Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

позивач у серпні 2019 року звернувся до суду за даним позовом, посилаючись на те, що 02 липня 2019 року його звільнено з посади заступника директора філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» без законних на те підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 40 і ст. 492 КЗпП України, в зв`язку з чим, порушив питання про поновлення його на роботі разом із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 3 липня 2019 року по 10 березня 2020 року) в розмірі 451 531 грн. 74 коп. Разом з тим позивач наполягав на стягненні з ПрАТ «Укргідроенерго» судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 47 700 грн. Свої вимоги мотивував тим, що його звільнення у зв`язку із скороченням штату працівників філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» відбулося без дійсних змін в організації виробництва і праці, а скорочення його посади - заступника директора, здійснено без законних підстав. Ствердив, що працював на підприємстві відповідача з 1982 року, в тому числі тривалий час на керівних посадах, за час роботи неодноразово отримував подяки та нагороди, а тому він мав перевагу при вирішенні питання про залишення на роботі на підставі ст. 42 КЗпП України. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому наполягав на відмові в задоволенні позову [PERSON] , оскільки при звільненні останнього, товариство відповідно до діючого законодавства дотрималося процедури такого звільнення у повному обсязі. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій наполягав на задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем не надано підтвердження наявності змін в організації виробництва у зв`язку з проведенням скорочення чисельності або штату працівників, коли штатний розпис працівників філії «Кременчуцької ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» всупереч вимог п. п. 8.11.11.16, 8.11.11.17 Статуту ПрАТ «Укргідроенерго» Генеральним директором не затверджено. Представник відповідача подала заперечення у відповідь на відзив позивача, в якому наполягала на відмові в задоволенні позовних вимог [PERSON] , вважаючи його звільнення законним. В суді позивач та його представник просили про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з викладених у ньому підстав. Позивач в суді доводив, що в дійсності зміни в організації виробництва, праці та реорганізації на підприємстві не відбулося, оскільки скорочено тільки його посаду - заступника директора філії, коли безпосередньо перед цим введено посаду - заступника директора з реконструкції, яку б він за спеціальністю й кваліфікацією також міг обійняти. Водночас посаду за його спеціальністю, кваліфікацією і досвідом йому так і не запропоновано, коли скорочення посади, зміни до штатного розпису підприємства й погодження розподілу повноважень між заступниками директора філії відбулося з порушенням Статуту підприємства й Положення його філії. Представник відповідача проти позову заперечила, посилаючись на те, що на час звільнення позивача інших вакансій на підприємстві, які б відповідали його рівню освіти і досвіду не було, коли посадові обов`язки позивача суттєво переплітались з посадовими обов`язками начальника адміністративного-господарського сектору. Ствердила про правомірність звільнення позивача та підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також судових витрат не вбачала. Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] 1957 року народження, після закінчення Вінницького політехнічного інституту з 1982 року постійно працював за спеціальністю інженера-електрика, а з 2003 року обіймав посаду директора Кременцуцької ГЕС. З 19 листопада 2012 року, на підставі наказу № 255-к, [PERSON] переведено заступником директора філії «Кременчуцької ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго». В 2018 році генеральний директор ПрАТ «Укргідроенерго» Сирота І.Г. видав наказ про зміну організаційної структури, впорядкування чисельності та штату працівників філій, яким зобов`язано провести аналіз ефективності використання чисельності з урахуванням наявних вакантних посад та надати в термін до 19 вересня 2018 року до департаменту з управління персоналом та соціальними питаннями пропозиції щодо зміни скорочення чисельності або штату працівників, зміни назв або складу адміністративно-управлінських підрозділів філії тощо. 29 березня 2019 року, з метою оптимізації виробничого процесу, для ефективної реалізації проекту «Реконструкція ІІ черга», великим обсягом підготовчої роботи та проведенням реконструкції гідроагрегатів та обладнання по філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» директором цієї філії прийнято рішення ввести посаду заступника директора з реконструкції, у зв`язку з чим перед Генеральним директором ПрАТ «Укргідроенерго» [PERSON] порушено питання про затвердження змін в штатному розписі філії. Згідно штатного розпису філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» станом на 1 квітня 2019 року у директора цієї філії був заступник директора, посаду якого на той час обіймав позивач, та цим же штатним розписом введено нову посаду заступника директора з реконструкції, на яку вже 16 квітня 2019 року наказом № 121-к призначено [PERSON] . Тоді ж 16 квітня 2019 року директором філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» [PERSON] перед Генеральним директором ПрАТ «Укргідроенерго» [PERSON] у формі листа № 1/1/816 порушено питання щодо погодження скорочення посади заступника директора філії, яку на той час обіймав позивач. Додатком до цього листа значаться зміни у штатному розписі з 1 липня 2019 року. Також 16.04.2019 року видано наказ № 110 «Про розподіл обов`язків між керівниками Філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго». Так, штатним розписом філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» з 1 липня 2019 року здійснено зміни, якими передбачено виведення з управління керівництва посади заступника директора. 24 квітня 2019 року наказом директора філії «Кременчуцької ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» № 120 з метою оптимізації виробничого процесу, для ефективної реалізації проекту «Реконструкція ІІ черга» та великим обсягом підготовчої роботи та проведення реконструкції гідроагрегатів та обладнання по філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», проведенням реорганізації та зміни в організаційній структурі філії з 01 липня 2019 року зі штатного розпису керівництва підприємства виведено посаду заступника директора (код. ДК 1210.1) з посадовим окладом 27 340 грн. Згідно листа № 1-5/901 від 26 квітня 2019 року директором філії «Кременчуцької ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» заступника директора [PERSON] попереджено про наступне звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, а саме за скороченням чисельності штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Цим же листом визначено, що протягом двох місяців з моменту попередження [PERSON] будуть запропоновані вакантні посади, які є в наявності в управлінні та на філіях ПрАТ «Укргідроенерго». У подальшому відповідачем направлено [PERSON] ряд пропозицій вакантних професій і посад в ПрАТ «Укргідроенерго», зокрема позивачеві пропонувалися такі посади, як економіст, електромонтер, електрослюсар, провідний фахівець, професіонал, провідний інженер, вантажник, економіст, начальник зміни, інженер, верстатник, слюсар, водій, столяр, кухар, двірник, сторож та інші. 19 червня 2019 року директором філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» [PERSON] затверджено новий штатний розпис працівників цієї філії з 01 липня 2019 року, який 25 червня 2019 року погоджено заступником генерального директора з адміністративного управління, забезпечення та управління персоналом ПрАТ «Укргідроенерго» [PERSON] . Зі змісту цього штатного розпису станом на 01 липня 2019 року відслідковується, що до штату керівництва управління входить лише одна посада заступника директора з реконструкції. 2 липня 2019 року генеральним директором ПрАТ «Укргідроенерго» надіслано лист за № 10/2896 директору філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» щодо погодження звільнення заступника директора філії [PERSON] , у зв`язку із скороченням штату працівників. 2 липня 2019 року наказом філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» № 215-к звільнено заступника директора [PERSON] з 2 липня 2019 року з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників. Також по справі встановлено, що [PERSON] з 1982 році, безперервно працюючи в філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» неодноразово отримував подяки за плідну діяльність у сфері енергетики та електротехніки, що підтверджується Посвідченням від 01.09.2010 року, Наказом Міністерства палива та енергетики України № 213-к/з від 01.12.2009 року, Почесною грамотою Кабінету міністрів України від 27.11.2009 року № 18945, Грамотою Правління та Ради профкомів ВАТ «Укргідроенерго» згідно з наказом №50-к від 12.04.2007 року. Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 1 КЗпП України цей Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Відповідно до ст. 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", а також сприяння особі у здійсненні такого повідомлення, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання. Згідно ст.5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані з ініціативи власника або уповноваженого ним органу лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Як передбачено ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Згідно роз`яснень даних в п. 10 та п. 19 Постанови Пленуму ВСУ від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», роз`яснено судам, що припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обгрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Відмова працівника укласти контракт може бути підставою для припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП у тому разі, коли відповідно до законодавства така форма трудового договору для даного працівника була обов`язкова. У тих випадках, коли підстави для зміни зазначених умов були, але працівник, який відмовився від продовження роботи, не був попереджений за 2 місяці про їх зміну або звільнений до закінчення цього строку після попередження, суд відповідно змінює дату звільнення. Встановивши при розгляді справи про поновлення на роботі особи, звільненої за п. 3 чи п. 4 ст. 40 КЗпП, що підставою розірвання трудового договору стала відмова працівника від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, викликаною змінами в організації виробництва і праці, і працівник не згоден працювати в нових умовах, суд вправі зі своєї ініціативи змінити формулювання причин звільнення на п. 6 ст. 36 КЗпП. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Власник є таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення (правова позиція ВСУ викладена в постанові від 01 квітня 2015 року в справі 6-40цс15). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи, судом встановлено, що установчим документом, що встановлює порядок діяльності, реорганізації та ліквідації Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» є Статут, який затверджено наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 11.12.2018 року № 625 (далі-Статут). Згідно п. 8.11.1 Статуту, управління поточною діяльністю Товариства здійснює одноосібний Виконавчий орган - Генеральний директор Товариства. Відповідно до п. 8.11.11.17 Статуту, до компетенції Генерального директора Товариства належить затвердження на підставі затвердженої організаційної структури штатного розпису апарату управління Товариства та відокремлених підрозділів Товариства, внесення змін до них. Згідно п. 8.11.15 Статуту, за рішенням Генерального директора Товариства, виконання окремих повноважень Генерального директора Товариства може покладатися на окремих працівників Товариства на підставі відповідного наказу чи довіреності. Філія «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» є відокремленим підрозділом ПрАТ «Укргідроенерго», основні засади діяльності якої визначено у Положенні про філію «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» (далі-Положення), що затверджене наказом ПрАТ «Украгідроенерго» від 09.06.2017 року. Відповідно до п. 3.6. Положення, організаційна структура та зміни до неї, гранична чисельність працівників філії затверджуються Генеральним директором Товариства. Штатний розпис та зміни до нього затверджуються директором філії на підставі затвердженої Генеральним директором організаційної структури та граничної чисельності працівників філії за погодженням з заступником генерального директора з адміністративного управління, забезпечення та управління персоналом (або іншою особою згідно з наказом Генерального директора). Директор Філії організовує розробку, затверджує та надає на погодження заступнику генерального директора адміністративного управління, забезпечення та управління персоналом (або іншій особою згідно з наказом Генерального директора) штатний розпис та зміни до нього. Згідно п. 6.7.9 Положення, директор філії має право за погодженням з Генеральним директором Товариства або уповноваженої ним особи здійснювати розподіл повноважень між заступниками директора Філії. Відповідно до п. 7.4. Положення, Головний інженер, Головний бухгалтер, Заступники директора Філії призначаються та звільняються з посад Директором Філії за погодженням Генерального директора Товариства, якщо інше не передбачено внутрішніми нормативними документами Товариства. Згідно наданого відповідачем суду штатного розпису працівників філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» з 1 квітня 2019 року штат філії складав 306, 4 штатних одиниць з місячним окладом 2 882 060 грн. Відповідно до іншого наданого відповідачем суду штатного розпису працівників філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» вже з 1 липня 2019 року штат філії так само складав 306, 4 штатних одиниць з місячним окладом 3 308 651 грн. Штатний розпис - це документ, що встановлює для даного підприємства, установи, організації структуру, штати та посадові оклади працівників. У штатному розпису містяться назви посад, чисельність персоналу і оклади пo кожній посаді. У той же час подані відповідачем до суду штатні розписи філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» станом на 1 квітня та 01 липня 2019 року всупереч вимог п. 8.11.11.17 Статуту та п. 3.6. Положення Генеральним директором ПрАТ «Укргідроенерго» не затверджено, коли матеріали справи не містять відомостей про делегування останнім таких повноважень іншій особі на підставі відповідного наказу або довіреності. Та обставина, що Генеральний директор товариства листом від 02.07.2019 року погодив звільнення [PERSON] з посади заступника директора філії про дотримання вказаних вимог Статуту й Положення філії свідчити не може. Таке погодження здійснено згідно п. 7.4. Положення і стосується власне тільки звільнення позивача, а не дотримання порядку зміни в організації виробництва й праці, скорочення штату працівників. Зі змісту листа директора філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» № 3-1/667 про введення посади заступника директора з реконструкції, а також зі змісту наказу директора цієї філії № 120 від 24.04.2019 року про виведення зі штатного розпису керівництва управління посади заступника директора вбачається, що підстави для прийняття таких управлінських рішень абсолютно ідентичні, коли з поданих доказів у суді не доведено, що вони спрямовані на оптимізацію виробничого процесу, ефективність реалізації проекту «Реконструкція ІІ черга», великий обсяг підготовчої роботи, а також проведення реконструкції гідроагрегатів та обладнання по філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго». Зазначене свідчить про формальний підхід при вирішенні питання про внесення змін до штатного розпису філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», що на оптимізацію роботи товариства не спрямована та не може свідчити про реальні зміни в організації виробництва і праці. Суть вказаних змін зводилася лише до скорочення посади позивача та його звільнення, коли той мав переважне право залишення на роботі і на обіймання нововведеної керівної посади - заступника директора з реконструкції, для чого мав достатній рівень освіти, досвіду та кваліфікації. Разом з тим, суд вважає, що директор філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», ініціювавши 16.04.2019 року перед Генеральним директором товариства питання про виведення із штатного розпису керівництва управління посади заступника директора, яку на той час займав позивач, поспішно призначив цього ж дня на посаду заступника директора з реконструкції [PERSON] , який до цього займав посаду начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, не врахувавши при цьому кваліфікацію, знання, досвід роботи за фахом та на відповідних керівних посадах філії [PERSON] , який має право обіймати посаду заступника директора з реконструкції. Судом встановлено, що [PERSON] з 1982 року безперервно працював у філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» на посадах начальника зміни, майстра виробничої дільниці, старшого майстра, заступника директора, а також директора Кременчуцької ГЕС, а тому він мав переважне право претендувати на посаду заступника директора з реконструкції, коли філія «Кременчуцької ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» повинна була запропонувати йому таку посаду, але протизаконного цього не зробила. Посилання сторони відповідача на те, що така посада не була вакантною на момент вивільнення посади позивача суд відкидає, оскільки зміни в організації виробництва і праці, перерозподіл обов`язків між заступниками директора філії, введення нової посади і скорочення посади позивача здійснено одночасно. Натомість, у період з 24 квітня по 02 липня 2019 року в ПрАТ «Укргідроенерго» виникли вакансії на які відповідач пропонував перевестись [PERSON] , зокрема це були посади та професії: економістів, електромонтерів, електрослюсарів, провідних фахівців, професіонала, провідних інженерів, вантажника, начальника зміни, інженерів, верстатника, слюсаря, водія, столярів, кухарів, двірника, сторожа, продавця, електрогазозварників, охоронника, обхідника, заступника начальника зміни, машиніста, водолаза, бетоняра, заступника начальника, провідних юрисконсультів, юрисконсультів, фахівців, начальників відділів, інженера-конструктора, бухгалтера, провідного аналітика комп`ютерних систем, начальника сектору, а також професіоналів з антикорупційної діяльності. Зі змісту пропозицій вакантних професій та посад ПрАТ «Укргідроенерго» вбачається, що жодна із запропонованих позивачеві посад не є рівнозначною тій, яку останній займав на день звільнення. З огляду на викладене в системному з зв`язку зі змістом листа директора філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» № 3-1/667, наказу директора цієї філії № 120 від 24.04.2019 року, а також копії трудової книжки [PERSON] суд доходить висновку, що при скороченні штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва [PERSON] мав переважне право на залишення на роботі, як працівник з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві (з 1982 року). Отже, в суді відповідачем не доведено, що при звільненні позивача, роботодавець не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу, яка б відповідала професії та спеціальності [PERSON] . Також суду не надано доказів того, що розподіл обов`язків між керівництвом філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» згідно наказу № 110 від 16.04.2019 року здійснено за погодженням з Генеральним директором товариства, що відбулося без дотримання вимог п. 6.7.9. Положення філії. Крім того, аналізуючи зміст посадових обов`язків заступника директора філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» та начальника адміністративно господарського сектору цієї філії станом на 16 квітня 2019 року, про ідентичність посадових обов`язків яких в суді стверджувала представник відповідача, судом встановлено, що вони по своїй суті збігаються лише в частині чотирьох пунктів. Зокрема заступник директора філії наділений повноваженнями щодо здійснення керівництва адміністративно-господарським сектором та його підрозділами, а саме готелем, їдальнею, медичним пунктом; організації експлуатації та утримання в належному стані згідно з правилами та нормами виробничої санітарії і пожежної безпеки будівель та приміщень, в яких розташовані підпорядковані структурні підрозділи філії (адміністративний корпус, побутовий корпус, готель); розробки заходів по скороченню витрат на утримання вищезазначених підрозділів; а також контролю розроблення дефектних відомостей і перелік обсягів ремонтних робіт приміщень і будівель підпорядкованих підрозділів, коли начальник адміністративно господарського сектору здійснює забезпечення господарського обслуговування і належний стан згідно з правилами і нормами виробничої санітарії і пожежної безпеки адміністративного та побутового корпусів, в яких розташовано підрозділи; забезпечує підрозділи управління меблями, канцелярським приладдям і предметами господарського вжитку, а також ведення обліку їх витрат і складання встановленої звітності; подання службових записок на проведення капітального та поточного ремонтів адміністративного та побутового приміщень; керування роботою готелю., оздоровчого пункту, їдальні, прибиральниць службових приміщень, роботою секретаря-керівника, фахівця, діловода. Відтак, доводи сторони відповідача про те, що посадові обов`язки тодішнього заступника директора філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» [PERSON] та начальника адміністративно-господарського сектору цієї філії [PERSON] суттєво збігаються і це стало підставою для скорочення посади позивача, суд відкидає як неспроможні. Суд звертає увагу, що посадові обов`язки заступника директора філії визначались одноособово директором філії, не залежали від волі позивача, а також не змінювалися починаючи з 2013 року, а [PERSON] призначений на посаду начальника адміністративно-господарського сектору лише з 4 вересня 2015 року, коли [PERSON] вже виконував свої обов`язки визначені директором. Зазначене у повній мірі підтверджується наданими відповідачем копіями наказів філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» № 138-к від 04.09.2015 року, № 5-к від 08.01.2013 року, № 202 від 07.07.2017 року, а також № 110 від 16.04.2019 року. Відтак судом встановлено, що зміни в організації виробництва і праці філії Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Украгідроенерго» зокрема скорочення штату працівників, відповідно до штатного розпису з 1 липня 2019 року, відбулося з порушенням порядку встановленого для цього Статутом і Положенням та за відсутності дійсних змін в організації виробництва і праці, й в порушення вимог п. 1 ст. 40 КЗпП, що в повній мірі виявляє протиправність звільнення позивача. Таким чином, судом встановлено, що позивача звільнено без законних підстав, з порушенням п. 1 ч. 1 ст. 40 і ст. 492 КЗпП України, а відтак його слід поновити на роботі. Оскільки законної підстави до звільнення позивачка згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України при розгляді цієї справи не встановлено, порушені права позивачки підлягають захистові, а пред`явлений позов задоволенню. Згідно ч. ч. 1, 2, 7 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) ні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до розрахунку при звільненні [PERSON] у травні та червні 2019 року розмір його середньоденної заробітної плати складає 2 595 грн. 01 коп. Час вимушеного прогулу позивача в період з 3 липня 2019 року по 10 березня 2020 року складає 174 робочих дні. Відтак розмір виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу [PERSON] складає 451 531 грн. 74 коп. (2 595,01 * 174) і саме цю суму слід стягнути на його користь з відповідача. Розрахунок позивача в цій частині є вірним і сумнівів у суду не викликає. Таким чином, судом встановлено порушене право позивача, яке підлягає захистові, а позов про це задоволенню. Крім того, рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі підлягає негайному виконанню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Разом з тим, судом встановлено, що розмір судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу, заявлений позивачем у розмірі 47 700 грн. не є співмірним складності справи, виконаній адвокатом роботі, часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову та значення справи для сторони, в розумінні вимог ст. 137 ЦПК. Відтак, враховуючи представлене суду документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, час витрачений адвокатом безпосередньо у суді, кількість і обсяг виконаних адвокатом процесуальних дій по справі, поданих доказів, суд доходить висновку, що такі витрати підлягають стягненню з відповідача частково від заявленої суми і мають бути зменшені згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України за клопотанням відповідача до 25 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved