Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON], яка при житті склала заповіт на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві "Україна" в м. Селидове Донецької області, що заповідала позивачу. Вона звернувся до нотаріуса з заявою про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що заповідане майно фактично не відповідає нерухомому майну та відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай). На підставі цього просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), яка належала [PERSON], що померла [INFO]. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду. Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєва І.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши надані докази й матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до заповіту від 05 серпня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори Шарафєєвою І.В., [PERSON] зробила таке заповідальне розпорядження - належне їй право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві "Україна", що міститься в м. Селидове Донецької області, заповідає [PERSON]. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування відповідно ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Постановою приватного нотаріусу Селидівського міського нотаріального округу від 29 червня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва через те, що було заповідано право на земельну частку, а на день смерті їй належала земельна ділянка, що не узгоджується із заповітом. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Селидівської міської радою 31 січня 2005 року, земельна ділянка площею 5,88 га в межах згідно з планом, що розташована на території Селидівської міської ради передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В судовому засіданні встановлено та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved