Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 30.07.2013 року, приблизно о 10 годині [PERSON], керуючи власним автомобілем AUDI, держномер [NUMBER], рухаючись по вул. Оборонна в м. Луганську, в районі будинку № 12, скоїв зіткнення з його автомобілем марки SHKODA FABIA, держномер [NUMBER] Винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], який порушив п. 12.1 ПДР України, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок зіткнення, його автомобілю було заподіяні технічні ушкодження, вартість ремонту яких, відповідно до висновку експерту, становить 43 962.75 гр. Крім того, він, на вимогу ремонтної організації вимушений був сплатити по окремому рахунку 1985 гр., які не увійшли до загального висновку експерта, але пов'язані з ДТП, тому, за відрахуванням 40 411.16 гр., сплачених страховою компанією, просить стягнути з відповідача на його користь 5536 гр. Крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що він тривалий час не міг користуватися автомобілем, при тому, що в цей час його мати перебувала у лікарні і він кожен день повинен був привозити їй ліки. Він не мав необхідних коштів на ремонт автомобіля, а відповідачі не приймали заходів до добровільного відшкодування шкоди. Він вимушений був витрачати свій час на перебування на станції технічного обслуговування, а потім їхати до лікарні, через що досить нервував. Моральну шкоду оцінює у розмірі 15 000 гр., які просить стягнути з відповідачів на його користь, а також судовий збір в розмірі 229 гр. . У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову заперечують, оскільки розмір шкоди повинен визначатися за калькуляцією ремонтної установи, а 1985 гр. не пов'язані з ДТП. В задоволенні моральної шкоди просить відмовити, оскільки відповідач не винен в смерті матері позивача. Представник відповідача страхової компанії «АСКО-Донбасс Северный» проти задоволення позову заперечує, оскільки розмір відшкодування визначається фактичними витратами на ремонт автомобіля, крім того сплачені позивачем 1985 гр. за ремонтні роботи не є страховим випадком. Моральну шкоду страхова компанія може відшкодувати лише в разі заподіяння потерпілому шкоди здоров'ю. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно положень ст.ст. 3, 11 та 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Як передбачають ст.ст.1166, 1187-1188 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності….) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці, залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. В судовому засіданні встановлено, що 30.07.2013 року, приблизно о 10 годині, [PERSON], керуючи автомобілем AUDI, держномер [NUMBER], рухаючись по вул. Оборонна в м. Луганську, в районі будинку № 12, не обрав безпечну швидкість руху та не розрахувавши безпечну дистанцію, скоїв зіткнення з автомобілем марки SHKODA FABIA, держномер [NUMBER], що належить позивачеві на праві приватної власності ( а.с. 25), чим заподіяв автомобілю механічні ушкодження. ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 гр. (а.с. 34). Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на автомобілі AUDI, держномер [NUMBER] з 22.03.2013 року по 21.03.2014 року була застрахована «АСКО-Донбасс Северный» з лімітом відповідальності за заподіяну майнову шкоду в розмірі 50 000 гр. та франшизою в розмірі 500 гр. ( а.с. 42). Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у випадку недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування причиненої йому шкоди, зобов'язана виплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як передбачає ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку, страховик, у відповідності з лімітами відповідальності, відшкодовує в установленому даним законом порядку, оцінену шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю та майну третьої особи. Потерпілому відшкодовуються також моральна шкода, передбачена пунктом 1,2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується в установленому судом розмірі у відповідності зі ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту, визначеного в пункті 9.3 ст. 9 даного Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом і сумою, яка повинна бути відшкодована страховиком, платить особа, винна в скоєнні ДТП. Відповідно до ст.ст. 23, 24 вказаного закону, відшкодовується шкода причинена життю і здоров'ю потерпілого (у тому числі моральна), пов'язана з лікуванням потерпілого. В зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються основні затрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичною опікою, лікуванням у домашніх умовах і покупкою лікарських препаратів. Вказані витрати повинні бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. Як убачається з висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 222-10813 щодо визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди власнику транспортного засобу SHKODA FABIA, держномер [NUMBER] [PERSON], вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля та матеріальна шкода після ДТП становить 43 982гр. 75 коп. ( а.с. 65-72). Відповідно до рахунку-фактури та акту виконаних робіт № 89 від 20.09.2013 року, фактична вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля позивача становила 42 412.75 гр. з яких знижка страховій компанії, надана ремонтною установою становила 1501.59 гр., тобто всього до оплати підлягало 40 911.16 гр. ( а.с 28 ). Зазначена сума, за відрахуванням франшизи в розмірі 500 гр., тобто в розмірі 40 511.16 гр. і була сплачена ПП [PERSON] Позивач наполягає на стягненні на його користь не вартості розміру фактичного ремонту, а суми, визначеної експертним дослідженням, проти чого заперечує представник страхової компанії. Крім того, позивачем на користь ПП [PERSON] також було сплачено 1985 гр., згідно рахунку-фактури № 60-а від 20.09.2013 року. Позивач наполягає на тому, що нараховані за даним рахунком суми підлягають стягненню на його користь з страхової компанії, оскільки ті ремонтні роботи, які були здійснені за тим рахунком, пов'язані з пошкодженнями, заподіяними автомобілю під час ДТП. Представник страхової компанії проти цього заперечує, наполягаючи на тому, що данні ремонтні роботи не пов'язані з ремонтом внаслідок ДТП, а тому не є страховим випадком та не можуть бути відшкодовані страховою компанією. Разом з тим, надати відповідних доказів своїх тверджень, як того вимагає ст. 60 ЦПК України - не може. Як убачається з показань фахівця [PERSON] в судовому засіданні, заміна колодок, помпи, ремонт стартеру є скритими дефектами, які не можливо було виявити під час зовнішнього огляду, але вони могли утворитися внаслідок ДТП, а тому не були відображені у його висновку. Мийка автомобіля до і після ремонту є одним з технологічних процесів відновлювального ремонту. Таким чином, суд приходить до висновку, що сплачені позивачем, на вимогу ЧП [PERSON] за рахунком-фактурою № 60-а від 20.09.2013 року 1485 гр. відносяться до відшкодування пошкоджень, пов'язаних з ДТП, а тому є страховим випадком, та підлягають стягненню на користь позивача, оскільки входять до ліміту страхового відшкодування. В зв'язку з цим суд визнає неспроможними заперечення представника страхової компанії з цього приводу. До зазначеного вище рахунку-фактури також включені 500 гр. франшизи, на яку було зменшено відшкодування страховою компанією, а тому вони були сплачені ремонтній установі позивачем, та підлягають відшкодуванню на його користь з [PERSON] Як передбачає ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування не може перевищувати розмір прямої шкоди, тому суд визнає такими, що не підлягають вимоги позивача щодо стягнення на його користь вартості заподіяної шкоди за висновком експерта в розмірі 43 962.75 гр., оскільки фактична вартість ремонту автомобіля за калькуляцією ЧП [PERSON] становить 42412.75 гр., а за відрахуванням знижки, наданої страховій компанії в розмірі 1501.59 гр., розмір ремонтно-відновлювальних робіт становив 40 91.16 гр., які в повному розмірі відшкодувала страхова компанія. Заявляючи вимоги про стягнення моральної шкоди, позивач зазначає, що вона заподіяна йому неправомірними діями останнього та полягає у тому, що він тривалий час не міг користуватися автомобілем, при тому, що в цей час у лікарні знаходилась його мати і він кожен день повинен був привозити їй ліки. Він не мав необхідних коштів на ремонт автомобіля, а відповідачі не приймали заходів до добровільного відшкодування шкоди. Він вимушений був витрачати свій час на перебування на станції технічного обслуговування, а потім їхати до лікарні, через що досить нервував. Моральну шкоду оцінює у розмірі 15 000 гр. Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які їй заподіяні в зв'язку з пошкодженням здоров'я, в душевних стражданнях, які фізична особа претерпіла в зв'язку з протиправною поведінкою, а також в зв'язку з пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його фізичної можливості їх реалізації, ступня вини особи, яка заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають суттєве значення. При визначенні розміру відшкодування ураховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, що підлягає стягненню і не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла, при наявності її вини. На що також звертав увагу судів Пленум Верховного Суду України в Постанові № 4 від 31.03.1995 року ( з наступними змінами). Суд визнає доведеним заподіяння позивачеві моральної шкоди винними необережними діями відповідача, які полягали в пошкодженні його автомобіля, та вимушеними наступними витратами часу і коштів на його ремонт, через що він претерпівав незручності, в тому числі пов'язані з необхідністю відвідування матері, яка на той час перебувала на стаціонарному лікуванні у лікарні та померла 15.08.2013 року. Разом з тим, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, та визначає його в розмірі 2000 гр., які слід стягнути з [PERSON], оскільки відповідно до Закону, на страхову компанію покладається обов'язок відшкодувати моральну шкоду лише в разі заподіяння шкоди здоров'ю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 44 гр. 51 коп., з яких з Страхової компанії «АСКО-Донбасс Северный» - 16 гр. 59 коп., та з [PERSON] - 27 гр. 92 коп. На підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1190, 1194, 1195 ЦК України, Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial