Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Представник позивача адвокат Мандзюк В.Б. звернувся до суду із позовом (нова редакція позову від 28.10.2020р.) про поділ майна подружжя в обґрунтування якого посилався на те, що з 03.04.2014 року сторонами перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився [INFO] син - [PERSON] . За період шлюбу за спільні кошти подружжя було куплено за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] . Згідно висновку експерта оцінююча вартість нерухомого майна, становить 856 907 грн.. Зазначив, що за період шлюбу за спільні кошти подружжя було куплено побутову техніку, а саме: Гриль електричний YXD206, вартістю 2 599,00 злотих; Кавовий апарат вартістю 1 769,00 злотих; Контактний подвійний рифльований гриль Hendi, вартість 1 049,00 злотих; S10010003 Cookpro Автомат для італійського морозива з насосом, 3 смаки, вартістю 6 999,00 злотих; Електричний тостер для кебабу вартістю 2 499, 00 злотих. Враховуючи те, що дане майно є спільною сумісною власністю подружжя, просив визнати квартиру [ADDRESS] , спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнати Гриль електричний YXD206; Кавовий апарат; Контактний подвійний рифльований гриль Hendi 263709; SI0010003 Cookpro fвтомат для італійського морозива з насосом 3 смаки ; електричний тостер для кебабу 500010015 спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] ; Контактний подвійний рифльований гриль Hendi 263709; S10010003 Cookpro Автомат для італійського морозива з насосом; Електричний тостер для кебабу 500010015. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальної частки квартири [ADDRESS] . В порядку поділу рухомого майна, виділити в натурі [PERSON] та витребувати у [PERSON] автомат для італійського морозива. Відзив на позовну заяву не подано. Позивач у підготовче засідання не прибув. Від його представника - адвоката Мандзюка В.Б. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Крім того надав клопотання про доручення підтверджуючих документів щодо понесений витрат на правничу допомогу. Відповідачка в підготовче засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява про визнання позовних вимог щодо поділу майна подружжя. Однак не визнає вимоги в частині судових та витрат на правничу допомогу, оскільки в досудовому порядку позивач щодо поділу майна не звертався, внаслідок чого вони могли дійти спільної згоди щодо поділу майна. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статетю 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, ч.2 ст. 71 СК України). Згідно ч.1, ч.2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. При цьому судом враховуються правові позиції Верховного Суду України з аналогічних спорів, в яких Верховний Суд роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2014 року у якому у них народився [INFO] син [PERSON] (а.с.15-23). У період шлюбу подружжям було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2019 року, реєстровий номер №3765 квартиру [ADDRESS] , власником якої була зареєстрована [PERSON] (а.с.24). Крім того як зазначив позивач та не заперечує відповідачка за спільні кошти було придбано: Гриль електричний YXD206 (серійний код 84385000000); Кавовий апарат; Контактний рифльований гриль HENDI (263709); Автомат для італійського морозива з насосом, 3 смаки COOKPRO S10010003; Електричний тостер для кебабу (500010015 0) (а.с. 26-30). Згідно Звіту про оцінку нерухомого майна, вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] становить 856 907 грн. (а.с. 31-42). Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази,

Outcome: approved