Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач просив суд ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором стягнути з відповідачів 144179,26 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 28 жовтня 2014 року складає 1867257,67 гривень та стягнути судові витрати по справі. В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просив суд постановити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором стягнути з відповідачів у солідарному порядку - 104505,8 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 28 жовтня 2014 року складає 1353350,11 гривень та стягнути судові витрати по справі. Позовні вимоги вмотивовані тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №243К, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 48000 Доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 11 серпня 2013 року. В забезпечення виконання зобовязань між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір поруки №243К. В порушення умов кредитного договору та договору поруки відповідачі неналежно виконували свої зобовязання,\~ у звязку з чим утворилася заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подала до суду заяву, в якій просить уточнений позов задоволити у повному обємі, а справу розглянути у відсутності представника. В судове засідання представник відповідачів не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить у задоволенні позову відмовити повному обємі у звязку з пропущенням строку позовної давності, а справу розглянути у відсутності представника. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступного. Матеріалами справи, зокрема копією договору підтверджено, що [PERSON], отримав у позивача кредит у розмірі 48000 дол. США (а.с.8-12). Відповідно до договору поруки (а.с.15) [PERSON], є поручителем за зобов»язаннями [PERSON] Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язувався щомісячно згідно з графіком, поповнювати свій поточний рахунок, відкритий в банку у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, встановлених в графіку, таким чином повертати частини кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та сплачувати можливі штраф та пеню. Однак, відповідачем систематично не виконуються умови договору щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів, що суперечить нормам законодавства. Згідно ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Згідно з ст.ст.509, 526, 610, 611 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON], зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом, що становить ціну позову (а.с.55-56). Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 104505,8 дол.США, що за курсом 12,95 що відповідно до службового розпорядження НБУ від 28 жовтня 2014 року складає 1353350,11 гривень. Суд, вважає достовірним розрахунок проведений позивачем суми боргу, оскільки будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок відповідачами не представлено. За таких обставин, оскільки між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, відповідачем порушено права позивача на виконання грошового зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим останній має нести юридичну відповідальність у виді заборгованості за кредитом, процентів за користування коштами, а також штрафи відповідно до договору. Суд відхиляє заяву\~\~ представника відповідачів про застосування позовної давності у цій справі та відмови у задоволенні позову, оскільки відповідно п.6.8 кредитного договору №243К укладеного\~\~12 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приват банк» та\~\~[PERSON],\~\~строк позовної давності сторонами встановлений тривалістю п'ять років (а.с.12). За змістом частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення з поручителя [PERSON], заборгованості за кредитним договором №243К від\~12 серпня 2008 року, оскільки за договором поруки, відповідно\~\~ч.4 ст.559 ЦК України\~поручитель зобов'язувався за виконання вказаного кредитного договору до 11 серпня 2011 року. Позивач пред'явив позов до поручителя 05 листопада 2014 року, тобто з після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, а позов в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є безпідставними. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 554, 559, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial