Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлана Миколаївна, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управляння юстиції Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON], 1943 року народження, що підтверджується Довідкою, виданої Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області №64 від 12.12.2014р. За своє життя 19 серпня 2011 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є., зареєстрований у реєстрі за №2-1859, яким [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON], [INFO]. Заповіт знаходиться в матеріалах спадкової справи №5-2015, заведеної 13 березня 2015 року, у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Винник С.М. Згідно довідки, виданої Гореницькою сільською радою Києво- Святошинського району Київської області №02-16/1270 від 15.12.2014р., [PERSON] поховала за власний рахунок [PERSON]. Право спадкування за заповітом після смерті [PERSON] набула [PERSON], [INFO]. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] на залишилось. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки під [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] площею 0,06 га для ведення особистого селянського господарства та на грошові вклади в ПАТ «Державний ощадний банк України». Належність земельної ділянки під [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] [PERSON] підтверджується Державним Актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 16.04.2009р., виданий на підставі рішення Гореницької сільської ради від 17 червня 2008 року XXII сесії XXV скликання №4/64, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER]. Проте, за час життя [PERSON], нею було втрачено оригінал зазначеного Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивачка зазначила, що звернувшись до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Винник С.М., у встановлений законом 6-ти місячний строк, з метою оформлення права власності на спадщину, [PERSON] отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 серпня 2015 року. Разом з тим, на підставі зазначеного заповіту [PERSON] 31.08.2015 року приватним нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внески, що знаходяться у ПАТ «Державний ощадний банк України». На даний час позивачка не може реалізувати своє право на спадщину через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке належало на праві власності спадкодавцю [PERSON], тому просила суд визнати за нею, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на земельну ділянку під [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 0,06 га для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Представник позивачки в судове засідання не з'явилася. До суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Винник Світлана Миколаївна в судове засідання не з'явилася. Направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності. Представник Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управляння юстиції Київської області в судове засідання також не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази знаходить, що заявлені вимоги позивачки підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією довідки, яка видана виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 02-16/218 від 13.03.2015 року, копією актового запису про смерть а/з № 64 від 12.12.2014 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00015179511 від 19.03.2015 року. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. До майна [PERSON], померлої [INFO], приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Винник Світланою Миколаївною на підставі заяви позивачки, [PERSON], було заведено спадкову справу № 5-2015 від 13.03.2015 року. Згідно копії спадкової справи вбачається, що померлою за життя було складено заповіт від 19.08.2011 року, який посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 2-1859, відповідно до якого [PERSON], все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи до складу спадкового майна [PERSON], померлої [INFO], увійшли грошові кошти на рахунку В ПАТ «Державний ощадний банк України» та земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом щодо вказаних грошових коштів, видане приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Винник С.М. від 31.08.2015 року та зареєстроване в реєстрі за № 1082. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], після померлої [INFO] [PERSON], позивачці було відмовлено, оскільки у останньої відсутній правовстановлюючий документ, у зв'язку з чим приватним нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2015 року. Спадкова земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, була зареєстрована та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст.1297 ЦК України встановлюється обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved