Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь нараховані, але не виплачені кошти з польового забезпечення та відрядних витратах при звільненні в сумі 2015,86 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працював із 30.12.2008 року у відповідача на посаді водія та відповідно до наказу №19-к від 30 вересня 2010 року звільнений за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідач нарахував та зобов'язаний був виплатити йому польове забезпечення та відрядні витрати в сумі 2015,86 грн., які він і до даного часу не отримав. У зв'язку з наведеним, просить стягнути з відповідача нараховані, але не виплачені кошти по польовому забезпеченню та відрядних витратах в розмірі 2015,86грн.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовні заяві, окрім того пояснив, що на його неодноразові усні звернення з приводу погашення боргу відповідач не реагує. Просить позов задоволити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання вдруге не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд приходить до висновку розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, що з 30.12.2018 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем на посаді водія та відповідно до наказу №19-к від 30 вересня 2010 року звільнений за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, що стверджується копією трудової книжки позивача. Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідач всупереч вимогам ст.116 КЗпП України в день звільнення [PERSON] виплати заборгованості з польового забезпечення та відрядних витрат звільненому працівникові в сумі 2015,86 грн., що належали йому від Львівської геологорозвідувальної експедиції дочірнього підприємства "Західукргеологія" Національної акціонерної компанії "Надра України" не провів, що стверджується довідкою підприємства №177 від 24 грудня 2013 року. За наведених обставин, враховуючи зазначену довідку, що підтверджує наявність існуючої заборгованості, суд вважає, що така заборгованість з польового забезпечення та відрядних витрат в розмірі 2015,86 грн. підлягає стягненню на користь позивача, який був звільнений 30.09.2010 року, з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості з польового забезпечення та відрядних витрат звільнений від сплати судового збору, а тому із відповідача слід стягнути також судовий збір в розмірі 243, 6 грн.. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.8, 55,124 Конституції України, ст.ст.11,15,16 ЦК України, ч.1 ст.47, ч.1 ст.116 КЗпП України, ст.ст.10,11,60,88 ЦПК України,

Outcome: approved