Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом у якому просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті, [INFO] , сина, [PERSON] . Позивач [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Шеремет [PERSON] у судовому засіданні, просила розглянути справу на розсуд суду. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.04.2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 15.03.2011 р. помер [PERSON] . [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00008864357 від 22.03.2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15.04.2005 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сердюк В.О. в реєстрі за № 369. В подальшому даний договір був втрачений. 03.11.2011 року державним нотаріусом Запорізького державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області Гончаровою Н. Г. виданий дублікат вказаного договору, який зареєстрований в реєстрі за № 2-101. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 11.05.2011 року позивач звернулась до третьої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] на підставі заяви була заведена спадкова справа № 347-2011. 09.02.2018 році державний нотаріус третьої Запорізької державної нотаріальної контори Трипольська К. К. видала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яке зареєстроване в реєстрі за № 1-34, 09.02.2018 року державний нотаріус третьої Запорізької державної нотаріальної контори Трипольська К. К. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 315/02-31, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Свою відмову у видачі свідоцтва нотаріус обґрунтувала відсутністю правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Так у витязі про державну реєстрацію прав № 32055889 від 16.11.2011 року вказано, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на кразі власності за [PERSON] в., на підставі дублікату договору купівлі-продажу № 369 від 15.04.2005 року, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сердюк В, О., також є примітка «Дублікат видано 03.11.2011 року № 2-101». Насправді реєстрація була проведена на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15.04.2005 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сердюк В. О. в реєстрі за № 369, виданого 03.11.2011 року, державним нотаріусом Запорізького державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області Гончаровою Н. Г. № 2-101. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] прийняла спадщину, однак не може зареєструвати спадкове майно та у повній мірі реалізувати свої права як власник майна, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved