Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, у якій після уточнення позовних вимог, прийнятих судом, просив суд визнати за [PERSON] право власності на ? житлового будинку з господарськими надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS]; визнати за повнолітньою недієздатною [PERSON] право власності на ? житлового будинку з господарськими надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. [INFO] помер - [PERSON], який був чоловіком позивачки; після його смерті залишилась спадщина, а саме: житловий будинком з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Покровської сільської ради Харківської області. За життя спадкодавець не оформив документи на будинок як на об'єкт права приватної власності, а через відсутність правовстановлюючого документа на будинок, як на об'єкт права власності позивач, у зв'язку з його смертю, оформити спадщину у нотаріальній конторі неможливо, оскільки державний нотаріус може видати свідоцтво на спадщину тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто на праві приватної власності, у зв'язку з чим просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судове засідання, призначене на 22.03.2016 року, представник позивача не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, представник відповідача просив суд слухати справу без його участі, про що надав відповідну заяву (а.с. 79). В судове засідання, призначене на 22.03.2016 року, представник відповідача не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, представник відповідача просив суд слухати справу без його участі, про що надав відповідну заяву (а.с. 42). Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати представника відповідача та свідків відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, а визнання прийняттю, з наступних підстав. З матеріалів справи судом вбачається, що вказана справа є справою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, яке залишилось після смерті чоловіка позивача. Згідно зі свідоцтвом про одруження, виданого Покровським с/бюро ЗАГС Краснокутського району Харківської області, позивач - [PERSON] та [PERSON], 07 березня 1962 року уклали шлюб, про що був зроблений актовий запис № 10 (а.с. 10). Чоловік позивача [PERSON] - [PERSON], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтво про смерть, виданого 23.02.2005 року виконкомом Покровської сільської ради Харківської області, актовий запис № 14 (а.с. 11). Відповідно до технічного паспорта на жилий, судом встановлено, що будинок по [ADDRESS] зареєстрований на власника [PERSON] (а.с. 12-14), а також інформаційною довідкою Коломацького МКПТІ від 17.01.2014 року за № 10, відповідно до якої власником вказаного будинку на праві приватної власності є [PERSON] (а.с. 15). Після смерті [PERSON], який помер [INFO], право власності на все майно, що належало спадкодавцю на момент смерті, мають набути дружина та його донька, оскільки інші спадкоємці за законом та/або заповітом - відсутні. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 згідно з правилами статті 1220 ЦК та статті 249 ЦПК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що часом відкриття спадщини для спадкування за законом для позивача після смерті [PERSON], є [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні відносини спадкування за законом для [PERSON] після смерті [PERSON], регулюються правилами Цивільного кодексу України. Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких умов, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] належить до спадкоємців першої черги права на спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO], оскільки на момент його смерті, жодна особа з заявою про визнання права власності на жилий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], не звернулась. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач звернувся до органу держаного нотаріату на території Коломацького району Харківської області з питання спадкування спірного майна, але у видачі свідоцтва про право власності на спірне майно йому було відмовлено. Стосовно права спадкування [PERSON], суд зазначає наступне. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 18.03.1965 року Покровським с/бюро ЗАГС Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 6 (а.с. 16). Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 17.04.2014 року у справі № 625/62/14-ц, [PERSON], [INFO], визнано недієздатною та призначено опікуна - [PERSON] Вказане рішення набрало законної сили 27.04.2014 року (а.с. 58). Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, [PERSON] має право на обов'язкову частку спадкового майна після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи, що позивач звернувся за свідоцтвом про право на спадщину до Коломацької державної нотаріальної контори Харківської області, але у його видачі йому було відмовлено, тобто умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину позивачем вичерпані, суд приходить до висновку про наявність порушеного права у правовідносинах спадкування за законом для [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON]. Судом встановлено, що у спадковій справі [PERSON], який помер [INFO], заяви спадкоємців - [PERSON] та [PERSON] про відмову від права на спадщину відсутні; крім того відомості, надані Коломацькою державною нотаріальною конторою Харківської області, містять заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на нерухоме майно та грошовий вклад (а.с. 65, 72), а відповідно до копії свідоцтва про право власності на спадщину за законом, [PERSON] є спадкоємцем грошового вкладу [PERSON] у ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 96). Окрім цього, спадкова справа [PERSON], який помер [INFO], містить заяви спадкоємців - [PERSON] та [PERSON], подані до Коломацької державної нотаріальної контори Харківської області про відмову від спадщини на користь [PERSON] (а.с. 63, 64). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав, тобто використав свої процесуальні права як особи, яка бере участь у справі, на власний розсуд. Крім того, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. За таких умов, враховуючи наявність порушеного права позивача, факт того, що [PERSON] та [PERSON] належить до спадкоємців першої черги за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO], а також доведеності факту наявності у спадкодавця спірного майна (жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]), суд приходить до висновку що цивільний позов [PERSON] до Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області про визнання права власності - необхідно задовольнити. З матеріалів справи вбачається, що фактично спір щодо визнання права власності на спадкове майно між особами, які беруть участь у справі відсутній, питання про їх відшкодування позивачем у позові не порушувалось, а тому судові витрати при ухваленні судом рішення позивачеві не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: approved