Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому, уточнивши свої вимоги, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 4 430 895,94 грн., посилаючись на ті підстави, що 05.12.2007 р. між ПАТ «АК Промінвестбанк»» та [PERSON] укладено кредитний договір № 178, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 300 000,00 дол. США, які він зобов'язався повертати, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі, строках та на умовах, передбачених вказаним кредитним договором. 07.12.2012 між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язалося передати кошти у розпорядження ПАТ «АК Промінвестбанк», який у свою чергу зобов'язався відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржника [PERSON] Станом на 01.04.2014 року у зв"язку із неналежним виконанням покладених на відповідача зобов"язань утворилась заборгованість у розмірі 4 430895,94 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 249 700,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає - 2 746224,57 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 153 178,31 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає - 1 684670,37 грн. Відповідач у свою чергу неналежно виконує взяті на себе зобов'язання по вищевказаному кредитному договору, чим порушує його умови, що призвело до утворення заборгованості. Провадження у справі було відкрито 14.05.2014 р. (суддя Роман О.А.). На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 13.12.2017 року вищевказану справу передано для розгляду судді Ларіонової Н.М. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, додавши. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі, просив відмовити з підстав, наведених в запереченнях. В своїх поданих письмових запереченнях посилається на те, що позивачем не доведено те, що стороною позивача набуто право вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором від 05.12.2007 р. Крім того, просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, зазначаючи на те, що право вимоги щодо стягнення заборгованості у Банка виникло 07.06.2010 р., то станом на день звернення позивача до суду (червень 2014 р.) з дня виникнення права вимоги минуло майже 4 роки, тому вважає, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності за кредитним договором. Представник третьої особи заперечив проити задоволення позову , просив відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 05.12.2007 р. між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиціним банком («АК Промінвестбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 178 з подальшим внесенням змін та доповнень, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 300 000,00 дол. США. Дана обставина підтверджується дано. Стороною позивача копією даного договору та не оспорюється стороною відповідача. Поручителем за вищевказаним договором є третя особа у справі - [PERSON], якою відповідно до умов нотаріально посвідченого іпотечного договору від 05.12.2007 р. на забезпечення виконання відповідачем, як позичальником, зобов'язань за даним договором, передано в іпотеку належне їй нерухоме майно. 17.12.2012 р. між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. При цьому неповідомлення про заміну кредитора тягне наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобов'язання не новому, а колишньому кредитору. Стороною позивача надана суду копія вищевказаного договору, з витягом з Реєстру щодо укладеного з відповідачем кредитного договору. У суду не має підстав ставити під сумнів надану копію договору, стороною відповідача на підтвердження своїх заперечень, про те, що не підтверджено перехід прав до нового кредитора, не надано жодного доказу. А відтак, суд вважає встановлений той факт, що позивач є новим кредитором з кредитним договором від 05.12.2007 р. Пунктом 2.2 зазначеного договору від 17.12.2012 р. передбачено, що новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитним договором та договорами забезпечення, включно вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договором та договорами забезпечення. Відповідно до п.4.1 зазначеного договору відступлення прав вимоги первісним кредитором новому кредитору, набуття новим кредитором прав вимоги та заміна кредитора за правами вимоги до нового кредитора набувають чинності у день укладання договору, за умови належного оформлення сторонами (підписання та скріплення відбитком печаток сторін) реєстру позивальників. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що АК «Промінвестбанк» на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак відповідач, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим станом на 01.04.2014 року у зв"язку із неналежним виконанням покладених на відповідача зобов"язань утворилась заборгованість у розмірі 4 430895,94 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 249 700,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає - 2 746224,57 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 153 178,31 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає - 1 684670,37 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає чинному законодавству та умовам кредитного договору. Стороною відповідача на спростування такого розміру заборгованості свій розрахунок не надавався. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. У ст.ст.610, 611 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позивач, як новий кредитор, має право вимагати від відповідача, як позичальника, виконання зобов'язань за кредитним договором від 05.12.2007 р. Перевіряючи заперечення відповідача щодо спливу строку позовної давності, суд вважає їх такими, що не засновані на законі, оскільки право вимоги за вищевказаним договором до позивача перейшло за договором від 17.12.2012 р., а відтак на час звернення позивача до суду (червень 2014 р.) встановлений ст.257 ЦК України 3-річний строк позовної давності не сплинув. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 3 654,0 грн. На підставі викладеного, ст.ст.509, 512, 514, 526, 610-612, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved