Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить зменшити розмір аліментів утриманих з позивача відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2014 року , покласти на позивача обов,язок сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] , у розмірі 17% від доходу щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2014 року з позивача стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] , у розмірі ? частини від доходу .[INFO] у позивача народився син [PERSON]. Розмір доходів позивача з часу постановлення рішення про стягнення аліментів залишився на тому ж рівні. У зв,язку з тим, що на утриманні позивача зараз перебуває ще одна дитина , здійснення виплат аліментів у розмірі встановленому рішенням суду від 11 листопада 2014 року , призводить до утиску прав іншої дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала частково , проти зменшення розміру аліментів , в зв,язку з народженням другої дитини у позивача не заперечувала, але не на 17% від доходу щомісячно , оскільки вона має не постійний заробіток , і їй також потрібні кошти на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Суд , вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.2012 року сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2014 року з [PERSON] стягнуті на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 01 січня 2017 року 1 355 грн., з 01 травня 2017 року 1 426 грн., з 01 грудня 2017 року 1 492 грн. З часу винесення рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2014 року , змінився сімейний стан позивача ,оскільки [INFO] у нього народився син [PERSON] . У відповідності до роз'яснень, наданих у абз. 1, 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З урахуванням вищевикладеного , суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та зменшення з дня набрання рішенням законної сили розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, з ? частини від усіх видів заробітку , до 1/6 частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial