Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 14.08.2018 о 20 год. у м. Біла Церква по б-ру Олександрійський, [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 217130 д.н.з [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом Renault Megane д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] ДТП сталася з вини відповідача, що встановлено постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 17.09.2018 року у справі 357/9833/18. Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 217130 д.н.з [NUMBER] , застрахована згідно Полісу №АМ/2077300 в ТДВ «СК «Мотор-Гарант». Звітом №2667/15 від 28.08.2018 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу Renault Megane д.н.з [NUMBER] , визначений розмір матеріальної шкоди, який становить 48 163,39 грн., з ПДВ. На виконання умов договору добровільного страхування ТОВ «СК«Мотор-Гарант» власнику транспортного засобу Renault Megane д.н.з [NUMBER] [PERSON] здійснено виплату страхового відшкодування без врахування франшизи та ПДВ у розмірі 41377,83 грн. Однак, суд визнав, що на момент ДТП [PERSON] керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння та [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП і притягнено до відповідальності за ст.124 КУпАП, а також, притягнено до відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, а тому, позивач, посилаючись на ст.. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив в судовому порядку стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 41377 грн.83 грн., оскільки [PERSON] керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надано заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримано, проти винесення заочного рішення не заперечено. Відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 14.08.2018 о 20 год. 00 хв. у м. Біла Церква сталася ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ 217130 д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Renault Megane д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] ДТП сталася з вини відповідача, що встановлено постановою Білоцерківського міськрайонного суд Київської області від 17.09.2018 року у справі 357/9833/18, внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.2.3. (б),12.1 ,13.1 ПДР та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП України і притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 3 роки. З матеріалів справи вбачається, що станом на момент ДТП автомобіль ВАЗ 217130 д.н.з [NUMBER] був застрахований в ТДВ «СК «Мотор-Гарант» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ/2077300 із строком дії з 04.11.2017 по 03.11.2018. Звітом №2667/15 від 28.08.2018 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу Renault Megane д.н.з [NUMBER] д.р.н. [NUMBER] визначений розмір матеріальної шкоди, який становить 48163,39 грн., з ПДВ. Обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, спричинену майну третіх осіб, відповідно до ст. 9 (9.2.) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», складає 100000,00 грн. Встановлено, що ТДВ «СК «Мотор - Гарант» на виконання умов полісу №АМ/2077300, на підставі страхового акту №54/19-ГПО від 12.03.2019, наказу №142 від 12.03.2019 та заяви про виплату страхового відшкодування вх.№1905/АК від 24.10.2018 власнику транспортного засобу Renault Megane д.н.з [NUMBER] .р.н. [NUMBER] [PERSON] здійснено виплату страхового відшкодування без врахування франшизи та ПДВ у розмірі 41 377,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1000 від 12.03.2019. Встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 17.09.2018 року по справі № 357/9833/18 [PERSON] було визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 , ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.11). Відповідно ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1187 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 38.1. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції \Підпункт "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 в редакції Закону № 3045-VI від 17.02.2011\. Отже, оскільки встановленим є те, що водій [PERSON] керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 17.09.2018 року по справі № 357/9833/18, то позивач правомірно ставить питання про стягнення суми страхового відшкодування з відповідача. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, є встановленим факт керування відповідачем ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, а тому в силу ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню з [PERSON] коштів страхового відшкодування, що були виплачені [PERSON] . На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Крім вказаного, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по справі які складаються із: судового збору в сумі 1921 грн., що підтвержується платіжним дорученням №1630 від 19.04.2019 року. На підставі ст.ст. 1188, 1191 ЦК України, Закону України Про страхування, Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved