Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Представник позивача адвокат Науменко Денис Геннадійович, який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру серії АН №1034218 від 30.04.2021 року та договору про надання правової допомоги №б/н від 20.04.2021 року (без обмежень), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 13.12.2016 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №492. В обґрунтування позову зазначає, що 13.12.2016 року між сторонами був укладений шлюб. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, байдужості до проблем один одного, любові та поваги. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені, подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Суперечки про розподіл майна та визначення місця проживання дітей між позивачем та відповідачем відсутні. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений на 22.07.2021 року, у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладався до 03.09.2021 року. Позивач до судового засідання не з`явився. Від представника позивача - адвоката Науменко Дениса Геннадійовича, до суду надійшла письмова заява від 01.09.2021 року про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Заперечень з приводу ухвалення судом заочного рішення не надав. Відповідач в жодне судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Донецькій області від 31.05.2021 року, відомості про реєстрацію [PERSON] , [INFO] , - відсутні. Згідно даних Міністерства соціальної політики України №9371/0/2-21/29 від 25.05.2021 року на виконання ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 07.05.2021 року, станом на 24.05.2021 року інформація про [PERSON] , [INFO] , в ЄІБД внутрішньо переміщених осіб - відсутня. Таким чином, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся в порядку, визначеному ст.11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції»\~шляхом опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик, а також, шляхом направлення поштового повідомлення на адресу фактичного проживання, зазначену в позові: [ADDRESS] (поштове повідомлення повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання»). Відзив на позов не поданий. В свою чергу, 15.07.2021 року на адресу Дзержинського міського суду Донецької області від відповідача за допомогою поштового зв`язку надійшла письмова заява, в якій [PERSON] (відповідач) просить провести розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Зазначену вище заяву надіслано з адреси: [ADDRESS] . Однак, суд враховує той факт, що офіційних відомостей щодо реєстрації/проживання відповідача за згаданою вище адресою суд не має, заява нотаріально не посвідчена, не подана за допомогою системи «Електронний суд», не містить вказаних в ній додатків (засвідченої копії паспорта, копії заяви з відміткою позивача про її отримання). Наведене унеможливлює ідентифікування судом особи підписанта, у зв`язку з чим зазначена вище заява не може бути прийнята судом в якості доказу визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: з матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.12.2016 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №492, що підтвердженого копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.12.2016 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу №00031593300 від 10.07.2021 року, виданого Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.11,40-41). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.08.2010 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис №599) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.03.2017 року, видане Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №170) (а.с.12-13). Шлюбні відносини сторін фактично припинені, подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Суперечки про розподіл майна між позивачем та відповідачем відсутні (доказів зворотного суду не представлено). Відповідно до ст.ст.16,109,110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При цьому, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, неповнолітні діти, спір про поділ майна - відсутні, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення. В свою чергу, ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно з п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. За ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved