Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення шкоди в порядку регресу у сумі - 14 213,73 грн., а також понесених судових витрат в розмірі - 1378,00 коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.06.2014 року о 23 годині 50 хвилин [PERSON] керуючи транспортним засобом «Тайота» д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння, на перехресті з вул. Боженка,86 та вул. Байковая здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху дорогу та здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «Дєу» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року [PERSON] визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-прававої відповідальності власників наземних транспортів. Оскільки завдана шкода винуватцем ДТП відшкодована не була, власник пошкодженого автомобіля [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], звернувся до позивача з заявою про відшкодування збитків. МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 13 474,73 грн., крім того позивачем було сплачено послуги аварійного комісара за огляд автомобіля та збір документів по ДТП у розмірі 739,00 грн. Враховуючи викладене позивач просив суд стягнути в порядку регресу з відповідача суму страхового відшкодування в сумі - 14 213,73 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в позові, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечував. Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судові засідання не з'являвся, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 27.06.2014 року о 23 годині 50 хвилин [PERSON] керуючи транспортним засобом «Тайота» д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння, на перехресті з вул. Байковая здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху дорогу та здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «Дєу» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.07.2014 року відповідача [PERSON] було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, 130 КУпАП за порушення нею вимог п.п. 2.5, 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України (а.с.15-16). Зокрема, за обставин відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та ухиляння від огляду на стан сп'яніння є встановленою та не підлягає доведенню. Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу №9320 від 03.09.2014 року вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля [NUMBER] складає 16 169,67 грн. (а.с 19-23). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з положеч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Судом встановлено, що момент скоєння ДТП відповідач не мав Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 17) При цьому, положенням ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно з п. 41.1. а) Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В результаті зазначеної дорожньої пригоди автомобіль [NUMBER] отримав пошкодження, в зв'язку з чим власник [PERSON] звернувся до позивача із відповідно заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування (а.с. 32). На підставі вищенаведеної норми закону, позивачем згідно Наказу №4978 від 01.10.2014 року здійснив виплату в розмірі 13 474,73 грн. (а.с 33), що підтверджується платіжним дорученням №7555 від 09 жовтня 2014 року (а.с. 34). Крім того позивачем було сплачено послуги аварійного комісару за огляд пошкодженого автомобіля та визначення розміру завданої шкоди у розмірі 739,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7432 від 26 вересня 2014 року (а.с 35), усього в сумі 14 213,73 грн., Судом встановлено, що на адресу відповідача було направлено лист-пропозицію відшкодувати витрати позивача в добровільному порядку, але відшкодування витрат в добровільному порядку відповідачем здійснено не було (а.с.36). Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Судом достовірно встановлено, що дана ДТП мала місце з вини відповідача. Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі - 14 231,73 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.

Outcome: approved