Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 12216,49 за кредитним договором № б/н від 16.11.2010 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 16.11.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач, станом на 30.09.2018 року, має заборгованість 12216,49 грн., яка складається із: 166, 68 грн. тіло кредиту, 2198,92 грн. відсотки за користування кредитом, 8792,96 грн. пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 557,93 грн. штраф (процентна складова). \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року провадження по справі відкрито, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження. Представник Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «Приват Банк» в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив у разі неявки представника позивача розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. 28.02.2019 року до Харківського районного суду Харківської області суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначив, що в підтвердження заборгованості позивачем до суду надано розрахунок заборгованості, який не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій, а тому відповідач не може погодитись з сумами зазначеними в розрахунку та вважає їх надуманими. Також відповідач вважає, що нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом є неправомірною. В позовній заяві зазначено, що процентна ставка на рік на суму залишку заборгованості становить 30%, але виходячи з розрахунку заборгованості процентна ставка з 01.09.2014 року змінилась на 34,80%, а з 01.04.2015 року на 43,20%. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника. Проте позивач не надав до суду доказів, що відповідача повідомляли про підвищення процентної ставки у встановленому порядку. Відповідач вважає неправомірною суму у розмірі 8792,96 грн. заборгованості за пенею, оскільки з наданого розрахунку не вбачається, за який саме період та на яку суму нарахована пеня. Не підлягають стягненню штрафи (фіксованої частини та процентної складової) в розмірі 500 грн. та 557,93 грн, так як штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. На думку відповідача, при зверненні до суду позивачем надано письмові докази, які не відповідають чинному законодавству, а саме: копію анкети позичальника, яка не може підтверджувати існування боргу, оскільки вона є лише пропозицією укласти договір і для укладення договору обовязковим елементом процедури такого укладення є прийняття цієї пропозиції, відсутність якого підтверджується матеріалами справи, що свідчить про не існування договору між сторонами. Також в зазначеній анкеті відсутні умови, які є істотними для кредитного зобовязання: відсутня умова про надання суми, відсутній строк надання та повернення коштів, відсутні посилання на картку, з якої відповідач отримував кошти, відсутня умова про отримання карти відповідачем, копія Умов та правила надання банківських послуг, а також правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу, також ці документи не підписані особисто відповідачем. Відповідно до Правил користування карткою, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Карка діє до останнього календарного для вказаного місяці. Строк дії картки ніде не зазначено, тож відповідач вважає, що саме з дати (строку дії картки) розпочав перебіг строку позовної давності щодо вимог позивача. Представником позивача [PERSON] до суду подано відповідь на відзив, в якій надано пояснення щодо форми кредитного договору при оформленні кредиту, а саме, заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифам, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Укладення Договору здійснюється за принципом укладення між Банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які необхідні для вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови, Правила та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві. Тарифи-розмір винагороди за послуги Банку є невідємною частиною Договору. Перелік може змінюватися і доповнюватися, про що власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Щодо ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг представник позивача зазначила, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 16.11.2010 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які надали йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів, що чітко вбачається з «Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Зауважено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 2,5 % в місяць або 30 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. У разі незгоди з новою процентною ставкою клієнт може погасити наявну заборгованість по раніше встановленій процентній ставці. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014 року та 15.03.2015 року. У квітні 2014 року Банком були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг та тарифів в частині розрахунку процентів, згідно з якими у разі виникнення прострочених зобовязань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. При нарахуванні Банком процентів, комісій, пені і не внесенні коштів клієнтом на погашення заборгованості [PERSON] має право здійснити списання заборгованості за рахунок кредитного ліміту. На підставі Договору неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобовязань за даним Договором. Строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Карка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки діє до останнього дня 02.2018 року. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається зі змісту анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг, між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 16 листопада 2010 укладений кредитний договір. Заява [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та тарифи банку, які викладені на банківському сайті, є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. \~ \~ \~ \~ Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг. У вказаній письмовій заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір у формі договору приєднання, яким відповідно до приписів статті 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до п.2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата отримання карти, яка зазначена у заяві. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт дає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити та анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника відносно будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком. Погашення кредиту передбачено п. 2.1.1.12.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме поповнення карткового рахунку здійснюється клієнтом шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі доручення Клієнта. Згідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.\~525, 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір 500 гривень. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі погашалась сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2018 року утворилася заборгованість за тілом кредиту у сумі 166,68 грн. та відсотками за користування кредитом у сумі 2198,92 грн. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Оскільки позивачем доведено існування заборгованості у вказаному розмірі, натомість відповідачем не надано доказів на підтвердження погашення зазначеної заборгованості, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо заборгованості за пенею у розмірі 8792,96 грн. суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність один рік. Згідно з наданою позивачем банківською випискою, останнє поповнення картки відповідачем здійснено 24.05.2014. Оскільки умови наданого відповідачеві кредиту передбачають щомісячне погашення кредиту (довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» від 15.11.2010, а.с. 10), строк позовної давності обчислюється окремо по кожному простроченому щомісячному платежу. Оскільки позов подано до суду 11.10.2018, заборгованість за пенею може бути стягнута з відповідача за період 12 місяців до дня звернення з позовом до суду, тобто з 11.10.2017. Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за вказаний період відповідачеві нарахована пеня у сумі 100 грн. щомісячно, усього в сумі 1200 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому суд не погоджується з позицією представника позивача стосовно того, що оскільки порушення триває, то неможливо встановити строк позовної давності за пенею, оскільки така позиція суперечить вимогам статті 258 ЦК України. Щодо стягнення штрафів за несвоєчасне погашення кредиту суд зазначає, що відповідно до статті 549\~ЦК\~України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції\~України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. За таких обставин, правові підстави для стягнення штрафу у вигляді 500,00 гривень (фіксована частина) та 557,93 гривень (процентна складова) за несвоєчасне погашення кредиту відсутні. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 166,68 грн., за відсотками у сумі 2198,92 грн., за пенею у сумі 1200 грн., усього в сумі 3565,60\~грн. Надаючи оцінку доводам відповідача в обґрунтування безпідставності позовних вимог, викладеним у відзиві на позов, суд виходить з наступного. Щодо ненадання банком належних доказів заборгованості за кредитом, оскільки розрахунок боргу не є первинним фінансовим документом, суд зазначає, що позивачем разом із відповіддю на відзив надано банківську виписку щодо руху коштів на картковому рахунку відповідача, яка є первинним фінансовим документом. Щодо безпідставного, на думку відповідача, підвищення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом без належного повідомлення про це відповідача суд зазначає, що згідно з п. 1.1.3.2.4. Умов та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків; при цьому банк зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не одержав від клієнта повідомлення про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Тобто розмір процентної ставки може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених в п.\~1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. При цьому відповідно до п. 1.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, до обов`язків позичальника відноситься отримання виписок про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Як зазначено позивачем, повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014, 15.03.2015 (що підтверджується наданими роздруківками з бази даних банку), та заяв про розірвання кредитного договору від відповідача не надходило. Посилання відповідача на те, що пеня може бути стягнута лише за рік, а також про подвійне нарахування штрафу за одне порушення судом узято до уваги при визначенні розміру заборгованості за кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо відсутності згоди відповідача на укладення договору суд зазначає, що між сторонами укладено договір приєднання, що відповідає приписам статті 634 ЦК України. При цьому згода відповідача із запропонованими умовами договору підтверджується його підписами у анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 16.11.2010 та у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» від 16.11.2010, а також фактом користування грошовими коштами з отриманої від банку кредитної картки. Факт ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг підтверджено його власноручними підписами у вищевказаних документах анкеті-заяві та довідці. Щодо строку дії картки, який, на думку відповідача, ніде не зазначено, у зв`язку з чим позивачем пропущено строк звернення до суду, то згідно з листом позивача від 06.03.2019, адресованим Харківському районному суду Харківської області, [PERSON] згідно кредитного договору від 16.11.2010 отримав кредитні картки № 5577212918763544 та №\~5168755392568545, зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 02.2018 року. Факт перевипуску картки зі строком її дії до останнього дня 02.2018 року спростовує посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом, який подано 11.10.2018, тобто в межах трирічного строку позовної давності з моменту закінчення строку дії кредитної картки. Інші доводи відповідача не спростовують висновків суду про часткове задоволення позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням № PROM2ВRMLK від 02 жовтня 2018 року, при пред'явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 3565,60 гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 514,33 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial