Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у зв'язку з тим, що відповідач не виконує обов'язки по поверненню кредиту, згідно з кредитним договором б/н від 27.02.2013 року в разі чого станом на 31.10.2016 року виникла заборгованість в сумі 28858,51 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, штрафу. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти розгляду справи за відсутності представника Банку та ухвалення заочного рішення, у разі неявки до судового засідання відповідача, не заперечує. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2548,07 грн., визнає у повному обсязі, але не погоджується із сумою нарахованих процентів за користування кредитом. Заборгованість по процентам за користування кредитом розрахована ним за формулою по розрахунку нарахування відсотків, передбаченою Умовами та Правилами, яка розміщена на офіційному сайті КБ «ПриватБанк» та становить 2747,92 грн., а не 21360,03 грн., як просить позивач. Крім того, до вимог позивача щодо стягнення заборгованості по пені просить застосувати строк позовної давності, який відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України становить один рік, а тому визнає суму пені нараховану в межах строку позовної давності. Вимоги щодо стягнення суми штрафу не визнає, посилаючись на те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень , закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення. Відповідач повністю підтримує думку свого представника та надає аналогічні пояснення. Суд, вислухавши відповідача, представника відповідача, прийнявши до уваги думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: 27.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку». При отриманні кредитної картки відповідач надав згоду на те, що підписана заява, разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач був ознайомлений в письмовому вигляді та зобов'язався регулярно ознайомлюватися зі змінами «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, що підтверджується його особистим підписом у заяві. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до «Умов та Правил надання банківських послуг», банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік. Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту Кредитування становить 3,75%. Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.12 «Умов та Правил надання банківських послуг», 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладенні Договору сторони керувались ст. 634 ЦК України,згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою". Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що відповідач обов'язок по сплаті кредиту не виконував, в разі чого виникла заборгованість яка станом на 31.10.2016 рік складає по тілу кредита 2548,07 грн. Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно ч.1ст.1048 ЦК України позичкодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до «Умов та Правил надання банківських послуг», банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік. Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту Кредитування становить 3,75%. Відповідно до наданої позивачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27.02.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 31.10.2016 року(надалі розрахунок),який наявний в матеріалах цивільної справи вбачається, що базова процентна ставка на момент укладення кредитного договору складає 30% річних (2,5% умісяць), згодом позивач двічі змінював умови кредитування: з 01.09.2014 року було змінено процентну ставку за користування кредитом на 34,8% річних (2,9% у місяць), а з 01.04.2015 року на 43,2% річних(3,6% у місяць). Відповідно до розрахунку заборгованість по кредиту утворилась 31.01.2014 року. Заборгованість по тілу кредиту становить 2548,07 грн., отже з 31.01.2014 року по 31.08.2014 року(213 днів) діяла процентна ставка 2,5% у місяць, з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року(212 днів) діяла процентна ставка 2,9 % у місяць, з 01.04.2015 року по 31.10.2016 року(580 днів) діє процентна ставка 3,6% у місяць. Розрахунок процентів за карткою відбувається за кожен день використання кредитних коштів за формулою, передбаченою»Умовами та Правилами»,крім того, формула по розрахунку нарахування відсотків розміщена на офіційному сайті КБ «ПриватБанк». -2548,07 грн.(сума заборгованості по кредиту)х 213 днів(кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 2,5%)х 2,5%(величина відсоткової ставки за тарифами в цей період)х12 місяців/360/100=452,28 грн. -2548,07 грн.(сума заборгованості по кредиту)х 212 днів(кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 2,9%)х 2,9%(величина відсоткової ставки за тарифами в цей період)х12 місяців/360/100=552,18 грн. -2548,07 грн.(сума заборгованості по кредиту)х 580 днів(кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 3,6%)х 3,6%(величина відсоткової ставки за тарифами в цей період)х12 місяців/360/100=1773,46 грн. Загальна заборгованість по процентам за користування кредитом складає: 2747,92 грн., а тому саме ця сума підлягає стягненню. Банк, окрім стягнень по основних зобов'язаннях, просить стягнути неустойку: заборгованість по комісії та пені в розмірі 3100 грн. При підписанні анкети-заяви сторони погодили, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг. З даної довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. При цьому графа «щомісячна комісія» відсутня. Також не передбачена комісія і за Умовами та Правилами надання банківських послуг. Тому суд приходить до висновку, що у даному випадку в розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачу не комісію, як ним вказано, а пеню в розмірі 3100 грн., яка передбачена Умовами та Правилами. Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Представник відповідача заявив про застосування наслідків пропущення строку позовної давності в частині позовних вимог про стягнення пені за період, що перевищує один рік до дня пред'явлення позову до суду. Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі. Сплив строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позову. За правилами п.1 ч.2 ст.258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стчягненя пені відповідно до ст.253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за яким нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року за № 6-100 цс14. З наданої позивачем довідки, про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду вбачається, що за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня, яка нараховується один разна місяць, за кожен день прострочки кредиту при наявності прострочки кредиту або відсоткам, п'ять або більше днів при винекненні прострочки на суму більше 50 грн. Оскільки право на стягнення пені у кредитора виникло з березня 2014 року, а до суду він звернувся лише 23 грудня 2016 року, то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. Суд вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності в частині позовних вимог щодо стягнення пені за час прострочення та підстав для його поновлення не має. Сума пені в межах одного року до дня пред'явлення позову відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем становить 1200 грн. У той самий час позивач просить стягнути штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, де 500 грн.-фіксована частина,1350,40 грн.-процентна складова. Вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів,грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст.549 ЦК України , штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. Враховуючи вище викладене та оцінюючі надані докази сторонами, суд вважає про необхідність часткового задоволення позовних вимог та вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6495,99 грн., що складається із: 2548,07 грн. -заборгованості за кредитом, відмовити. Судові витрати залишити за позивачем. 2747,92 грн.-заборгованості по процентам за користування кредитом 1200 грн. заборгованість за пенею та комісією. Ураховуючи те що позивачем заявлено позовні вимоги на суму 28858 грн. 51 коп., загальна сума яка підлягає стягненню 6495 грн. 99 коп. що є 22,5% від заявленої суми. Позивачем було сплачено судовий збір у розмінрі 1378 грн. 00 коп. Отже

Outcome: partial