Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом який мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 13.04.2017. 10 грудня 2014 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за №06, в якому все своє майно заповіла [PERSON] Рішенням Чорнухинського районного суду від 30 травня 2016 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в три місяці після набрання рішенням законної сили. 29 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 31 серпня 2016 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельні ділянки. До\~ складу спадкового майна входять\~ земельна ділянка, площею\~ 2,88 га належна [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку та земельна частка (пай) площею 2,98 в умовних кадастрових гектарах, належна\~ [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, які розташовані на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Рішенням Чорнухинського районного суду від 24 березня 2017 року провадженя у цивільній справі за позовом [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно було закрито у звязку з його смертю. Посилаючись на те, що вона вчасно прийняла спадщину, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно не може в звязку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів,\~ інші спадкоємці, а саме її доньки, відмовилися від спадщини, просила визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідача надав суду заяву, у якій розгляд справи просив провести за відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позову (а.с.42). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві. Частиною 3 ст.1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом закону зволікання з виконанням обовязків, передбачених ч.1 ст.1297 ЦК України, щодо оформлення права на спадщину, в складі якої є нерухоме майно, або їх невиконання, не позбавляє спадкоємця права на спадщину Підтверджено матеріалами справи те, що на підставі ст.1261 ЦК України\~ позивач є спадкоємцем за законом після померлого 13.04.2017 чоловіка [PERSON] в смт.Чорнухи Полтавської області (а.с.8-10). 15 березня 1994 року [PERSON], яка померла 10.12.2014, склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за №06, в якому все своє майно заповіла [PERSON] ( а.с.14,15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно: земельну ділянку площею 2,88 га, розташовану на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району, яка належала померлій на підставі розпорядження Чорнухинської райдержадміністрації від 19.11.2002 року №289 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за №599 і земельна частка (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Чорнухинської державної нотаріальної контори 13.06.2013, зареєстрованого в реєстрі за №576 (а.с.16,17). Рішенням Чорнухинського районного суду від 30 травня 2016 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в три місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с.21). 29 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Чорнухинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.22) Постановою від 31.08.2016 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельні ділянки (а.с.23). Доньки спадкодавця - [PERSON], [PERSON], [PERSON], у встановлений законом строк відмовилися від прийняття спадщини після його смерті на користь матері [PERSON], позивача у справі (а.с.11-13, 57, 62-65, 70). Позивач [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом було відмовлено у його видачі з причин відсутності правовстановлюючих документів (а.с.31,69). Таким чином померлий [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після померлої [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 2,3 п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року\~\~«Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за законом на все майно померлого [PERSON], який прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак не може оформити право власності на вказані земельні ділянки з причин відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадкове майно, іншим шляхом ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому її право власності відповідно до ст.392 ЦК України підлягає захисту. Визнання позову не суперечить закону, не порушує прав і свобод та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved