Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Хорошівської територіальної громади в особі Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якій просили визнати за ними право власності за кожною на 1/4 частину садового будинку літ. А-1, загальною площею 82,20 кв.м, житловою площею 60,50 кв.м, гараж Б, душ В, навіс Г, вбиральня Д , огорожа №1, №2, розташованого на земельній ділянці [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик» на території Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У зв`язку зі смерю позивача [PERSON] [INFO], позовна заява була уточнена, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили визнати право власності на садовий будинок літ.А-1 цегляний, загальною площею 82,20 кв.м., житловою - 60.50 кв.м., гараж Б, душ В, навіс Г, вбиральня Д, огорожа №1,2, розташований на земельній ділянці №36/37 у садовому товаристві «Статистик» на території Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області за [PERSON] у розмірі Ѕ частки, за [PERSON] та [PERSON] по ј частці за кожною у порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що спірний садовий будинок у 1991 році побудував [PERSON] , якому він належав направі власності, проте вказане право він не зареєстрував за життя належним чином. Спадкоємцями за законом після його смерті стали його дружина - [PERSON] та його доньки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким за законом належить кожній по ј частини спірного будинку. 19 листопада 2018 року позивачам було відмовленно у видачі свідоцтва про право на спадщину з законом після померлого [PERSON] на вищевказаний садовий будинок у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності останнього на нього. [INFO] [PERSON] , яка успадкувала ј частину спірного дачного будинку померла, спадкоємицями після неї є її доньки [PERSON] та [PERSON] . При цьому 30 жовтня 2019 року [PERSON] оформила право власності на спадщину за законом після померлої [PERSON] на ј частину земельної ділянки [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик», на якій розташований спірний дачний будинок. Таким чином позивачі, враховуючи укладену між ними домовленість, вважають, що повинні успадкувати право власності на садовий будинок, розташований на земельній ділянці [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик » на території Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , таким чином: [PERSON] - Ѕ частки, [PERSON] та [PERSON] по ј частці, оскільки на це їх їхня згода і спір щодо поділу спадкового майна між ними відсутній. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2019 року за клопотанням представника позивача - адвоката Скороходова Є.С. витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Скороходов Є.С. у судове засідання не з`явились, представник позивача надав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що позивач та її представник позовну заяву підтримують та просять розглянути справу без їх участі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник позивачів - адвокат Чижов Р.Ф. у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти позову не заперечує. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 12 березня 2001 року, [PERSON] помер [INFO] . Згідно з відомостями Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 638 від 07 серпня 2018 року за архівними матеріалами бюро значиться, що на приватизованій земельній ділянці у 1991 році [PERSON] було закінчене будівництво садового будинку [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик» на території Хорошівської селищної ради, право власності на якій не було зареєстровано. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 18 квітня 2018 року на замовлення [PERSON] , на земельній ділянці [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик» Хорошівської селищної ради розташований садовий будинок, загальною площею 82,80 кв.м, житловою площею 60,50 кв.м, гараж Б, душ В, навіс Г, вбиральня Д, огорожі №1 та №2. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 червня 201 року визнано право власності на земельну ділянку 36-37 у садовому товаристві «Статистик» на території Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по ј частині за кожною у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За інформацією Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 4434/02.14 від 14 вересня 2018 року до складу спадкоємців після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , входять: дружина [PERSON] , доньки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак згідно з постановою держаного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на спадкове майно, що складається з садового будинку, що розташований на земельній ділянці [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик» на території Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності останнього на нього. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. На час побудови [PERSON] спірного садового будинку у 1991 році державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі- Інструкція), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Відповідно до ст.1 розділу 1 цієї Інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводило бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх до експлуатації відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючих документів. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилась спадщина на належний йому на праві власності, яке за життя він не зареєстрував, садовий будинок, розташований на земельній ділянці [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик » на території Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської. Відповідно до положень п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України від 16.01.2003 року, положення ЦК УРСР від 18.07.1963 року застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, у рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі ) померлого. Відповідно ст. 548 ЦК УPCP для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з вимогами ч. 1. ст. 549 цього кодексу дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За інформацією Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 4434/02.14 від 14 вересня 2018 року до складу спадкоємців після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , входять: дружина [PERSON] , доньки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємицями першої черги після померлого [PERSON] , які у рівних частинах успадкували належний йому за життя на праві власності садовий будинок [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик» на території Хорошівської селищної ради. Однак [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04 вересня 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Спадкоємицями першої черги її частки у спірному домоволодінні після її смерті є її доньки [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 1267 ЦК України, який діє на час виникнення правовідносин щодо спадкування після померлої [PERSON] , частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Таким чином, оскільки [PERSON] оформила право власності на спадщину за законом після померлої [PERSON] на ј частину земельної ділянки [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик» на території Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, враховуючи домовленість щодо поділу спадкового майна між її спадкоємцями, які є позивачами у даній справі, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] також право власності на 1/4 частину спірного домоволодіння, що належала [PERSON] . Відповідно до ст.1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположними свобод фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У той же час право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ч.2 ст.382, ст.392 ЦК України). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено у нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», враховуючи те, що позивачі фактично прийняли спадщину, звернувшись із заявами про її прийняття до нотаріальної контори, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, при цьому спадкове майно було набуте спадкодавцем [PERSON] правомірно, а сам факт не отримання правовстановлюючого документу не може вважатись відсутністю права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання права власності на садовий будинок, розташований на земельній ділянці [NUMBER] у садовому товаристві «Статистик » на території Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області за [PERSON] у розмірі Ѕ частки, за [PERSON] та [PERSON] по ј частці кожній, у порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають задоволенню. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне залишити судові витрати за позивачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved