Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, що 12.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № Р24.194.71715, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 35000,00 грн., зі сплатою 10 відсотків річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 р. відповідач не повернула банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 50236,92 грн. 30.09.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/09-1 згідно з яким «Ідея Банк» відступив з 30.09.2015 р., а ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги. Свої зобов'язання відповідач не виконала, внаслідок чого станом на 11.02.2016 р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 50236,92 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилась про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення в газеті Наддніпрянська Правда від 09 листопада 2016 року №86. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № Р24.194.71715, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 35000,00 грн., зі сплатою 10 відсотків річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 р. відповідач не повернула банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 50236,92 грн. 30.09.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/09-1 згідно з яким «Ідея Банк» відступив з 30.09.2015 р., а ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги. Останній платіж відповідачем здійснено 14.07.2014 р. Своїх зобов'язань відповідач не виконує, щомісячне погашення кредиту не здійснює, не сплачує відсотки за користування кредитом та комісію, внаслідок чого станом на 11.02.2016 р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 50236,92 грн. з яких: 34544,02 грн. - заборгованість за кредитом; 15692,90 грн.- заборгованість за процентами та комісією. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~ 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.\~ Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, а також на користь позивача відповідно до ст. ст. 79 ч.2 п.6, 88 ЦПК України витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved