Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжу навчання в розмірі 584 грн. 55 коп. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. У них є спільна дитина - син [PERSON], який є повнолітнім. Оскільки, син з 01.09.2014 року навчається на очній форм і навчання у Національному авіаційному університет за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за напрямом 6.170101 "Безпека інформаційних і комунікаційних систем", а чоловік, [PERSON], відмовляється брати матеріальну участь у навчанні їхнього сина. Відповідно до п. 3.3. Договору про навчання вартість навчання складає 1286 грн. на місяць у межах 5 місяців, що складають семестр. Відповідно до п. 3.6. Договору про навчання загальна вартість освітньої послуги за 3 роки складає 38580 грн. 00 коп. Оскільки син у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, вона просить стягнути з відповідача, з розрахунку вартості навчання, кількості місяців навчання, та того що половину вартості навчання повинен сплачувати батько, 584, 55 грн. щомісячно до закінчення навчання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. В судовому засідання представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.09.1994 р. виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Мінської районної державної адміністрації м. Києва. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28.11.2003 р., виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві. З 1 вересня 2014 року [PERSON] навчається на очній формі навчання у Національному авіаційному університеті за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за напрямом 6.170101 "Безпека інформаційних і комунікаційних систем", що підтверджується Договором про навчання №14-2/ОФ-1363 від 01.09.2014 р. Згідно п.п. 3.3., 3.5, 3.6. зазначеного Договору, вартість навчання складає 1286 грн. на місяць у межах 5 місяців, що складають семестр. Загальна вартість освітньої послуги за 3 роки складає 38 580 грн. 00 коп. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 серпня 2014 року було встановлено, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. За положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом також встановлено, що відповідач не працює, з 2013 р. по 2014р. доходів не отримував, що підтверджується довідкою ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 17.12.2014 р. № 9287/Л/26-59-18-05-18 та копією трудової книжки відповідача. У відповідності до ч.ч.1,3 ст.199 СК України у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, [PERSON] всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України не були доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, зокрема, те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом. Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України). При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. Таким чином позивачкою не надано доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. За викладених обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed