Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит» з позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Просить поновити його на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею на дільниці УПР-2 на ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит», стягнути з ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, витрати за надання правової допомоги в сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. В обґрунтування свого позову вказав, що він працював на шахті «Комсомольська» з 02.06.2008 року, згідно наказу № 150-ок від 02.06.2008 року прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею на дільниці УПР-1 з 02.06.2008 року. Відповідно до наказу № 520-ок від 20.10.2011 року він був переведений з посади начальника дільниці на посаду гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею. Однак, 31.03.2014 року згідно наказу № 202-ок від 31.03.2014 року він був звільнений з підприємства згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України, в зв'язку з невідповідністю займаній посаді. З даним наказом та своїм звільненням він не згоден з наступних причин. Його звільнено з посади по формуліровці, яка відсутня в КЗпП України. Запис у трудовій книжці повинен проводитись точно у відповідності чинного законодавства, з посиланням на відповідну статтю закону. Формування його звільнення не відповідають ч. 2 ст. 40 КЗпП України. Так як в статті вказано: виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці; тобто йому досі не зрозуміло, він звільнений за станом здоров'я , чи не достатньої кваліфікації. Запису про це в трудовій книжці не має. Оскільки його по теперішній час не повідомлено роботодавцем про причини звільнення, то згідно виписки з Протоколу профспілкового комітету можна зробити висновки, що його звільнили за невиконання без поважних причин посадових обов'язків. Але за вказаною статтею таке звільнення повинно проводитись по іншій частині, та повинні бути докази системного невиконання посадових обов'язків. У випадках, коли згідно з законодавством виконання певної роботи допускається після надання в установленому порядку спеціального права (водії автомобільного та електротранспорту тощо), позбавлення цього права може бути підставою для звільнення працівника з мотивів невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі з додержанням правил ч. 2 ст. 40 КЗпП. Одним із способів виявлення невідповідності працівника займаній посаді чи виконуваній роботі є проведення атестації. Однак згідно Протоколу засідання атестаційної комісії від 05 грудня 2013 року він пройшов атестації, та згідно висновків комісії здав іспити. Тому ніякої невідповідності займаній посаді бути не може. Дисциплінарних стягнень у нього теж не має, хоча це і не є підставою для звільнення по ч. 2 ст. 40 КЗпПУ. Більш того, 23.08.2011 року за наказом № 405-ок за свою добросовісну працю нагороджений почесним знаком «Шахтарська слава 111 ступеню», має відповідну освіту. Таким чином, згідно положень чинного законодавства України відповідач зобов'язаний поновити його на попередній роботі та виплатити заробітну плату за весь час вимушеного прогулу починаючи з 25.03.2014 року, а також відшкодувати понесені ним витрати за надання правової допомоги в розмірі 2500 грн. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просить поновити його на роботі на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею на дільниці УПР-2 на ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит», стягнути з ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 17073 грн. 63 коп. та витрати за надання правової допомоги в сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON]., який діє на підставі договору № 21-к від 03.04.2014 року, підтримав вимоги позивача, пославшись на викладені обставини, та просить задовольнити вимоги позивач повністю і поновити позивача [PERSON] на роботі на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею на дільниці УПР-2 на ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит», стягнути з ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 17073 грн. 63 коп. та витрати за надання правової допомоги в сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. Представник відповідача - Хомяков Ю.Б., який діє на підставі довіреності від 02.01.2014 року № 2, позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що позивачем було порушено вимоги п.2.39 посадової інструкції, внаслідок чого було здійснено крадіжку спеціальних речовин. Просить відмовити в задоволенні позову повністю. Суд, заслухав думку позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідив письмові матеріали, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно наказу № 150-ок від 02.06.2008 року прийнятий прохідником 5 розряду на ділянку УПР-1 на ВП «шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит (а.с.9). Згідно виписки з протоколу № 55-А від 28 березня 2014 року позачергового засідання комітету профспілки ВП шахта «Комсомольська» було постановлено надати згоду на звільнення [PERSON] з підприємства за ст. 40 п.2 КЗпП України за невідповідність займаній посаді. (а.с.11) Наказом № 202-ок від 31.03.2014 року [PERSON] звільнено за ст.40 п.2 КЗпП України за невідповідністю займаній посаді за згодою профкому.(а.с.10) Як вбачається з протоколу засідання атестаційної (екзаменаційної) комісії по перевірці знань «Правил безпеки під час користування з вибуховими матеріалами промислового призначення» від 05 грудня 2013 року під № 32 у списку прізвище [PERSON] та вказано «знает»( а.с. 21) Згідно запису в трудовій книжці серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] під № 33 вказано: 25.03.2014 року звільнений за п.2 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з невідповідністю займає мій посаді. (а.с.8 зворотня) Відповідно до пункту 2 статті 40 КЗпП України розірвання трудового договору за ініціативою власника або уповноваженого ним органу у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі, внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.1992 р. , з наступними змінами та доповненнями (далі - Постанова), вказано, що "суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв'язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі". Одним із способів виявлення невідповідності працівника займаній посаді чи виконуваній роботі є проведення атестації. Однак згідно Протоколу засідання атестаційної комісії від 05 грудня 2013 року позивач [PERSON] пройшов атестацію, та згідно висновку комісії здав іспити. Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Суд вважає, що є всі підстави для поновлення позивача [PERSON] на посаді гірничого майстра підземного на ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит». Крім того, відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Отже, враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення позивачу не була нарахована середньомісячна заробітна плата, відповідач при поновленні на раніше займаній посаді зобов'язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. Згідно наданої довідки № 744 від 29.04.2014 року, середньоденний заробіток позивача [PERSON] складає 416 грн.43 коп. (а.с.37) Суд погоджується з розрахунком позивача та сумою, яка повинна бути виплачена позивачу при поновленні, а саме в розмірі 17073 грн. 63 коп. (41 день вимушеного прогулу х 416 грн.43 коп.= 17073 грн. 63 коп.) Суд задовольняє вимоги позивача про стягнення витрат за надання правової допомоги в сумі 2500 грн. згідно доданої в підтвердження цих витрат довідки.(а.с.24) З відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved