Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у 2009 році відповідач позичив у неї 6 000 доларів США і напротязі всього часу відповідач повернув позивачці 2 235 доларів США, останній раз відповідач повернув позивачу 500 грн. в рахунок боргу 03.03.2013 року. Позивачка вказувала на те, що на пропозицію позивача повернути гроші відповідач добровільно 18.12.2013 року переписав розписку і пообіцяв за місяць розрахуватися з позивачкою повністю. Позивачка посилалася на те, що відповідач не повернув їй борг в сумі 2 235 доларів США, що еквівалентно 22 327 грн. 65 коп. Позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 22 327 грн. 65 коп. а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 669 грн. 81 коп. та 243,60 грн. судового збору. В судовому засіданні позивачка надала до суду заяву в якій вона зменшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 22 327 грн. 65 коп. та 243,60 грн. судового збору. Позивачка в суді підтримала свої вищевказані зменшені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] позичив у позивачки [PERSON] в 2009 році 6 000 доларів США, станом на 18.12.2013 року [PERSON] віддав [PERSON] 2 235 доларів США, станом на 18.12.2013 року залишився борг в сумі 3 765 доларів США, які [PERSON] зобов"язувався повернути [PERSON] через місяць. Наведене підтверджується оригіналом розписки [PERSON] від 18.12.2013 року, поясненнями сторін. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикода вець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З пояснень сторін вбачається, що до даного часу відповідач не повернув позивачці 2 235 доларів США, що еквівалентно 22 327 гривень 65 коп. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 22 327,65 гривень боргу за вищевказаним договором позики. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн., сплаченого позивачем судового збору при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1046, 1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved