Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.12.2008 року у розмірі 108\~550, 85 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2\~114, 97 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 95\~549, 70 грн., заборгованості за пенею та комісією 5\~479, 00 грн., штрафу (фіксована частина) 250, 00 грн., штрафу (процентна складова) 5\~157, 18 грн., а також судових витрат у розмірі 1762,00 грн. Позивач посилається на те, що 16.12.2008 року було укладено договір, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 2\~400, 00 грн. 26.02.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В межах строку, наданого судом, відповідач надала відзив на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, зважаючи на наступне: 16.12.2008 року вона дійсно отримала кредитну картку з лімітом 500, 00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але « Умови та правила надання банківських послуг» нею не підписувалися та вона з ними ознайомлена не була, заява написана була непридатним для читання шрифтом та на руки її не надавали. Зважаючи на викладене [PERSON] стверджує, що позивач не може посилатися для продовження строку позовної давності на « Умови та правила надання банківських послуг», з якими вона не була ознайомлена і які вона не підписувала. Також, відповідач зазначає, що на збільшення кредитного ліміту згоди не надавала, була впевнена, що кредит погашений, даною карткою востаннє користувалася дуже давно, згідно з розрахунком остання операція здійснена 23.11.2012 року, а позивач звернувся до суду 01.02.2018 року. Крім того, позивач вказує, що заборгованість по процентам становить 95\~549, 70 грн., що в 45 разів більше від суми кредиту, а вона є інвалідом ІІ групи, невиліковна хвороба, знаходиться на обліку у лікаря онколога, отримує пенсію у розмірі 1\~468, 00 грн., а тому відповідно вимоги позивач дуже завищені, зважаючи на положення статті 3 ЦК Украни. У відзиві відповідач вказує, що позивачем не надано окремого розрахунку пені та окремого розрахунку комісії, яка заявою, що була нею підписана, не передбачена. Також, [PERSON] надала до суду заяву про застосування позовної давності по кредитному договору, в якій зазначила, що останній платіж на картку було внесено 23.11.2012 року, таким чином з грудня 2012 року Банк фактично знав про своє порушене право, проте не заявляв про це, строк за даним договором відповідно сплив. Банк мав право звернутися ще у грудні 2015 року, але звернувся 01.02.2018 року. Відповідно до викладеного, строк сплив щодо основної вимоги, а значить і до додаткової також. Позивач, у строк встановлений судом, заперечення на відзив до суду не надав. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Не надання заяв по суті сторонами не перешкоджає розгляду справи. \~\~\~\~ Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.12.2008 року відповідач отримала кредит, що підтверджується заявою (а.с.8). Відповідач, 16.12.2008 року, при підписанні Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку, надала свою згоду на те, що відповідна Заява, разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У заяві погоджено вид кредитки Кредитка «Універсальна/Gold», валюта гривня, сума кредитного ліміту 500,00 грн. Відповідач, при підписанні Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку, підтвердив той факт, що він ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку(а.с.10-15), які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Тобто сторони на момент укладання кредитного договору дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. \~\~\~\~ У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. \~\~\~\~ У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість у розмірі 108\~550, 85 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2\~114, 97 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 95\~549, 70 грн., заборгованості за пенею та комісією 5\~479, 00 грн., штрафу (фіксована частина) 250, 00 грн., штрафу (процентна складова) 5\~157, 18 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 16.12.2008 року(а.с.5-7). Згідно з наданим банком вище вказаним розрахунком заборгованості за кредитом, відповідач [PERSON], починаючи з грудня 2012 року, погашення кредиту не здійснювала, останній платіж у погашення боргу внесла 23.11.2012 року. Відповідачем надано заяву про застосування позовної давності (а.с. 42). Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що передбачено статтею 257 ЦК України. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що зазначено в частині першій статті 261 ЦК України. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Враховуючи правову позицію висловлену у Постанові Верховного суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-14цс14, де вказано, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку, за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору, суд також звертає увагу на відсутність в матеріалах справи вимоги щодо повернення боргу в повному обсязі. Таким чином, в даному випадку, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зважаючи на вище викладене, право вимоги про погашення кредитної заборгованості до відповідача [PERSON] виникло у позивача у грудні 2012 року. Позовна заява позивачем було здана на пошту 25.01.2018 року, що вбачається з реєстру №8867276(а.с.25), надійшла до канцелярії суду 01.02.2018 року, про що свідчить штамп на позові (а.с.2). Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що строк позовної давності сплив у грудні 2015 року, а позовна заява, яка надійшла до канцелярії суду 01.02.2018 року, була подана з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи зміст ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на викладене, факт відсутності підписання трудових договорів, документації про оплату праці та звільнення не оспорюється, тобто не оформлення трудових правовідносин підтверджується як позивачем, так і відповідачем. На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Дослідивши докази у справі, враховуючи відзив та заяву [PERSON] про застосування позовної давності, зважаючи на відсутність заперечень позивача, у строк встановлений судом, суд знаходить позов таким, що поданий зі спливом позовної давності. Приймаючи до уваги вище викладене, згідно положення частини 4 статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~\~\~ Відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі відмови у позові, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає. \~\~\~ Враховуючи ст. ст.\~253, 256-258, 266, 267\~ ЦК України, Постанову Верховного суду України від 19.03.2014 року,

Outcome: dismissed