Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON], в с. Афанасівка Новомосковського району Дніпропетровської області (запис акта про смерть № 64 від [INFO]). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7.240 га для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та права на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Лугове», розміром 1.43 умовних кадастрових, гектарів, розташована в с. Лугове Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується: - довідкою начальника управління держземагенства у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 19.05.2014 року № 1803-010/2 - сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ДП № 0269470 від 2.06.1997 року - архівним витягом № 96 від 4.04.2014 року - держаним актом на право приватної власності на землю Серія Р1 № 129470 від 30.08.2002 року - довідкою про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 17.02.2014 року № 694-08/2 - книгою реєстрації сертифікатів на земельний пай (пасовище) членів КСЛІ «Лугове» Синельниківського району Дніпропетровської області - листом архівною відділу Синельниківської державної адміністрації від 4.04.2014 року № 95 - розпорядженням голови Синельниківської районної державної адміністрації № 179-р від 2.07.2001 року - сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ДП № 0284510 від 14.08.2001 року [PERSON] є її двоюрідною бабою (копія рішення Синельниківського міськрайсуду від 5.03.2014 року), тобто рідною сестрою її рідної баби [PERSON], сином якої є [PERSON] - її батько. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку спадщини та спадкоємців першої четвертої черги у неї не має заповіту вона не залишила (дітей у неї не було, чоловік загинув під час Великої вітчизняної війни). Вона та її батько [PERSON] є єдиними спадкоємцями померлої. Після смерті [PERSON] вона, як це передбачено ст.. 549 ЦК України 1963 року, у встановлений законом шестимісячний строк, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме взяла собі належні померлій шафу, диван, посуду та господарський і садовий інвентар. Після звернення до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право па спадщину за законом, державний нотаріус другої Синельниківської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що не надано документів підтверджуючих родині відносини з померлою. Зазначені нотаріусом документи не збереглися, тому вона вимушена була звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а також про встановлення факту належності правовстановлюючих документів померлій [PERSON] в зв'язку з тим, що в державному акті на право приватної власності на землю та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) неправильно вказане прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». 5.03.2014 року Синельниківським міськрайсудом ухвалене рішення, яким встановлений факт родинних відносин, а саме, що померла [INFO] [PERSON] є двоюрідною бабою [PERSON] та факт належної [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 № 129470, виданого на ім'я [PERSON], на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації № 308-р від 11.06.2002 року, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 7.240 га, яка розташована на території Дерезуватської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 28372, виданого 30.08.2002 року та сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ДП №0284510, який видано члену КСП «Лугове» Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], яка проживає в с. Дороге Синельниківського району Дніпропетровської області на підставі рішення Синельниківської районної державної адміністрації від 14.08.2001 року № 179-р в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Лугове» розміром 1.43 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) від 14.08.2001 року. Вказане рішення набрало чинно 18.03.2014 року. 21.03.2014 року вона звернулася до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право па спадщину за законом, але у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай [NUMBER]), яка розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Лугове» Синельниківського району Дніпропетровської області було відмовлено в зв'язку з тим, що вона документів, підтверджуючих право власності за померлою [PERSON] на земельну ділянку та право на земельну ділянку (пай) не надала. Оригінали документів підтверджуючих право власності за померлою [PERSON] на земельну ділянку та право на земельну ділянку (пай), а саме державний акт на право приватної власності на землю Серія Р1 № 129470 від 30.08.2002 року та сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ДП № 0284510 від 14.08.2001 року вона нотаріусу не надала так як у неї вони відсутні. Її батько [PERSON] спадщину фактично не приймав, на час смерті [PERSON] проживав окремо від неї та будь-яких дій, що свідчили б про прийняття спадщини не робив. Вона є спадкоємцем п'ятої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У зв'язку з цим, позивач просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], визнати за нею [PERSON], право приватної власності на земельну ділянку площею 7.240 га, яка розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку виданий державний акт на право приватної власності на землю Серія Р1 № 129470, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної на землю № 28372 і виданий 30.08.2002 року, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Визнати за нею [PERSON], право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Лугове» розміром 1.43 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ДП № 0284510 від 14.08.2001 року, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, однак надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третья особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовною заявою згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть №64 від [INFO]. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 05.03.2014 року встановлено факт родинних відносин, що померла [INFO] [PERSON] є двоюрідною бабою [PERSON].(а.с.26-27). Згідно довідки управління держземагенства у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 19.05.2014 року № 1803-010/2, вбачається, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії райдержадміністрації №308 від 11.06.2002 р. виготовлено державний акт на право приватної власності на землю на ім?я [PERSON], серія Р1 №129470 зареєстрований за №28372 від 30.08.2002 року на площу 7,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дерезуватської сільської ради, але не отриманий власником земельної ділянки в зв?язку зі смертю. В книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай (пасовище) членів КСП «Лугове» Синельниківького району Дніпропетровської області значиться за [PERSON] за №210 на площу 1,43 умовних кадастрових гектарів. (а.с.7). В матеріалах справи є сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ДП № 0269470 від 02.06.1997 року, на підставі якого [PERSON] належить земельна частка (пай) розміром 7,24 га розташована КСП «Лугове» с. Лугове Синельниківського району Дніпропетровської області. (а.с.8). Що також підтверджується архівним витягом № 96 від 4.04.2014 року. (а.с.9). В матеріалах справи є копія Держаного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 № 129470 від 30.08.2002 року, на підставі якого [PERSON] належить земельна ділянка площею 7,240 га в межах згідно з планом на території Дерезуватської сільської ради переданої для ведення товарного сільськогосподарського товариства. (а.с.13). В матеріалах справи є Довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.02.2014 року № 694-08/2, згідно якої земельна ділянка площею 7,240 га розташована на території Дерезуватської сільської ради, яка належить [PERSON], вартість ділянки складає 125 184,358 грн.(ас.14). В матеріалах справи також є книга реєстрації сертифікатів на земельний пай (пасовище) членів КСП «Лугове» Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ДП № 0284510 від 14.08.2001 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Лугове» розміром 1,43 га. (а.с.15). Згідно довідки з архівного відділу Синельникіської районної державної адміністрації від 23.01.2015 року, вбачається, що в протоколі №1 загальних зборів членів КСП «Лугове» від 01.03.2000 року рішення про визнання правонаступника відсутнє. (а.с.55). Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 05.03.2014 року встановлено факт належності [PERSON], Державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 № 129470, виданого на ім'я [PERSON], на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації № 308-р від 11.06.2002 року, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 7.240 га, яка розташована на території Дерезуватської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28372, виданого 30.08.2002 року та сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ДП № 0284510, який видано члену КСП «Лугове» Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], яка проживає в с. Дороге Синельниківського району Дніпропетровської області на підставі рішення Синельниківської районної державної адміністрації від 14.08.2001 року № 179-р в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Лугове» розміром 1.43 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) від 14.08.2001 року. (а.с.26-27). Відповідно до постанови державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори від 21.03.2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] у зв'язку з тим, що [PERSON], документів підтверджуючих право власності за померлою [PERSON], на земельну ділянку та на право на земельну частку (пай) не надала. (а.с.28). Частиною 1,2 ст.524 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 525 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК Української РСР 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1,2 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме взяла собі належні померлій шафу, диван, посуду та господарський і садовий інвентар. В матеріалах справи є копія договору дарування від 24.01.1996 року посвідчений державним нотаріусом Другої синельниківської держноткантори Лівінською Л.М. на підставі якого [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,4120 га на землі, що знаходиться у віданні Дерезуватської сільської ради народних депутатів та розташована за адресою6 [ADDRESS]. В матеріалах справи є копія договору дарування від 24.01.1996 року посвідчений державним нотаріусом Другої синельниківської держноткантори [PERSON] на підставі якого [PERSON] подарувала [PERSON] жилий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. У відповідності до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року правила нового кодексу щодо спадкового майна застосовуються щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності. Отже, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] до набрання чинності ЦК України і дані правовідносини виникли і продовжують існувати після набрання чинності ЦК України 2004 року, тому необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу 2004 року. Відповідно до абз. 1 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку ( пай ) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку ( пай ). Матеріалами справи встановлено, що спадкодавцю [PERSON] був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП № 0284510 площею 1,43 га згідно рішення Синельниківської райдержадміністрації № 179-р від 14.08.2001 року. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст.524,525,526, 548,549 ЦК Української РСР 1963 року, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", ст.ст. 1216,1217,1220,1221, 1265 ЦК України 2003 року,

Outcome: approved