Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про зобов'язання приведення приміщення у попередній стан, проведення капітального ремонту. Відповідно до заяви від 07.05.2013 року позивачі змінили предмет позову та просили суд стягнути з відповідча на їхню користь моральшу шкоду в розмірі 10 000 грн. кожному. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що у зв'язку із прийняттям Державним підприємством МОУ «63-го котельно-зварювального заводу» протоколів, для скасування яких позивачі щоразу разу звертатися за захистом до Івано-Франківського міського суду, умисне невиконання судового рішення Івано-Франківського ціського суду від 25.01.2010р., розпоряджень ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції заподіяло їм значної моральної шкоди, яку [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять суд стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у заяві про зміну предмету позову. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася. До суду подала заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням представника відповідача у відрядженні. Однак, дану причину відсутності представника відповідача суд не без до уваги так, як суду не представлено жодних доказів перебування представника відповідача у відрядженні. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у зв'язку з нез'явленням представника позивача в судове засідання, а також довготривалістю перебування в провадженні судді даної цивільної справи, що відповідно до ст.157 ЦПК України, що порушує всі розумні строки розгляду справи, а також тим, що позивач [PERSON] наполягав на розгляді справи за відсутності представника відповідача, суд приходить до переконання, що наведену цивільну справу можна розглянути без участі представника відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, які надані сторонами на обґрунтування позовних вимог, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають до частково задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 25.01.2010р. зобов'язано ДП МО України «63 КЗЗ» усунути перешкоди в користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] житловими кімнатами на 9-му поверсі гуртожитку по [ADDRESS], які внаслідок проведеної реконструкції складають цілісну квартиру [NUMBER]. На підставі наведеного рішення Івано-Франківським міським судом від 06.05.2010 року видано три виконавчі листи та 31.05.2010 року головним державним виконавцем Дем'янівим П.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак, доступ членам сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] в реконструйовані житлові кімнати на [ADDRESS] не був забезпечений та внаслідок, неправомірних діянь посадових осіб заводу, у кімнати сім'ї [PERSON] незаконно переселено сім'ю [PERSON] Із листа від 07.06.2010р. ДП МО України «63 котельно-зварювальний завод» в особі директора Микитюка O.P. було повідомлено головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ Дем'яніва П.Б., на виконанні якого знаходилося виконавче провадження ВП №19503477 про зобов'язання ДП МО України «63 котельно-зварювальний завод» усунути перешкоди в користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] житловими кімнатами на 9-му поверсі гуртожитку по [ADDRESS], які внаслідок проведеної реконструкції складають цілісну квартиру [NUMBER] вбачається, що день відповіді на запит реконструкція будинку незавершена, у зв'язку із тим, що «цілісної квартири [NUMBER]» не має. Таким чином така самовільна реконструкція ДП МО України «63 котельно-зварювальний завод», не зважаючи на судові рішення, створила перешкоди та неможливість державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції виконати судове рішення. Профспілковим комітетом та адміністрацією заводу на спільному засіданні було складено протокол № 68 від 16.02.2009 року профспілкового комітету та адміністрації Державного підприємства Міністерства оборони України « 63 котельно - зварювальний завод » про надання сім'ї [PERSON] з 4-х чоловік житлового приміщення з окремою кухнею та санвузлом [NUMBER] на 3-му поверсі гуртожитку ДП МОУ « 63 котельно-зварювальний завод » ( [ADDRESS] ), загальною площею 44, 1 м. кв., житлова площа 22, 2 м. кв. та надання сім'ї [PERSON] з 4-х чоловік квартири [NUMBER], площею 56,0 кв.м. на 9-м поверсі гуртожитку ДП МОУ « 63 котельно - зварювальний завод » ([ADDRESS]), який відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду 29 листопада 2012 р. визнано недійсним. Відповідно до протоколу №5 від 06.09.2010р. членами профкому затверджено список квартиронаймачів гуртожитку, згідно нумерації затвердженої на профкомі 01.09.2010р., а саме [PERSON] розподілено кімнати [NUMBER]-[NUMBER] на 3-му поверсі заг.площею 35.2 м.кв., квартиронаймачу [PERSON] - кімната [NUMBER] (квартира з попереднім [NUMBER]) на 9-му поверсі заг.площею 84.6 м.кв. 29 березня 2013р. Івано-Франківським міським судом у справі №344/678/13-ц за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Державного підприємства «Івано-Франківський котельно- зварювальний завод», Первинної профспілкової організації Державного підприємства МО «63-го котельно- зварювального заводу», [PERSON] про визнання недійсним протоколу №5 від 06.09.2010р. винесено рішення, яким визнано недійсним протокол профкому та адміністрації Державного підприємства МОУ «63 го котельно-зварювального заводу» №5 від 06.09.2010р. в частині затвердження списку квартиронаймачів згідно затвердженої нумерації затвердженої на профкомі 01.09.2010р., яким [PERSON] розподілено кімнати [NUMBER]-[NUMBER] на 3-му поверсі заг.площею 35.2 м.кв., квартиронаймач [PERSON] - кімната [NUMBER] (квартира з попереднім [NUMBER]) на 9-му поверсі заг.площею 84.6 м.кв. Суд погоджується з доводами позивачів, що відповідачі ігнорують і не виконують рішення судів, заплутують державних виконавців, котрі не можуть виконати рішення суду у зв'язку зі зміною нумерації квартир у житловому будинку по [ADDRESS], з кімнати [NUMBER] на 9 поверсі на кімнати [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на 3 поверсі, та вказані дії сприяюли невиконанню рішення суду протягом майже трьох років, у зв'язку з чим позивачі неодноразово звертались до суду для скасування рішень ДП МО України «63 котельно- зварювальний завод», пов'язаної із житловим питаннями, тобто незаконного переселення, виділення сім'ї [PERSON] займаних сім'єю позивачами кімнат, складанням завідомо незаконних протоколів (протокол № 68 від 16.02.2009р., протоколу №5 від 06.09.2010р.) для скасування яких позивачам було необхідно кожного разу звертатися за захистом до Івано-Франківського міського суду. Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України. Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням її здоров'я. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України ( п.3,9) N 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї або членів її сім'ї, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Приймаючи рішення про відшкодування моральної шкоди, суд також враховує вимоги ст.23 ЦК України, зокрема те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 56 Конституції України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що обов'язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. А у випадку відшкодування моральної шкоди на підставі ст..1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена. Так, позивачами в судовому засіданні в повному обсязі доведено та підтверджено заподіяння їм моральної шкоди діями ДП Міністерства оборони України "63 котельно-зварювальний завод". Однак розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає в залежності від характеру правопорушення, а тому приходить до переконання, що на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] не обхідно стягнути по 2000 грн. кожному на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі ст.ст.23,1166,1173 Цивільного Кодексу України, ст.ст.56,124 Конституції України,

Outcome: partial