Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання прав власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 19 травня 2011 року у віці 87 років в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області помер [PERSON]. Свідоцтво про смерть серії 1-СР №171520, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції 07.09.2011 року, актовий запис №7. За життя [PERSON], склав заповіт, в якому зробив таке розпорядження: «все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, все те, що її буде належати на день смерті, і на що позивач за законом буду мати право, заповідаю своїй дочці [PERSON] - [INFO]». Заповіт посвідчений секретарем виконкому Кищенецької сільської радою Маньківського району Черкаської області та зареєстрований в реєстрі за №58. Відповідно довідки Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області спадкоємцями після смерті [PERSON] є: - за заповітом - [PERSON]; - спадкоємцями за законом першої черги є: дочка [PERSON]; дочка [PERSON]; - спадкоємцем за законом четвертої черги є: [PERSON]. На підставі заяви [PERSON] від 28.10.2011 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа №480 за 2011 рік. В подальшому [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON], на користь позивача [PERSON]. Відмова від прийняття спадщини завірена приватним нотаріусом Маньківського нотаріального округу. Крім цього повторна заява [PERSON] про відмову від спадщини та клопотанням про розгляд позов [PERSON], без її [PERSON], участі завірена Кищенецькою сільською радою. Спадкоємець за законом [PERSON] від прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] відмовилась на користь [PERSON]. 11 жовтня 2016 року Маньківським районним судом встановлено факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] разом із [PERSON]. 20.07.2017 року через свого представника позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,4470 га., та 2,4470 га., які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області, після смерті 11 травня 2011 року [PERSON]. Постановою державного нотаріуса від 20.07.2017 року позивачу відмовлене у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа. Оскільки отримати правовстановлюючі документи на земельні ділянки можливості не має у звязку зі смертю спадкодавця позивач вимушена звернутись до суду. Представник позивача та позивач до суду не зявився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Кищенецької сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, але згідно письмових заяв позовні вимоги позивача визнають та просять справу слухати у їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 19 травня 2011 року у віці 87 років в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області помер [PERSON]. Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 171520, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції 07.09.2011 року, актовий запис №7(а.с.7). Судом встановлено, що за життя [PERSON], склав заповіт, в якому зробив таке розпорядження: «все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, все те, що її буде належати на день смерті, і на що позивач за законом буде мати право, заповідає своїй дочці [PERSON] - [INFO]»(а.с.8). Відповідно довідки Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області №1157 від 13.07.2017 року спадкоємцями після смерті [PERSON] є: - за заповітом - [PERSON]; - спадкоємцями за законом першої черги є: дочка [PERSON]; дочка [PERSON]; - спадкоємцем за законом четвертої черги є: [PERSON] (а.с.10). Також встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 28.10.2011 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа №480 за 2011 рік. В подальшому [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON], на користь позивача [PERSON]. Відмова від прийняття спадщини завірена приватним нотаріусом Маньківського нотаріального округу(а.с.11). Крім цього повторна заява [PERSON], про відмову від спадщини та клопотанням про розгляд позов [PERSON], без її [PERSON], участі завірена Кищенецькою сільською радою (а.с.12). Спадкоємець за законом [PERSON] від прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] відмовилась на користь [PERSON], тобто позивача(а.с.13). 20.07.2017 року через свого представника позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,4470 га.(а.с.19), та 2,4470 га.(а.с.20), які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області, після смерті [PERSON] 11 травня 2011 року. Постановою державного нотаріуса від 20.07.2017 року позивачу відмовлене у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа (а.с.17). В зв"язку із втратою оригіналів державних акті на землю позивачем дано оголошення в газету "Маньківські новини" про визнання даних втрачених актів недійсними (а.с.21). Відповідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом cвого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можебути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11.10.2016 року встановлено факт спільного проживання однією сім"єю позивача разом із [PERSON],який помер 19.05.2011 року, з 2005 року і до 19.05.2011 р. (а.с.14-15). Стаття 1274 ЦК України\~передбачає право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи. Ст. 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до закону спадщина належить позивачеві з часу відкриття спадщини, як спадкоємець вона є власником майна в порядку спадкування, зобовязана утримувати майно , здійснювати його державну реєстрацію, але не може цього зробити через відсутність правовстановлюючого документа і неможливістю отримати документ у звязку зі смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved