Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагають визнати недійсним заповіт [PERSON], колишньої мешканки [ADDRESS], померлої [INFO] року. Як зазначили позивачі у своїй позовній заяві, 20.02.2009 року [PERSON] оформила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала відповідачам [PERSON] та [PERSON]; при цьому [PERSON] вже у 2004 році, в силу свого віку та хвороб, підписуючи певні документи, не розуміла їх правового значення, і стан її здоров?я з часом тільки погіршувався. При цьому позивачі звертають увагу, що згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2008 року, за позовом [PERSON] був визнаний недійсним укладений нею договір дарування житлового будинку від 18.12.2004 року на користь [PERSON], при цьому цим судовим рішенням було встановлено, що позивачка у зазначений час в силу свого віку і хвороб, підписуючи договір, не розуміла природу правочину, правові наслідки його укладання, права та обов?язки сторін. Позивачі вважають, що волевиявлення [PERSON] при підписанні спірного заповіту також не було вільним та не відповідало її волі, у зв?язку з чим й звернулися до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачки та їх представник адвокат [PERSON] підтримали позов, пояснивши суду, що, на їх думку, відповідачі вмовили [PERSON] скласти заповіт на їх користь, використавши її вік та стан здоров?я; при цьому вважають, що рішення суду від 26.11.2008 року підтверджує такий стан спадкодавця в момент складення заповіту. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, пояснили суду, що вони та [PERSON] тривалий час проживали як одна сім?я, а тому вона й склала заповіт на їх користь, при цьому психічно хвора вона не була, її волевиявлення було вільним; просять у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, підстав для задоволення позову не знаходить. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд вважає, що позивачки не довели належними доказами свої твердження щодо того, що в момент складення заповіту [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Так, 20.02.2009 року [PERSON] у приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала все своє майно відповідачам [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах (а.с.37). Згідно тексту заповіту, перед підписанням він був вголос прочитаний заповідачем та підписаний нею власноручно, особу заповідача було встановлено та дієздатність її перевірено. [INFO] року [PERSON] померла (а.с.7). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що за її враженням, у [PERSON] в останні роки життя "затуманився розум", вона "заговорювалася", говорила дивні речі на її родичів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що [PERSON] говорила непевно, безпричинно ображала його, потім вибачалася, казала, що не пам?ятає, що саме казала. Натомість допитані у суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що спілкувалися зі [PERSON] нормально, виходячи з їх показів, дивних речей або вчинків вони за нею не помічали. Зважаючи суперечливість пояснень різних свідків, ці пояснення не свідчать достатньо про те, що [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. За клопотанням позивачів у справі була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої було поставлено питання - чи здатна була [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання 20.02.2009 року заповіту? Згідно висновків зазначеної експертизи (а.с.86-91), [PERSON] на момент складання заповіту 20.02.2009 року хронічним психічним захворюванням не страждала, а виявляла органічне ураження головного мозку (церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія, гіпертонічна хвороба) без психічних розладів; тобто, вона могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, висновки експертизи фактично спростовують доводи позивачів та їх представника. Що ж стосується рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2008 року, на який послалися позивачі, то це рішення стосується інших обставин та іншого правочину, вчиненого спадкодавцем за 5 років до складення заповіту, і ніяким чином не стосується відповідачів у справі. Крім того, з цього рішення вбачається, що у 2008 році [PERSON] самостійно зверталася до суду за захистом своїх прав, була присутня у судових засіданнях, при цьому у жодної зі сторін не виникло сумнівів в її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи наведене, суд вважає, що надані позивачами докази є недостатніми для доведення обставин, зазначених ними у позові, а інших доказів з цього приводу вони суду не надали, у зв?язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed