Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду мотивуючи це тим, що 13.11.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 1900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору - відповідач має своєчасно надавати грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором Відповідач не виконує покладені на нього договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом. В наслідок чого станом на 08.03.2016 року утворилася заборгованість в сумі 19406,32 грн., в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав слухати справу без його участі, з позовом згоден частково, вказавши, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 1889,60 визнає, в іншій частині позовних вимог заперечив, також прохав врахувати строк позовної давності, щодо стягнення заборгованості по штрафу, а саме про стягнення неустойки по кредиту, а саме 2800,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 900,30 грн. - штраф (процентна складова), яка на час пред'явлення позивачем цього позову - сплила. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ПАТ комерційного банку "Акцент-банк" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та ЦК України. Судом встановлено, що 13 листопада 2012 року згідно укладеного договору №б/н (а.с.5-9), відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1900,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Умов договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 08.03.2016 року має заборгованість - 19406,32 гривень, яка складається з - 1889,66 грн. заборгованість за кредитом, 13316,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 900,30 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком боргу (а.с.3-4). Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Проте банком порушені строки позовної давності, а саме з розрахунку заборгованості вбачається, що з моменту виникнення заборгованості по додатковим вимогам банку, штрафам та пені, минув час понад один рік, протягом якого відповідач не вчиняв жодних дій , які б підтверджували визнання ним свого боргу, тобто відсутні обставини , що підтверджують переривання строку позовної давності, а тому строк позовної давності в один рік, що згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу)- сплив. 3 пункту 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з гіропущенням строку позовної давності, та при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Положення пункту 7 ч.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги ІДК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку. У відповідності зі ст. 256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України - позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. В силу ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-70/0/4-13, у разі якщо відповідач подав заперечення проти позову, посилаючись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності. З огляду на те, що позовна давність за вимогами позивача про стягнення неустойки по кредиту, а саме 2800,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 900,30 грн. - штраф (процентна складова), на час пред'явлення позивачем цього позову - сплила, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині цих вимог - не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевказане, дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Акцент-банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 15206,02 гривень, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: partial