Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача забезпечити представникам ВАТ «Мелітопольгаз» вільний доступ до газових приладів у будинку, розташованому за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, село Костянтинівка, [ADDRESS], та стягнути судові витрати, посилаючись на те, що основним видом діяльності ВАТ «Мелітопольгаз» є постачання та транспортування природного газу населенню, промисловим, бюджетним та комунально-побутовим споживачам. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року, споживач зобов'язаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу представників газопостачального підприємств для перевірки показань лічильників газу, наявності цілісності пломб на них. 18.02.2013 року між сторонами було укладено договір № К-2139 про надання послуг з газопостачання Відповідач не надає доступу працівникам ВАТ «Мелітопольгаз» до газових приладів і пристроїв за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, село Костянтинівка, [ADDRESS], для проведення перевірки Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з'явився. Судова повістка про виклик до суду надсилалась йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання та повернулися до суду у зв'язку з відсутністю за місцем проживання, за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ст.74 ч.5 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Основними видами діяльності ВАТ «Мелітопольгаз» є постачання та транспортування природного газу промисловим, бюджетним та комунально-побутовим споживачам. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу, регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року. Нормами цивільного законодавство передбачено, що зобов'язання виникають з договору або на підставі інших дій громадян та організацій. 18.02.2013 року між ВАТ «Мелітопольгаз» та споживачем [PERSON] було укладено договір № К-2139 про надання послуг з газопостачання. /а.с.4-6/. Пунктом 28.11 даного договору та Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року передбачено, що споживач зобов'язаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу представників газопостачального підприємств для перевірки показань лічильників газу, наявності цілісності пломб на них. Згідно ст.17 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мереж, арматур, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця виробника за наявності в них відповідного посвідчення для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору. Відповідно до ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни тощо. Статтею 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно - технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором. Відповідно до ч. 4 ст. 17 вказаного Закону, якщо споживач відсутній і при цьому немає можливості встановити зв'язок з ним з метою його інформування про необхідність негайного прибуття до приміщення або він відмовляється допустити в займані ним приміщення представників виконавця виробника і при цьому є об'єктивні підстави вважати, що аварія, неполадки, які унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам, відбулися саме в цих приміщеннях, - доступ у приміщення відбувається без отримання згоди споживача (несанкціонований доступ). У відповідності з п. 29 „Правил надання населенню послуг з газопостачання" № 2246 від 09.12.1999 р. споживач зобов'язаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де знаходяться газові прилади та обладнання, працівників газового господарства для виконання ними своїх обов'язків. Уповноважені особи ВАТ «Мелітопольгаз» неодноразово виїжджали на адресу відповідача з метою перевірки газових приладів і пристроїв, але кожного разу споживач не допускав представників позивача до газових приладів та пристроїв. 17 жовтня 2014 року ВАТ «Мелітопольгаз» телеграмою було направлено [PERSON] попередження про те, що 21 жовтня 2014 року відповідач повинен надати доступ до газових приладів /а.с.7,8/. Попередження було отримано відповідачем особисто 18.10.2014 року. (а.с. 8 зв). Але, на призначену дату доступ до газових приладів відповідачем не був наданий, про що зазначено в акті-претензії, складеному 21 жовтня 2014 року працівниками ВАТ «Мелітопольгаз» /а.с.9/. Отже, судом встановлено, що відповідач перешкоджає представникам ВАТ «Мелітопольгаз» у доступі до газових приладів і пристроїв, лічильника газу, що розташовані у його будинку. Такі дії необхідні для проведення перевірки газових приладів і пристроїв. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобов'язання [PERSON]. забезпечити доступ його представників до газових приладів та пристроїв у будинку що розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, село Костянтинівка, [ADDRESS], є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved