Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 930 грн. на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.08.2018. Такий розмір стягуваних аліментів на час подачі позову є замалим для дитини, так як вона подорослішала, в зв`язку з чим потребує більших витрат на навчання та розвиток. Також змінилась суттєво економічна ситуація в державі. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 01.07.2019 до суду надійшов відзив на позовом, мотивований тим, що з часу призначення стягнення аліментів у відповідача матеріальний стан не покращився, а навпаки погіршився. Він не має постійного місця роботи, отримує дохід з тимчасових заробітків. Стан його здоров`я залишився таким самим. Позивачем не надано жодного доказу на погіршення її матеріального становища та погіршення її здоров`я чи доньки. Враховуючи викладене, відповідач просить в задоволенні позову відмовити. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Зазначив, що стан здоров`я позивача погіршився, на підтвердження чого надав довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення [PERSON] 3 групи інвалідності. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Відповідач також зазначив, що на даний час не працює офіційно. Дохід отримує з тимчасових сезонних заробітків. Він здоровий, з середньою-спеціальною освітою, слюсар. Приблизно в сезон отримує від 3000 до 5000 гривень. Має спільну з дружиною квартиру, яку залишив їй. Колишня дружина ще з 2007 чи 2008 року інвалід, а тому її матеріальне становище не змінилось з часу ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів. Заслухавши позицію представника позивача та відповідача і його представника, оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Сторони спору є батьками [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с.4). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.09.2015 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8). Згідно довідки № 93 від 29.03.2019 Голови квартального комітету № 5 "Центр" дитина проживає разом з позивачем (а.с.5). На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.05.2018 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 930 гривень, щомісяця (а.с.6). При вирішенні спору суд бере до уваги те, що частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При вирішенні спору суд зважає на те, що згідно ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як на підставу зміни розміру аліментів позивач посилається на те, що її стан здоров`я погіршив з часу призначення аліментів, на підтвердження чого суду було надано довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 095751. З вказаної довідки слідує, що 10.06.2019 позивачу встановлено 3 групу інвалідності. Відповідач вказує про те, що позивачу така група інвалідності була встановлена ще з 2007 чи 2008 року, однак, жодних доказів на підтвердження такої обставини суду надано не було. Відповідачем було надано суду копію трудової книжки серії [NUMBER] з якої слідує, що ще 28.08.2006 його було звільнено за згодою сторін. Жодних записів про його подальше працевлаштування немає (а.с.23-25). Відповідач надав суду також довідку № 174 від 24.06.2019 Голови квартального комітету № 5 "Центр" про те, що він дійсно на даний час не працює, згідно запису в трудовій книжці [NUMBER] з 05.09.1988 (а.с.26). Разом з тим, суд вважає такий доказ неналежним, оскільки інформація про працевлаштування відповідача міститься в його трудовій книжці. Разом з тим, абзацом 2 ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Тобто, станом на час розгляду справи, аліменти у розмірі 930 грн. вочевидь не відповідають розміру аліментів відповідно до закону, для дитини відповідного віку. Частинами 2, 3 ст. 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.05.2018 було змінено розмір стягуваних аліментів на тверду грошову суму в розмірі 930 гривень. При ухваленні такого судового рішення суд не вказав, що визначення розміру аліментів на повинно бути менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку Вказане рішення суду сторони спору не можуть оскаржити у зв`язку з пропуском визначених законом строків на апеляційне оскарження судового рішення. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову та способу та необхідності зміни аліментів з твердої грошової суми в розмірі 930 гривень на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таке судове рішення ґрунтується на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Вказаний вище розмір аліментів суд вважає достатнім для можливості забезпечення дитини. Такий висновок суду ґрунтується також на тому, що статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантовано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України та ст. 27 Конвенції про права дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1ст. 155СК України. Під забезпеченням малолітньої чи неповнолітньої дитини слід розуміти, зокрема, надання дитині харчування, проживання, промислового забезпечення, забезпечення навчального процесу, нормального розвитку, в тому числі соціального, культурного, духовного та фізичного. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. 27 Конвенції про права дитини,ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: partial