Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дівоче « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 23.06.2018 у виконавчому комітеті Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, за актовим записом № 09. Від спільного проживання у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, тому шлюб існує формально і примирення між ними не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти в частині розірвання шлюбу, в іншій частині позову відмовити. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.06.2018 у виконавчому комітеті Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, за актовим записом № 09, що підтверджується свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8,9). Від спільного проживання дітей у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалося, проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, тому шлюб існує формально. Збереження сім`ї та примирення між ними не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. В частині позовної вимоги, щодо відновлення прізвища відмовити, оскільки в свідоцтві про шлюб зазначено, що прізвище позивачки до шлюбу " [PERSON] ", до суду не надано належних доказів , на підставі яких позивачу необхідно відновити прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду.

Outcome: partial