Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був його батько, [PERSON] . На час ліквідації колгоспних дворів, в будинку проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності на будинковолодіння в Коломийському МБТІ не зареєстроване. [INFO] померла [PERSON] , про що 28 квітня 1995 року складено відповідний актовий запис за № 7. [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим 29 червня 1999 року секретарем Пилипівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 23, згідно якого зазначене будинковолодіння заповів йому. Вказує, що прийняв спадщину після смерті батька, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на будинковолодіння не зареєстровано. Просить суд визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача на розгляд справи також не з`явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, з позовними вимогами згідний, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав до типу колгоспного двору, головою якого був батько позивача, [PERSON] , що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради об`єднаної територіальної громади № 991 від 17 жовтня 2018 року (а.с.6). Із виписки з погосподарської книги виконкому Матеївецької сільської ради ОТГ № 699 від 10 липня 2018 року вбачається, що вищевказаний об"єкт погосподарського обліку за № 0495-01 побудовано в 1983 році (а.с.7). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 62447 від 25 вересня 2018 року право власності на зазначений будинок в Коломийському МБТІ не зареєстровано (а.с.17). Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали : [PERSON] голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради об`єднаної територіальної громади № 991 від 17 жовтня 2018 року (а.с. 6). Згідно п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20\~із змінами\~Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності\~передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , про що 28 квітня 1995 року складений відповідний актовий запис за № 7, що підтверджується\~свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). [INFO] помер батько позивача, [PERSON] про що в книзі\~\~реєстрації смертей цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 23, що підтверджується\~свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Померлий залишив заповіт, посвідчений 29 червня 1999 року секретарем Пилипівської сільської ради Коломийського району, зареєстрований в реєстрі за № 23, згідно якого житловий будинок та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] заповів [PERSON] (а.с.22). Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено у зв"язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно не зареєстроване (а.с.16). Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 25 вересня 2018 року загальна площа його складає 106,5 кв.м., житлова\~- 72,6 кв.м. (а.с.19-21). Згідно висновку про вартість об"єкта оцінки від 28 грудня 2018 року, ринкова вартість будинковолодіння\~\~становить 73770,00 грн. (а.с.11). Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч.2\~ст. 16 ЦК України\~передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідач не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, який у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через те, що право власності на нерухоме майно не зареєстровано, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст.\~15,\~16,\~328,\~392,\~1217,\~1268 ЦК України,

Outcome: approved