Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти уhjpvshs ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дочкою повноліття та стягнути витрати за надання правової допомоги у розмірі 350 гривень. На обґрунтування позову повідомила, що 19.07.2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб . Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дочка знаходиться на утриманні позивачки. [PERSON] ухиляється від покладено на нього обовязку утримувати дитину. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати доньку. Позивачка у судове засідання не зявилась, надіслала суду заяву у якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, судовими повістками, направленими по місцю його реєстрації, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. В силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами, відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України взявши до уваги відсутність з боку позивача заперечень про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з стягненням аліментів. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.07.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 078455 (а.с.3). За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 193417. З даного свідоцтва видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно довідки № 2283 від 25.07.2016 року, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області, до складу сімї [PERSON] входить дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5). Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.\~ Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що \~з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на користь позивачки, на дочку [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 350 грн. судових витрат за надання правової допомоги та на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 169, 197, 212, 213-215, 224 ЦПК України,

Outcome: approved