Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.11.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось. Діти проживають разом із нею. Відповідач працює водієм у ФОП [PERSON], отримує зарплату і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів на утримання дітей між ними не досягнуто. Інших дітей у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. А тому, вона змушена із вищевказаним позовом звернутися до суду, та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей, а саме в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) на дитину в місяць до досягнення повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу, встановленого законом. Позивачка у судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача , повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів та постановити заочне рішення по справі . Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 13.11.2012 року у Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області, і від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З свідоцтва про народження дітей вбачається, що позивачка є матірю дітей, а відповідач їхнім батьком. З довідки № 274 від 11.03.2016 року виданої виконкомом Погариської сільської ради Жовківського району вбачається, що гр. [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована та проживає в [INFO] і дійсно має на утриманні двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. А тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти за рішенням суду. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дружини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоровя та матеріальне становище дітей, які майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоровя та матеріальне становище їх матері позивачки по справі, яка не хворіє, тимчасово не працює, будь-яких інших доходів не отримує; - стан здоровя та матеріальне становище їх батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, працює водієм у ФОП [PERSON], що підтверджується довідкою про доходи № 58 від 05.05.2016 року виданої ФОП [PERSON], а відтак, може надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Окрім того, суд бере до уваги те, що за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16.05.2016 року з відповідача стягнуто кошти на утримання дружини, а саме позивачки по справі в розмірі 1/6 всіх його видів доходів щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною [PERSON], 28.05.2014 року 3-х річного віку. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст. 182, 183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст. 184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст.182 СК України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням на час винесення рішення по справі розміру мінімальної заробітної плати /1 450 грн. 00 коп./, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в частці 1/3 частини всіх його видів доходів на утримання двох неповнолітніх дітей щомісячно але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved