Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], яким просить: - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.01.2014 року, яке видане державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 3,54га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Долинської сільської ради, яка належала [PERSON], померлому [INFO], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ЗП №051660, виданого 18.05.2000 року. - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 3,54га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровим номером 2325280800:01:002:0022, яка розташована на території Долинської сільської ради, яке зареєстроване за [PERSON]. Позов обґрунтовує наступним. В період часу з 1999 року по [INFO] вона проживала однією сім'єю з [PERSON]. Під час спільного проживання з [PERSON] у них народились доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] при народженні дітей не був зазначений їх батьком. [PERSON] помер [INFO]. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 16.07.2014 року в цивільній справі №328/2176/14-ц встановлено, що [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON] Вищезазначене судове рішення набрало законної сили і на його підставі позивач отримала свідоцтва про народження дітей, в яких їх батьком зазначений [PERSON] За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,54га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Долинської сільської ради, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ЗП №051660, виданого 18.05.2000 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить і зазначена земельна ділянка. Після відкриття спадщини, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач не зверталась, адже не могла підтвердити факт сімейних відносин зі спадкодавцем. Заяву про прийняття спадщини в інтересах дітей також не подавала. 13.11.2014 року вона звернулась до державного нотаріусу Токмацької районної державної нотаріальної контори в інтересах дітей про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 13.11.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї підстави, що 07.12.2012 року відповідач подала заяву про прийняття спадщини та 09.01.2014 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Також зазначено, що в своїй заяві про прийняття спадщини, відповідач вказала що спадкоємці відсутні. Згідно інформаційного листа відділу Держземагенства у Токмацькому районі, земельній ділянці, власником якої був [PERSON] присвоєний кадастровий номер 2325280800:01:002:0022 та дані про неї внесені до національної кадастрової системи 11.10.2013 року. Вважає, що відповідач, отримавши свідоцтво про право на спадщину та заявивши при цьому про відсутність інших спадкоємців, порушила права [PERSON] та [PERSON] на спадщину за законом після смерті їх батька [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала. Відповідача в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила при ухваленні рішення врахувати інтереси дітей. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В період часу з 1999 року по [INFO] позивач проживала однією сім'єю з [PERSON], що підтверджується мотивувальною частиною рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 16.07.2014 року в цивільній справі №328/2176/14-ц. Під час спільного проживання з [PERSON] у них народились доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 02.10.2014 року та серії [NUMBER] від 02.10.2014 року. [PERSON] при народженні дітей не був зазначений їх батьком. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 16.07.2014 року в цивільній справі №328/2176/14-ц встановлено, що [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON] Судове рішення набрало законної сили і на його підставі позивач отримала свідоцтва про народження дітей, в яких їх батьком зазначений [PERSON] За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,54га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Долинської сільської ради, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ЗП №051660, виданого 18.05.2000 року. Згідно інформаційного листа відділу Держземагенства у Токмацькому районі, земельній ділянці, власником якої був [PERSON] присвоєний кадастровий номер 2325280800:01:002:0022 та дані про неї внесені до національної кадастрової системи 11.10.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить і зазначена земельна ділянка. Після відкриття спадщини, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач не зверталась, заяву про прийняття спадщини в інтересах дітей також не подавала. 13.11.2014 року позивач звернулась до державного нотаріусу Токмацької районної державної нотаріальної контори в інтересах дітей про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 13.11.2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї підстави, що 07.12.2012 року відповідач подала заяву про прийняття спадщини та 09.01.2014 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Також зазначено, що в своїй заяві про прийняття спадщини, відповідач вказала що спадкоємці відсутні. Зазначені обставини також підтверджуються копією Спадкової справи №321/2012. Свідоцтво про право на спадщину від 09.01.2014 №7 видане спадкоємцю [PERSON] на спадщину, яка складається з земельної ділянки, кадастровий номер якої - 2325280800:01:002:0022, що знаходиться на території Долинської сільської ради Токмацького району, Запорізької області, 3,5400 гектарів, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №051660, виданого на підставі рішення Долинської сільської ради народних депутатів від 28 березня 2000 року №72. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №40. Наявні обтяження (обмеження) відсутні. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.12.2014 №30275450, власником земельної ділянки з кадастровим номером 2325280800:01:002:0022 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області є [PERSON]. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Майнові інтереси дитини є предметом особливого захисту в спадкових правовідносинах. Законодавець відносить дітей спадкодавця до спадкоємців першої черги (ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу (ЦК) України). Права дитини отримали охорону у правовідносинах спадкування з моменту прийняття спадщини. За загальним правилом спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її у визначений законом 6-и місячний строк з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини - це односторонній правочин, який може бути вчинений двома способами: вчинення юридичної дії - подання заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини; вчинення дії, яка свідчить про фактичне прийняття спадщини - це постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за умови, що протягом шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, спадкоємець не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків встановлених частинами другою - четвертою ст.1273 ЦК України, які визначають право на відмову від прийняття спадщини (частина четверта статті 1268 ЦК України). Отже, малолітня особа, неповнолітня особи, вважаються, як такими що прийняла спадщину за умови, що не відмовилася від неї в особі батьків або за їх згодою та з дозволу органу опіки та піклування. Законодавець з метою захисту прав малолітніх та неповнолітніх дітей закріплює безумовний принцип прийняття ними спадщини, тобто це означає, що якщо спадкоємці на момент відкриття спадщини були малолітніми чи неповнолітніми дітьми, і з якихось причин батьки або опікуни чи піклувальники не подали заяву про прийняття ними спадщини від імені та в інтересах дітей спадкодавця і не відмовилися від спадщини, вважається, що спадщину діти прийняли. Таким чином, законодавством встановлена презумпція прийняття спадщини неповнолітніми, яка звільняє їх від необхідності поновлювати строк для прийняття спадщини. Таким чином, діти спадкодавця [PERSON] малолітні [PERSON] та [PERSON] є такими, що прийняли спадщину, відкриту після його смерті. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідачу, що суперечить вимогам ст.1261 ЦК України та порушує права малолітніх дітей померлого - [PERSON] та [PERSON], які, відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину у встановлений законом строк. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України). За змістом ст.1301 ЦК України в судовому порядку вирішується питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно може бути скасований на підставі рішення суду (ст.26 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved