Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що наявний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 16.11.2020 за № 24603, відповідно до якого з позивача стягується на користь відповідача заборгованість в розмірі 4419 (чотири тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн. 52 грн. На підставі вказаного виконавчого напису головним державним виконавцем Лутугинського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Майбородою Іриною Анатоліївною 17.03.2021 було відкрито виконавче провадження № 64862288, в процесі якого звернено стягнення на доходи позивача. Вказує, що зазначений виконавчий напис є безпідставним, вчиненим з порушенням вимог закону, і, відповідно, таким, що не підлягає виконанню, оскільки, заборгованість не є безспірною, при вчиненні виконавчого напису порушено вимоги закону в частині процедури та наявності підстав. Так, позивач мав взаємовідносини тільки з однією фінансовою установою - ПАТ «Дельта- Банк» приблизно в вересні 2013 року з приводу придбання холодильнику в розстрочку приблизно на один рік, з якою припинив взаємовідносини, документи по взаємовідносинам не зберіг, оскільки минуло понад три роки та минула позовна давність, таким чином, термін можливої заборгованості понад як три роки для вчинення нотаріального напису. Позивач не отримував жодних претензій від банку, не отримував письмових вимог банку та відповідача про усунення порушень за кредитним договором, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Стосовно інших взаємовідносин по яким може бути заборгованість позивачу не відомо, з відповідачем позивач взаємовідносин не мав. Сума, що стягується за виконавчим написом, не є безспірною, серед іншого, через те, що позивач не має такої заборгованості. Позивач зазначає, що розрахунок боргу, підготовлений працівниками банку, відповідачем, щодо наявності грошового зобов`язання позивача (боргу) є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог до позивача. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 16 листопада 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 24603 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» грошових коштів на загальну суму 4419 (чотири тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн. 52 коп.; стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ") (код ЄДРПОУ 43311346) на користь [PERSON] в рахунок повернення вже стягнутого за виконавчим написом від 16.11.2020р., що зареєстрований в реєстрі за № 24603 безпідставно набуті кошти; стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, на користь позивача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, до суду від представника відповідача надходила заява про визнання позову, згідно якої позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнають, просять стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду, інші 50 відсотків судового збору на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету, в частині стягнення безпідставно набутих коштів представник відповідача просив відмовити. В судове засідання треті особи свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 16.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напису № 24603 у зв`язку із заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Фінпром Маркет» у розмірі 4 419 (чотири тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн.. 52 коп. На підставі виконавчого напису №24603 від 16.11.2020 постановою державного виконавця Лутугинського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Майбородою Іриною Анатоліївною було відкрито виконавче провадження № 64862288. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1 1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34. 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актам з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Щодо стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» безпідставно набутих коштів, суд враховує, що згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Позивач звернувся до суду з позовом про повернення безпідставно стягнутих з нього сум заборгованості за виконавчим написом, який визнається судом таким, що не підлягає виконанню. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Таким чином, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПУ України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, беручи до уваги неможливість встановити безспірність вимог до [PERSON] щодо наявності заборгованості, а також визнання в цій частині позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису. Приймаючи до уваги, що позивач не надав доказів часткового чи повного стягнення заборгованості на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині повернення вже стягнутого за виконавчим написом. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі наведеного,

Outcome: partial