Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що він включений до списку громадян - членів Агрофірми «Маріампольська» доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії КР № 0000016, за № 684, а також зазначений за № 14 у додатку №1 осіб, що мають право на земельну часку (пай) в Агрофірмі «Маріампольська», що додається до державного акта на право колективної власності на землю, що дає йому право на отримання у приватну власність земельної частки (паю). Державний акт на право колективної власності на землю господарство отримало 30.12.1999 року. Однак з невідомих причин, позивач земельну часку (пай) не отримав, сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавали, земельну ділянку в натурі не виділяли та у приватну власність за рахунок земель колишньої агрофірми «Маріампольська» не передавали. Тому позивач змушений звернутися з позовом до суду про поновлення строку звернення до суду та визнання за ним права на земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позов підтримав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання також не з'явилися, проте письмовими заявами прохали справу розглядати без їхньої участі, позов визнали повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в них. Як вбачається з матеріалів справи в результаті приватизації радгоспу «Маріампольський» шляхом його викупу, в тому числі за рахунок державних майнових сертифікатів належних його працівникам, було утворено Агрофірму «Маріампольська», Статут зареєстровано в Петрівському райвиконкомі 05 квітня 1996 року, реєстраційний № 50, свідоцтво № 00853777. Відповідно до зазначеного Статуту, Агрофірма «Маріампольська» є правонаступником радгоспу «Маріампольський» на базі якого вона утворена, що підтверджується листом Петрівської РДА № 01-44/129/1 від 05.04.2013 року. Розпорядженням голови Петрівської районної державної адміністрації від 14 березня 2000 року № 81-р здійснено державну реєстрацію Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Маріампольська», який діє на даний час, за статутом якого, кооператив є правонаступником Агрофірми «Маріампольська», що підтверджується листом Петрівської РДА № 01-44/129/1 від 05.04.2013 року. Відповідно до довідки відділу Держкомзему у Петрівському районі Кіровоградської області від 15.04.2013 року №01-14/655, згідно державного акту на право колективної власності на землю, виданого колишній агрофірмі «Маріампольська», зареєстрованого 30.12.1999 року, розмір середньої земельної частки (паю) становить 7,07 га в умовних кадастрових гектарах (а.с.22). Згідно з архівної довідки від 17.11.2014 року № 01-75/72 підтверджується , що позивач прийнятий в члени агрофірми «Маріампольська» згідно заяви (а.с.25). Крім вище зазначеного, право на земельну частку (пай) [PERSON], як члена агрофірми «Маріампольська», підтверджується довідкою виданою Петрівською районною державною адміністрацією, в тім, що відомостей про виключення із членів агрофірми «Маріампольська» позивача за період з 01.01.1996 року по 31.12.1999 року немає (а.с.27). Таким чином, судом встановлено, що позивач був прийнята в члени Агрофірми «Маріампольська» та протягом 1996-1999 року та не був виключений з них. Однак, з невідомих причин, позивач земельну часку (пай) не отримав, сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавали, земельну ділянку в натурі не виділяли та у приватну власність за рахунок земель колишньої агрофірми «Маріампольська» не передавали. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Враховуючи те, що на день видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю, позивач являвся членом вказаного господарства, тому має право на земельну частку (пай), яку необхідно виділити із земель запасу Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Згідно з довідкою Луганської сільської ради Петрівського району від 12.09.2014 року на території сільської ради є в наявності земельні ділянки не надані в оренду(а.с.23). Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, поновивши позивачу пропущений строк для звернення з позовом до суду, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин. Вказані правовідносини регулюються розділом Х «Перехідних положень» ЗК України, Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року).

Outcome: approved