Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначає, що у період з листопада 2019 року по квітень 2020 року позивач надав відповідачу послуги у нежитлове приміщення [ADDRESS] на загальну суму 4348,62 гривень. Боржником частково здійснено оплату боргу у сумі 2400 гривень. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від прострочення витрат за спірний період складає 1,43 грн. Згідно п. 7.2.3 Договору за порушення строків оплати за теплову енергію, встановлених у п. 6.4 Договору, споживач сплачує теплопостачальній організації пеню у розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення по день фактичної оплати, отже розмір пені складає 173,38 грн. За позовом позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в зазначеному розмірі, 3% річних, пеню та судовий збір. У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, при цьому відповідач,\~не подав\~відзив. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.ст.\~67,\~68 ЖК України, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, зі змінами та доповненнями, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Такі ж обов`язки щодо утримання житла його власниками передбачені і нормами ст.319 ЦК України. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 29 січні 2009 року Концерн "Міські теплові мережі" (далі "МТМ") визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 01.10.2003 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір №586 про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов договору організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в терміни та порядку, встановленими умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами. Відтак, у період з листопада 2019 року по квітень 2020 року позивач надав відповідачу послуги у належне останньому нежитлове приміщення [ADDRESS] на загальну суму, з урахуванням часткової сплати боргу на суму 4348,62 гривень, право власності відповідача на вказане нежитлове приміщення за вказаний період підтверджено копією договору про постачання теплової енергії в гарячій воді. Отже, названий розмір заборгованості достовірно підтверджено, на його спростування сторона відповідача доказів суду не подавала. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних, що становить 1,43 грн.. Згідно п. 7.2.3 Договору за порушення строків оплати за теплову енергію, встановлених у п. 6.4 Договору, споживач сплачує теплопостачальній організації пеню у розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення по день фактичної оплати, отже розмір пені складає 173,38 грн. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими. В порядку ст. 141 ЦПК України, на користь Концерну Міські теплові мережі м. Запоріжжя підлягає стягненню з відповідача відповідний судовий збір.

Outcome: approved