Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить: 1.Розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим №2325282800:15:001:0048 укладений між [PERSON] та [PERSON] від 08 грудня 2009 року №041028000329 зареєстрований 11 травня 2010 року у Токмацькому міськрайонному відділі Запорізької регіональної філії «Центр ДЗК» у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати. 2.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , індивідуальний податковий номер [NUMBER] , заборгованість по орендній платні за користування земельною ділянкою у розмірі 26 068 гривень, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 8 565,92 гривень, 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 704 гривні та суму інфляційних витрат у розмірі 4 600, 26 гривень, всього 39\~938, 58 гривень. 3.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , судовий збір у розмірі 1 681,60 грн. Позов обґрунтовує наступним. Відповідно до рішення Новомиколаївської сільської ради у 1995 році позивачу надано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в умовних кадастрових гектарах, як колишньому члену КСП «Дружба». Згідно розпорядження голови Токмацької РДА від 14 жовтня 2005 року на позивача земельну ділянку була виготовлена технічна документація і земельна ділянка виділена в натурі. 22 квітня 2008 року позивач отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку. Позивача право власності на земельну ділянку розміром 6, 1001 га., що знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради посвідчене державним актом серії ЯЕ № 057748 від 22 квітня 2008 року. 08 грудня 2009 року між позивачем, як землевласником та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки право на яку посвідчене державним Актом серії ЯЕ № 057748 від 22 квітня 2008 року розміром 6, 1001 га. Договір оренди від 08 грудня 2009 року №041028000329 зареєстрований 11 травня 2010 року у Токмацькому міськрайоиному відділі Запорізької регіональної філії «Центр ДЗК». Відповідно до п. п. 3.1., Договору, договір був укладений строком на 49 років. Починаючи з моменту укладення Договору оренди з 2009 року протягом тривалого часу на протязі майже 10 років, відповідач не сплачує орендну платню за орендовану земельну ділянку, чим систематично грубо порушує умови Договору а також вимоги діючого цивільного та земельного законодавства. За таких підстав, вважає що Договір оренди земельної ділянки від 08 грудня 2009 року №041028000329 зареєстрований 11 травня 2010 року у Токмацькому міськрайонному відділі Запорізької регіональної філії «Центр ДЗК» підлягає розірванню за рішенням суду. Якщо у договорі оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься щороку до 1 грудня за весь рік оренди земельної ділянки, то систематичність її несплати матиме місце у випадку порушення такого зобов`язання хоча б за два роки. Отже, підставою для розірвання договору оренди землі може бути систематична несплата орендної плати (два і більше випадки). В даному випадку відповідач систематично, починаючи з моменту укладення договору оренди не сплачує орендну платню на протязі 10 років орендного користування а тому вважає, що є достатньою підстав для розірвання Договору оренди від 08 грудня 2009 року №041028000329 зареєстрованого 11 травня 2010 року у Токмацькому міськрайонному відділі Запорізької регіональної філії «Центр ДЗК». Крім цього, відповідач у своєму відзиві на первісний позов «Про визнання Договору оренди не дійсним» від 09 листопада 2019 року посилається на Доповнення до договору оренди, укладену 3 січня 2010 року. Вважає, що дані Доповнення взагалі не слід розцінювати як доказ отримання позивачем орендної платні або внесення будь яких інших змін до Договору оренди земельної ділянки від 08 грудня 2009 року №041028000329, або доказом вчинення між позивачем та відповідачем будь яких інших юридичних дій стосовно належної позивачу земельної ділянки з наступних мотивів. У зв`язку з цим відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, що складає 704, 00 (сімсот чотири) гривні. Сума інфляційних витрат за весь час прострочення складає 4600,26 грн. Загалом сума боргу відповідача за неналежне виконання умов Договору оренди земельної ділянки з урахуванням заборгованості по орендній платні, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, 3% річних та інфляційних витрат складає 39 938 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень 58 копійок. Вважає, що саме ця сума боргу повинна бути стягнута з відповідача за неналежне виконання умов договору за рішенням суду. У зв`язку з відсутністю державної реєстрації Доповнень до договору оренди від 03 січня 2010 року, вони не змінюють умови Договору оренди земельної ділянки в будь якій його частині, в тому числі і в частині розміру, строків та періодичності орендної платні по Договору оренди від 08 грудня 2008 року №041028000329. Отже підсумовуючи вищевказане, відповідач, з порушення вимог діючого цивільного та земельного законодавства, не сплатив позивачу орендну платню за 10 років орендного користування позивачем земельною ділянкою. Вважає, що невиплачена заборгованість по орендній платні за рішенням суду, повинна бути стягнена з відповідача у розмірі - 26 068,40 грн. (дві тисячі шістдесят вісім гривень сорок копійок). 2 606, 84 (річна орендна платня) х 10 (кількість років заборгованості) = 26 068,40 грн. (сума заборгованості). Відповідно до п. 4 п. п. 4.6 Договору оренди від 08 грудня 2008 року № 041028000329, у разі прострочення терміну виплати орендної платні, відповідач (орендар) повинен сплатити пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення. Відповідач прострочив виконання зобов`язань в частині сплати орендної платні на 3 287 днів, а отже відповідно повинен сплатити суму пені за прострочення термінів сплати орендної платні у розмірі 8 565, 92 грн. Ухвалою судді від 19.08.2020 р. позовну заяву залишено без руху, зазначені недоліки позивачем усунені. Ухвалою судді від 11.09.2020 р. дана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.10.2020 р. клопотання про витребування доказів задоволено. Позивач в судовому засіданні суду пояснила наступне. Відповідач не платив їй орендну плату за землю чоловіка 10 років, тепер не платить за її землю. До 2010 року лише плату брала в відповідача 2000 грн. відповідач зажадав написати розписку, вона її написала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав відзив наступного змісту. Позивач звернулася до Токмацького районного суду з позовною заявою до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати та стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельної ділянки. Підготовче засідання призначено 08 годині 30 хвилин 13 жовтня 2020 року. Ухвалою суду від 11 вересня 2020 року про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу запропоновано подати у п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву з дня вручення даної ухвали з посиланням на докази, яким він обґрунтовується. Позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. 08 грудня 2009 року між відповідачем (Орендарем) та позивачем (Орендодавцем), було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 2325282800:15:001:0048, за умовами якого відповідач отримав у користування зазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,1001 га., строком на сорок дев`ять років і дев`ять місяців. Земельна ділянка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області. На Договорі є відмітка, що він зареєстрований у Токмацькому районному відділі Запорізької регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" про що у Державному реєстрі земель 11 травня 2010 року вчинено запис за № 041028000329. Таким чином, виходячи з положень ст. 638 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Спірний договір набрав чинності 11 травня 2010 року. Умовами договору іншого не передбачено. Пунктом 4.3 Договору встановлено: «Орендна плата вноситься у такі строки: до 1 грудня кожного відповідного року». Однак, законом не заборонено сплачувати орендну плату наперед за майбутні періоди або відразу за весь період оренди. Зокрема, згідно зі ст. 531 Цивільного кодексу орендар має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. На прохання позивача в зв`язку із скрутним матеріальним становищем і сімейними обставинами (помер чоловік) 3 січня 2010 року відповідач сплатив позивачу орендну плату за весь період оренди (49 років 9 місяців) в сумі 129 690 (сто двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто) гривень 28 коп. Факт передачі коштів зафіксований в документі, який позивач з відповідачем назвали Доповнення до договору оренди землі від 03.01.2010 року і який необхідно розцінювати як розписку про отримання позивачем орендної плати. Цей документ підписаний відповідачем та позивачем. Позивач не заперечує, що підписувала цей документ на підтвердження факту отримання зазначених коштів як орендну плату. При отриманні коштів за весь минулий період оренди зауважень і заперечень щодо строку оренди і відповідно підписання договору оренди на зазначених умовах позивач не висловлювала. Позивач в позовній заяві факт існування цієї розписки не заперечує. Факт отримання коштів як орендну плату наперед на протязі 11 років не заперечувала. В позовній заяві також не має заперечень щодо отримання орендної плати за весь період оренди (49 років 9 місяців) в сумі 129 690 грн. Позивач лише пропонує суду не брати до уваги розписку, як документ, тому що Доповнення не зареєстровано. Закон не передбачає обов`язкової реєстрації такої розписки. В самому документі зазначено, що він не підлягає реєстрації. Назва розписки Доповненням до договору не спростовує факту сплати орендної плати за весь період оренди земельної ділянки. Відповідно до закону захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивач починаючи із 2017 року двічі зверталася до Токмацького районного суду з позовними заявами до відповідача про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Токмацьким районним судом розглядалася справа №328/2821/17 за позовом позивача про визнання зазначеного договору оренди земельної ділянки недійсним. Позивач стверджувала, що договір не укладала та не підписувала. Саме відповідач підробив її підпис в договорі оренди земельної ділянки. Проведені по справі № 328/2821/17 судові почеркознавчі експертизи підтвердили справжність підпису на договорі позивача. Аналогічні позовні вимоги [PERSON] були предметом судового розгляду по справі №328/2498/19. Позивач жодного разу не зверталася до відповідача, як Орендаря, з вимогами про сплату орендної плати, за період з 08.12.2009 року (дати укладення договору оренди) по серпень 2020 року (дату звернення до суду з зазначеним позовом), що в свою чергу, додатково свідчить про хибність позивача заявлень про невиплату орендної плати єдиним платежем. В позовній заяві позивач зазначає, що 10 років не отримувала орендну плату і це позивача влаштовувало. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. В схожій правовій ситуації Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 по своїй суті застосовано доктрину заборони суперечливої поведінки: ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Таким чином, є очевидним факт, що дії позивача, яка 08 грудня 2009 уклала договір оренди землі строком на 49 років і 9 місяців та відповідно до розписки від 3 січня 2010 року отримала орендну плату в сумі в сумі 129 690 (сто двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто) гривень 28 коп., а згодом через 11 років пред`явила позов про розірвання договору оренди землі суперечить позивача попередній поведінці (укладенню вищезазначеного договору та отриманню плати за користування земельною ділянкою) і є недобросовісними. Позов позивача обумовлений тим, що між позивачем та відповідачем в останній час склалися не добросусідські відношення. Позивач неодноразово заявляла, що «забере» землю. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо порушення умов договору оренди землі та чинного земельного законодавства відповідачем. Всі обов`язки за умовами Договору відповідач, як Орендар, виконує належним чином, зокрема, сплатив орендну плату, земельний податок, здійснює належне оброблення земельної ділянки, тощо. В постанові Верховного Суду України від 13 листопада 2013 року справа №6-128цс13 про розірвання договорів оренди земельних ділянок, суд дійшов висновку, що у разі відсутності з боку орендаря порушень умов договору слід відмовляти в позові. В даному випадку, з боку відповідача, яку Орендаря відсутні порушення умов договору оренди землі. Таким чином, вище наведені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Просить в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки від 08 грудня 2009 року, який зареєстрований у Токмацькому районному відділі Запорізької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 травня 2010 року за №041028000329 у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати та стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою відмовити. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив наступне. [PERSON] брав\~землю у\~ [PERSON] .\~Він з\~ [PERSON] приїхали\~до [PERSON] ,\~він з\~нею розрахувався.\~Був повний\~пакет грошей,\~гроші давав\~їй мабуть\~за оренду.\~Приблизно 10-8\~років [PERSON] \~підписувала на\~капоті автомобіля\~якісь документи,\~скільки грошей\~не знає. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив наступне. [PERSON] давно взяв землю у [PERSON] та платив їй оренду. [PERSON] часто приходила і брала гроші в [PERSON] на перед. В неї було 3 пая, 10 років назад [PERSON] просив його бути свідком, що він викупає в неї пай, гроші він не рахував, була велика сума, він був підприємцем і бачив гроші. [PERSON] ніяких незгод не висловлювала, він в розписці не підписував. Вислухавши доводи та мотиви сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що відповідно до рішення Новомиколаївської сільської ради у 1995 році позивачу надано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в умовних кадастрових гектарах, як колишньому члену КСП «Дружба». Згідно розпорядження голови Токмацької РДА від 14 жовтня 2005 року на земельну ділянку позивача виготовлена технічна документація і земельна ділянка виділена в натурі. 22 квітня 2008 року позивач отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку. Право власності позивача на земельну ділянку розміром 6, 1001 га., що знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради посвідчене державним актом серії ЯЕ № 057748 від 22 квітня 2008 року. 08 грудня 2009 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки право на яку посвідчене державним Актом серії ЯЕ № 057748 від 22 квітня 2008 року розміром 6, 1001 га. Договір оренди від 08 грудня 2009 року №041028000329 зареєстрований 11 травня 2010 року у Токмацькому міськрайоиному відділі Запорізької регіональної філії «Центр ДЗК». Відповідно до п. п. 3.1., Договору, строк договору - 49 років. \~ \~ \~ \~Згідно до п.п. 4. 1. Орендна плата за користування земельною ділянкою, становить 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 2 606, 84 грн. щорічно. Відповідно до п.п. 4.3., орендна плата вноситься в строк до 1 грудня кожного відповідного року. П.п. 4.6. Договору передбачено, що у разі невнесення орендної платні у строки визначені цим Договором, сплачується пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Позивач стверджує, що відповідач орендну плату за договором не сплачує декілька років поспіль, що є підставою для розірвання договору оренди. На підтвердження належного виконання договірних обов`язків зі сплати орендної плати відповідач надав Доповнення до договору оренди землі від 03.01.2010 року, який необхідно розцінювати як розписку про отримання позивачем орендної плати. Вказаний документ містить відомості про отримання [PERSON] від [PERSON] орендної плати у сумі 129690,28 гривень повністю за весь строк оренди. Разом з тим, вказаний документ містить положення, що отримана [PERSON] сума повністю зараховується у вартість земельної ділянки, яку [PERSON] у разі відміни мораторію на відчуження об`єкту оренди забов`язана безоплатно переоформити у приватну власність [PERSON] . Крім того прямо зазначено, що фактично між даними сторонами укладена купівля-продаж цієї землі на майбутнє. Враховуючі, що вказана додаткова угода до договору оренди укладена до його державної реєстрації, така норма договору вказує, що укладений сторонами договір оренди насправді вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили - договір купівлі-продажу земельної ділянки, тобто удаваним правочином згідно ч.1 ст. 235 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 235 ЦК України відносини сторін за удаваним правочином договором оренди регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили тобто договору купівлі-продажу земельної ділянки. Договір купівлі-продажу земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який насправді вчинили сторони є недійним правочином відповідно до ч.1 ст. 203 та ч.1 ст.215 ЦК України, оскільки суперечить нормі п.15 Перехідних положень Земельного Кодексу України, яким встановлено заборону на продаж земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цією ж нормою встановлено, що угоди, укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Відповідно до\~ст.\~216\~ЦК України\~ недійсний\~правочин не\~створює юридичних\~наслідків,\~крім тих,\~що пов`язані\~з його\~недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Надані відповідачем доповнення до договору оренди від 03.01.2010 року не підтверджують належне виконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати за договором оренди від 08.12.2009 р., оскільки призначення отриманих грошових коштів в розмірі 129690,28 грн. зазначено неоднозначно - і як орендну плату за весь строк договору оренди і як вартість земельної ділянки. Інших доказів на підтвердження виконання обов`язку за договором зі сплати орендної плати відповідач не надав. В данному\~випадку не\~може бути\~застосоване положення\~ст.\~217\~ЦК України\~про недійсність лише окремої частини правочину (купівлі-продажу земельної ділянки) без наслідку недійсності інших його частин і правочину в цілому, оскільки неможливо припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини, зокрема про зарахування грошових коштів у вартість земельної ділянки. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до частини першої статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд. Згідно ч. 1\~ст.24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Відповідно до\~статті 21 вказаного Закону\~орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно\~\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ч.ч. 1, 2\~ст.651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 31 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1\~ст.32 вказаного Закону\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Згідно п. д ч.1\~ст. 141 ЗК України\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Систематична (протягом двох і більше років) несплата орендарем за договором оренди землі орендної плати на користь орендодавця слугує безумовною підставою для розірвання цього договору судом, що узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою зокрема в постанові від 14 листопада 2018 року по справі № 484/301/18. Крім того, в цій же постанові Верховним Судом окремо наголошено на тому, що підставою для розірвання договору є саме факт систематичного неналежного виконання орендарем своїх договірних зобов`язань, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість по орендній платі. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на підставі принципів змагальності та диспозитивності сторін. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, на підставі достовірних, належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати за землю є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що суд зробив висновок про задоволення позовних вимог, витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача згідно зі ст. 141\~ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved