Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, зазначивши, що вони є синами [PERSON] та [PERSON]. 26 травня 1971 року їх батькові [PERSON] було надано земельну ділянку за адресою: м.Дніпропетровськ вул.Вітряна буд.2-а (в подальшому у зв'язку з будівництвом інших будівників по вулиці нумерація будинку була змінена на вул.Вітряна буд.12), йому було надано план земельної ділянки з відповідними розмірами та дозволено будівництво житлового будинку розміром 6,5 на 10,0 кв.м. Станом на день введення в експлуатацію і до тепер згідно технічних паспортів від 24.10.1988 р. та від 24.03.2017 р. домоволодіння складається з: житлового будинку літ.А-1, прибудови літ.А'-І, прибудови літ.а'-І, що складається з 1-1 коридор, площею 6,9 кв.м 1-2 душова, площею 1,9 кв.м, 1-3 туалет, площею 1,2 кв.м, 1-4 коридор, площею 8,8 кв.м, 1-5 житлова, площею 11,9 кв.м, 1-6 житлова кімната, площею 15,4 кв.м, 1-7 житлова кімната, площею 8,5 кв.м, 1-8 житлова кімната, площею 10,1 кв.м, 1-9 кухня, площею 7,2 кв.м, загальною площею 71,9 кв.м, житлова площа 45,9 кв.м, погребу з шийкою літ.Б, житлового будинку літ.Г, прибудови літ.Г'-І, що складається з 1-1 житлової, площею 14,8 кв.м, 1-2 передпокою, площею 12,0 кв.м, 1-3 житлової, площею 4,5 кв.м, 1-4 кухні, площею 4,7 кв.м, 1-1 хол, площею 17,8 кв.м, загальною площею 53,8 кв.м, житловою площею 19,3 кв.м, гаражу літ.Д, сараю літ.Е, вбиральні літ.Ж, літнього душу літ.З, теплиці літ.И, сараю літ.К, споруди № 1-13, І Тобто за життя батько позивачів та чоловік відповідача, [PERSON] отримав земельну ділянку у встановленому на той час законом порядку, за дозволом було побудовано житловий будинок, будинок було прийнято в експлуатацію, однак батько та чоловік сторін не зареєстрував право власності в КП «ДМБТІ». 27 серпня 2016 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння №12 по вул.. Вітряна в м.Дніпрі та була відкрита Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою спадкова справа №1074/2016. Позивачі зазначають, що є єдиним спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] та фактично прийняли спадщину, відповідачка по справі дружина померлого у нотаріальній заяві про відмову від спадщини зазначила, що домоволодіння №12 по вул. Вітряна в м.Дніпрі є особистим майном померлого та відмовилась від своїх спадкових прав на користь [PERSON], інших спадкоємців першої та другої черги не має. Однак постановою Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 18 березня 2017 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки ними не подано правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. У звязку з цим позивачі просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку домоволодіння № 12 по вулиці Вітряна у місті Дніпрі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки домоволодіння № 12 по вулиці Вітряна у місті Дніпрі. Позивачі у судове засідання не зявились, позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного рішення суду, просив суд слухати справу у їх відсутність про, що надали письмову заяву. Відповідач до судового засідання не зявився, не заперечувала проти позовних вимог, просила суд слухати справу у її відсутність. Представник третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, просила суд слухати справу у її відсутність. Представник третьої особи Дніпровської міської ради до судового засідання не зявився, про місце дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину не явки суду не повідомив. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії И-ИФ № 358926, серії I-КИ №274959. Рішення № 725 від 26.05.1971 року виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів міста Дніпропетровська було виділено гр. [PERSON] земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку по вул. вул.Вітряна буд.2-а (в подальшому нумерація будинку була змінена на вул.Вітряна буд.12) площею 600 кв.м. Актом від 10 червня 1971 року була відведена на підставі вищевказаного рішення [PERSON] земельна ділянка під індивідуальне житлове будівництво по вул.Вітряна буд.2-а (в подальшому нумерація будинку була змінена на вул.Вітряна буд.12). Згідно технічних паспортів від 24.10.1988 р. та від 24.03.2017 р. домоволодіння по вул.Вітряна буд.12 в м.Дніпрі складається з: житлового будинку літ.А-1, прибудови літ.А'-І, прибудови літ.а'-І, що складається з 1-1 коридор, площею 6,9 кв.м 1-2 душова, площею 1,9 кв.м, 1-3 туалет, площею 1,2 кв.м, 1-4 коридор, площею 8,8 кв.м, 1-5 житлова, площею 11,9 кв.м, 1-6 житлова кімната, площею 15,4 кв.м, 1-7 житлова кімната, площею 8,5 кв.м, 1-8 житлова кімната, площею 10,1 кв.м, 1-9 кухня, площею 7,2 кв.м, загальною площею 71,9 кв.м, житлова площа 45,9 кв.м, погребу з шийкою літ.Б, житлового будинку літ.Г, прибудови літ.Г'-І, що складається з 1-1 житлової, площею 14,8 кв.м, 1-2 передпокою, площею 12,0 кв.м, 1-3 житлової, площею 4,5 кв.м, 1-4 кухні, площею 4,7 кв.м, 1-1 хол, площею 17,8 кв.м, загальною площею 53,8 кв.м, житловою площею 19,3 кв.м, гаражу літ.Д, сараю літ.Е, вбиральні літ.Ж, літнього душу літ.З, теплиці літ.И, сараю літ.К, споруди № 1-13, І 27 серпня 2016 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння №12 по вул. Вітряній в м.Дніпрі та була відкрита Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою спадкова справа №1074/2016. Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину фактичним вступом в управління спадковим майном, оскільки були зареєстровані та разом проживали зі спадкодавцем, були позивачі по справі, та їх мати, відповідач [PERSON], яка надала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини в якій зазначила, що домоволодіння №12 по вул. Вітряна в м.Дніпрі є особистим майном померлого та відмовилась від своїх спадкових прав на користь спадкоємця [PERSON], інших спадкоємців першої та другої черги не має. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Факт належності спадкодавцям спірного майна на праві власності суд вважає встановленим, виходячи з наступного. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 4, 7 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих. Реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1. Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, одним із таких документів є нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої Ради акт про прийняття будинку в експлуатацію. Отже, акт відведення земельної ділянки підтверджує виникнення у спадкодавців [PERSON] та [PERSON] права власності на домоволодіння. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивачів, то позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved