Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому 29.07.2005 року шлюбі, від якого [INFO] року народилась донька [PERSON] та [INFO] року син [PERSON]. Приблизно на початку 2007 року, зібравши особисті речі відповідач виїхав у невідомому напрямку, з вказаного часу він з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.10.2009 року шлюб розірвано, та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. Відповідач більше десяти років не цікавиться власними дітьми, їх здоров'ям, не відвідує доньку і сина ані вдома, ані в школі, не піклується про них, не бере участі в їх вихованні та матеріальному забезпеченні, не виявляє до них батьківських почуттів та уваги, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток не спілкується з ними, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.02.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився - про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому 29.07.2005 року шлюбі, який 27.10.2009 року розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.03.2010 року. Позивач та відповідач є батьками неповнолітніх доньки [PERSON], яка народилась [INFO], та сина [PERSON], який народився [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Відповідно до характеристики виданої директором Херсонської багатопрофільної гімназії №20 імені Бориса Лавреньова Херсонської міської ради, [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі у класі математичного профілю. Вихованням сина займається мати [PERSON], яка відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті гімназії та класу. Батько батьківські збори не відвідує і не бере участі у вихованні дитини. Протягом навчання сина в гімназії жодного разу до навчального закладу не з'явився. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №2534 від 04.10.2017 року виданої Дніпровським РВ ДВС м. Херсона, борг [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.10.2017 року становить 69684,00 грн. Відповідно до листа Комунального закладу "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського" №01-03/1364 від 16.10.2017 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] спостерігаються та перебувають на обліку у лікаря педіатра в дитячій поліклініці КЗ "ХМКЛ ім. О.С. Лучанського" з дня народження і по теперішній час. Крім цього, діти з приводу гострих захворювань та проходження профоглядів, дитячу поліклініку завжди відвідують з матір'ю. Згідно акту обстеження умов №463/07-16 від 13.03.2018 року складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено: в будинку зроблений ремонт, умови проживання дітей задовільні. У кожної дитини в наявності окрема кімната. На момент відвідування в приміщенні придбано, речі складено. У дитини в наявності окремі кімнати в яких знаходяться всі необхідні меблі, книжки, комп'ютери. За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], дідусь, [PERSON] мати, [PERSON], дитина та [PERSON] дитина. Відповідно до рішення Дніпровської районної у м. Херсоні ради №2-49/494 від 19.03.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то проживання чи перебування за межами країни, що унеможливлює або ускладнює спілкування, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про позбавлення батьківських прав знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів підлягає судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved