Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогою стягнути солідарно з останніх борг за договором позики в розмірі 1 887 900,00 грн. основного боргу, 305 839,80 грн. - індексу інфляції та 74 383,26 грн - 3 % річних, а всього 2268123,06 грн. по 1134061,53 грн, а також стягнути з відповідачів солідарно судові витрати. В обгрунтування позову зазначила, що 10.11.2005 року відповідач - [PERSON] під розписку позичив позивача 70000 доларів США для покупки незавершеного будівництвом житлового будинку № 29 по провулку 40 років Жовтня у м. Херсоні та для подальшого закінчення будівництвом цього будинку № 29 і здачі його в експлуатацію. Позичальник зобовязався суму позики повернути до 10 листопада 2015 року. 10.11.2005 позичальник - [PERSON] за згодою своєї дружини - [PERSON] підписали договір купівлі-продажу будинку літ. «З», що не завершений будівництвом, готовність 72%, що знаходиться у м. Херсоні по провулку 40 токів Жовтня, 29. Дану недобудову відповідачі придбали за 88 641,00 грн. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13.07.2010 року по справі № 1-1727/2010 було визнано за [PERSON] право власності на двоповерховий житловий будинок літ. «З» загальною площею 98,2 кв.м. по пров. 40років Жовтня , 29 м. Херсон загальною вартістю 229 017,00 грн. У визначений у борговій розписці строк - 10 листопада 2015 року позичальник суму боргу поозивачу не повернув, а в лютому місяці 2017 року позивачу стало відомо, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2017 р. по справі № 66/11959/16ц шлюб укладений 21.09.2005р. між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що існує реальна загороза того, що кошти, які подружжя (відповідачі) позичило у неї для придбання, добудови та облаштування житлового будинку будуть їй не повернуті, а даний житловий будинок буде проданий бувшим подружжям. Тому змушена звернутись до суду за захистом свої прав. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги заяви, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов визнали. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти задовлення позовних вимог в частині стягнення боргу з [PERSON], з огляду на те, що остання не надавала у письмовій формі згоди своєму чоловікові на укладення договору позики з [PERSON] та з тих причин, що вказані кошти не витрачались в інтересах сім'ї, а куди саме вони були витрачені [PERSON] їй не відомо, вказала на те, що зобов'язання які виникли з договору позики укладеного між [PERSON] та [PERSON] 10.11.2005 року не створює обов'язків длі іншого подружжя, а саме для неї. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, встановив наступне. 10.11.2005 р. відповідачем [PERSON] написано розписку , в якій останній підтвердив, що 10.11.2005 року отримав від [PERSON] грошову позику у розмірі 70000 доларів США на придбання незавершеного будівництва будинку №29 по пр. 40-років Жовтня в м. Херсоні та для подальшого закінчення будівництва та сдачі будинку №29 в експтуатацію. В даній розписці [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з відповідальністюза невиконання домовленності по поверненню грошових коштів [PERSON] впродовж 10 років від дня займу, до 10 листопада 2015 року. В матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу посвідченого 10.11.2005 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотіарльного округу Воєводиною за реєстровим №3950 відповідно до умов якого [PERSON] придбав у власність жилий будинок, що незавершено будівництвом, готовністю 72 %, що знаходиться в м. Херсоні по провул. 40 років Жовтня №29, продаж цього об'єкту здійснено за 88641 гривень. Згідно копії заяви посвідченої 10.11.2005 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотіарльного округу Воєводиною за реєстровим №3949, [PERSON] дає згоду своєму чоловіку [PERSON] на покупку за їх спільні кошти за ціну та на умовах на його власний розсуд жилий будинок, що незавершено будівництвом готовністью 72% що знаходиться в м. Херсоні по провул. 40 років Жовтня №29. Згідно копії рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13.07.2010 року по справі № 1-1727/2010 було визнано за [PERSON] право власності на двоповерховий житловий будинок літ. «З» загальною площею 98,2 кв.м. по пров. 40років Жовтня , 29 м. Херсон загальною вартістю 229 017,00 грн. Згідно копії рішення херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2017 р. по справі № 66/11959/16-ц шлюб укладений 21.09.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Будучи допитана у судовому засідання в якості свідка [PERSON] вказала на те, що її присутності відповідачем [PERSON] було написано розписку та передано грошові кошти. Представником відповідача - [PERSON] з метою спростування доводів позивача про те, що саме за кошти які позичив її колишній чоловік у [PERSON] на придбання та в подальшому добудови житлового будинку №29 по вул. 40 років Жовтня у м. Херсоні долучено документи, а саме: договір купівлі-продажу укладений 19.07.2005 року за яким відчджувачем вказано [PERSON] (прізвище відповідча до реєстрації шлюбу з [PERSON]І) яка передача у власність [PERSON] квартиру вартість якої становила 2447 грн.; договір купівлі-продажу квартири, укладений 01.02.2007 року за яким [PERSON] передала у власність [PERSON], [PERSON] квартиру, даний продаж квартири вчинений за 9240 гривень. Згідно копії трудової книжки АВ №184394 [PERSON] у період з 28.12.2001 по 22.07.2002 року працювала у кафе "Радуга" та у кафе "Оксамит". 21.09.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб.16 листопада 2005 року у них народилась дитина [PERSON] Г ригорович, що підтверджується копією свідоцва про народження, що міститься в матеріалах справи. В листопаді 2005 року подружжю [PERSON] запропонували придбати недобудований житловий будинок № 29 по провулку 40 років Жовтня у м. Херсон за 88641,0 гривень. Оскільки накопичених коштів у подружжя не вистачало для придбання та добудови будинку, [PERSON] звертається до свого батька [PERSON] з проханням надати їм позику в розмірі 60000,0 гривень.В день укладення угоди, а саме 10.11.2005 року батько [PERSON] надає їй вищевказані грошові кошти, що підтверджується власноруч написаною розпискою [PERSON], що міститься в матеріалах справи. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Як вбачається з ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до змісту\~ст. 65 СК України\~при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя вінтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. У справі № 6- 163 цс12 від 20.02.2013р. Верховний Суд України виклав правову позицію у якій зазначив, що вирішальним значенням у справах даної категорії є встановлення факту укладення договору позики в інтересах сімї, а також зясування чи надавалась другим із подружжя у письмовій формі згода на укладення договору позики. Судом встановлено, що письмової згоди на укладення договору позики [PERSON] не надавала, взагалі їй невідомо було про існування такої розписки. На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що факт отримання та витрачання отриманих [PERSON] коштів за розпискою в інтересах сімї не підтверджений відповідними доказами, а відтак договір позики від 10.11.2005 року укладено не в інтересах сімї і не створює обов'язку для відповідача [PERSON] як другого з подружжя. Відповідач [PERSON], який уклав договір позики, і не оспорює його, має відповідати за позовом, так як підстави для покладення на [PERSON] солідарного з ним обовязку, чи пропорційного стягнення заборгованості по справі відсутні. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник\~\~зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною другою\~\~статті 1047 ЦК України\~передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1\~ст. 1049 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошітощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] у встановлений розпискою від 10.11.2005 року строк - 10.11.2015 року грошові кошти не повернув. З огляду на викладене, суд вважає, що належними та допустимими доказами відповідачем- Крюковим Г.І. не спростовано доводи позовної заяви. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 27,1644 грн., то сума заборгованості складає 1901508 грн. (70000 дол. США * 27,1644 грн.). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних у сумі 74383,26 грн. Щодо вимог про стягнення інфляційних витрат у сумі 305839,80 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки борг визначений у доларах США, а не у гривні, а тому інфляційні витрати не нараховуються. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення на користь позивача з відповідача - [PERSON] 1901508 грн. борг за договором позики, 3 % річних, 74383,26 грн. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача - [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 4000 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам. На підставі наведеного та

Outcome: partial