Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 27.10.2018 року з відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб, від якого сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалося через непорозуміння між сторонами, постійне виникнення сварок, в зв`язку з чим позивач прийшла до висновку, що сім`я розпалася і примирення та збереження сім"ї неможливе, в зв"язку із чим позивач просить суд розірвати зазначений шлюб. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.05.2020 року за зазначеною справою було призначено підготовче засідання, відповідачу було надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строку відзиву на позовну заяву до суду подано не було. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2020 року судом за клопотанням відповідача було надано сторонам строк для примирення терміном два місяці, провадження у справі було зупинено. Відповідно до наказу голови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2020 року № 30-вг суддя Корнєєва В.В. перебувала у відпустці з 13.07.2020 року до 21.08.2020 року. Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2020 року провадження у справі було поновлено та призначено до підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить повернути їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ", судові витрати покласти на відповідача. Від відповідача до суду також надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 27.10. 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 61 від 27 жовтня 2018 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину- [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.05.2019 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 101 від 02.05.2019 року (а.с. 11). Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом надавався сторонам строк на примирення за клопотанням відповідача, проте після його спливу сторони наполягали на розірванні шлюбу, про що подали до суду відповідні заяви. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач у своїй заяві просила судові витрати покласти на відповідача. В той же час, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі в підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку, що 50 відсотків сплаченої суми підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, інші 50 відсотків від сплаченої суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved