Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Представник КС "Імперіал ЛТД" звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 05.08.2014 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4498, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 61500,00 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії кредитного договору 24 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов`язалась до 25 числа кожного місяці сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи на прийняті зобов`язання, [PERSON] постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми, що призвело до виникнення заборгованості, яка за період з 09.02.2015 року по 28.12.2015 року становить 81200,71 грн. В добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплатила, внаслідок чого позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 81200,71 грн. Заявою від 10.02.2016 року позивач збільшив розмір позовних вимог, зазначивши, що станом на 10.02.2016 року сума заборгованості по сплаті кредиту становить 180422,05 грн, та просив стягнути вказану суму на користь КС «Імперіал ЛТД» (т. 1 а.с.42). Заявою від 22.03.2017 року позивач збільшив розмір позовних вимог, зазначивши, що станом на 22.03.2017 року сума заборгованості по сплаті кредиту становить 276193,56 грн, та просив стягнути вказану суму на користь КС «Імперіал ЛТД» (т. 1 а.с.89). Заявою від 01.07.2017 року позивач збільшив розмір позовних вимог, зазначивши, що станом на 01.07.2017 року сума заборгованості по сплаті кредиту становить 301518,49 грн, та просив стягнути на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість у розмірі 300018,49 грн (т. 1 а.с.115). Заявою від 07.08.2017 року позивач збільшив розмір позовних вимог, зазначивши, що станом на 07.08.2017 року сума заборгованості по сплаті кредиту становить 310482,33 грн, та просив стягнути на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість у розмірі 310000,33 грн (т. 1 а.с.118). Представник позивача - Петрова І.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зокрема, посилались на те, що відповідач не підписувала зазначеного кредитного договору, а також графік платежів та інші документи, та грошових коштів від КС "Імперіал ЛТД" не отримувала. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 05.08.2014 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4498, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 61500,00 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії кредитного договору 24 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем, що підтверджуєтсья копією кредитного договору №4498 від 05.08.2014 року (т. 1 а.с. 4-5). За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов`язалась до 25 числа кожного місяці сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (т. 1 а.с. 5 - зворотна сторона). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №4498 від 05.08.2014 року станом на 08.08.2017 року заборгованість [PERSON] за вказаним договором складає 310482,33 грн, при цьому сума позовних вимог становить 310000,33 грн (т.1 а.с. 119). В добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплатила. Доводи [PERSON] про те, що вона спірний кредитний договір не укладала, грошових коштів не отримувала спростовуються зібраними у справі доказами. Так, під час розгляду справи за клопотанням представника відповідача судом призначалась судова почеркознавча експертиза, провадження якої було доручено експертам Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. З висновків судово - почеркознавчої експертизи №23392/3287 по цивільній справі №419/44/16-ц, складених 20.02.2018 року вбачається, що підписи від імені [PERSON] у кредитному договорі №4498 від 05.08.2014 року, видатковому касовому ордері від 05.08.2014 року №4241 на суму 61500,00 грн, графіку платежів, заяві від 05.08.2014 року про надання кредиту - виконані без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів [PERSON] . Ознаки, які б свідчили про вплив на виконавця підписів у зазначеному кредитному договорі - [PERSON] штучних збиваючих факторів, у досліджуваних підписах відсутні. Такі, що свідчать про вплив на [PERSON] природніх збиваючих факторів, - не проявилися (т.2 а.с.23-28). 12.12.2018 року представником відповідача було заявлене клопотання про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи (т. 2 а.с. 62-65), про ведення якої просив доручити експертам Луганського науково - дослідного експертно - криміналістичного центра. Вказане клопотання задоволено ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 12.12.2018 року (т. 2 а.с.72-73), однак 20.03.2019 року від Луганського науково - дослідного експертно - криміналістичного центра МВС України судом отримано повідомлення про неможливість проведення судової експертизи №19/113/6-4/28е (т. 2 а.с. 83-86). Відповідно до узагальнення ВСУ судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин від 13.12.2010 року, суд, вирішуючи справи даної категорії, має встановлювати такі обставини: - досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; види (способи) забезпечення зобов`язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; - кредитний договір має укладатись обов`язково у письмовій формі, причому недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює жодних правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його нікчемністю; сторони кредитного договору повинні мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення сторін має бути вільним і відповідати їхній внутрішній волі. Судом встановлено, що кредитний договір №4498 від 05.08.2014 року укладено за вільним волевиявленням відповідача, що підтверджується особистим підписом під умовами договору [PERSON] (т. 1 а.с. 4-5). Також встановлено, що сторони кредитного договору досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується особистими підписами представника кредитної спілки та самого позичальника під умовами договорів (т. 1 а.с. 4-5). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. За змістом ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до пунктів 3.3, 3.4, 3.5 спірного кредитного договору, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до цього договору. Якщо дата здійснення чергових платежів згідно графіка платежів припадає на вихідний (святковий, неробочий) день, то здійснення платежів відбувається на наступний за вихідними (святковими, неробочими) днями робочий день кредитодавця і це не вважається порушенням графіка платежів. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: першочергово - проценти, а в наступне чергу - сума кредиту. Пунктом 5.4.3 кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць, або перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків від суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі №10/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що при укладанні кредитного договору від 05.08.2014 року сторони визначилися, що КС «Імперіал ЛТД» надає [PERSON] кредит строком на 24 фактичних місяці від дати отримання позичальником кредиту, тому суд приходить до переконання, що при зверненні до суду з даним позовом 11.01.2016 року позивачем реалізовано право на пред`ялення до позичальника вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Виходячи з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 28.12.2015 нарахована заборгованість зі сплати основного боргу становить 5244,00 грн, а заборгованість зі сплати відсотків складає 75956,71 грн. При цьому згідно розрахунків, що надавалися позивачем на обґрунтування заяв про збільшення позовних вимог, з моменту звернення до суду з позовом до 07.08.2017 року (останній наданий розрахунок) заявлена сума заборгованості зросла до 310482,33 грн, а сума позовних вимог до 310000,33 грн. З огляду на викладене, враховуючи вищенаведені позиції Верховного Суду про припинення права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, розрахунку заборгованості, наданого позивачем, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 81200,71 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 81200,71 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при пред`явленні позову до суду з урахуванням змінених позовних вимог представником позивача було сплачено судовий збір у сумі 3026,33 грн, що підтверджується платіжними документами (т. 1 а.с. 21, 51а, 105). Враховуючи розмір позовних вимог, що підлягають задоволенню (26,19%), з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 792,59 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 256, 530, 554, 610, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial