Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач-це її батько, шлюб між батьками розірвано 13.08.2002 року, на даний час вона навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю зв»язку та захисту інформації на денній формі навчання, термін навчання 4 роки, відповідач має матеріальну можливість надавати їй допомогу на період навчання, є працездатною особою, вона перебуває лише на утриманні матері, відповідач є пенсіонером МВС, а також має тимчасові заробітки, які носять мінливий характер. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду та до закінчення нею навчання-до 30.06.2017 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки на період її навчання в розмірі 1/4 частини його доходу, оскільки він є пенсіонером МВС, щомісячно отримує пенсію, тобто, має стабільний дохід, не працює, на його утриманні ще перебуває дитина від другого шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.02.1993 року по 13.08.2002 року, що стверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу між ними. З пояснень сторін встановлено, що після розлучення відповідач сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] -позивачки по справі в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/ до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідки Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут» від 16.12.2013 року №25/09/1248-2018, [PERSON] є студенткою групи С-32 Інституту спеціального зв»язку та захисту інформації денної форми навчання з 01.09.2013 року і закінчує навчання 30.06.2017 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз»яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач народилася [INFO], тобто, на даний час досягла повноліття і продовжує навчання. Суд також вважає, що позивачка в зв"язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки вона не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу. Відповідач є працездатним за віком та станом здоров"я, пенсіонер МВС. Отже, суд вважає, що відповідач є спроможним надавати матеріальну допомогу позивачці в зв»язку з її навчанням. При визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини. Так, відповідач є пенсіонером МВС, отримує щомісячно пенсію в розмірі 1700 грн., при цьому на його утриманні знаходиться малолітня дочка від другого шлюбу [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сама позивач отримує стипендію в розмірі 730 грн. щомісячно, її мати не працює, перебуває на обліку в службі зайнятості як безробітна. Наведені вище обставини сторонами не заперечуються, а згідно приписів ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно позивач посилається на те, що він, крім пенсії, має тимчасові заробітки, які носять мінливий характер. Але суду не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин, тоді як за ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Офіційно відповідач не працює, є пенсіонером, має щомісячний стабільний дохід у вигляді пенсії в розмірі 1700 грн. А тому з врахуванням вищенаведених обставин суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь позивачки на час її навчання -1/4 частину його доходу, оскільки на його утриманні перебуває ще одна дитина. За ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Згідно ст.88 ЦПК України, ст..4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: partial