Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в сумі 13951,95 грн., в обґрунтування своїх вимог вказує, що вона знаходилась з відповідачем шлюбі, в період якого у них народилася дитина. Шлюбні відносини припинили в 2005році. Син, [PERSON], є інвалідом з дитинства з діагнозом дитячий церебральний параліч, має серйозні проблеми з зором, одне око не бачить, друге функціонує лише на 50%, внаслідок вродженої аномалії розвитку зорового аналізатору лівого ока, відслоювання сітчатки, астигматизм, косоокість. Дитина потребує коштовного лікування та медичних препаратів. Всі затрати на лікування дитини лежать на ній та її матері пенсіонерці. Відповідач, знаючи, що син потребує коштовного лікування, матеріальної допомоги на лікування сина не надає. На даний час вона вичерпала всі заощадження, всі гроші направлялися на лікування дитини. Зусилля не були марними, дитині вдалося зупинити прогресування хвороби, навіть покращити загальний стан здоров'я. Величезна заслуга в цьому - проходження 11 курсів лікування з 2005 року в ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» в м. Трускавець. Подібних закладів в Дніпропетровській області немає. Найближча реабілітаційна клініка доктора Довженка знаходиться в Донецьку, але лікування в ній можливе лише на платній основі. За порадою лікарів центр в м. Трускавець був обраний як такий, що має кращу перспективу для лікування сина. Лікування [PERSON] в цій клініці було не примхою, а необхідною мірою для рятування дитини, завдяки проходженню цих курсів лікування сину вдалося уникнути глибокої інвалідизації. На лікування сина в ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» в м. Трускавець за останні три роки вона витратила на 5 курсів лікування 27453,90грн., вартість прийому у лікаря 450грн. Оскільки відповідач відмовляється надати їй допомогу на лікування сина в добровільному порядку, змушена звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини і просить стягнути з [PERSON] 13951грн.95коп. Позивачка в судовому засіданні 03 липня 2014 року підтримала свої вимоги, долучила до матеріалів справи виписки надані ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» в м. Трускавець з історії хвороби [PERSON], [INFO]. Відповідач позовні вимоги визнав частково в сумі 8322грн., що складає 1/2 частину від коштів витрачених на лікування дитини за період з 04.липня 2011року по 16.06.2012 року, як підтверджене виписками з історії хвороби, а не лише довідкою ТзОВ "Міжнародна клініка відновного лікування" м.Трускавець. Також підкреслював, що за рішенням суду від 03.06.2014 року з нього стягуються аліменти на утримання сина. До ухвалення рішення суду він добровільно щомісяця сплачував аліменти, які перевищують мінімальний розмір аліментів (385грн.), тим самим сплачуючи добровільно додаткові витрати на утримання дитини. Вказує, що з 22 квітня 2014 року і до теперішнього часу він не працевлаштований. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст.10, 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.185 цього Кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Особливими обставинами можуть бути: тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, післяопераційне видужування в санаторії; нещасний випадок, внаслідок якого дитина була тяжко травмована тощо. До особливих позитивних обставин законодавець відносить розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводить схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент; схильність дитини до спорту, з чим пов'язані витрати на оплату тренерів, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо. Отже, у витратах понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед, або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.ч. 2, 3 ст. 185 Сімейного Кодексу України). Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи, від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"за змістом ст. 185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом) і визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати. Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами. Встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.9), який народився у позивачки в період шлюбу з відповідачем, який було розірвано 12.01.2005року (а.с.6). Після припинення сімейно-шлюбних відносин рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року на користь позивачки з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття(а.с.31). [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства, страждає ДЦП, має вроджену аномалію розвитку зорового аналізатора лівого ока - атрофія диску зорового нерву, відшарування сітківки, гіперметропічний астигматизм, косоокість, міопія високого ступеня правого ока, міопічний астигматизм лівого ока, що підтверджується пенсійним посвідченням, корінцем до медичного висновку № 65 про дитину-інваліда до 16років від 15.12.2012року, висновком дитячого офтальмолога (а.с.10-12). Згідно довідки ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» в м. Трускавець [PERSON] пройшов одинадцять курсів лікування з 30.11.2005 по 22.11.2013р., загальною вартістю 47996,32грн. (а.с.13). Зазначену довідку, як належно оформлену та завірену в установленому порядку, суд визнає належним і достатнім доказом у справі щодо понесення позивачкою додаткових витрат на лікування дитини, та відхиляє доводи відповідача про недоведеність проходження курсу лікування дитиною в період з 19.11.2012року по 22.11.2013 року. Вартість п'яти курсів відновлюваного лікування за період з 04.07.2011року по 22.11.2013р.( період загального строку позовної давності три роки) склала 27453,90грн. Позитивність вказаного лікування підтверджується виписками з історії хвороби [PERSON], [INFO] ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» в м. Трускавець (а.с.32 - 39). Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заслуговують на увагу доводи позивачки про наявність значних додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини в лікувальній установі в загальній сумі 27453,90грн., при цьому суд враховує, що стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання дитини в розмірі 800грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно не достатньо для забезпечення позивачкою належного лікування дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки додаткові витрати на дитину викликані особливими обставинами, а саме станом здоров'я дитини-інваліда [PERSON], який потребує постійного лікування з метою зупинити прогресування хвороби та покращити загальний стан здоров'я. Зазначені в позові витрати на лікування дитини повинні нести обоє батьків. Суд враховує матеріальний стан та розмір стягнень з відповідача на день розгляду справи судом та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати по лікуванню дитини понесені нею за період з 04.07.2011року по 22.11.2013р. одноразово в розмірі 13951,95грн. ( (27453,90грн +450грн.)/ 2 =13951,95грн.) Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved