Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач, в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить відібрати [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення матері батьківських прав, та тягнути з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка по справі є матір'ю дитини. Відомості про батька при реєстрації народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON], [INFO], з 17.11.2016 року, перебуває на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виховання дитини. Спеціалістами служби у справах дітей Мелітопольської міської ради з матір'ю проводилася профілактична робота з питання щодо неналежного виконання нею батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини. Мати попереджалася про відповідальність за ухилення від виховання та матеріального утримання доньки. Однак, відповідачка все одно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню своєї дитини, а тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Представник позивача, органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, Гнєдашева Н.Г., в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду представника позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітньої: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.9). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, відомості про батька при реєстрації народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.10). [PERSON], [INFO], з 17.11.2016 перебуває на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - служба у справах дітей) як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виховання дитини. Як вбачається з позовної заяви, 16.11.2016 о 16.00 год. до служби у справах дітей у телефонному режимі надійшло повідомлення від працівника кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області про те, що до вказаної інспекції чоловік привів дитину, дівчинку, віком приблизно 3 роки. Зі слів чоловіка, мати по імені [PERSON] приблизно о 12.00 год. залишила на нього дитину у районі Ново-Мелітопольського ринку, попросила у нього мобільний телефон та, з її слів, поїхала у справах. Станом на 16.00 год. мати за дитиною не з'явилася, її місцезнаходження йому невідоме. Відповідно до письмової інформації [PERSON] від 17.11.2016 року, яка була надана на особистому прийомі в службі у справах дітей, вона є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO] 16.11.2016 близько 12.00 год. вона з дочкою пішла на зупинку «Пивзавод» для того, щоб поїхати до відділення «Ощадбанку», розташованого по вул. Героїв України, для заміни банківської картки. По дорозі вона зустріла чоловіка на ім'я [PERSON], якого знає візуально по Новому Мелітополю, попросила у нього мобільний телефон, щоб зустрітися зі своєю подругою [PERSON], залишила йому дочку та поїхала до «Ощадбанку». Затрималась приблизно до 15.00 год. Прийшла до того місця, де залишила дитину з [PERSON], але їх там не знайшла. Потім працівник магазину «АТБ» їй повідомив, що [PERSON] повів її дочку до відділу поліції, розташованому по вул. Гагаріна, 6, де вона її і знайшла. Спеціалістами служби у справах дітей з матір'ю було проведено профілактичну роботу, матір попереджено про відповідальність за виховання, життя і здоров'я дитини та роз'яснено, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мати також була ознайомлена зі змістом ст. 166 Кримінального кодексу України, статей 164, 165, 166 Сімейного кодексу України та з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України по п.п. 15, 16 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Відповідно до постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 08.12.2016 по справі № 320/627/16-п [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 гривень 00 копійок. Згідно з актом від 16.10.2017 року, який складений в ДНЗ № 39 «Чебурашка», дитина - [PERSON], [INFO], прийшла до закладу з синцями на обличчі: набряк на правому боці, синець на переніссі. Зі слів матері, дитина впала. Дитина поводиться дуже спокійно, не розмовляє, на запитання не відповідає. Комісією в складі працівників служби у справах дітей, центру соціальних служб, для з'ясування ситуації здійснено виїзд до ДНЗ № 39. На момент приїзду комісії до дитсадка за дитиною прийшла мати [PERSON] Мати перебувала в неадекватному стані, від неї відчувався запах алкоголю, мова нерозбірлива, хода хитка. Комісією було складено відповідний акт та зроблено висновок: мати у такому стані не може забезпечити належний догляд за дитиною, тому до вирішення подальшої долі дитини її необхідно влаштувати до КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня»). 