Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по кредитному договору №Z010/110/370 від 21.05.2007 у розмірі 19565, 84 дол. США; по кредитному договору №Z010/110/046 від 01.02.2008 у розмірі 419485, 81 грн. та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №Z010/110/529 від 01.08.2007 у сумі 54541,29 доларів США та судовий збір в сумі 3654 грн., мотивуючи тим, що 21.05.2007 року між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z010/110/370 від 21.05.2007, відповідно до умов якого було надано останньому кредитні кошти в сумі 45 000 доларів США зі строком повернення до 13.05.2011 зі сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами. 01.02.2008 між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z012/110/046 від 01.02.2008, відповідно до умов якого було надано останньому кредитні кошти в сумі 394 000 гривень зі строком повернення до 31.01.2013 зі сплатою 17 % річних за користування кредитними коштами. 13.06.2012 Богунським районним судом м. Житомира з [PERSON] на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором №Z010/110/370 від 21.05.2007 у розмірі 270473 грн. 69 коп., що еквівалентно до перерахунку в національній валюті на день подачі позову до суду (25.02.2010) 33851 грн. 73 дол. США, та по кредитному договору №Z010/110/046 від 01.02.2008 заборгованість в сумі 369050, 58 грн.. Вказане рішення вступило в законну силу. 01.08.2007 між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z012/110/529 від 01.08.2007, відповідно до умов якого було надано останньому кредитні кошти в сумі 69693,40 дол. США зі строком повернення до 31.08.2012 зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. Поручителем позичальника по вказаному кредитному договору виступив [PERSON], про що було укладено договір поруки №Z012/110/529/1 від 01.08.2007. 18.04.2013 Богунським районним судом м. Житомира з [PERSON] та [PERSON] на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором №Z012/110/529 від 01.08.2007 у розмірі 556 850 грн. 21 коп.. Вказане рішення вступило в законну силу. Станом на 21.04.2015 рішення Богунського районного суду м. Житомира виконані частково. Кредитні кошти в повному обсязі не повернуті, а заборгованість не сплачена. Зобов'язання по кредитному договору укладеним між сторонами не припинені. В звязку з цим банк нарахував проценти за користування кредитними коштами, починаючи з 27.01.2010 по 01.03.2015 (період заборгованості по кредиту, відсоткам та штрафним санкціям з 01.03.2009 по 27.01.2010 відображений рішенні суду). Станом на вказану дату загальна заборгованість становить по: - кредитному договору №010/110/529 від 01.08.2007 - 54 541.29дол.США, що еквівалентно 1 213 543,70 грн., із них: заборгованість по процентах -36 836,96дол.США; штрафні санкції за відсотками (пеня) - 1321,57 дол.США; штрафні санкції за тілом (пеня) - 16 382,76 дол.США; - кредитному договору №010/110/046 від 01.02.2008р. - 419 485,81грн., із них: заборгованість по тілу - 305 854,08 грн.; штрафні санкції за відсотками (пеня) -11 160,17 грн.; штрафні санкції за тілом (пеня) -102 471,56грн.; - кредитному договору №010/110/370 від 21.05.2007р. - заборгованість по процентах - 19565,84 дол.США, що еквівалентно 435 339,94 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. 21.05.2007 року між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z010/110/370 від 21.05.2007, відповідно до умов якого було надано останньому кредитні кошти в сумі 45 000 доларів США зі строком повернення до 13.05.2011 зі сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами. 01.02.2008 між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z012/110/046 від 01.02.2008, відповідно до умов якого було надано останньому кредитні кошти в сумі 394 000 гривень зі строком повернення до 31.01.2013 зі сплатою 17 % річних за користування кредитними коштами. 01.08.2007 між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z012/110/529 від 01.08.2007, відповідно до умов якого було надано останньому кредитні кошти в сумі 90000 дол. США зі строком повернення до 31.08.2012 зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. Поручителем позичальника по вказаному кредитному договору виступив [PERSON], про що було укладено договір поруки №Z012/110/529/1 від 01.08.2007. Вказані обставини підтверджуються копіями вказаних договорів (а.с. 18- 39). Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З копії договору поруки №Z012/110/529/1 від 01.08.2007 вбачається, що [PERSON] дійсно виступає поручителем [PERSON] по кредитному договору №Z012/110/529 від 01.08.2007 і для нього не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність, а тому [PERSON] та [PERSON] мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники за вказаним кредитним договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно від суми позики. В ч.ч.10,12 постанови №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» із змінами пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦКпередбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операці з надання кредитів в іноземній валюті. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Заборгованість по кредитних договорах, з врахуванням сум, які стягнуті за рішеннями Богунського районного суду м. Житомира від 13.06.2012 року по справі №2-148/12 та від 18.04.2013 по справі №2-148/12 становить по: - кредитному договору №010/110/529 від 01.08.2007 - 54 541.29дол.США, що еквівалентно 1 213 543,70 грн., із них: заборгованість по процентах -36 836,96дол.США; штрафні санкції за відсотками (пеня) - 1321,57 дол.США; штрафні санкції за тілом (пеня) - 16 382,76 дол.США; - кредитному договору №010/110/046 від 01.02.2008р. - 419 485,81грн., із них: заборгованість по тілу - 305 854,08 грн.; штрафні санкції за відсотками (пеня) -11 160,17 грн.; штрафні санкції за тілом (пеня) -102 471,56грн.; - кредитному договору №010/110/370 від 21.05.2007р. - заборгованість по процентах - 19565,84 дол.США, що еквівалентно 435 339,94 грн., що підтверджується копіями розрахунків по рахунках [PERSON] та копіями вказаних рішень Богунського районного суду м. Житомир. Згідно з ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Під час розгляду справи представник позивача суму позовних вимог на час розгляду справи не уточнювала. Таким чином, з врахуванням всіх обставин справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку судовий збір в сумі по 1827 грн..

Outcome: approved