Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати середнього заробітку, компенсації за невчасно виплачені доходи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.07.1987р. вона була прийнята на роботу у Львівський філіал інституту «Укргіпродор», який згідно з Постановою Президії Українського державного концерну по будівництву, ремонту та отримання автомобільних шляхів відповідно до Постанови №22 від 08.08.1998р., який був реорганізований у Західний державний інститут по проектуванню об'єктів шляхового господарства «Західдніпрошлях», який згідно з наказом від 11.10.2002р. №460 реорганізовано у Львівську філію Державного підприємства - Українського державного інституту з проектування об'єктів дорожного господарства «Укрдіпродор» - «Західдніпрошлях» у дорожний відділ на посаду техніка. Наказ №59-К від 01.07.1987 року. З 01.11.2003р. працювала на посаді провідного інженера шляхового відділу. Наказ №48-1к від 03.11.2003р. 18.04.2016 року вона була звільнена за скороченням чисельності штату. З червня 2015р. по квітень 2016р. включно позивачу нарахована, але не виплачена заробітна плата. На час звільнення заборгованість по заробітній платі становила 32 428,05 грн. Згідно довідки №54/1 від 04.05.2016 року, розрахунок по заробітній платі не проведений. Позивач зазначає, що з відповідача на її користь слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку, а саме з 19.04.2016р. по 16.06.2016р. в сумі 6779,60 грн., а також компенсацію за затримку у виплаті заробітної плати в розмірі 1651,48 грн. Просить позов задоволити. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд, на підставі ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та його представника і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи У зв'язку з тим, що позивачем була подана заява про розгляду справи за його відсутності, те що представник відповідача не з'явився в судове засідання з неповажних причин, враховуючи положення ч.4ст. 169 ЦПК України, суд вирішує розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно дост.7 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Згідност.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що йому належать, проводиться в день звільнення. На підставі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" та ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, а саме - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, визначеніст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство має сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що згідно наказу №32-1к від 18.04.2016 року [PERSON] звільнено у зв'язку із скороченням чисельності працівників і неможливістю переведення на іншу роботу. Згідно довідки №57/1 від 04.05.2016 року, станом на 19.04.2016 року заборгованість по заробітній платі становить 32 428,05 грн. Згідно з п.8 Постанови КМУ від 08.02.1995р. №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Як вбачається з розрахунку середньої заробітної плати, наданого позивачем, середньоденний заробіток згідно довідки №67/1 від 10.05.2016р., становить 147,45 грн. за період лютий-березень 2016р, та за період травень-червень 2016р. становить 106,60грн. Відтак, за квітень 2016р. середній заробіток становить 1769,40 грн. (147,45грн. - середньоденний заробіток х 12 днів затримки), за травень 2016р. становить 3 304,60 грн. (106,60грн. - середньоденний заробіток х 31 день затримки) та за червень 2016р. становить 1 705,60 грн. (106,60 грн. - середньоденний заробіток х 16 днів затримки), що в загальній сумі становить 6 779,60 грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Згідно офіційного тлумачення положення частини 2 ст. 233 КЗпП України Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013р. №9-рп/2013 зазначив, що працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Сума інфляційних збитків пов'язаних з несвоєчасною виплатою заробітної плати вираховується згідно індексів інфляції на день виплати заборгованої зарплати. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який немає разового характеру. Відтак позивач просить стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, що згідно розрахунку, поданого позивачем, становить 1651,48 грн. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по виплаті заробітної плати за період з червня 2015р. по квітень 2016р., суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити повністю. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved