Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № R53700455324В від 30.08.2013 року, у розмірі 98200,00 грн., яка складається з 49618,13 грн. строкової заборгованості за кредитним договором, 12441,69 грн. простроченої заборгованості за кредитним договором, 350,99 грн. інфляційний витрат нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, 99,24 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, 364,80 грн. строкової заборгованості по процентам за користування кредитом, 8719,93 грн. простроченої заборгованості по процентам, 249,31 грн. інфляційних витрат нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, 70,95 грн. 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, 10647,00 грн. простроченої заборгованості по комісії, 5285,48 грн. пені нарахованої за несплату комісії, 10353,21 грн. пені нарахованої за несплату кредиту та процентів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконав належним чином своїх договірних зобов'язань в частині повернення грошових коштів за договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 16.02.2016 року від представника позивача Єрьоменко М.В., який діє на підставі довіреності, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення (вх. № 3679). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації відповідача, яка повернулась на адресу суду з відміткою поштової установи про причини невручення: "за закінченням терміну зберігання". У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 30 серпня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № № R53700455324В, згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит в сумі 90000,00 гривень строком до 30.08.2017 року, а останній в свою чергу зобов'язалася належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, та сплатити відповідну плату (проценти) за користування ним, у розмірі 24 % річних в строки, передбачені у договорі. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 16885 від 30.08.2013 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано. Відповідач, в свою чергу, не виконав своїх договірних зобов'язань, порушуючи терміни сплати щомісячного платежу, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року утворилась заборгованість за кредитом в загальному розмірі 98200,00 грн, яка складається 49618,13 грн. строкової заборгованості за кредитним договором, 12441,69 грн. простроченої заборгованості за кредитним договором, 350,99 грн. інфляційний витрат нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, 99,24 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, 364,80 грн. строкової заборгованості по процентам за користування кредитом, 8719,93 грн. простроченої заборгованості по процентам, 249,31 грн. інфляційних витрат нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, 70,95 грн. 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, 10647,00 грн. простроченої заборгованості по комісії, 5285,48 грн. пені нарахованої за несплату комісії, 10353,21 грн. пені нарахованої за несплату кредиту та процентів. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов'язань передбачені ст. 611 ЦК України, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За правилами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). При цьому три проценти річних нараховуються виключно на суму основного боргу (позики, кредиту) без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами (сумою позики, кредиту, основним капіталом), якщо в договорі не встановлено інше. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позичальником визначені законодавцем у ст. 1050 ЦК України. Відповідно до вказаної правової норми, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (тобто, залишку боргу по всім позиціям у цілому), та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача 49618,13 грн. строковї заборгованості за кредитним договором № R53700455324В від 30.08.2013 року та 12441,69 грн. простроченої заборгованості за кредитним договором № R53700455324В від 30.08.2013 року, законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, позичальник зобов'язується сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 24% річних абр у іншому розмірі передбаченому цим Договором. Пунктом 4.2. Кредитного договору встановлено, що за управління кредитом Позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати на користь банку комісійну винагороду в розмірі 1,69 % початкової суми кредиту. Відповідно до п. 5.5 Кредитного договору, у разі прострочення позичальником своїх зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день прострочення. Якщо позичальник самостійно не сплатив на користь банку пеню, яка передбачена цим пунктом, Банк проводить списання пені з рахунків, які відкриті (будуть відкриті) позичальником у банку. При цьому пеня, яка передбачена цим пунктом сплачується виключно в національній валюті України. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 350,99 грн. інфляційний витрат нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, 99,24 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, 364,80 грн. строкової заборгованості по процентам за користування кредитом, 8719,93 грн. простроченої заборгованості по процентам, 249,31 грн. інфляційних витрат нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, 10647,00 грн. простроченої заборгованості по комісії, 5285,48 грн. пені нарахованої за несплату комісії, 10353,21 грн. пені нарахованої за несплату кредиту та процентів. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача 70,95 грн. - 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в цій частині, оскільки вказана сума за своїм значенням не є основним боргом. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 1471,94 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial