Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить визнати за ним право власності на гараж з погребом (загальною площею 17,4 кв.м.) [NUMBER] у Гаражно-будівельному кооперативі «Метрополітеновець», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом та витребувати вказане майно із володіння відповідача. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що згідно договору купівлі-продажу гаража від 20.03.1998р. посвідчено приватним нотаріусом Ромасенко Н.Ф. Київського міського нотаріального округу 20.03.1998р., гараж з погребом, загальною площею 17,4 кв.м. за [NUMBER] у Гаражно-будівельному кооперативі «Метрополітеновець», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], було придбано його дружиною [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Будь-якого заповіту дружиною не складалося. Позивач постійно проживав разом із [PERSON] та не заявляв про відмову від спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Будь-яких інших спадкоємців чи власників майна нотаріальною конторою зареєстровано не було. Державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Мазур О.Ю. йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.08.2012р., а саме на 2/5 частин квартири [ADDRESS]. Разом з тим, листом від 21.08.2012р. №6744/02-14 Перша Київська державна нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж з погребом [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі "Метрополітеновець", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з підстав відсутності витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Крім того, позивач зазначає, що з 2012 року, він, як єдиний спадкоємець всього належного [PERSON] майна, дозволив відповідачу тимчасово користуватися гаражем з погребом [NUMBER] в ГБК "Метрополітеновець", проте у 2015 році попросив останнього звільнити вказаний гараж, однак [PERSON] не виконав його вимог та продовжує незаконно і безпідставно користуватися та володіти належним йому гаражем, чим порушує його права та охоронювані законом інтереси. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та виходячи із доводів, якими обґрунтовується позовна заява просив суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що після смерті його матері, - дружини відповідача [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач на час смерті матері постійно проживав з нею. Він же, проживає окремо понад 20 років. Гараж з погребом після смерті [PERSON], перебував у володінні позивача, проте за його проханням батько надав йому можливість користуватись вказаним гаражем куди він ставить належний йому транспортний засіб. Враховуючи, що він доволі часто та подовгу перебуває у відрядженнях, задля запобігання пошкодження та або викрадення автомобіля він залишав його у гаражі не зважаючи на прохання батька його звільнити. Разом з цим зазначив, що оскільки спірний гараж належав матері, то вважає, що він також має право на відповідну частку у користуванні вказаним майном. Одночасно повідомив, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] він не звертався. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що гараж з погребом (загальною площею 17,4 кв.м.) [NUMBER] у Гаражно-будівельному кооперативі «Метрополітеновець», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу від 20.03.1998 року посвідченого приватним нотаріусом Ромасенко Н.Ф. Київського міського нотаріального округу належить на праві власності [PERSON] (а.с.5). На час укладання вказаного договору купівлі продажу гаражу з погребом позивач та [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. Відповідач являється їхнім сином. [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей 02.01.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 10 та видано Відділом реєстрації смерті у м. Києві свідоцтво про смерть (а.с.6). Як убачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2012 року виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, позивач отримав у спадщину після смерті дружини [PERSON] 2/5 належних їй частини квартири [ADDRESS]. Листом від 21.08.2012 року за № 6744/02-14 Перша Київська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про правно на спадщину за законом після померлої [INFO] дружини [PERSON], у зв»язку з відсутністю витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно на гараж з погребом [NUMBER] у Гаражно-будівельному кооперативі «Метрополітеновець», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1271 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як було встановлено у судовому засіданні позивач на час відкриття спадщини постійно проживав із дружиною [PERSON] Про відмову від спадщини [PERSON] не заявляв. Згідно із ч.1ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як було з»ясовано у судовому засіданні відповідач [PERSON] не проживав із матір»ю на час відкриття спадщини, не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] матері [PERSON], позов до суду про поновлення строку для прийняття спадщини [PERSON] також не подавав. За таких обставин, хоча відповідач і входить у першу чергу спадкоємців за законом, (ст. 1261 ЦК України), проте у розумінні ст. 1272 ЦК України [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщини після смерті [INFO] матері. Таким чином, позивач, який на час смерті дружини постійно проживав із нею, та не заявляв про відмову від спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину до складу якої входить гараж з погребом [NUMBER] у Гаражно-будівельному кооперативі «Метрополітеновець», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідач не заперечує обставини того, що користується спірним гаражем не зважаючи на вимоги позивача про його звільнення, чим позбавляє позивача права користуватись та розпоряджатись вказаний майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За таких обставин, суд оцінюючи докази в їх сукупності приходить до висновку про законність і обгрунтованість позовних вимог, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1102, 40 грн.

Outcome: approved