Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що в будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності, також зареєстрована відповідач по справі. Відповідач з 2017 року не проживає у вказаному будинку, не приймає ніякої участі в утриманні будинку, на неодноразові прохання позивача про зняття з реєстрації в добровільному порядку, відповідач не реагує, чим перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися будинком, тому позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , згідно договору дарування від 18 квітня 2005 року, реєстровий номер 474(а.с.6). В даний час в будинку також зареєстрована відповідач по справі, однак вона не проживає у вказаному будинку з 2017 року, що підтверджується довідкою Балахівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №868 від 29.11.2019 року(а.с.8). Таким чином, всі обов`язки по утриманню та обслуговуванню будинку виконує лише позивач, яка позбавлена права в повній мірі вільно користуватися та розпоряджатися майном, в зв`язку з тим, що в будинку зареєстрована відповідач, яка там не проживає. Позивач неодноразово зверталася з проханням до відповідача про зняття з реєстрації, однак безрезультатно. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок(частину будинку), квартиру, користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , а відповідач тривалий час не проживає в даному будинку, чим створює перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки позивач вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг та не має можливості отримати житлові соціальні пільги, то необхідно зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні будинком шляхом позбавлення її права користування ним. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати громадянку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються ст.391 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу України, ст.7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Outcome: approved