Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, та зазначила, що на підставі договору оренди комунального майна № 1507 від 07.12.2020 року вона є орендарем будівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт знаходиться в комунальній власності та належить Територіальній громаді міста в особі Бердянської міської ради. Маючи намір виділити земельну ділянку під обслуговування будівлі, їй стало відомо, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на будівлю [ADDRESS] , орендарем якої на той час була [PERSON] 13.09.2021 року позивач звернулась до Бердянського міськрайонного відділу держаної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту із будівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проте отримала відмову у зв`язку з тим, що не є стороною виконавчого провадження для отримання інформації по виконавчим документам. На підставі зазначеного просила зняти арешт з будівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник Бердянської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник Бердянського міськрайонного ВДВС у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що просить прийняти до уваги зазначення відсутності підстав для зняття арешту, які зазначені у письмових запереченнях, позовні вимоги просить вирішити на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно договору оренди комунального майна № 1507 від 07.12.2020 року [PERSON] є орендарем будівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний об`єкт нерухомості знаходиться в комунальній власності та належить Територіальній громаді міста Бердянська в особі Бердянської міської ради. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктові нерухомого майна за №1511554323104 від 07.09.2021 року, постановою державного виконавця Бердянського міського відділу державної виконавчої служби серії АА №737023 від 30.06.2004 року накладено арешт на будівлю, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , орендарем якої на той час була [PERSON] . 13.09.2021 року [PERSON] звернулась до Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту з об`єкта комунальної власності, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 28.09.2021 року листом Бердянського відділу ДВС у Бердянському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) Чулаковій І.О. було відмовлено в скасуванні арешту, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження, в рамках якого було накладено вказаний арешт. З листа № 2089 від 10.12.2021 про надання інформації Управління комунальної власності вбачається, що між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради та [PERSON] було укладено договір оренди комунального мана від 03.02.1999 № 08 зі змінами та доповненнями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Строк дії договору, з урахуванням змін та доповнень, визначено до 27.12.2017. ФОП [PERSON] повернула обєкт до комунальної власності на підставі акта здачі - приймання від 11.07.2018. Об`єкт оренди - нежитлова будівля площею 96,7 кв.м. по [ADDRESS] належить територіальній громаді м. Бердянська в особі Бердянської міської ради на підставі свідоцтва про право власності від 22.06.1999. Право власності на нерухоме майно зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майно 19.03.2018. Згідно відомостей в Управлінні, [PERSON] ніколи не мала у власності нежитлову будівлю по [ADDRESS] . Проти була власником "бізнесу" кафе " [INFO] "та орендувала відповідну будівлю. Вважають безпідставним накладення арешту на комунальне майно територіальної громади м. Бердянська, а саме: нежитлову будівлю [ADDRESS] за зобов`язаннями ФОП [PERSON] . Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. За правилами ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту), арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. ч. 1, 2, ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинна редакція) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Позивач має намір розпорядитися належним йому правом, а саме виділити земельну ділянку для обслуговування будівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує права позивача, зокрема права користування орендованим майном. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право користування позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм орендованим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, враховуючи думку власника майна - територіальної громади м. Бердянська, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved