Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] та земельної ділянки площею 3,03 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯБ №849359 . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено , так як відсутні правовстановлюючі документи підтверджуючі право власності на дане спадкове майно, а саме - житоловий будинок. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник Стремигородської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги частково , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивачка [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження. Батоко позивачки був власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою , яка видана Сарновицькою сільською радою №545/02-26. Покійний батько протягом свого життя вільно і відкрито користувався своїм будинком протягом всього свого життя. [INFO] батько позивачки [PERSON] помер, про що виконавчим комітетом Сарновицької сільської ради Коростенського району Житомирської області зроблено запис за №12 в книзі реєстрації смертей. Після смерті батька позивачка звернулася до Коростенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки у спадкодавця відсутні документи, що підтверджують право власності на вказане майно. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України віж 04.01.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщтну в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди підлягають до задоволення, а вимоги про визнання права власності на земельну ділянку задоволенню не підлягають. У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачкою не надано суду доказів того, що покійний батько був власником земельної ділянки , а також того, що з якихось причин нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку,не зазначено навіть вартості ділянки. На підставі викладеного та

Outcome: approved