Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання за ними права власності по Ѕ частці житлового будинку з будівлями та спорудами [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок загальною площею 112,8 кв.м, житловою площею 59,8 кв.м., розташований під [ADDRESS] ) в смт [ADDRESS] області. Заповіту щодо розпорядженням спадковим майном [PERSON] не залишив. Єдиним спадкоємцем, яка спадщину прийняла,- є його дочка [PERSON] Дружина померлого - [PERSON] від обов`язкової частки у спадщині відмовилась, про що 03 серпня 2018 року подала заяву приватному нотаріусу Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області Матійчик А.В., проте бажає узаконити частину даного житлового будинку, як частку у спільному майні подружжя, що передбачено ст. 60 Сімейного Кодексу України. Коли [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у зв`язку із виявленими розбіжностями щодо площі житлового будинку, яка виникла через те, що [PERSON] здійснив добудову до житлового будинку, зазначену в технічному паспорті під літерою «а», господарську будівлю під літерою «Б» та добудову під літерою «б», але при житті в експлуатацію її не здав та не отримав права власності на будинковолодіння в повному обсязі. Враховуючи викладене, а також те, що інакше, як за рішенням суду, захистити свої права позивачі не мають можливості, змушені звернутися до суду за захистом порушених прав. В судове засідання позивачі не з`явилися, подали заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Підволочиської селищної\~ради Тернопільської області\~у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Як убачається із справи № 8067 про відведення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво 18 травня 1972 року представник техбюро обласного відділу в справах будівництва і архітектури Колосова В.І., склала акт про те, що цього числа згідно рішення комітету Підволочиської селищної ради депутатів трудящих від 11 травня 1972 року за № 93 зробив відведення земельної ділянки загальною площею 700 кв.м, яка знаходиться в [ADDRESS] в користуванні [PERSON] Вказана земельна ділянка разом з закріпленими на ній геодезичними знаками передана присутньому при відведенні [PERSON] Тов. [PERSON] повідомлений про те, що до складання селищною радою договору про забудову дозволяється будь-якого використання відведеної ділянки. Згідно договору від 01 серпня 1972 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від одної до п`яти включно, посвідченого Підволочиською держнотконторою 08 серпня 1972 року за реєстром № 1042, виконком Підволочиської ради депутатів трудящих, на підставі рішення сесії від 18 червня 1971 року, відповідно до рішення виконкому Підволочиської ради депутатів трудящих за № 93 від 11 травня 1972 р. про відвід земельної ділянки, надав [PERSON] , іменований надалі «Забудовник» на праві безстрокового користування земельну ділянку в [ADDRESS] . Підволочиськ [ADDRESS] , загальною площею 700 кв.м. згідно плану земельної ділянки. На наданій ділянці забудовник зобов`язується збудувати житловий будинок, житловою площею 60 кв.м., з кількістю кімнат 5, на відстані 4 метри від червоної лінії забудови, хлів, санітарні установки, огородити садибу зі сторони вулиці фарбою голубого кольору, здійснити до 01 листопада 1972 року на вулиці, в межах своєї ділянки, посадку дерев, віком від 4 до 8 років, в кількості 20 штук, облаштувати тротуар в межах своєї ділянки шириною 1,5 м, асфальт та виложити бруківкою в`їзд на подвір`я шириною 2,5 м. До початку будівництва Забудовник зобов`язаний приступити не пізніше одного року зх. дня підписання договору та закінчити у строк не більше 3 років, тобто до 11 травня 1975 року. У відповідності до акту прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 06 вересня 1974 року, затвердженого рішенням виконкому Підволочиської селищної Ради від 12 вересня 1974 року № 188, міська приймальна комісія виконкому м. Підволочиськ в присутності забудовника [PERSON] , оглянувши пред`явлені до здачі будівництва, розміщені на садибі № 52 по вулиці 17 вересня Підволочиського району м. Підволочиськ , встановила, що будівництво розпочато в 1972 році і закінчено у вересні 1974 році. Житлова частина будинковолодіння являє собою відокремлений будинок і складається з квартири, житлова площа 59,6 кв.м., корисна площа 82,2 кв.м., площа забудови 107 кв.м. Враховуючи, що усі виявлені зауваження по будівництву, благоустрою і по договірних зобов`язаннях не є перешкодами до прийняття будинку, комісія постановила: пред`явлене до здачі будинковолодіння гр. [PERSON] , що знаходиться по [ADDRESS] під [ADDRESS] вважати прийнятим. 26 червня 1975 року виконком Підволочиської селищної Ради депутатів трудящих, на підставі заяви гр. [PERSON] , прийняв рішення про узаконення зміни у будівництві господарського будинку гр. [PERSON] по [ADDRESS] , без використання його під житло, що стверджується випискою з рішення № 112. Згідно рішення виконкому Підволочиської селищної ради № 248 від 21 грудня 1976 року гр. [PERSON] , жителю [ADDRESS] , дозволено добудову веранди до власного житлового будинку розміром 5,5х2 м після погодження з райархітектурою, без збільшення житла. Згідно генерального плану (схеми), затвердженого начальником Тернопільського БТІ 25 січня 1982 року, площа житлового будинку по [ADDRESS] становить 98,8 кв.м. Як убачається з рішення виконкому Підволочиської селищної ради № 144 від 30 вересня 1982 року гр. [PERSON] дозволено провести добудову житлового будинку по вул.. 17 [ADDRESS] , розміром 5х11м, де розмістити приміщення для приготування кормів площею 11,14 м.кв., літню кухню площею 7,9 м. кв, приміщення для зберігання господарського інвентаря площею 9,19 м.кв і господарського приміщення для утримання худоби і птиці площею 11,19 м.кв. 28 квітня 1984 року Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення, яким посвідчено, що цілий житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS] Підволочиськ зареєстроване за гр. [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору про право на забудову, посвідченого Підволочиською держнотконторою 08 серпня 1972 року за реєстром № 1042 та акту про прийняття будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Підволочиської селищної Ради від 12 вересня 1974 року № 188. Рішенням 24 сесії 3 скликання Підволочиської селищної ради №\~867 від 20 лютого 2001 року «Про затвердження діючих назв вулиць села» затверджено діючу назву вулиці селища Підволочиськ 17 Вересня на нову назву [ADDRESS] , що стверджується архівною довідкою № 1033 від 07 листопада 2017 року. Із технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), затвердженої в.о. начальника відділу у Підволочиському районі згідно договору № 312 від 01 листопада 2017 року, убачається, що землекористувач [PERSON] є власником земельної ділянки в [ADDRESS] , на території Підволочиської селищної ради, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У відповідності до довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 10 грудня 2018 року. на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі Договору про надання земельної ділянки під забудову, посвідченим Підволочиською держнотконторою 08 серпня 1972 року № 1042, акту прийняття будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Підволочиської селищної ради № 188 від 12 вересня 1974 року. Загальна площе майна - 112,8 кв.м., житлова площа 59.8 кв.м. Крім того, з технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого 07 грудня 2018 року, убачається, що загальна площа житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , належного [PERSON] , становить 112,8 кв.м., житлова площа 59.8 кв.м., з них : житловий будинок (рік побудови 1973), площею 106,6, добудова під літерою «а» (рік побудови 1973), площею 39.9, господарські будівля під літерою «Б»(рік побудови 1982 ) площею 54,7 кв.м., добудова під літерою «б» (рік побудови 1982) площею 13.1. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] , за погодженням виконкому селищної ради, на земельній ділянці, переданій йому в безстрокове користування для побудови індивідуального житлового будинку договором, посвідченим держнотконторою 08 серпня 1972 року, здійснив добудову до житлового будинку, зазначену в технічному паспорті під літерою «а», господарську будівлю під літерою «Б» та добудову під літерою «б», але в експлуатацію її на здав, та не отримав права власності на будинковолодіння в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла розбіжність у площі. [PERSON] помер [INFO] в смт. Підволочиськ Підволочиського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Підволочиським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 19. У відповідності до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20 лютого 1971 року позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] . Як убачається із письмового роз`яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 12 грудня 2018 року № 694/01-16після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 73/2018 на підставі звернення [PERSON] , дружини померлого, із заявою про відмову від спадщини. На день смерті [PERSON] разом із ним були зареєстровані: дружина померлого [PERSON] та дочка [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Підволочиською селищною радою Підволочиського району Тернопільської області 11 грудня 2018 року за № 430. При огляді документів, пред`явлених спадкоємцем, виявлено, що [PERSON] було проведено самочинне будівництво, а саме збудовано прибудову до житлового будинку під літ. «а». За вказаних обставин, враховуючи, що особа , яка здійснила самочинне будівництво не набула права власності на нього, спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , який належав [PERSON] , померлому [INFO] . Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] , від обов`язкової частки у спадщині відмовилась, про що 03 серпня 2018 року подала заяву приватному нотаріусу Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області Матійчик А.В. Разом з тим [PERSON] бажає узаконити частину даного житлового будинку, як частку у спільному майні подружжя. Так, згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч.4 статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними (частина перша статті 70 СК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Положеннями статей 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга статті 1278 ЦК України). З усього вищесказаного випливає, що житловий будинок під [ADDRESS] загальною площею 112,8 кв.м. та житловою площею 59,8 кв.м. є спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Також судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ,спадщину прийняла, однак у зв`язку з розбіжністю щодо площі житлового будинку, при зверненні\~до нотаріуса\~їй відмовлено\~у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинними, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм та правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як убачається зі змісту ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об`єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Відповідно до постанови КМ України від 13 квітня 2011 року № 461 прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I - III категорії складності та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» ( пункт 3.2.) зазначається, що право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця. Тому є усі законні підстави успадковувати житловий будинок з самовільною добудовою, розташований на цій земельній ділянці. Крім того, згідно ст.181 ЦК України «Нерухомі та рухомі речі» зазначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Об`єкт самочинного будівництва можна відносити до нерухомого майна внаслідок наявності в нього зв`язку з землею, що визначено ст.181 ЦК України. Відповідно до законодавства, право на нього має бути зареєстровано на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» , та на підставі ст. 182 ЦК України «Державна реєстрація прав на нерухомість», в якій зазначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення підлягають державній реєстрації. Разом з тим, згідно Закону України Про внесення зміни до пункту 9 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо продовження терміну прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт від 22.03.2018 № 2363-УІІІ, відтепер, звернувшись до Держархбудінспекції у 10-денний термін за результатами технічного обстеження, власники зможуть узаконити свої забудови та приватизувати відповідні земельні ділянки. Таким чином, для того, щоб подати заяву на введення об`єкта самочинного будівництва в експлуатацію, спадкоємець [PERSON] повинна зареєструвати право власності на належне їй спадкове майно, в тому числі і на самовільно побудоване та переобладнане. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом. У відповідності до ст.. 346 ЦК України право власності припиняється у зв`язку із смертю власника. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~За вказаних обставин, із врахуванням того, іншим чином захистити право позивачів не виявляється можливим, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved