Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом ат просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. Свої вимоги мотивує наступним. 05.08.2016 року померла його мати. До смерті вона проживала в спірному житловому будинку. Разом з нею до дня її смерті проживав і позивач. На спадкове майно остання уклала заповіт, згідно якого відповідач [PERSON]М спадкує дві кімнати спірного житлового будинку та земельну ділянку №1 площею 0,25га. Позивач [PERSON] спадкує інші дві кімнати в цьому будинку, господарські будівлі і споруди та земельну ділянку №2, площею 0,35га. Нотаріусом не видано йому свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Позивач та його представник в судове засідання не прибули. Представник позивача - адвокат [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності. Позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо вирішення справи покликається на розсуд суду. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання також не прибула та не повідомила причин неявки. Заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подала. У звязку з неявкою сторін, фіксування судового розгляду звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши докази у справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З технічного паспорта вбачається, що спадковий житловий будинок складається з чотирьох житлових кімнат, веранди, коридору, паливної та кухні. Загальна площа будинку становить 137,7кв.м, житлова 82,4кв.м. дата будівництва будинку 1968р. Згідно довідки №274 від 27.01.2017р., реєстрація права власності на даний житловий будинок не здійснювалася. Згідно заповіту від 12.05.2008р., [PERSON] належні їй дві кімнати в будинку №58а по вул.Травнева в с.Бутини Сокальського району та земельну ділянку №1, мірою 0,2500га., надану для обслуговування цього будинку заповіла дочці відповідачці [PERSON]; всі інші кімнати в даному будинку та земельну ділянку мірою 0,3500га, надану для обслуговування цього будинку та земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та все інше належне їй на день смерті майно остання заповіла своєму сину позивачу [PERSON] Мати позивача [PERSON] померла 05.08.2016р., що стверджується свідоцтвом про смерть. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину спірний житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що стверджується заявою від 17.08.2016р. та відповіддю від 256.01.2017р. Відповідно до п. 7 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" не може бути застосовано правила ст. 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема, ст. 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Крім цього, згідно розяснень наведених в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищенаведені норми, права позивача можуть бути захищені лише у судовому порядку, який є спадкоємцем вищевказаного спадкового майна після смерті матері, однак не має змоги прийняти спадщину в загальному порядку. З огляду на вищезазначене, суд визнає даний позов підставним та задовольняє його.

Outcome: approved