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідачка вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою судді від 08.10.2020 року позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Ухвалою суду від 05.03.2021 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.07.2016 року між [PERSON] та ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» було підписано заяву про приєднання №66136 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідачка приєдналася до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та уклали з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Згідно блоку 3 даної заяви банк відкрив на ім`я відповідачки поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщенні установ банку. Банк надав відповідачу платіжну картку «Mastercard Debit Standard» та ПІН-конверт до неї. Відповідно до Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), укладеної між банком та відповідачкою від 08.07.2016року, відповідачці надано кредит у розмірі 1000грн. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При перевипуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Крім того, 08.07.2016р. відповідачка підписала Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) №66136, відповідно до умов якої позивач встановив відповідачці кредит в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 15000,00 грн. Згідно п. 3.6 вказаної заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту)процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 30 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використання платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно, згідно умов договору. Відповідно до п.6.7 вказаної заяви відповідач щомісячно здійснює часткове повернення кредиту у розмірі мінімального платежу обов`язкового щомісячного платежу, що складає 0,5 розміру заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Також клієнт має право в будь-який час без сплати банку будь-яких комісій за це, провести дострокове повне чи часткове погашення кредиту, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми кредиту, клієнт зобов`язаний надати банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом, та іншим сумам, які повинні бути сплачені за кредитним договором в день такого дострокового погашення кредиту. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно змісту статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Державний ощадний банк України" Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений Згідно вимог статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Свої зобов`язання за Договором позивач виконав та надав відповідачці [PERSON] кредитні кошти шляхом відкриття поточного рахунку з встановленням кредитного ліміту у сумі 15000 гривень. Відповідачка [PERSON] , відповідно до виписки про рух коштів по картковому рахунку за період з 08.07.2016-31.08.2020р., користувалася карткою та здійснювала зняття готівки, проводила операції по розрахунку в торгово-сервісних мережах, що підтверджує використання нею кредитних коштів. Відповідно до умов договору відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконує належним чином. Однак, як свідчить розрахунок за заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3 річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором від 08.07.2016р., користуючись наданими кредитними коштами, став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленому договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у неї за станом на 31.08.2020 року виникла заборгованість за: основним боргом (кредитом) у розмірі 13755,76 грн.; пенею за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 9,73 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 83,73 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 0,88грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 2,15 грн. Таким чином, загальна сума боргу, шляхом підрахування її складових вказаних у розрахунку, складає 13852 грн. 25 коп., що не відповідає заявленій в позові до стягнення сумі - 13845 грн. 97 коп. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість, яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом), заборгованості за пенею, а також 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 31.08.2020 року, посилався на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції чинній на день підготовлення позовної заяви (01.08.2020р.)) та приєднав до позовної заяви Витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідачка розуміла, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені за порушення виконання зобов`язання саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка договору із сайту позивача без підписів відповідачки, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в Умови та правила кредитування. Отже, як вбачається з матеріалів справи, заява про приєднання №66136 від 08.07.2016 року містить анкетні дані [PERSON] , її контактну інформацію та підписана нею власноручно. Зі змісту заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту)укладеної між банком і відповідачкою від 08.07.2016року, яка містить підпис позичальника, встановлено кредит в розмірі 15000 грн., процентна ставка є фіксованою і складає 30% річних за користування кредитними коштами. Разом з тим, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. З урахуванням наявності в матеріалах справи вказаної заяви, підписаної позичальником, суд приходить до висновку про обізнаність відповідача з умовами кредитування, зокрема, з розміром відсоткової ставки за процентами. Отже, позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачкою вищезгаданої заяви, між банком та нею укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідачка була повідомлена про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами. За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідачки тіла кредиту (заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 13755,76 грн. підлягає до задоволення. В той же час, визначення розміру пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у заявах позичальника відсутні, довідки про умови кредитування чи тарифи обслуговування кредитних карт, які б містили підпис відповідачки [PERSON] про ознайомлення з ними, - в матеріалах справи відсутні, а тому не підлягає задоволенню вимога про стягнення пені в розмірі 9,73грн. Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних є підставними і також підлягають до задоволення. Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом у розмірі 13842,52 грн. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно меморіального ордеру №9559943614 від 02.09.2020р. позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено частково (на 99,993%), то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2101,85 грн. (2102грн.*99,993%/100%).

Outcome: partial