Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди. Позов обґрунтовує тим, що вона, позивачка, є власником квартири [ADDRESS] . Даний будинок перебуває на утриманні ЛКП « Львівський ліхтар ». З травня 2017 року відповідачі розпочали ремонтні роботи в квартирі №6 , яка знаходиться в даному будинку та розташована над квартирою №3 . Внаслідок проведення даних робіт спочатку відбулось залиття кухні та санвузла, а пізніше пішли тріщини вздовж стіни в кімнаті квартири №3 . Внаслідок залиття, комісією з працівників ЛКП складено відповідний акт за встановленою формою від 09 жовтня 2017 року про те, що в квартирі №3 виявлено затоплення на стелі в кухні орієнтовно площею 1 м.кв, затоплення на стелі і стіні у туалеті орієнтовно площею 3 кв.м. 12 жовтня 2017 року комісією ЛКП "Львівський ліхтар" складено акт про те, що власник квартири №6 не надав доступ до приміщення своєї квартири для перевірки інформації щодо встановлення перегородки в приміщенні під індексом 6-6. Натомість, 12 жовтня 2017 року представниками ЛКП "Львівський ліхтар" складено акт про те, що в квартирі №3 виявлено повздовжні тріщини вздовж стіни в кімнаті 3-6, що є дотичною до квартири №5 ( та знаходиться під кімнатою 6-6) . Згідно висновку №11/10-17я, складеного судовим експертом Зайцем І.Г. , вартість відновлювального ремонту, який необхідно здійснити для ліквідування наслідків залиття квартири №3 з врахуванням приведення її до попереднього стану, становить 16224,00 гривень, а вартість відновлювального ремонту житлової кімнати під літ 3-6 у квартирі [ADDRESS] становить 13122,00 гривень, вартість проведення експертизи становить 2 500 грн. Просить задоволити позов та стягнути з відповідачів завдані збитки, витрати на оплату судового збору та проведення експертизи. Матеріали справи поступили до Франківського районного суду м. Львова 06.11.2017 та відповідно до ухвали від 07.12.2017 призначені до розгляду. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2018 року у справі призначено будівельно - технічну експертизу. 28 березня 2019 року матеріали справи повернуто з висновком експерта судової будівельно - технічної експертизи. 15 травня 2019 року відбувся повторний авторозподіл справи та на підставі розпорядження керівника апарата справу передано для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 02.08.2019р. справа прийнята суддею Кузем В.Я. до провадження з урахуванням рішення зборів суддів Франківського районного суду м. Львова від 25 липня 2019 року, яким підтверджено рішення від 13.05.2019 року, відновлено провадження та призначено судове засідання. У чергове судове засідання, призначене судом на 04 листопада 2020 року позивач не прибула, хоч належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, подала клопотання про відкладення розгляду справи, зважаючи на те, що бажає залучити адвоката для представництва інтересів в суді. Разом з тим, представнику позивачки на підставі довіреності, який прибув в судове засідання, відмовлено в допуску до розгляду справи, оскільки довіреність, яка міститься в матеріалах справи (том.1, а.с.47) втратила чинність 03.11.2020р. Відповідно до п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Ч.1 ст.44 цього кодексу встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. За змістом ст. 210 ЦПК України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Суд, з урахуванням фактичних обставин, вважає за можливе розгляд справи без участі позивачки, оскільки відсутність пояснень сторони не перешкоджає суду ухвалити рішення у відповідності з вимогами ст.263 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Інші учасники судового процесу в судове засідання не прибули, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи (а.с.39 - 40) міститься заперечення відповідачів на позовну заяву, згідно яких вони просять відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю. Вважають, що акти ЛКП «Львівський ліхтар» не містять жодної вичерпної інформації по суті спору, а висновок експертного будівельно - технічного дослідження ставлять під сумнів, оскільки такий не містить відповідей з приводу причин залиття квартири. В матеріалах справи (а.с. 41 - 42) містяться пояснення третьої особи, в яких сторона у вирішенні спору покладається на розсуд суду, оскільки позовні вимоги не стосуються законних прав та інтересів ЛКП. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру від 15 листопада 1993 року, позивачці [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту від 28.09.1993р., квартира розташована на 2 поверсі 3 - х поверхового будинку та складається з 2 кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору. Згідно інформаційної довідки №99452417 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.10.2017р., відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] . Даний доказ відповідачами не спростовано. Відповідно до акту №6 від 09.10.2017р., затвердженого директором ЛКП «Львівський ліхтар», в результаті обстеження квартири [ADDRESS] виявлено затоплення на стелі в кухні орієнтовною площею 1 м.кв., на стелі та стіні у туалеті орієнтовною площею 3 м.кв., причиною залиття є халатне відношення та проведення ремонтних робіт по зміні трубопроводів та санвузла сусідами зверху квартири №6 , відповідачами у справі, які, в свою чергу, доступ до квартири №6 не надали. Згідно акту від 12.10.2017р., в квартирі №3 виявлено поздовжні тріщини вздовж стіни в кімнаті 3-6, що є дотичною до квартири №5 кімнати 5-2. Згідно висновку №11/10-17я, складеного судовим експертом Зайцем І.Г. , вартість відновлювального ремонту, який необхідно здійснити для ліквідування наслідків залиття квартири №3 з врахуванням приведення її до попереднього стану, становить 16 224 (шістнадцять тисяч двісті двадцять чотири) гривень 00 коп., а вартість відновлювального ремонту житлової кімнати під літ 3-6 у квартирі [ADDRESS] становить 13 122 (тринадцять тисяч сто двадцять дві) гривень 00 коп. Однак, даний висновок не береться судом до уваги, оскільки не відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України. Висновком експерта №732 від 25.03.2019р. судової будівельно - технічної експертизи, призначеної ухвалою суду, встановлено, що у приміщеннях кухні та вбиральні квартири [ADDRESS] наявні пошкодження, які виникли внаслідок залиття, причину якого встановити не надається можливим. Причиною виникнення тріщин у приміщенні кімнати під літ. 3-6 квартири [ADDRESS] , могли бути ремонтно - будівельні роботи, що проводились у приміщеннях під літ.6-6 квартири [ADDRESS] . Встановити період залиття не надається можливим. Вартість відновлювальних ремонтних робіт, які необхідно провести у приміщенні кухні та вбиральні для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , з врахуванням технічного стану оздоблення квартири, становить 2483 (дві тисячі чотириста вісімдесят три) гривень 50 коп. Вартість відновлювальних ремонтних робіт, які необхідно провести у приміщенні кімнати під літ. 3-6 для усунення пошкоджень, що могли виникнути внаслідок проведення ремонтних робіт у квартирі № 6 , квартири [ADDRESS] , з врахуванням технічного стану оздоблення квартири, становить 2062 (дві тисячі шістдесят дві) гривень 00 коп. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача [PERSON] ознайомлена з матеріалами справи, однак жодних заперечень на висновок судової експертизи не подано, як і не подано клопотань про проведення додаткової чи повторної експертизи. На спростування позовних вимог, відповідачами не надано будь - яких доказів, а заперечення, долучені до матеріалів справи, містять лише припущення та суб`єктивну думку відповідачів, яка не підтверджена жодними належними доказами. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.3 ст.156 Житлового кодексу України, власник квартири та члени його сім`ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 331/4392/16-ц в постанові від 04.04.2018р. сформулював правовий висновок про те, що відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладені положення діючого законодавства саме на власника покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку із використанням належного йому майна. З огляду на наведене, оскільки об`єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи встановлено, що залиття квартири позивачки та виникнення тріщин вздовж стіни, відбулося внаслідок вини відповідачів, то шкода, заподіяна залиттям квартири позивачки, підлягає стягненню з відповідачів, як власників квартири. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішує, що такі підлягають стягненню на користь позивачки, як вартість проведеного висновку судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1500 гривень, яка була оплачена позивачем, згідно з квитанцією, що міститься у матеріалах даної справи. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П.3 вказує на те, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із проведенням експертизи. Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи , покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial