Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обґрунтовуючи вимоги тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 16.10.2014 року на бульварі Дружби Народів, 182 з вини водія [PERSON] вимог ПДР України під час керування автомобілем «Hyundai» /д.н.з. [NUMBER]/ завдано механічні пошкодження належному позивачу на праві власності автомобілю «Volksvagen» /д.н.з. [NUMBER]/. Цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», за замовленою позивачем оцінкою визначено матеріальний збиток у сумі 33 336 грн. 78к та втрату товарної вартості автомобіля у сумі 15 257 грн. 43 к. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, з викладених у цивільному позові обставин та підстав (а.с.2-6). Представник відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не прибув в судове засідання, завчасно надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. З викладених у письмових запереченнях підстав, просив частково відмовити у задоволенні позову. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча в силу ч.5 ст.74 ЦПК України, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, попередньо надавши письмові заперечення (а.с.57-60), просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. Положенням ч.1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що 16.10.2014 року на бульварі Дружби Народів, 182 в м. Києві сталося дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів марки «Hyundai» /д.н.з. [NUMBER]/ і марки «Volksvagen» /д.н.з. [NUMBER]/. Постановою Печерського районного суду від 20.11.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності /а.с.7/. Вказане рішення набрало законної сили і згідно ст.61 ЦПК України є преюдиціальним при вирішенні даного спору. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», розмір франшиза складає 500 грн 00к. Положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /далі-Закону/ визначено, що при настанні страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди зокрема і майну третьої особи. Стаття 29 Закону передбачено відшкодування витрат у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, які пов'язані з його відновлювальним ремонтом, але з урахуванням відповідного зносу. Згідно звіту №3310/4 від 16.10.2014 року розмір відновлювального ремонту транспортного засобу «Volksvagen» /д.н.з. [NUMBER]/складає 33 836 грн 78к, а втрата товарної вартості - 15 257 грн. 43к. /а.с.24/. Факт не виплати страхової відшкодування не підлягає доказуванню, з огляду на ч.1 ст.61 ЦПК України. А відтак, вказані витрати підлягають стягненню з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з відрахуванням 20% ПДВ і франшизи. Згідно 32.7. ст. 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, а відтак вказана шкода підлягає стягненню з винної особи у сумі 15 257грн 43к. та з огляду на ст.12 вказаного закону підлягає стягненню франшиза у сумі 500грн 00к. Відповідно до п.34.3 ст.34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження), а відтак вимога про стягнення зі страховика витрати по проведенню вказаної оцінки у сумі 800 грн 00к. підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 грн 00к., суд враховує принципи розумності і справедливості, обставини справи і з урахуванням всіх обставин вважає, що дана сума повинна складати 1000 грн 00к. Разом з тим, з приводу витрат на правову допомогу у сумі 1500 грн 00к. суд погоджується з доводами представника позивача щодо їх обґрунтованості, з огляду наданих у розпорядження суду договору про надання правової допомоги №44/14 від 12.12.2014 року та квитанції до прибуткового касового ордеру №44/14 від 12.12.2014 року, безпосереднім представництвом адвоката Гошко В.І. у судовому засіданні інтересів та прав позивача, а відтак витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідачів. Враховуючи, що до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено, то пропорційно до задоволених вимог підлягають стягненню з відповідачів судові витрати. На підставі п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, та

Outcome: partial