Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» про зміну формулювання причини звільнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.2011 року між позивачем та Пасажирським вагонним депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» був укладений строковий трудовий договір у вигляді Контракту № 32, відповідно до умов якого він працював провідником пасажирського вагону. 05.05.2013 року позивачем було направлено поштою на адресу відповідача заяву про звільнення з роботи за власним бажанням згідно ст. 39 КЗпП України. Однак з невідомих йому причин, згідно Наказу №458-ос від 21.05.2013 року його було звільнено з займаної посади на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, передбаченого контрактом, про що також було внесено відповідний запис до трудової книжки. Позивач вважає формулювання причини звільнення його з роботи таким, що порушує його трудові права оскільки мав бути звільнений за власним бажанням це також є перешкодою для подальшого працевлаштування. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, вимоги позовної заяви визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом в судовому засіданні встановлено, що 15.02.2011 року між [PERSON] та Пасажирським вагонним депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» був укладений строковий трудовий договір у вигляді Контракту №32 зі строком дії з 15.02.2011 року по 14.02.2012 року. 15.02.2012 року на підставі Наказу №74 термін дії Контракту №32 укладеного 15.02.2011 року було продовжено строком до 14.02.2015 року, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER]. 05.05.2013 року направив поштою заяву про звільнення з займаної посади за власним бажанням з 21.05.2013 року. 21.05.2013 року [PERSON] був звільнений з посади провідника пасажирського вагону Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» на підставі передбаченій контрактом, п.8 ст.36 КЗпП України. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Відповідно до ч.1 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; 7-2) з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади"; 8) підстави, передбачені контрактом. Відповідно до ч.1 ст.39 КЗпП України, строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу. Відповідно до п.п. г) п.17 Контракту №32 від 15.02.2011 року, цей Контракт припиняється з ініціативи працівника до закінчення строку дії Контракту у випадках, передбачених законодавством (ст.39 КЗпП України) та цим Контрактом. Тобто, за наявності заяви працівника - [PERSON] про звільнення його з займаної посади за власним бажання, роботодавець - Пасажирське вагонне депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» мав би звільнити працівника на підставі ст.39 КЗпП України. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» про зміну формулювання причини звільнення підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved