Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 02.12.2012 року позичила останній 45000 доларів США, які підлягали поверненню в строк до 20.03.2013 року, що стверджується розпискою від 02.12.2012 року. В установлений строк позика не була повернута, тому просить, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з [PERSON] 1216080 гривень суми позики, 3% річних від простроченої суми в розмірі 139502, 59 гривень та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] письмово повідомив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується повідомленням про отримання судового виклику. В черговий раз клопотала про відкладення розгляду справи. Статтею 169 ЦПК України не передбачено обов'язку суду відкладати розгляд справи у разі повторної неявки сторони, навіть коли неявка мала місце з поважних причин. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідно до договору позики, укладеного між сторонами 2.12.2012 року відповідач отримала у борг грошові кошти від позивача в сумі 45000 доларів США строком до 20.03.2013 року. Даний договір відповідає формі договору позики, передбаченої ст. 1047 ЦК України. Так, відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Зі змісту вищевказаної норми закону випливає, що договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Щодо факту отримання грошових коштів, зазначених у розписці, відповідач заперечень не подала. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданої розписки слідує, що відповідач отримала кошти 2.12.2012 року строком до 20.03.2013 року, тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 148145, 83 гривень, виходячи з проведеного наступним чином розрахунку : сума боргу 45000 доларів США ( еквівалент 1219513, 50 гривень) : 100% : 365 х 3% х 1478 днів прострочення зобовязання = 148145, 83 гривень. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судові рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009 року, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Тобто стягнення заборгованості проводиться за курсом НБУ станом на 7.04.2017 року, що згідно інформації з офіційного сайту Національного банку України склав 27, 1003 гривень. Таким чином, заборгованість в сумі 45000 доларів США у перерахунку за вказаним курсом складає 1219513, 50 гривень. Загальна сума позики, що підлягає стягненню: 1219513, 50 гривень (позика) +148145, 83 гривень(3% річних) =1367659, 33 гривень. Враховуючи те, що зобов"язання за договором позики відповідачем належним чином у визначений строк не виконано, кошти за розпискою не повернуто, тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанцій №15257104, №15257156 від 11.03.2016 року, та №ПН2293528 від 06.04.2017 року позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 8403, 40 гривень. Отже, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат також підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved