Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Богданівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, [PERSON], про визнання за ними права власності на будинковолодіння [ADDRESS], зокрема за [PERSON] права власності на 2/3 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS], зокрема на 1/3 частку, що належить їй як члену колгоспного двору, ? частку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області; за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS], що належить їй як члену колгоспного двору. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житловий будинок зазначене будинковолодіння належить до колгоспного двору, що складається з 4 членів, головою якого є - [PERSON], з яким, згідно архівної довідки, проживали дружина [PERSON], дочка [PERSON] Після смерті [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, проте при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу про належність частки житлового будинку спадкодавцеві. Враховуючи те, що вирішити спір в позасудовому порядку не можливо, - просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що з 1986 році разом із сім»єю зареєстрований та проживає у [ADDRESS]. З цього часу будь-якої участі у веденні спільного господарства у будинковолодінні по [ADDRESS] не брав, коштами не допомагав, спадщину після смерті батька не прийняв та приймати не бажає. Представник відповідача - Богданівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області в судове засідання не з'явилися, хоч про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, однак подали до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги позивачів визнають та просять справу розглянути у їх відсутності. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що справу слід розглянути у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Судом, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 травня 1992 року, № 111 на підставі рішення виконкому Богданівської сільської ради народних депутатів № 3 від 22 квітня 1992 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є [PERSON]. У відповідності до довідки, виданої Підволочиським районним БТІ 24 вересня 2013 року № 221, та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду,- будинковолодіння [ADDRESS] зареєстроване в БТІ за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності видного 30 травня 1992 року. З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 10 лютого 2014 року № 63, вбачається, що по документах архівного фонду «Богданівська сільська рада» у погосподарських книгах Богданівської сільської ради станом на 1992 рік значиться господарство [PERSON], [INFO], з яким проживали: дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON],[INFO], сини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], який прибув 14 травня 1991 року, та [PERSON], [INFO] З пояснень відповідача [PERSON] встановлено, що він разом із сином [PERSON] знятий із реєстрації та не проживали за адресою в [ADDRESS] з 1986 року, що стверджується відміткою у паспорті громадянина України та виписками із будинкової книги. З цього часу будь-якої участі у веденні спільного господарства не брали. Згідно положень ст.ст. 17, 18, 19 Закону України "Про власність", який регулював відносини на час виникнення колгоспного двору, та частини 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору, мають ті члени колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], як членам колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, належало право власності у розмірі по 1/3 частці житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], виходячи з рівності часток усіх членів двору. [PERSON] та [PERSON] втратили право власності на частки у дворі, оскільки не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. [PERSON] прибув за вказаною адресою лише 14 травня 1991 року. [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Богданівською сільською радою Підволочиського району. Згідно заповіту, посвідченого 04 листопада 2011 року секретарем Богданівської сільської ради за № 102, [PERSON] заповів усе належне йому майно [PERSON],[INFO] 03 грудня 2013 року на підстави заяви [PERSON] про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 76/2013р. Дружина спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини після смерті чоловіка та від обов'язкової частки у спадщині відмовилась. 12 лютого 2014 року гр. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на належну спадкодавцеві частку житлового будинку, що стверджується постановою державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори № 66/02-31 від 12 лютого 2014 року. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом . Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є підставними і підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS], зокрема на 1/3 частку, що належить їй як члену колгоспного двору, ? частку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області; за [PERSON] права власності на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS], що належить їй як члену колгоспного двору. На підставі наведеного,

Outcome: approved