Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач - ПАТ «Закарпатгаз» звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ «ТОК Закарпаття» та другого відповідача - [PERSON] про відшкодування солідарно з відповідачів збитків, заподіяних несанкціонованим відбором природного газу в сумі 148 303,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 08.02.2013 між ПАТ «Закарпатгаз» (далі Товариство, Позивач) та ТОВ «ТОК Закарпаття» (далі Відповідач 1) укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-Прк 501і/2013, згідно з п.1.1. якого Позивач постачає природний газ Відповідачу 1 в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Відповідача 1, Відповідач 1 оплачує Позивачу вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках та на умовах, передбачених Договором, а газ, що продається за цим договором, використовується виключно Відповідачем 1 на власні потреби. Згідно додатку 1 до даного договору, облік спожитого природного газу Відповідачем 1, здійснювався побутовим лічильником газу марки BK-G4 4081819. Пунктами 5.3.2. та 5.3.4. Договору, пунктом 8.5.1 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕУ від 13.09.2012 №1181, зобов'язано Відповідача 1 забезпечувати дотримання дисципліни відбору газу у пунктах призначення у обсягах та на умовах, визначених договорами, не допускати несанкціонованого відбору газу та забезпечувати відповідність об'єктів газоспоживання проектній, виконавчій та технічній документації, збереження цієї документації. 07.03.2012 між Товариством та [PERSON] (Відповідач 2) укладено договір № 26190 про надання населенню послуг з газопостачання, який передбачав споживання природного газу для обігріву житлового приміщення споживача, розташованого в урочищі Кам'янка с. Осій Іршавського району як для населення за ціною, визначеною Постановою НКРЕ України від 13.07.2010. Згідно п.5 даного договору, облік спожитого природного газу Відповідачем 2 здійснювався побутовим лічильником газу марки BK-G4 №4836748. Однак, під час перевірки системи газопостачання та вузлів обліку на об'єктах Відповідача 1 та Відповідача 2, а саме 20, 21 та 30 травня 2014 року спеціалістами Товариства виявлено порушення на ринку природного газу, передбаченого п. п. 2 ч.2 ст. 23 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (далі Закон) - несанкціонований відбір природного газу. Так, на ділянці газопроводу Відповідача 2 від побутового лічильника газу марки ВК-G4 №4836748 до житлового приміщення [PERSON] виявлено несанкціоновану підземну врізку в газопровід, через яку здійснювалось несанкціоноване постачання газу на оздоровчий комплекс Відповідача 1. Актами від 20, 21 та 30 травня 2014 року встановлено та задокументовано несанкціоноване споживання природного газу на потреби промисловості з його оплатою за цінами, визначеними урядовим органом держави як для населення. Аналіз споживання газу зазначеними об'єктами свідчить про те, що з березня 2012 року (з часу пуску газу на промисловий об'єкт - оздоровчий комплекс - по 31.12.2013 року спожито 7 488,00 м.куб. газу для промислових цілей, який споживач шляхом зазначеної врізки облікував як газ, спожитий для комунально-побутових потреб, і за який безпідставно розраховувався із газопостачальним підприємством по ціні як для населення. У результаті цих дій газопостачальному підприємству заподіяно збитків на суму 40 632,55 грн., яка становить різницю між вартістю газу, фактично спожитого для промисловий цілей, і вартістю газу, споживання якого безпідставно обліковувалось як для населення. Крім того, у результаті зазначеної врізки споживання природного газу газоспоживаючими приладами об'єкту споживача [PERSON] та оздоровчого комплексу обліковувалось одночасно лише одним лічильником (зареєстрованим за споживачем [PERSON].), який за своїми технічними характеристиками не відповідав їх сукупній потужності, і, отже, не спроможний здійснити належний облік спожитого газу тобто типорозмір лічильника не відповідає потужності встановленогс газового обладнання. З цих підстав оздоровчому комплексу нараховані збитки на суму 107 671,00 грн. у відповідності до положень пунктів 3.12.3, 3.12.4, 3.12.11 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 №1181, та пунктів 6.4, 5.13.2 12.10 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами постачання та споживання, затверджених наказом Мінпаливенергетики України від 27.12.2005 №618. Відповідно загальний розмір заподіяних Товариству збитків становить 148 303,55 грн., які і просить стягнути позивач з відповідачів на свою користь. Ухвалою судді Іршавського районного суду від 18.02.2015 року зазначену позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, з підстав невиконання ухвали судді від 11.02.2015 року про залишення заяви без руху. Ухвалою від 21.04.2015 Апеляційного суду Закарпатської області від 21.04.2015 року ухвалу судді Іршавського районного суду від 18 лютого 2015 року було скасовано і передано питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції. За ухвалою від 18.05.2015 року Іршавським районним судом Закарпатської області було відкрито провадження у цій справі, а за ухвалою від 03.06.2015 року справу передано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, оскільки другий відповідач до моменту смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. За ухвалою від 22.06.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було прийнято зазначену цивільну справу до свого провадження. Ухвалою від 30.09.2015 року судом було замінено другого відповідача - [PERSON] його правонаступниками - [PERSON] та неповнолітнім [PERSON], 1997 р.н., які проживають за адресою: [ADDRESS] Судом також за ухвалою від 01.06.2016 року було задоволено клопотання другого та третього відповідачів щодо витребування доказів та витребувано від Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області матеріали кримінального провадження № 12014070100000565 від 31.05.2015 року за заявою регіональної газової компанії ПАТ «Закарпатгаз», що надійшла через канцелярію Іршавського РВ УМВС вх. № ІІІ-86 від 30.05.2015 року про виявлення несанкціонованого відбору газу, що було закрито згідно постанови про закриття кримінального провадження винесеної слідчим СВ Іршавського РВ УМВС майором міліції Зейкан О.О. 31.10.2015 року. Зазначені матеріали кримінально провадження були надані суду 10 серпня 2016 року, проте в ході їх огляду судом було з'ясовано, що за постановою від 30.10.2015 року Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області зазначене кримінальне провадження було закрите, у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення по мотивам ч. 1 п. 1 ст. 284 КПК України, проте за постановою Хустської місцевої прокуратури від 01.02.2016 року ця постанова була скасована, а матеріали кримінального провадження направлені слідчому для подальшого досудового розслідування. Як зазначено у ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. У необхідних випадках слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв'язку з участю в ньому, про їх обов'язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом. З огляду на викладене, оскільки судом було з'ясовано, що у кримінальному провадженні № 12014070100000565 на цей час триває досудове розслідування, відтак розголошення відомостей досудового розслідування є неприпустимим, що виключає дослідження його матеріалів у межах цивільної справи, тому зазначене кримінальне провадження було повернуте органу досудового розслідування за приналежністю. Перший відповідач заперечив проти зазначеного позову з підстав зазначених у письмових запереченнях (а.с. 133, т. 1). Другий відповідач заперечив проти зазначеного позову з підстав, зазначених у письмових запереченнях та просив суд відмовити повністю в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Закарпатгаз» про відшкодування збитків, заподіяних несанкціонованим відбором природного газу. Представник позивача в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Представник першого відповідача в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Другий відповідач в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Третій відповідач в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2013 між ПАТ «Закарпатгаз» та ТОВ «ТОК Закарпаття» був укладений Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-Прк 501і/2013, згідно з п.1.1. якого Позивач постачає природний газ Відповідачу 1 в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Відповідача 1, Відповідач 1 оплачує Позивачу вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках та на умовах, передбачених Договором, а газ, що продається за цим договором, використовується виключно Відповідачем 1 на власні потреби. Згідно додатку 1 до даного договору, облік спожитого природного газу Відповідачем 1, здійснювався побутовим лічильником газу марки BK-G4 4081819. Пунктами 5.3.2. та 5.3.4. Договору, пунктом 8.5.1 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕУ від 13.09.2012 №1181, зобов'язано Відповідача 1 забезпечувати дотримання дисципліни відбору газу у пунктах призначення у обсягах та на умовах, визначених договорами, не допускати несанкціонованого відбору газу та забезпечувати відповідність об'єктів газоспоживання проектній, виконавчій та технічній документації, збереження цієї документації. 07.03.2012 між Товариством та [PERSON], правонаступниками якого є другий та третій відповідачі у цій справі - [PERSON] та [PERSON], був укладений договір № 26190 про надання населенню послуг з газопостачання, який передбачав споживання природного газу для обігріву житлового приміщення споживача, розташованого в урочищі Кам'янка с. Осій Іршавського району як для населення за ціною, визначеною Постановою НКРЕ України від 13.07.2010. Згідно п. 5 даного договору, облік спожитого природного газу [PERSON] здійснювався побутовим лічильником газу марки BK-G4 №4836748. Однак, під час перевірки системи газопостачання та вузлів обліку на об'єктах Відповідача 1 та [PERSON], а саме 20, 21 та 30 травня 2014 року спеціалістами Товариства виявлено порушення на ринку природного газу, передбаченого п. п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (далі Закон) - несанкціонований відбір природного газу. Так, на ділянці газопроводу [PERSON] від побутового лічильника газу марки ВК- G4 №4836748 до житлового приміщення [PERSON] виявлено несанкціоновану підземну врізку в газопровід, через яку здійснювалось несанкціоноване постачання газу на оздоровчий комплекс Відповідача 1. Актами від 20, 21 та 30 травня 2014 року встановлено та задокументовано несанкціоноване споживання природного газу на потреби промисловості з його оплатою за цінами, визначеними урядовим органом держави як для населення. Аналіз споживання газу зазначеними об'єктами свідчить про те, що з березня 2012 року (з часу пуску газу на промисловий об'єкт - оздоровчий комплекс - по 31.12.2013 року спожито 7 488,00 м. куб. газу для промислових цілей, який споживач шляхом зазначеної врізки облікував як газ, спожитий для комунально-побутових потреб, і за який безпідставно розраховувався із газопостачальним підприємством по ціні як для населення. У результаті цих дій газопостачальному підприємству заподіяно збитків на суму 40 632, 55 грн., яка становить різницю між вартістю газу, фактично спожитого для промисловий цілей, і вартістю газу, споживання якого безпідставно обліковувалось як для населення. Крім того, у результаті зазначеної врізки споживання природного газу газоспоживаючими приладами об'єкту споживача [PERSON] та оздоровчого комплексу обліковувалось одночасно лише одним лічильником (зареєстрованим за споживачем [PERSON].), який за своїми технічними характеристиками не відповідав їх сукупній потужності, і, отже, не спроможний здійснити належний облік спожитого газу тобто типорозмір лічильника не відповідає потужності встановленого газового обладнання. З цих підстав оздоровчому комплексу нараховані збитки на суму 107 671,00 грн. у відповідності до положень пунктів 3.12.3, 3.12.4, 3.12.11 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 № 1181, та пунктів 6.4, 5.13.2, 12.10 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами постачання та споживання, затверджених наказом Мінпаливенергетики України від 27.12.2005 №618. Відповідно загальний розмір заподіяних Товариству збитків становить 148 303,55 грн. ПАТ «Закарпатгаз» зверталося до ТОВ "ТОК Закарпаття" та [PERSON] з вимогою № 07/152 від 20.01.2015 про сплату заборгованості за природний газ однак до сьогоднішнього часу дана вимога залишена без розгляду, що підтверджується квитанцією та описом вмісту поштового відправлення. Статті 19, 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (далі Закон) покладають на відповідачів обов'язок не допускати несанкціонованого відбору природного газу, та відповідальність за заподіяні цим відбором збитки, оскільки споживання природного газу для потреб Відповідача 1 здійснювалось із газопроводу, що перебуває у користуванні [PERSON], а зазначені збитки заподіяні спільними діями Відповідача 1 та [PERSON]. Так, стаття 9 Закону визначає основи функціонування ринку природного газу, серед яких, крім інших, передбачені наступні: «діяльність суб'єктів ринку природного газу провадиться на принципах недопущення дій, спрямованих на спричинення збитків іншим суб'єктам ринку, відповідальності суб'єктів ринку за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів», «суб'єкти ринку природного газу провадять свою діяльність на підставі договорів (контрактів), що укладаються відповідно до законодавства». Стаття 12 Закону встановлює, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Частина 2 стаття 19 Закону покладає на споживача крім інших, наступні обов'язки: забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Пункт 3.1. Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ 13.09.2012 № 1181 (далі Правил), вимагає від споживача забезпечити об'єкти газоспоживання комерційним вузлом обліку природного газу для визначення обсягів споживання /розподілу/ транспортування природного газу для проведення розрахунків. Підключення об'єктів газоспоживання, які не забезпечені комерційними вузлами обліку, забороняється. Відповідно до ст. 23 Закону одним із правопорушень на ринку природного газу є несанкціонований відбір природного газу. Відповідно до ст. 12 Закону несанкціонованим відбором природного газу вважається відбір з магістральних газопроводів, газорозподільних мереж або підземних сховищ газу за відсутності закуплених відповідно до договору обсягів природного газу; без укладення відповідного договору з постачальником; спричинений самовільним під'єднанням, споживанням природного газу з навмисно пошкодженими приладами його обліку або поза охопленням приладами обліку Таким чином, доведено, що у порушення зазначених норм Закону Відповідач 1 здійснював несанкціонований відбір природного газу шляхом самовільного під'єднання до газопроводу [PERSON], який допустив несанкціонований відбір природного газу із газопроводу, що перебуває у його користуванні, поза охопленням відповідними приладами обліку. Спільними діями Відповідача 1 та [PERSON], правонаступниками якого є другий та третій відповідачі у цій справі - [PERSON] та [PERSON], зазначеними порушеннями Позивачу заподіяні збитки, що розраховані відповідно до п 3.12.3, 3.12.4, 3.12.11 Правил користування природним газом для юридичних осіб, і становлять 148 303,00 грн. Крім того, нарахування газу за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживного обладнання зумовлено обставиною неможливого контролювання споживання Відповідачами об'ємів природного газу з боку Позивача, оскільки відбір несанкціонований, споживання газу за відсутністю комерційного вузла обліку та через неопломбоване газове обладнання. Стаття 23 Закону покладає на підприємців та юридичних осіб, які порушили законодавство з питань функціонування ринку природного газу, відповідальність згідно із законом. Одним порушень на ринку природного газу є несанкціонований відбір природного газу. Згідно Закону України «Про нафту і газ» газ - корисна копалина, яка є товарною продукцією, тому без договірне споживання природного газу неможливе. Згідно ст. 216 ГК України Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. Відповідно до ст. 217 ГК України Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків: штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. . Згідно ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Крім того, ст. 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. За правилами ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною. Пунктом 3 ст. 225 ГК України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Стаття 1190 Цивільного кодексу України встановлює, що особи, спільними діями чи бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], у якому було виявлено несанкціонований відбір газу, належав на праві власності друговому відповідачу - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області - [PERSON] помер [INFO]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2014 року у справі № 308/12226/13-ц було визнано [PERSON] та неповнолітнього [PERSON], 1997 р.н., такими, що прийняли спадщину за померлим [PERSON], серед іншого майна також і щодо зазначеного житлового приміщення. Зазначене рішення було залишене без змін за ухвалою від 27.02.2015 року Апеляційного суду Закарпатської області, тобто набуло законної сили. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни другого відповідача його правонаступниками - [PERSON] та неповнолітнім [PERSON], 1997 р.н., тому за ухвалою від 30.09.2015 року судом було здійснено відповідну заміну. Як зазначено у ч. 1, 4 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Судом не приймаються до уваги доводи третього відповідача стосовно того факту, що у акті обстеження газопроводу та експлуатації газового обладнання № 77/2 від 21.05.2014 року не міститься інформації про наявність несанкціонованого підключення (врізки), оскільки цей факт був встановлений працівниками позивача за іншим Актом перевірки вузла обліку газу від 20 травня 2014 року, із опису вичавлених порушень якого вбачається, що до газової мережі, яка обліковується через лічильник № 4836748, який рахується по населенню - під'єднано пластиковий відвід (підземний) до газової мережі суб'єкта господарювання база відпочинку. Нецільове самовільне використання газу для комунально - побутових потреб. Що ж стосується заперечень першого відповідача - ТОВ «ТОК «Закарпаття», який посилався на підробці договору на поставку газу, який на їх думку був підписаний після смерті [PERSON], то вони також не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджені будь - якими належними і допустимим доказами. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та про наявність солідарного обов'язку у відповідачів відшкодувати заподіяну йому майнову шкоду (збитки) у розмірі 148 303,00 грн. У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід покласти на відповідачів по 1/3 частині із кожного, оскільки солідарне стягнення цих витрат не передбачене діючим законодавством.

Outcome: approved