Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 27 січня 2005 року, на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 939-р від 16.12.2004 року, між [PERSON] та Синельниківською районною державною адміністрацією був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 22,0000 га, (кадастровий номер - 1224855300:01:003:0422), який було зареєстровано Синельниківською ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 27 січня 2005 року за № 04:05:131:00089. Згідно розділу 1 договору оренди відповідач надав, а позивач прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 22,0 га, яка розташована на території Іларіоновської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, грошова оцінка земельної ділянки 219 685,73 грн. Розділом 2 договору оренди встановлено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення сільськогосподарського виробництва; розділом 3 договору оренди встановлено, що договір укладається строком на 10 ( десять) років, починаючи з державної реєстрації договору. Таким чином, враховуючи, що державна реєстрація договору оренди була вчинена 27 січня 2005 року, а договір укладено на десять років, термін дії договору оренди спливав 27 січня 2015 року. Згідно абз. 6 Розділу 1 договору оренди, земельна ділянка передавалась позивачу в семиденний термін після державної реєстрації цього договору згідно до вимог чинного законодавства, за актом прийому-передачі. На виконання договору оренди Синельниківська райдержадміністрація 27 січня 2005 року передала позивачеві земельну ділянку в оренду, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки по договору оренди. Також, сторони в розділі 3 (абз. 2) договору оренди визначили, що по закінченню терміну договору, позивач має переважне право на поновлення цього договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена особа повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін, не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. Крім того, розділом 6.2. договору оренди встановлено, що позивач має переважне право за рівних умов на поновлення договору оренди. 20 листопада 2014 року позивач звернувся до [PERSON] управління Держземагентства у Дніпропетровській області з листом-повідомленням про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 27 січня 2005. До листа-повідомлення було додано проект додаткового договору про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 27 січня 2005, зареєстрованого Синельниківською ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 27 січня 2005 року за № 04:05:131:00089, на той же десятирічний термін. Крім того, позивачем, також 20.11.2014 року, було подано заяву про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою поновлення договору оренди за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Лист-повідомлення з проектом додаткової угоди та заяву про надання дозволу на розроблення технічної документації було отримано відповідачем 21 листопада 2014 року. 24 грудня 2014 року відповідачем було видано наказ №4-989/15-14-СГ від 24.12.2014 року, яким було надано дозвіл [PERSON] на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою поновлення договору оренди за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Іларіоновської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Листом від 30.12.2014 року №31-4-0.6-12970/2-14 відповідач повідомив позивача про те, що після складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою поновлення договору оренди, йому необхідно відповідно до ст. 186 Земельного кодексу України, звернутися до [PERSON] управління Держземагенства у Дніпропетровській області для затвердження вказаної документації із землеустрою. 27 січня 2015 року позивач на виконання наказу №4-989/15-14-СГ від 24.12.2014 року та відповідно до вимог ст.ст. 186, 186-1 Земельного кодексу України, звернувся до [PERSON] управління Держземагентства у Дніпропетровській області із заявою про затвердження документації із землеустрою, та поновлення договору оренди земельної ділянки (отриманого [PERSON] управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області 21.11.2014 року). До заяви було долучено Витяг з державного кадастру про земельну ділянку та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. Заява була отримана відповідачем 28.01.2015 року. Відповідачем у встановлений законом десятиденний строк (11.02.2015 р.) - так і не було надано або надіслано рекомендованим листом з повідомленням свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні. Після безпосереднього звернення 02.03.2015 року позивача до [PERSON] управління Держземагенства у Дніпропетровській області, йому під розпис в журналі видачі вихідної кореспонденції, було надано лист за номером №31-4-0,11-3350/2-15, який був датований 20.02.2015 роком, в якому повідомлялось про те, що у зв'язку з ненаданням позивачем підтвердження, що відомості відносно земельної ділянки загальною площею 22,0000 га, внесенні до Державного земельного кадастру і речове право на неї зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - поновити договір оренди земельної ділянки, не вбачається можливим. Позивач вважає, що відповідач, всупереч вимогам ст. 186-1 ЗК України, відмовивши в погодженні технічної документації, та як наслідок поновленні договору оренди земельної ділянки, зволікає в поновленні укладеного Синельниківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та [PERSON] договору оренди землі від 27 січня 2005, зареєстрованого Синельниківською ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 27 січня 2005 року за № 04:05:131:00089. Позивач за договором оренди землі заборгованості по орендній платі не має, що підтверджується квитанціями про сплату орендної плати за землю за 2014 рік; після 27 січня 2015 року (дата закінчення договору оренди землі)- позивач продовжує безперешкодно користуватися вищевказаною земельною ділянкою та своєчасно вносити відповідні платежі за землю, що підтверджено відповідними належними доказами; жодних заперечень щодо використання землі позивачем або вимог про повернення земельної ділянки від відповідача або інших осіб позивачеві не надходило. Також, відповідачем протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди (27.01.2015 р.) не надсилалось позивачеві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі. Позивач належним чином виконує обов'язки за умовами укладеного договору оренди землі, що підтверджується відсутністю зауважень з боку орендодавця - Синельниківської районної державної адміністрації та відповідача [PERSON] управління Держземагенства у Дніпропетровській області. Позивач своєчасно, за два місяці до закінчення дії договору, направив на адресу відповідача: лист-повідомлення від 20.11.2014 р. з проектами додаткових угод про поновлення та продовження договору оренди землі на той же 10-річний термін і на тих самих умовах. Позивач мав і має намір відновити і продовжити раніше укладений договір оренди землі на той самий строк дії і на тих же умовах. Відповідно до приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України N 3038-УІ від 17.02.2011 р.), позивач після закінчення, 27.01.2015 року, терміну дії договору оренди землі отримав право на поновлення і продовження договору оренди землі на тих же умовах і на той же 10-річний термін його дії, тобто до 27 січня 2025 року. На думку позивача, раніше укладений з Синельниківською районною державною адміністрацію договір оренди землі від 27 січня 2005 року, зареєстрований Синельниківською ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 27 січня 2005 року за № 04:05:131:00089, є поновленим (продовженим) на той же 10 (десяти) річний термін дії до 27.01.2025 року. З урахуванням викладених обставин позивач зазначив, що відповідач грубо порушує його право на належне оформлення правовідносин у сфері землекористування. Відновлення порушених прав позивача, відповідно до ч. 9 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», можливе в судовому порядку. Просив суд визнати поновленим на 10 (десять років) - до 27 січня 2025 року договір оренди земельної ділянки площею 22,0000 га, (кадастровий номер - 1224855300:01:003:0422), розташованої на території Іларіоновської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, укладений 27 січня 2005 року між Синельниківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та [PERSON], державна реєстрація якого здійснена 27 січня 2005 року за № 04:05:131:00089, на тих самих умовах, які були передбачені договором; стягнути з [PERSON] управління Держземагенства у Дніпропетровській області на користь [PERSON] судовий збір 243,60 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставах, які зазначені в позовній заяві. Додатково пояснили, що позивачем [PERSON] були вжиті всі заходи, які передбачені Законом України « Про оренду землі», спрямовані на поновлення дії договору оренди, але відповідач безпідставно відмовляється від поновлення дії договору оренди земельної ділянки загальною площею 22,0000 га, (кадастровий номер - 1224855300:01:003:0422), який був укладений між [PERSON] та Синельниківською районною державною адміністрацією. До цього часу позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, сплачувати плату за землю; відповідачем ніяких вимог щодо повернення земельної ділянки - не заявлялось. Представник відповідача [PERSON] управління Держземагенства у Дніпропетровській області позовні вимоги не визнала в повному обсязі, письмові заперечення суду надані не були. В ході судового розгляду суду пояснила, що дійсно 27 січня 2005 року, на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 939-р від 16.12.2004 року, між [PERSON] та Синельниківською районною державною адміністрацією був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 22,0000 га, (кадастровий номер - 1224855300:01:003:0422), який було зареєстровано Синельниківською ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 27 січня 2005 року за № 04:05:131:00089. 20 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до [PERSON] управління Держземагентства у Дніпропетровській області з листом-повідомленням про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 27 січня 2005р., зареєстрованого Синельниківською ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 27 січня 2005 року за № 04:05:131:00089, на той же десятирічний термін, на підставі Розділу 3 договору оренди та ст. 33 Закону України « Про оренду землі». 24 грудня 2014 року відповідачем було видано наказ №4-989/15-14-СГ від 24.12.2014 року, яким було надано дозвіл [PERSON] на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою поновлення договору оренди за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Іларіоновської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Листом від 30.12.2014року №31-4-0.6-12970/2-14 Головне управління Держземагентства в Дніпропетровській області повідомило [PERSON] про те, що після складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою поновлення договору оренди, йому необхідно звернутися до [PERSON] управління Держземагенства у Дніпропетровській області для затвердження вказаної документації із землеустрою. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовувала тим, що [PERSON] не виконав в повному обсязі свої обовязки орендаря земельної ділянки, а саме: земельній ділянці не був присвоєний кадастровий номер і не відбулась державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі і не були надані відомості про реєстрацію речового права на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно . Відповідно до ст. 48 Закону України « Про землеустрій» з метою врахування громадських інтересів при здійсненні землеустрою органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень готують пропозиції щодо врахування інтересів територіальних громад при здійсненні землеустрою. На цей час на території Синельниківського району Дніпропетровської області, а саме на території Іларіонівської селищної ради існує потрібність в забезпеченні земельними ділянками учасників АТО для ведення особистого селянського господарства ( близько 30 осіб). Крім того, заплановано будівництво обїзної дороги, яка буде проходити по території Іларіонівської селищної ради, у звязку з цим, також, виникає потреба в земельних ділянках. На цих підставах [PERSON] було повідомлено, що поновити договір оренди земельної ділянки, не вбачається можливим. Представник третьої особи - Синельниківської районної державної адміністрації в судове засідання 03 грудня 2015 року не зявився, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності третьої особи. Суд вислухав пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача; дослідив письмові докази, які були надані сторонами до матеріалів справи. Судом встановлено і це підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи що 16 грудня 2004 року було прийнято розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 939-р про надання дозволу [PERSON] на укладення договору оренди земельної ділянки для сільськогосподарського використання на території Іларіонівської селищної ради ( а.с.7); 27 січня 2015 року між [PERSON] та Синельниківською районною державною адміністрацією був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 22,0000 га, (кадастровий номер - 1224855300:01:003:0422), який було зареєстровано Синельниківською ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 27 січня 2005 року за № 04:05:131:00089 ( а.с.8-10); Згідно розділу 1 Договору оренди відповідач надав, а позивач прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 22,0 га, (кадастровий номер - 1224855300:01:003:0422), яка розташована на території Іларіоновської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, грошова оцінка земельної ділянки 219 685,73 грн. ( а.с.8); Розділом 2 договору оренди встановлено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення сільськогосподарського виробництва; розділом 3 договору оренди встановлено, що договір укладається строком на 10 (десять) років, починаючи з державної реєстрації договору ( а.с.8). Отже, судом встановлено, що термін дії договору оренди спливав 27 січня 2015 року. Згідно абз. 6 Розділу 1 договору оренди, земельна ділянка передавалась позивачу в семиденний термін після державної реєстрації цього договору згідно до вимог чинного законодавства, за актом прийому-передачі ( а.с.8,9). На виконання умов договору оренди Синельниківська райдержадміністрація 27 січня 2005 року передала позивачеві земельну ділянку в оренду, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки по договору оренди (а.с.13). В договорі оренди сторони визначили, що по закінченню терміну договору, позивач має переважне право на поновлення цього договору на новий термін ( а.с. 8). У цьому разі зацікавлена особа повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін, не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. Крім того, розділом 6.2. договору оренди встановлено, що позивач має переважне право за рівних умов на поновлення договору оренди (а.с.8). 20 листопада 2014 року позивач звернувся до [PERSON] управління Держземагентства у Дніпропетровській області з листом-повідомленням про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 27 січня 2005( а.с.16). До листа-повідомлення було додано проект додаткового договору про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 27 січня 2005, крім того, позивачем також 20.11.2014 року, було подано заяву про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою поновлення договору оренди за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Лист-повідомлення з проектом додаткової угоди та заяву про надання дозволу на розроблення технічної документації було отримано відповідачем 21 листопада 2014 року ( а.с.17,18) . 24 грудня 2014 року відповідачем було видано наказ №4-989/15-14-СГ від 24.12.2014 року, яким було надано дозвіл [PERSON] на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою поновлення договору оренди за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Іларіоновської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області ( а.с.20). Листом від 30.12.2014 року №31-4-0.6-12970/2-14 відповідач повідомив позивача про те, що після складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою поновлення договору оренди, йому необхідно відповідно до ст. 186 Земельного кодексу України, звернутися до [PERSON] управління Держземагенства у Дніпропетровській області для затвердження вказаної документації із землеустрою ( а.с.19) . 27 січня 2015 року позивач на виконання наказу №4-989/15-14-СГ від 24.12.2014 року звернувся до [PERSON] управління Держземагентства у Дніпропетровській області із заявою про затвердження документації із землеустрою, та поновлення договору оренди земельної ділянки (а.с.21), до заяви було долучено Витяг з державного кадастру про земельну ділянку та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. Заява була отримана відповідачем 28.01.2015 року. Відповідачем у встановлений законом десятиденний строк (11.02.2015 р.) - не було надано або надіслано рекомендованим листом з повідомленням свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні. 02.03.2015 року представник позивача отримав в [PERSON] управлінні Держземагенства у Дніпропетровській області лист за номером №31-4-0,11-3350/2-15, який був датований 20.02.2015 роком (а.с.105-106), в якому повідомлялось про те, що у зв'язку з ненаданням позивачем підтвердження, що відомості відносно земельної ділянки загальною площею 22,0000 га, внесенні до Державного земельного кадастру, а речове право на неї зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - поновити Договір оренди земельної ділянки, не вбачається можливим(а.с.105-106) . Однак, судом встановлено, що право на земельну ділянку площею 22,0000 га, розташованої на території Іларіонівської селищної ради, кадастровий номер 1224855300:01:003:0422 були зареєстровані в Державному земельному кадастрі 23.01.2015 року, на підставі заяви [PERSON] від 16.01.2015 року (а.с.33). Тобто, кадастровий номер земельній ділянці був присвоєний до закінчення строку дії договору оренди і речове право на земельну ділянку зареєстровано до 27.01.2015 року, до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] управління Держземагенства в Дніпропетровській області суд враховує положення статей 10, 11, 58, 59, 60 ЦПК України. Відповідно до ст.10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 ст.11 ЦПК України: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, частиною 3 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Суд неодноразово розяснював сторонам положення статей 10,11 ЦПК України, а також їх процесуальні права, які передбачені ст.27, 31 ЦПК України. Відповідач у встановленому законом порядку, не надав суду належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що позивач [PERSON] порушував зобовязання за договором оренди, або наявність інших підстав, які відповідно до закону перешкоджали відповідачу поновити договір оренди земельної ділянки площею 22,0000 га, розташованої на території Іларіонівської селищної ради, кадастровий номер 1224855300:01:003:0422. Тобто, відповідачем не доведена суду обґрунтованість відмови або утримання від поновлення договору оренди земельної ділянки з позивачем. Спірні правовідносини, які склалися між сторонами врегульовані ст.626, 627,792 ЦК України, Законом України « Про оренду землі». Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Відповідно частини першої статті 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким врегульовані суспільні відносини по оренді землі є Закон України Про оренду землі, цим законом визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України Про оренду землі - під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, обєктом оренди є земельна ділянка. Статтею 79 ЗК України встановлено, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Земельна ділянка набуває ознак обєкта цивільних прав з моменту її сформування, тобто з моменту присвоєнням їй кадастрового номера. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі ( стаття 79-1 ЗК України). Розділом 3 договору від 27.01.2005 року передбачалося, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. Частиною першою статті 777 ЦК України встановлено, що у наймача, який належно виконує свої обовязки за договором виникає переважне право на укладення договору на новий строк і передбачив певну процедуру здійснення цього реалізації цього права. Також, статтею 764 ЦК України передбачено поновлення договору найму. Відповідно до норми цієї статті попередні договірні відносини продовжуються, по суті автоматично, на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. При вирішенні справи суд враховує положення статті 33 Закону України Про оренду землі, яка передбачає підстави пролонгації договору оренди. Отже, положення договору оренди земельної ділянки від 27 січня 2005 року узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України Про оренду землі. Так, у частинах першій пятій статті 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. З урахуванням приписів статей 319, 626 ЦК України - слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України Про оренду землі, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачем [PERSON] була дотримана процедура, яка передбачена ст.33 Закону України « Про оренду землі». При поновленні договору оренди землі згідно із частинами першою пятою статті 33 Закону України Про оренду землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону України Про оренду землі та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Судом встановлено, що, як станом на 27.01.2015 року, так і станом на момент розгляду справи, тобто 03.12.2015 року - [PERSON] продовжує користуватися земельною ділянкою площею 22,000 га на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області; ним було повідомлено у встановлений законом строк про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди; до листа - повідомлення був доданий проект додаткової угоди до договору оренди землі. Разом з тим, суд, приходить до висновку, що відповідно до ст.33 Закону України « Про оренду землі», переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону. Отже, підставою для припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди земельної ділянки є відсутність домовленостей щодо істотних умов договору. Як випливає із змісту листа [PERSON] управління Держземагентства в Дніпропетровській області на імя [PERSON] від 20.02.2015 року відповідач в жодний спосіб не повідомив позивача про зміну істотних умов договору. Суду відповідачем не надані документи, які б обґрунтовували те, що відмова в поновленні договору оренди з боку відповідача була повязана з істотними умовами договору оренди, які були запропоновані позивачу, але не прийняті ним. Отже, в ході судового розгляду судом не встановлено наявність обставин, які б відповідно до ст.33 Закону України « Про оренду землі» були підставою для припинення переважного права орендаря [PERSON] на оренду земельною ділянкою площею 22,000 га на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Крім того, хоча відповідь [PERSON] управління Держземагентства в Дніпропетровській області на імя [PERSON] про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки датована 20.02.2015 року, але матеріалами справи підтверджується те, що позивач отримав цю відповідь 02.03.2015 року. Тобто, у суду відсутні відомості про те, що позивач був повідомлений про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки до закінчення місячного терміну з моменту закінчення строку дії договору оренди. Згідно ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, відображеного в рішенні по справі «Стреч проти Сполученого Королівства» (ЗігеісН у. Тпе Упііей КіпеЛот) від 24 червня 2003 року, заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Виходячи зі змісту пунктів 32-35 цього рішення, майном у значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції». Таким чином, установивши у справі, яка розглядається, факт належного виконання [PERSON] умов договору оренди; дотримання ним строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; не надіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови в поновленні договору на новий строк; суд на підставі статті 33 Закону України Про оренду землі, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved