Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 2612/1107/64-008 від 28.11.2007 року в розмірі 42 832,44 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06.03.2014 року еквівалентно 404 680,89 гривень, судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №2612/1107/64-008, за яким АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав відповідачу кредитні кошти у сумі 25 150,0 дол. США строком до 27.11.2011 року, а відповідач отримав зазначені кредитні кошти, зобов'язався повернути кредитні кошти, сплатити за їх користування проценти та інші платежі за обслуговування кредиту в сумі, в строки та на умовах, передбаченими зазначеним кредитним договором, однак у порушення умов цього договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 06.03.2014 року становила в розмірі 42 832,44 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 404 680,89 гривень. Також позивач вказує, що за договором факторингу № 11 від 02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило право вимоги за кредитним договором №2612/1107/64-008 від 28.11.2007 року ТОВ "Вердикт Фінанс" і таким чином до позивача перейшло право вимоги за цим договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином , причини неявки суду не повідомила, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Також в матеріалах справи містяться письмові запереченні відповідача на позовну заяву, подані через канцелярію суду позивачем 03.06.2014 року, в яких відповідач вказує, що не погоджується з твердженнями позивача про неналежне виконання нею умов кредитного договору, не погоджується з розміром боргу, оскільки Шевченківським районним судом м. Києва по даному боргу вже вирішувалось питання про стягнення з неї на користь ПАТ «Сведбанк» боргу в сумі 119066,41 грн., потім після укладення договору факторингу №11 від 02.02.2012 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до неї про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставу, вказаний позов був задоволений і автомобіль «Mitsubishi L200», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] разом з ключами та документами на нього передано, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 28.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №2612/1107/64-008, за яким АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав відповідачу кредитні кошти у сумі 25150,0 дол. США строком до 27.11.2011 року, а відповідач отримав зазначені кредитні кошти, зобов'язався повернути кредитні кошти, сплатити за їх користування проценти та інші платежі за обслуговування кредиту в сумі, в строки та на умовах, передбаченими зазначеним кредитним договором, однак у порушення умов цього договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 06.03.2014 року становила в розмірі 42832,44 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 404680,89 гривень. Згідно з наданим позивачем розрахунком борг складається з наступного: 22 978,38 дол. США - заборгованість по тілу кредиту; 14 162,67 дол. США - заборгованість по відсотках; 5091,38 дол. США - пеня. Також встановлено, що за договором факторингу № 11 від 02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк» передало право вимоги за кредитним договором №2612/1107/64-008 від 28.11.2007 року ТОВ "Вердикт Фінанс" і таким чином до позивача перейшло право вимоги за цим договором. Наведені обставини підтверджуються копією кредитного договору №2612/1107/64-008 від 28.11.2007; копією заяви на отримання готівки від 28.11.2007 року; розрахунками заборгованості від 06.03.2014 року; копією паспорта [PERSON]; копією договору факторингу №11 від 02.02.2012 року та витягом з реєстру боржників; іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: - ст.ст. 526,530 ЦК України, за якими зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; - ч. 2 ст. 1050 ЦК України, за якою в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням); - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, встановлених кредитним договором. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, заборгованість перед позивачем станом на 06.03.2014 року становить в розмірі 42 832,44 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 404 680,89 гривень, чим порушує законне право позивача на отримання суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, то суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи надані докази в їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та на підставі ст. 88 ЦПК України 3654,0 гривень сплаченого позивачем судового збору. При цьому, заперечення відповідача проти вимог позову та обставини, якими вони обґрунтовуються, суд до уваги не бере в зв'язку з їх не доведенням належними і допустимими доказами на підставі ст. 60 ЦПК України. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог суду надано не було. На підставі ст.ст. 525, 526, 1050,1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved