Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], що є батьком та баба дітей [PERSON] та [PERSON] відповідно звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] (матір дітей), [PERSON] (дід дітей з боку матері), [PERSON] (баба дітей з боку матері), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, якою просили зобов'язати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не чинити їм перешкод у спілкуванні з дітьми, визначити такий спосіб участі у вихованні дітей: побачення, особисте спілкування чотири рази на місяць з 17.00 годин п'ятниці по 17.00 годин неділі, з правом безперешкодного відвідування дітьми місця проживання батька та баби, спільне проведення відпочинку щоліта терміном до п'ятнадцяти діб. В обґрунтування позову, позивачі зазначають, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За позовом [PERSON] судом шлюб було розірвано, стягнуто з [PERSON] аліменти. Станом на сьогодні діти мешкають у сільській місцевості - у [ADDRESS] спільно з відповідачами. За твердженням позивачів відповідачі перешкоджають їм у спілкуванні з дітьми, чим порушують як їх права та права дітей, вказують на неможливість спілкування з дітьми, спільного відпочинку, відвідування установ освіти та культури, що негативно впливає на дітей. [PERSON], не погодившись з первісним позовом, в інтересах неповнолітніх дітей пред'явила до [PERSON] та [PERSON] зустрічну позовну заяву про обмеження, обумовлення у спілкуванні з неповнолітніми дітьми та встановлення періодичності відвідувань, а згодом подала окремий позов в інтересах неповнолітніх дітей до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, за участі Служби у справах дітей Одеської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. Цивільну справу за позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав, провадження по якій було відкрито суддею Малиновського районного суду м. Одеси, було об'єднано головуючим суддею по справі зі справою за позовом [PERSON] та [PERSON] та зустрічним позовом [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей, що була раніше в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси. Свій зустрічний позов та позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] мотивувала тим, що [PERSON] лікувався від алкоголізму, уваги дітям з народження не приділяв, ухилявся від виконання покладених на нього батьківських обов'язків стосовно дітей. Внаслідок вказаного, на думку позивачки за зустрічним позовом, [PERSON] повинен бути обмежений у батьківських правах та позбавлений батьківських прав стосовно дітей. Позивачка за зустрічним позовом через свого представника свої позови неодноразово уточнювала, заявляла безліч клопотань, що судом розцінено як навмисне затягування строків розгляду справи, яка розглядалася з жовтня 2011 оку, неодноразово не являлася на призначені судом судові засідання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позовної заяви підтрмала в повному обзсяі. Представники тертіх осіб по справі в судовому засіданні не заперечували проти розгляду справи, надали висновки органу опіки та піклування щодо вирішення спору. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає повному задоволенню, а у зустрічному позові та позові про позбавлення батьківських прав слід відмовити. Судом встановлено, що відповідачі за первісним позовом проживають у с. Дачне Біляївського району Одеської області, разом з дітьми. Як убачається з матеріалів справи відповідачі за зустрічним позовом не бажають спілкування позивачів з дітьми та перешкоджають у цьому, що стало підставою для звернення позивачів до суду за захистом своїх прав. Актом обстеження житлово-побутових умов квартири від 20.04.2012 року підтверджується, що помешканням позивачів за первісним позовом є чотирьохкімнатна квартира, загальною площею 61 кв.м., у якій відведена кімната для відпочинку та розвитку дітей. Кімната є чистою і затишною, має все необхідне для дітей. Згідно характеристики Одеського ЛВУМГ УМГ «Прикарпаттрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» від 20.11.2013 року, [PERSON] зарекомендував себе з доброго боку зокрема перед колективом, з 2009 року спиртні напої не вживає. Згідно характеристики дільничного інспектора міліції [PERSON] характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, конфліктів з сусідами не має, до відповідальності не притягався. Згідно відповіді КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» від 29.01.2014 року, [PERSON] перебував на лікуванні у період з 28 вересня по 14 жовтня 2008 року. Згідно відповіді КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» від 22.04.2014 року, [PERSON] знятий з обліку за діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності» з 26.11.2013 року у зв'язку з одужанням. Сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду встановлено, що наркологічних протипоказань не виявлено. З відповіді Малиновського РВ ОМУ ГУВС України в Одеській області від 28.08.2013 року вбачається, що за даними бази «Армор» [PERSON] до відповідальності не притягався, у зловживанні спиртними напоями не помічений. У матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування - Біляївської районної державної адміністрації, яким рекомендовано спілкування позивача з дітьми тричі на місяць у вихідні дні з 9.00 до 18.00 за місцем проживання батька. Крім того, у матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про недоцільність позбавлення батька батьківських прав стосовно дітей. Суд частково погоджується з висновком Біляївської районної державної адміністрації щодо спілкування з дітьми та повністю погоджується з висновком Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав стосовно дітей. Окремого висновку органу опіки та піклування з питання визначення порядку спілкування баби з онуками не потребується в силу законодавства. Судом встановлено, що позивачі мають нормальні умови для проведення тривалого часу з дітьми, забезпечені житлом, у якому виділена окрема кімната для дітей, забезпечена всім необхідним для комфортного знаходження у ній дітей. Спілкування дітей з татом і бабусею піде дітям лише на користь, діти будуть мати можливість проводити час в місті Одесі, відвідувати музеї, виставки, театри, кінотеатри, розвиватися духовно, займатися навчанням, готуватися до подальшого дорослого життя, навчання у вищому навчальному закладі. Відтак спілкування з позивачами за первісним позовом в першу чергу буде відповідати інтересам самих дітей, призведе до зближення сім'ї. Суд встановив і врахував, що [PERSON] дійсно мав алкогольну залежність, але як вбачається з документів органів охорони здоров'я, міліції та місця роботи [PERSON], він одужав та алкогольними напоями не зловживає, конфліктів за місце проживання та роботи не має. Обмеження позивачів у спілкування з дітьми з боку відповідачів за первісним позовом є неприпустимим згідно законодавства України та міжнародного законодавства. Встановивши фактичні обставини справи, питання сімейного стану сторін, відношення позивачів до дітей, їх намагання спілкуватися з дітьми, брати участь у вихованні і всебічному розвитку дітей, висновки органу опіки та піклування, суд дійшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню. У той же час, зустрічний позов та позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають відхиленню через їх необґрунтованість, невідповідність матеріалам справи та фактичним обставинам, у ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження та спростовані посилання [PERSON] викладені у позовах та уточненнях до них зокрема про винне ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків стосовно дочок. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При прийнятті рішення по справі судом береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Також діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до вимог Сімейного законодавства України, ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.50 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За правилами передбаченими ст. ст. 150, 153, 157, 159 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батько, який проживає окремо, має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved