Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним догвоором № ML-700\\777\\2007 від 01.02.2007 року в розмірі 24420,54 доларів США. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 01.02.2007р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено Кредитний Договір № МL-700/777/2007. У відповідності до умов Кредитного договору, Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 37 240,00 доларів США на придбання нерухомого майна, а позичальник зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до Кредитної заявки від 01.02.2007р. [PERSON] звернулась до позивача з проханням надати їй кредит, банк виконав зобов'язання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику кредитні кошти. Зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення передбачених договорами платежів не виконуються, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Станом на 02.02.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 24 420,54 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2007р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено Кредитний Договір №МL-700/777/2007. (а.с. 11-15) У відповідності до умов Кредитного договору, Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 37 240,00 доларів США на купівлю нерухомого майна, а Позичальник зобов'язався повернути Банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором. Згідно до Кредитної заявки від 01.02.2007р. Відповідач зверталась до позивача з проханням надати їй кредит, Банк виконав зобов'язання, передбачені Кредитним договором і надав Позичальнику кредитні кошти. (а.с. 27) Зобов'язання за Кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення передбачених договорами платежів не виконуються, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Відповідно ч. 2 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. У зв'язку з припиненням відповідачем платежів за кредитним договором та порушенням нею своїх зобов'язань по сплаті відсотків та погашенню кредиту, позивачем нарахована пеня за період з 06.09.2014 р. по 22.09.2014 р., яка складає 28,42 грн. Порушення Відповідачем прийнятих на себе зобов'язань згідно Кредитного договору щодо сплати передбачених договором платежів, надає Позивачу право стягнення пені за прострочення виконання зобов'язань. Стаття 509 Цивільного кодексу України вказує, що зобов'язання є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають відповідно до підстав, зазначених у статті 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідач систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 02.02.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 24 420,54 доларів США, що еквівалентно (за курсом НБУ станом на 24.03.2015р.) 568 701,73 грн., з яких: -22 557,08 доларів США (еквівалент 525 305,76 грн.) - заборгованість по сплаті кредиту, - 1 863,46 доларів США (еквівалент 43 395,97 грн.) - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період 10.06.2014р. по 02.02.2015р.). До теперішнього часу сума заборгованості за кредитним договором відповідачем не погашена, умови кредитного договору продовжують порушуватися. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Правомірність валютних операцій - видача та повернення кредиту, підтверджується відповідними ліцензіями та додатками до них, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, [PERSON], будучи зобов'язаним щомісячно вносити платежі по договору, ухиляється від погашення кредиту. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.: 526-527, 530, 533, 536, 624, 625, 629, 651, 1046-1050, 1054 та

Outcome: approved