Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав за наступніми підставами. Відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Позивачка є його рідною бабусею. Після народження дитини батьки разом з нею проживали у позивачки. Як зазначає позивачка, через нестачу у відповідачів досвіду щодо догляду за дитиною, вона їм допомагала, однак, виявивши небажання їх виконувати свої батьківські обов»язки по відношенню до малолітнього сина, взяла усе піклування про нього на себе. При цьому розмови з відповідачами з цього приводу не дали позитивних результатів. [INFO] у відповідачів народилася друга дитини, дочка [PERSON]. У грудні 2015 року відповідачі переїхали жити до матері [PERSON]. Однак, позивачка, відвідуючи онуків, неодноразово бачила, що діти недоглянуті, неохайні, їх розвитку батьки уваги не приділяють, про що зауважувала відповідачам, однак марно. 06.01.2016 року за адресою, де проживали відповідачі, було виявлено труп їх малолітньої доньки [PERSON]. Підозру у скоєнні вбивства дитини пред»явлено відповідачці [PERSON] і з 21.01.2016 року вона на підставі ухвали апеляційного суду Запорізької області знаходиться під вартою. У зв»язку з цими обставинами відповідач [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] знов переїхали до позивачки. Однак, з тих пір батько повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків щодо малолітньої дитини, став зловживати спиртними напоями, ніякої уваги сину не приділяє, участі у його вихованні та утриманні не приймає, ніде не працює та веде аморальний спосіб життя. Таким чином, малолітнім [PERSON], [INFO], повністю стала опікуватися його бабуся - позивачка по справі, яка здійснює виховання та утримання дитини до теперішнього часу, створила у своєму будинку усі належні умови для проживання онука, піклується про його виховання, догляд та стан здоров»я. На підставі викладеного позивачка просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина, [PERSON],[INFO], призначити її опікуном неповнолітнього онука, а також стягнути з них аліменти на утримання дитини у розмірі 584,00 гривень щомісячно з кожного до його повноліття. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав, вважає, що, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, є доцільним позбавити відповідачів батьківських прав щодо неї. Також не заперечував проти призначення позивачки опікуном дитини та стягнення на її користь аліментів на утримання дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, згоден з вимогами позивачки, оскільки вважає, що дійсно не зможе приділяти синові достатньо уваги та займатися його вихованням. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти позову та пояснила, що в даний час вона перебуває під вартою, однак до цього моменту цілком справлялася зі своїми батьківськими обов»язками щодо сина, піклувалася про нього та утримувала його. З позивачкою по справі - її свекрухою, у відповідачки склалися неприязні стосунки, оскільки та постійно дорікала відповідачці щодо нібито неправильного піклування та виховання дитини, невміння вести домашнє господарство, тощо. Саме через такі конфлікти вона з чоловіком та дітьми вирішила переїхати до своєї матері, де цілком справлялася зі своїми батьківськими обов»язками. Однак, після того, як була взята під варту, дійсно з сином не спілкувалася, він перебуває у позивачки, яка ним опікується. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Калмикова Н.В. у судовому засіданні також заперечувала проти позову, подала письмові заперечення проти позовних вимог, наголошуючи на тому, що на теперішній час не набрав законної чинності вирок відносно [PERSON], тому неможна, зокрема, враховувати як підставу позову те, що відповідачка звинувачується у вбивстві своєї дитини. Крім того, представник вважає, що позивачем не наведено фактів злісного ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов»язків щодо сина, тому підстав для позбавлення її батьківських прав на теперішній час немає. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи - служби у справа дітей Якимівської РДА в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі Представник третьої особи - органу опіки та піклування при Якимівській селищній раді також підтримав позовні вимоги, оскільки вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити відповідачів батьківських прав щодо неї та передати неповнолітнього під опіку бабусі - позивачки по справі. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали цивільної справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного. У відповідності до наданих копії свідоцтва про шлюб (а.с. 13) та копії свідоцтва про народження (а.с. 9), відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі і є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Після народження дитини відповідачі разом з сином мешкали у будинку позивачки по [ADDRESS]. [INFO] у відповідачів народилася донька [PERSON]. У грудні 2015 року відповідачі разом з дітьми переїхали проживати до матері відповідачки [PERSON] по [ADDRESS]. 06.01.2016 року за цією адресою було виявлено труп молодшої дитини відповідачів - доньки [PERSON]. Підозру у вбивстві дитини пред'явлено відповідачці [PERSON], на підставі ухвали апеляційного суду Запорізької області від 21.01.2016 року (а.