16.01.2017 на підставі листа служби у справах дітей [PERSON], [INFO], була влаштована до КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня». Відповідно до повідомлення КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» [PERSON], [INFO] поступила до лікарні з діагнозом: черепно-мозкова травма?, забій м'яких тканин обличчя, гематома в області спинки носа. При надходженні дитини у відділення вона була брудна, речі з неприємним запахом. Дитина оглянута лікарями: травматологом, ЛОР, неврологом, пройшла судово-медичну експертизу. Знаходиться у педіатричному відділенні з діагнозом: забій носа, гематома в області спинки носа. Відповідно до постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 01.03.2017 по справі № 320/588/17-п [PERSON] призначено адміністративне покарання у вигляді штрафу в сумі 34 гривні 00 копійок. Відповідно до інформації адміністрації ДНЗ № 39 «Чебурашка» від 18.01.2017 року [PERSON], [INFO], зарахована до вказаного закладу 20.12.2016, року як дитина з малозабезпеченої сім'ї. [PERSON] відвідує дитсадок безкоштовно. Під час відвідування дитсадка дитина була неохайно вдягнута, одяг брудний, змінне взуття відсутнє, верхній одяг не відповідав зимовому сезону (осіння куртка). 26.12.2016 мати прийшла забирати дочку з запахом перегару. Вихователем [PERSON] матері було зроблено зауваження та її попереджено про відповідальність щодо невиконання батьківських обов'язків. Відповідно до листа від 26.01.2017 головного лікаря КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» родина [PERSON] потребує захисту соціальних працівників. Дитину виховує одна мати. При неодноразовому відвідуванні дитини вона в неохайному одязі. У літній кухні, де проживає родина, брудно, темно, відсутні електро- та водопостачання. У помешканні пічне опалення, але опалюється нерегулярно за причини відсутності вугілля та дров. Зі слів сусідів, мати неодноразово була помічена у нетверезому стані в компанії чоловіків сумнівного вигляду. Дитина часто залишається сама, голодна в неопаленій хаті. Відповідно до листа центру соціальних служб від 03.02.2017 на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області від 12.12.2016 та наказу центру соціальних служб від 12.12.2016 сім'ю [PERSON] було взято під соціальний супровід. Під час здійснення соціального супроводу фахівцями з соціальної роботи було проведено роботу щодо сприяння влаштування дитини до ДНЗ № 39, бесіди з питання щодо підвищення батьківського потенціалу, покращення житлово-побутових умов, профілактики шкідливих звичок. [PERSON] було роз'яснено норми чинного законодавства України щодо виконання батьківських обов'язків та наслідків за їх невиконання. Мати співпрацює з фахівцем з соціальної роботи, намагається виконувати рекомендації, але [PERSON] не працевлаштувалася, не забезпечила необхідні житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови для повноцінного життя та розвитку дитини. 09.02.2017 [PERSON] звернулася до служби у справах дітей із заявою про повернення дочки в її сім'ю, мати повідомила, що вона змінила адресу проживання та буде проживати за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до листа центру соціальних служб від 01.03.2017 станом на 01.03.2017 мати співпрацює з фахівцем із соціальної роботи щодо повернення дитини в біологічну родину, з 09.02.2017 зареєстрована в Мелітопольському міському центрі зайнятості як безробітна, мати забезпечила необхідні житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови для повноцінного життя та розвитку дитини за адресою: [ADDRESS]. Робота з сім'єю продовжується. Питання «Про розгляд заяви [PERSON] щодо можливості повернення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка перебуває у КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня», в її сім'ю» розглядалося 13.03.2017 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради. Члени комісії ухвалили: повернути малолітню [PERSON], [INFO], з КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» в сім'ю матері [PERSON]. Попередити матір про відповідальність за життя, здоров'я та виховання дитини та можливі наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків по її вихованню. 13.03.2017 малолітня [PERSON], [INFO], була повернута з КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» до родини матері [PERSON]. Відповідно до листа центру соціальних служб від 27.06.2017 після повернення дитини в родину матері, мати співпрацювала з фахівцем із соціальної роботи, виконувала його рекомендації, під час відвідування за місцем проживання жодного разу не була помічена у стані алкогольного сп'яніння. У помешканні чисто, дитина одягнута відповідно до сезону, мала охайний вигляд. В наявності була готова їжа та запаси продуктів харчування. У березні 2017 дитину за проханням матері було переведено до ДНЗ № 43 «Сонечко». На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області від 12.06.2017 та наказу центру соціальних служб від 12.06.2017 № 204 сім'ю [PERSON] було знято з соціального супроводу у зв'язку з мінімізацією складної ситуації в родині. Відповідно до листа 05.05.2018 о 17.30 год. на території Холодногірського району м. Харкова за адресою: вул. Полтавський шлях, 122, співробітниками поліції було виявлено малолітню [PERSON], [INFO], без супроводу дорослих. Дівчинку було влаштовано до КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19» на підставі «Акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку». Пізніше того ж дня мати дитини, [PERSON], [INFO], з'явилась до Холодногірського відділу поліції та дитину віддали матері. Відповідно до «Акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку» дитина була знайдена з невідомою жінкою у нетверезому стані. Зі слів дитини, вона з матір'ю приїхала на вокзал, після того пішла від неї з невідомою жінкою. У зв'язку з отриманою інформацією спеціалісти служби неодноразово виїжджали за адресами реєстрації та фактичного проживання матері, мати була відсутня, їй залишалися запрошення. 18.05.2018 мати з'явилася до служби у справах дітей та надала письмову інформацію щодо фактів, викладених в листі служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Відповідно до інформації мати торгує зеленню у м. Харкові та знімає житло у літньої жінки [PERSON] (іншої інформації не знає), яка відвідує церкву, розташовану в районі залізничного вокзалу. [PERSON] була під її наглядом. Вона з дитиною пішла до церкви, де церковний прибиральник забрав дівчинку. О 15.00 год. мати виявила, що її дитина зникла. До неї на ринок прийшла ця жінка [PERSON] та розповіла, що дитину забрала поліція. Мати поїхала до відділу поліції, надала документи, забрала дочку та поїхала до м. Мелітополя. Спеціалістами служби у справах дітей в черговий раз з матір'ю було проведено профілактичну роботу та попереджено про відповідальність за виховання, життя і здоров'я дитини. Відповідно до листа Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 05.06.2018 [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді попередження. 24.05.2018 мати звернулася до служби у справах дітей із заявою про влаштування дочки [PERSON], [INFO], до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» у зв'язку з тим, що мати працює в м. Харкові та їй ні на кого залишити дочку. 24.05.2018 на підставі листа служби у справах дітей [PERSON], [INFO], була влаштована до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Мати була попереджена про відповідальність за виховання, життя і здоров'я дитини. Відповідно до характеристики на [PERSON] вона з 20.06.2017 відвідує ДНЗ № 30 «Світлячок». За результатами педагогічної діагностики дівчинка має середній рівень знань, однак на заняттях не проявляє достатньої активності та потребує додаткових словесних інструкцій, допомоги дорослих. Це пов'язано з систематичними пропусками через сімейні обставини та хвороби. В дитячому садку дитина має не завжди охайний та чистий вигляд, інколи брудні нігті, волосся. Є зауваження до одягу, який має стійкий неприємний запах. Мати постійно обіцяє виправити ситуацію, однак нічого не змінилося. 15.08.2018 мати звернулася до служби у справах дітей із заявою про повернення дочки [PERSON], [INFO], з КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» в її сім'ю. Матері було повідомлено, що спеціалістам служби у справах дітей необхідно обстежити її житлово-побутові умови та домовлено про відвідування на 16.08.2018 на 09.00 год. 16.08.2018 двері спеціалістам служби у справах дітей мати не відчинила. Питання «Про розгляд заяви [PERSON] щодо можливості повернення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка перебуває у КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» 16.08.2018 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області. Мати на засідання комісії прийшла із запізненням, перебувала в неадекватному стані, мова була нерозбірлива, уповільнена, незв'язна, рухи некеровані, хода хитка. Мати не змогла надати членам комісії розбірливі пояснення, під кінець засідання почала кричати, впадати в істерику, нецензурно лаятись, залишила засідання. Комісією було вирішено стосовно неможливості повернення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка перебуває у КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», до родини матері [PERSON], та службі у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області підготувати позовну заяву про відібрання від матері [PERSON] малолітньої дитини [PERSON], [INFO], без позбавлення матері батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконкому Мелітопольської міської ради Запорізької області № 218/1 від 11.10.2018 року, [PERSON] тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню своєї дочки, не піклується про її життя і здоров'я, розумовий, духовний, фізичний розвиток, не забезпечує їй належного догляду, харчування та умов проживання, тому орган опіки вважає доцільним відібрати від матері [PERSON] , [INFO], неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.170 ч.1 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій. За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідачка по справі не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не створює належних умов проживання. Більш того, відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та своєю протиправною поведінкою негативно впливає на розвиток дитини. Таким чином, винна поведінка відповідачки щодо свідомого ухилення від своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З огляду на викладене, вимоги органу опіки та піклування щодо відібрання дитини та стягнення аліментів на її утримання суд вважає обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на викладене, враховуючи, що суд вбачає підстави для задоволення вимог органу опіки та піклування щодо відібрання дитини, тому з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки вони є законними та обґрунтованими. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved