Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором A266RG139570099 від 20.05.2015. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.05.2015 між АТ "АКЦЕНТ-БАНК " та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 19760 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 21.09.2018 у нього виникла заборгованість у сумі 67632,68 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 15923,87 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 24,53 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 21389,59 грн.; пені за невиконання зобов'язань - 26597,90 грн., та штрафів - 500 грн.(фіксована частина) та 3196,79 грн. (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 67632,68 грн. та сплачену суму судового збору 1762 грн. Ухвалою суду від 10.12.2018 позовну заяву було залишено без руху. 17 грудня 2018 року представником позивача усунено недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, у позові просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому, за відсутності заперечень позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідач [PERSON] 20.05.2015 уклав з АТ "АКЦЕНТ-БАНК" договір A266RG139570099, підписавши відповідну заяву. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами складає договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві. Відповідно до умов договору A266RG139570099 відповідач отримав кредит в розмірі 19760 грн. на строк в 36 місяців з 20.05.2015 по 19.05.2018 включно зі сплатою фіксованої відсоткової ставки 0,12% річних. Відповідачу відповідно до умов договору кредит було надано для оплати товару, відповідно до переліку, визначеному в договорі A266RG139570099. Відповідно до п.11 договору A266RG139570099 від 20.05.2015 сукупна вартість кредиту зазначена в Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною договору здійснення платежів з повернення кредиту та всіх платежів здійснюється щомісячно рівними частинами в сумах, порядку та на умовах, що визначені договором та графіку платежів, який є невід'ємною частиною договору. Відповідно до умов договору A266RG139570099 від 20.05.2015 відповідач зобов'язався погашати кредит шляхом сплати щомісячних ануїтентних платежів в період з 25 по 29 число кожного місяця. Пунктом 5 договору A266RG139570099 від 20.05.2015 передбачена щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 790,4 грн. Згідно п. 2.7.4.5.1. договору A266RG139570099 від 20.05.2015 у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом відповідач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. Відповідно до п.2.7.4.5.3. договору A266RG139570099 від 20.05.2015 при порушення термінів платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж 90 днів, відповідач зобов'язався сплатити штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 21.09.2018 у відповідача існує заборгованість за кредитом в сумі 67 632 грн. 68 коп., з яких: - 15923,87 грн. - заборгованість за кредитом; - 24,53 грн. - відсотки за користування кредитом; - 21389,59 грн.- комісія за користування кредитом; - 26597,90 грн. - пеня; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 3196,79 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктами 3 і 4 частини першої статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановленому договором. Відповідач в порушення умов договору не повернув суму кредиту, не сплатив передбачені умовами договору комісію та проценти за його користування. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 15923,87 грн. (тіло кредиту), заборгованості з комісії за користування кредитом 21389,59 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 24,53 грн. та нарахованої пені в розмірі 26597,90 грн. є обґрунтованими. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи, що наявність у позивача можливості стягувати надмірні грошові кошти суперечить розумному стимулюванню боржника виконувати основне грошове зобов'язання та те, що сума пені значно перевищує суму збитків, суд приходить до висновку, що на підставі ч.3 ст.551 ЦК України розмір пені може бути зменшений до 7962 грн. Щодо заявлених вимог про стягнення сум штрафів відповідно до п.2.7.4.5.3 договору суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у разі стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Такий же правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Пунктом 2.7.4.5.3 договору передбачено два види штрафів за порушення строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань більш ніж на 90 днів, у вигляді фіксованої частини та процентної складової. Тому, одночасне стягнення пені за непогашення суми простроченого кредиту та штрафів за порушення строків платежів, є фактично подвійним стягненням за одне і те саме порушення умов договору, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають. В цій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 15923,87 грн., заборгованість за процентами в сумі 24,53 грн., комісія - 21389,59 грн., пеня - 7962 грн., а всього заборгованість в розмірі 45 299 грн. 99 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1180 грн. 19 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial