Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо спільної дитини малолітньої доньки [PERSON]. В обґрунтування свого позову вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2 квітня 2011 року по 27 вересня 2016 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.09.2016 р. шлюб розірвано. Розірвання шлюбу також було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, та здійснено відповідну відмітку в паспорті. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року, який після розірвання мого шлюбу з його батьком постійно проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні і саме вона займається його вихованням. Батько [PERSON] в вихованні неповнолітнього сина участь не приймає, та не має наміру приймати й в майбутньому. Представник позивача в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, суду не надав, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд за таких обставин вважає за можливе розглядати справу за ст. 280-282 ЦПК україни в заочному порядку. Представник Управління Служб у Справах дітей Департаменту праці та Соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, надіславши до суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітного син [PERSON], [INFO] та пояснення по справі з проханням слухати справу за його відсутністю відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.164 СК україни мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON]. Наразі дитина проживає разом з матір'ю [PERSON], знаходиться на її повному утриманні. Позивач забезпечує синові належне піклування і догляд. Так, згідно відповіді Спецалізованої економіко-правової школи 1-Ш ступенів в поглибленним вивченням іноземної мови, ПВНЗ Харківський гуманітарний університет «Народна українська академія» від 18.04.2018 р. на запит адвоката [PERSON] - представника позивачки, батько [PERSON] - Відповідач по справі не звертався до класного керівника щодо питань успішності навчання свого сина протягом 2017-2018 навчального року, не відвідував дитячі заходи та батьківські збори у школі, не приводив і не забирав дитину зі школи протягом 201/2018 навчального року. Адміністрація комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 23» на відповідь адвокату від 17.04.2018 р. повідомляє, що дитина [PERSON] перебуває під наглядом фахівців закладу охорони здоров'я та амбулаторні прийоми дільничного педіатра хлопчик відвідує у супроводі матері, батько дитини [PERSON] до поліклініки щодо стану здоров'я дитини не звертався, при викликах дільничного педіатра додому присутнім не був. Комунальне дошкільний заклад «Дошкільний учбовий заклад (яслі-садок № 140) Харківської міської ради надав характеристику на [PERSON] як на дитину, яка виховується в неповній сім'ї , вихованням якого займається мати дитини, яка відвідує батьківські збори, систематично цікавиться успіхами сина. Футбольний центр раннього розвитку «Футбік» надав характеристику [PERSON], що його приводиться до клубу мати - [PERSON], яка уклала договір зі спортивним клубом та самостійно здійснює оплату, відвідує тренування сина та присутня на його атестаціях. Батько [PERSON] приводив дитину тільки на початку його відвідувань футбольного клубу. Таким чином, відповідач під час спільного проживання з дитиною ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а після розірвання шлюбних відносин переїхав жити до іншої жінки в іншу країну - США. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, серед яких також, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини. її Фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. За таких обставин позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. При цьому, вирішуючи спір, суд має першочергово виходити саме з прав та інтересів дитини. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року ( далі - Конвенція) , в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (N2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання реішєнь та застосування практики Європейського Суду з прав людини» мають в Україні значення джерела права. За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимогами закону унормовано відповідальне ставлення батьків до своїх батьківських обов'язків. Згідно наданого висновку від 27.04.2018 року № 267 з Управління Служб у Справах дітей Департаменту праці та Соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України та ч. 1. ст. 165 Сімейного кодексу України, згідно з якою право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved