Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач свої уточнені вимоги мотивує тим, що з 01.07.2014 р. відповідно до наказу № 235 з/к був звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України з посади стрільця ПАТ "УКРВТОРЧОРМЕТ". При звільненні відповідач не виплатив всіх належних сум, а саме: заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 02.07.2014 р. по 17.09.2014 р., час звернення з позовною заявою до суду - 5033 грн. 32 коп., а також просить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць у сумі 1355,13 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача вищезазначені суми. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду письмові пояснення по справі, зазначивши, що заборгованість перед позивачем сплачена 30.09.2014 року. Також визначив, що позивачеві нараховано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 2858,35 грн., втім у зв'язку з важким матеріальним станом просили зменшити цей розмір компенсації до 1149,61 грн. Також розгляд просив проводити за його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Судом встановлено, що позивач працював на посаді стрільця ПАТ "УКРВТОРЧОРМЕТ" та наказом № 235 з/к від 01.07.2014 р. [PERSON] був звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні з ним не було проведено повного розрахунку (а.с. 3, 4-5). Відповідно до розрахункового листа за липень 2014 р., залишок нарахованої, але невиплаченої позивачеві на початок липня заробітної плати становив 5997,36 грн.; за липень нараховано 3986,02 грн.- компенсація за 82 дні невикористаної відпустки, з яких утримано податків у сумі 719,88 грн. (єдиний соціальний внесок - 3,6%; податок на доходи фізичних осіб - 15%). Таким чином, станом на 01.07.2014 року заборгованість перед позивачем із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку склала 9263,50 грн. Остаточний розрахунок проведено 30.09.2014 р. шляхом зарахування на банківську картку позивача. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При звільнені з роботи, відповідач у порушення вимог ст. 117 КЗпП України не провів з позивачем повного розрахунку - не сплачено суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.07.2014 р. по 30.09.2014 р. Тому до виплати позивачеві, відповідно до ст. 117 КЗпП України, складає сума з дня звільнення по день фактичного розрахунку у розмірі середньомісячної заробітної плати, що становить 2858,35 грн., який розрахований відповідачем. У задоволенні позову про стягнення середнього заробітку у іншій частині слід відмовити за необґрунтованістю. Заборгованість по зарплаті та компенсації за невикористану відпустку сплачені відповідачем самостійно шляхом добровільного перерахування належних позивачеві коштів у сумі 9263,50 грн. на картковий рахунок позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial