Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб 07.03.2007 року. Від даного шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2012 року шлюб між сторонами по справі було розірвано та присуджено до стягнення з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частки заробітку (доходу), але не менше ніж по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. 11.09.2012 року Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-4175 щодо примусового стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей, який було пред`явлено до Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві для виконання. Відповідач свого зобов`язання за виконавчим листом не здійснює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 409 283,31 грн. Посилаючись на ст. ст. 180, 196 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів у розмірі 2 822 710, 28 грн. за період з листопада 2014 по лютий 2020, включно. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2020 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року було здійснено перехід з спрощеного позовного провадження з викликом сторін в загальне позовне провадження, з призначенням підготовчого засідання у справі. Протокольною ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.10.2020 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, в матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача - адвоката Лелеки Г.О. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. З огляду на викладене вище, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних в ній доказів, при цьому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Оскільки сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2007 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві (а.с. 19). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17, 18). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2012 року шлюб між сторонами по справі було розірвано та присуджено до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частки заробітку (доходу), але не менше ніж по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.07.2012 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 20). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 10.01.2019 року позивачем по справі було змінено своє прізвище з « [PERSON] на « [PERSON] » (а.с16). 06.12.2012 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4175, виданого 11.09.2012 року Деснянським районним судом м. Києва. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О.В., станом на 01.03.2020 року за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом Деснянського районного суду м. Києва № 2-4175 в розмірі 409 83, 31 грн. (а.с. 21). Дана обставина свідчить про неналежне виконання відповідачем по справі свого батьківського обов`язку по матеріальному утриманню власних дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, частинами 1-2 статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Вказаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд погоджується з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів, виконаним позивачкою за період з 01.11.2014 року по 01.03.2020 року на суму 2 822 710 грн. 28 коп. (а.с. 34-37), оскільки останній виконаний з дотриманням положень про розрахунок пені, викладених у Постанові ВС від 03.04.2019 року та з урахування наявної заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.11.2014 року по 01.03.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості старшого державного виконавця Шавель О.В., відповідно до якого розмір заборгованості по аліментам за вказаний період є 409 283 грн. 31 коп. Крім того, слід зазначити, що норма ч.1 ст. 196 СК України не містить посилань на те, що пеня стягується без обмеження розміром заборгованості. Відтак, на думку суду обмеження щодо стягнення пені у розмірі, який не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах має враховуватися судом при ухваленні рішення відносно всієї заборгованості та нарахованої на неї пені. З огляду на вказане, враховуючи положення статті 196 СК України про те, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, те, що розмір заборгованості відповідача за аліментами станом на 01.03.2020 рік становить 409 283 грн. 31 коп., суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до задоволення в розмірі 409 283 грн. 31 коп. Будь-яких підстав щодо неможливості сплати пені у зв`язку з тим, що відповідач перебуває в тяжкому матеріальному становищі, отримує мінімальний дохід, має на утриманні інших осіб, тощо останнім не наведено та не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, при цьому, в судовому засіданні не встановлено, що відповідач звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, їх зміну тощо. З урахуванням того, що згідно ст. 196 СК України стягненню підлягає неустойка (пеня) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 409 283 грн. 31 коп. Оскільки позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, такий в дохід держави, відповідно до статті 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача по справі в розмірі 840 грн. 80 коп..

Outcome: partial