с. 24-28) у відношенні [PERSON] обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ці факти сторонами у судовому засіданні не оспорюються, тому, на підставі ст. 61 ЦПК України, вважаються достовірно встановленими. Як зазначає позивачка, під час проживання відповідачів разом з нею, вони не виконували своїх батьківських обов'язків щодо свого неповнолітнього сина. Відповідач [PERSON] цих обставин не заперечує. Однак, відповідачка [PERSON] не згодна з цими доводами позивачки, вказуючи, що зі свекрухою в них склалися неприязні стосунки, через що остання її обмовляє. До пояснень відповідачки [PERSON] у цій частині суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються показами свідків [PERSON] та [PERSON], які у судовому засіданні пояснили, що бували вдома у позивачки під час проживання там відповідачів разом із малолітнім сином, і бачили, що усі обов'язки по догляду за дитиною здійснювала позивачка, відповідачка [PERSON] майже не цікавилася сином, всі дії по догляду за дитиною робила тільки з нагадування позивачки. Крім того, як випливає з наданої головним лікарем КЗ «Якимівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» інформації (а.с. 33), у віці 1 рік і 1 місяць дитина була госпіталізована до Якимівської ЦРЛ, а потім - до обласної лікарні. Однак, мати, [PERSON], у судовому засіданні не змогла пояснити, з якими діагнозами госпіталізувалася дитина, який час тривало лікування, які рекомендації лікарів були надані. Також відповідачка не змогла відповісти на питання, коли її син став відвідувати дитячий садок, не знає, які основні навички має дитина, які слова вміє вимовляти. У відповідності до цієї ж інформації, мати хлопчика - відповідачка [PERSON] несвоєчасно виконувала рекомендації лікарів, чи взагалі не виконувала їх (відмовлялася від стаціонарного лікування, протягом двох місяців не здавала необхідні аналізи, не їздила на огляди до лікарів). При цьому у судовому засіданні [PERSON] не змогла навіть згадати ці факти, та не пояснила, з яких причин вона так поводилася. Також, згідно до наданої довідки від 11.02.2016 року (а.с. 19), за період перебування дитини [PERSON] у ДНЗ «Ластівка» його постійно приводила і забирала бабуся, вона ж відвідувала батьківські збори та новорічний ранок. Крім того, у відповідності до акту обстеження матеріально побутових умов №87 (а.с. 12), у будинку матері відповідачки [PERSON] - [PERSON], де, до взяття її під варту, проживала відповідачка [PERSON] разом із своїми неповнолітніми дітьми, житлові кімнати мають неохайний вигляд, незадовільний санітарний стан, що дає змогу стверджувати, що відповідачі, як батьки неповнолітньої дитини, не створювали належних умов для її проживання. Щодо батька дитини, [PERSON], суд враховує його позицію у судовому засіданні, згідно якої він визнав позов, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина, пояснив, що дійсно не взмозі займатися хлопцем та не хоче цього робити. Також у судовому засіданні було досліджено висновок служби у справах дітей Якимівської райдержадміністрації (а.с. 32), згідно до якого в інтересах неповнолітньої дитини, [PERSON], 2013 року народження, вважається за доцільне позбавити батьків батьківських прав щодо нього. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пленум Верховного Суду України у п. 15 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов до висновку про те, що у даному випадку для забезпечення інтересів дитини є доцільним позбавити його батьків - відповідачів по справі, батьківських прав. З приводу заявлених вимог щодо призначення позивачки опікуном малолітнього онука, суд виходить з наступного. Згідно до наданої копії (а.с. 105), позивачкою було подано заяву до Якимівської РДА про передання їй неповнолітнього [PERSON], 2016 року народження, з 12.01.2016 року. 22.03.2016 року [PERSON] було подано заяву про взяття її на облік кандидатів в опікуни неповнолітнього [PERSON], 2013 року народження (а.с. 106). До вказаної заяви позивачкою були надані документи, досліджені у судовому засіданні. Так, у відповідності до довідки №1332 (а.с. 10), онук позивачки [PERSON], 2013 року народження, мешкає разом з позивачкою - своєю рідною бабусею. У відповідності до акту №81 (а.с. 11), у будинку [ADDRESS], де проживає позивачка з онуком, створені усі належні умови для проживання та виховання дитини. Згідно довідок-храктеристик (а.с. 17-18), позивачка та її чоловік, [PERSON], характеризуються з позитивного боку за місцем проживання. У відповідності до довідки дільничого лікаря-педатра (а.с. 20), вбачається, що бабуся малолітнього [PERSON] - [PERSON] постійно слідкує за станом здоров'я хлопчика, відвідує з ним лікаря, виконує усі рекомендації належним чином. Довідки №№1484383, 1484115 (а.с. 29) свідчать про те, що позивачка та її чоловік не притягувалися до кримінальної відповідальності, незнятої чи непогашеної судимості не мають, у розшуку не перебувають. Також надавалися висновки про задовільний стан здоров'я позивачки та її чоловіка, [PERSON] (а.с. 81-82). На підставі поданих позивачкою документів було зроблено відповідний висновок служби у справах дітей Якимівської РДА (а.с. 46) і [PERSON] поставлена на облік як кандидат в потенційні опікуни неповнолітнього [PERSON], 2013 року народження. Зогляду на наведене, на думку суду, маються всі підстави для призначення позивачки опікуном малолітнього онука, [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, у відповідності до ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачі не мають постійного місця роботи та стабільного доходу, є підстави, у відповідності до ст. 182 СК України, для стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], 2013 року народження, щомісячно з кожного у твердій грошовій сумі - 584 гривні, яка відповідає ? частині встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачкою вимог та наявність усіх законних підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved