Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Представник ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] міського центру зайнятості, просить визнати недійним перерахування грошових коштів ВСП «Клесівське карєроуправління» згідно платіжного доручення № 1714 від 19.10.2012 р., стягнути з відповідачів 17\~808, 08 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09.09.2011 р. [PERSON] був прийнятий на посаду заступника директора відокремленого структурного підрозділу «Клесівське карєроуправління», При прийнятті на роботу [PERSON] не надав роботодавцю трудову книжку для внесення запису про працевлаштування, так як 22.09.2011 року ним була отримана одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності за майбутній період з 22.09.2011 р. по 16.06.2012 року від [PERSON] міського центру зайнятості в розмірі 19\~908, 08 грн., про що внесено запис у трудову книжку. В подальшому [PERSON] міський центр зайнятості звернувся до ВСП «Клесівське карєроуправління» з вимогою повернути виплачені кошти [PERSON], так як ними не було повідомлено про працевлаштування [PERSON] ВСП «Клесівське карєроуправління» перерахували кошти в розмірі 19\~908, 08 грн. на рахунок [PERSON] міського центру зайнятості. 04.07.2013 року [PERSON] вже перебуваючи на посаді директора ВСП «Клесівське карєроуправління» погодився добровільно повернути ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» кошти в розмірі 19\~908, 08 грн. як шкоду, яку він заподіяв підприємству, але не одним платежем, а шляхом щомісячного повернення 350 грн. Станом на сьогоднішній день [PERSON] повернув лише 2\~100 грн. Вказує, що вимога [PERSON] міського центру зайнятості до ВСП «Клесівське карєроуправління» про повернення коштів є незаконною, оскільки ВСП «Клесівське карєроуправління» не приймало на роботу [PERSON], а отже не несло відповідальності за неповідомлення про його працевлаштування, тому [PERSON] міський центр зайнятості несе солідарну відповідальність разом з [PERSON] за заподіяння шкоди підприємству. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] міського центру зайнятості позовні вимоги не визнав, підтримав подані на позов заперечення, пояснив, що даний спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Щодо суті позовних вимог пояснив, що [PERSON] відвідував [PERSON] міський центр зайнятості до 19.09.2011 року і при кожному відвідуванні надавав трудову книжку де був відсутній запис про його працевлаштування, ВСП «Клесівське карєроуправління» також не повідомило про прийняття на роботу [PERSON] [PERSON] міський центр зайнятості дізнався про те, що [PERSON] був працевлаштований 09.09.2011 року за результатами розслідування страхового випадку лише 04.09.2012 року і правомірно звернувся до ВСП «Клесівське карєроуправління» з вимогою повернути 19\~908, 08 грн. За таких підстав у діях [PERSON] міського центру зайнятості відсутні вина у неправомірній виплаті коштів [PERSON] Матеріальні збитки ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» завдав [PERSON] з якого і слід стягувати кошти. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтримав подані на позов заперечення, пояснив, що позовні вимоги не визнає, пояснив, що дійсно на момент працевлаштування перебував на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості як безробітний та отримав допомогу для організації підприємницької діяльності в розмірі 19\~908, 08 грн., яку використав за цільовим призначення, із 22.09.2011 року став власником приватного підприємства «Металіст-Рівне», яке працює дотепер. Вважає, що у виникненні даної ситуації винне колишнє керівництво ВСП «Клесівське карєроуправління», оскільки не повідомив Сарненський районний центр зайнятості про прийняття його на роботу. Підтвердив, що суму в розмірі 19908, 08 грн. [PERSON] міському центру зайнятості перерахував він, оскільки мав на це повноваження як директор ВСП «Клесівське карєроуправління». Оскільки кошти використані ним за цільовим призначенням, тому він не повинен їх повертати. Наказ від 04.07.2013 року яким він зобовязав самого себе повертати кошти в розмірі 350 грн. щомісячно на користь ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» виданий ним під психологічним тиском. Станом на день його звільнення 14.01.2014 року з його зарплати утримано 2100 грн., а решту 17\~808, 08 грн. він погасити відмовився, оскільки розумів, що шкода спричинена не ним. Також вказав, що позивач пропустив строк звернення до суду і даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що наказом № 114/0с виданого директором ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» від 09.09.2011 року [PERSON] був прийнятий на посаду заступника директора ВСП «Клесівське карєроуправління». Також наказом (розпорядження) № 72-ОС директора ВСП «Клесівське карєроуправління» від 14.09.2011 року [PERSON] був прийнятний на роботу з 14 вересня 2011 року. Відповідно до п. 5.1 Положення «Про відокремлений структурний підрозділ ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» , керівництво карєроуправлінням здійснює його директор, який призначається на посаду Керівником Підприємства, заступники директора, головний інженер та головний бухгалтер карєроуправління призначаються і звільняються з посади Керівником Підприємства за поданням директора карєроуправління. (а.с. 75) Таким чином, роботодавцем [PERSON] є саме «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» , який виніс наказ про прийняття на посаду. В результаті розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття та згідно даних обміну інформацією між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України було виявлено факт працевлаштування [PERSON] з 14.09.2011 року. Дане порушення підтверджується актом перевірки від 11.11.2011 року, наказом № 50 від 15.10. 2012 року «Про відшкодування коштів ВСП «Клесівське карєроуправління» [PERSON] міського центру зайнятості, яким зобовязано ВСП «Клесівське карєроуправління» протягом 15 днів з дня отримання повідомлення повернути кошти в сумі 19\~998 грн. 08 коп. незаконно нарахованої та виплаченої [PERSON] допомоги про безробіттю. (а.с. 66-69). Наказом № 131/ос виданого директором «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» від 14.10.2011 року [PERSON] був прийнятий на посаду заступника директора ВСП «Клесівське карєроуправління» Згідно з платіжним дорученням № 1714 від 1714 від 19.10.2012 року, ВСП «Клесівське карєроуправління» перерахувало [PERSON] міському центру зайнятості 19\~908, 08 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 20 ЗУ «Про зайнятість населення» в редакції чинній на день прийняття [PERSON] на роботу), підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі … в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Таким чином ВСП «Клесівське карєроуправління» місцезнаходження якого смт. Клесів вул. Заводська, 49 Сарненського району Рівненської області, яке було зареєстровано у Сарненському центру зайнятості у десятиденний строк не подало адміністративні дані про прийняття на роботу [PERSON] Відповідно до пункту «а» частини третьої\~статті 1 Закону України\~\~від 01 березня 1991 року № 803-ХІІ «Про зайнятість населення»\~(в редакції, що діяла на момент реєстрації відповідача як безробітного) в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах та працюють по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб. Відповідно до пункту 1.2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 № 307допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітними підприємницької діяльності, надається застрахованим та незастрахованим особам, визнаним у встановленому порядку безробітними. Частиною 2\~статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Як вбачається із трудової книжки [PERSON], записи зроблені не в хронологічному порядку, а саме у записах № 25 -29 за період з 25.08.2011 року по 22.09.2011 року зазначено про перебування на обліку [PERSON] у [PERSON] міському центрі зайнятості та одноразову виплата допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності, а під записом № 30 зазначено про призначення [PERSON] на посаду заступника директора 14.09.2011 року. 13.09.2011 року [PERSON] подав до [PERSON] міського центру зайнятості заяву з проханням виплатити, одноразово для організації підприємницької діяльності, призначену йому допомогу по безробіттю, у звязку з неможливістю працевлаштування через відсутність для нього на ринку праці підходящої роботи, до якої додав бізнес-план. 19.09.2011 року, в день коли [PERSON] перебував на посаді заступника директора ВСП «Клесівське карєроуправління» за результатами заслуховування [PERSON] щодо його бізнес-плану, комісією [PERSON] міського центру зайнятості з питань здійснення одноразової виплати допомоги по безробіттю ухвалено рекомендувати виплатити [PERSON] допомогу по безробіттю. 22.09.2011 року допомога була виплачена [PERSON] Вищевикладене свідчить про те, що [PERSON] при прийнятті на роботу 14.09.2011 року не надав трудову книжку для внесення запису про працевлаштування та не повідомив [PERSON] міський центр зайнятості про своє працевлаштування, предявив трудову книжку в ВСП «Клесівське карєроуправління» після отримання одноразової виплати по безробіттю для організації підприємницької діяльності. (а.с. 10-11). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції чинній на день прийняття [PERSON] на роботу), роботодавець зобов'язаний подавати виконавчій дирекції Фонду в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про: прийняття на роботу працівників; згідно з ч. 3 даної статті, із роботодавця утримуються незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; Отже, ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» яке є роботодавцем [PERSON] відповідальне у разі неповідомлення про прийняття на роботу працівників і саме з нього утримується незаконно виплачена безробітному сума забезпечення. Однак сума в розмірі 19\~908 грн. 08 коп. була утримана з ВСП «Клесівське карєроуправління» 19.10.2012 року, в той час коли директором ВСП «Клесівське карєроуправління» був [PERSON] Як встановлено постановою слідчого СВ ЛВ на ст. Сарни УМВС України на Львівській залізниці про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 191 КК України, [PERSON] згідно з розпорядженням ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» ВСП «Клесівське карєроуправління» має право самостійно заключати договори на суму до 50 тис. грн. без видачі окремої довіреності з погодженням з ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту». (а.с. 84) Відповідно до п. 5.3.1 Положення «Про відокремлений структурний підрозділ ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» директор карєроуправління несе повну відповідальність за стан справ та діяльність карєроуправління. (а.с. 75) Отже, [PERSON] будучи директором ВСП «Клесівське карєроуправління», отримавши наказ № 50 від 15.10. 2012 року «Про відшкодування коштів ВСП «Клесівське карєроуправління» [PERSON] міського центру зайнятості, яким зобовязано ВСП «Клесівське карєроуправління» протягом 15 днів з дня отримання повідомлення повернути кошти в сумі 19\~998 грн. 08 коп. незаконно нарахованої та виплаченої [PERSON] допомоги про безробіттю, всупереч п. 2 ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» розпорядився повернути вищевказану суму, що свідчить про визнання ним того, що допомога по безробіттю була нарахована та виплачена йому незаконно. Вина [PERSON] міського центру зайнятості у завданні майнових збитків ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» відсутня, оскільки воно не було повідомлено у встановленому законом порядку про прийняття на посаду [PERSON] і на підставі відомостей наданих [PERSON] здійснило виплату одноразової допомоги по безробіттю. Згідно з наказом № 165 від 04 липня 2013 року, директор ВСП «Клесівське карєроуправління» [PERSON] наказав головному бухгалтеру здійснити утримання із заробітної плати [PERSON] на користь ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» в сумі 350 грн. щомісячно до повного погашення коштів. (а.с. 350). На виконання даного наказу із заробітної плати [PERSON] було стягнуто 2100 року, решту суми 17\~808, 08 грн. утримано не було, оскільки [PERSON] був звільнений 14.01.2014 року. Добровільно кошти також ним повернуті не були. Доводи [PERSON], що вищевказаний наказ видано ним під психологічним тиском нічим не підтверджені. Видача вищевказаного наказу ще раз підтверджує визнання [PERSON] незаконного отримання допомоги по безробіттю і добровільне відшкодування ним завданих збитків ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту». У відповідності до ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, завдана майнова шкода ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» в розмірі 17\~808, 08 грн. підлягає до стягнення з [PERSON] Щодо доводів відповідачів про те, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, суд зазначає наступне. Відповідно до п. постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16\~ЦПК\~у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за\~Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17) (далі - КАС),\~Господарським процесуальним кодексом України\~(статті 1, 12; далі - ГПК),\~Кримінальним процесуальним кодексом України\~(далі - КПК) або\~Кодексом України про адміністративні правопорушення\~(далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Оскільки згідно зі статтею 16\~ЦПК\~не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Таким чином, суд правомірно розглянув справу за позовом ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» правонаступник Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" до [PERSON], [PERSON] міського центру зайнятості про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства, оскільки однією із сторін є фізична особа, вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Окрім того, звертаючись з вимогами про визнання перерахування грошових коштів ВСП «Клесівське карєроуправління » згідно платіжного доручення № 1714 від 19.10.2012 року позивач вибрав спосіб захисту не передбачений ч. 1 ст. 15 ЦПК України, тому в цій частині позовні вимоги до замовлення не підлягають. Суд також вважає хибними доводи відповідача [PERSON] про пропуск строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Про незаконне отримання одноразової виплати [PERSON], ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» дізналось після перерахування 19\~998 грн. 08 коп. [PERSON] міському центру зайнятості - 19.10.2012 року. Згідно з ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, переривання перебігу позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. [PERSON], видаючи наказ № 165 від 04 липня 2013 року, перебуваючи на посаді директора ВСП «Клесівське карєроуправління» про утримання із його заробітної плати на користь ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту» в сумі 350 грн. щомісячно до повного погашення коштів, вчинив дії, які свідчать про визнання ним боргу, відтак перебіг строку позовної давності розпочався заново з 04 липня 2013 року. Таким чином, ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» звертаючись до суду з пзовом 12.10.2015 року дотримався трьохрічного строку позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з [PERSON] підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 1218 грн.

Outcome: partial