Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів. В обгрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилалася на те, що [PERSON] з 13.08.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано в 2015 році. Від шлюбу з відповідачкою [INFO] року у них народилася дочка, [PERSON]. З серпня 2015 року, відповідачка не спілкується ні з позивачем, ні з їхньою дочкою, зв"язок між ними було втрачено. Матеріально відповідачка не допомагає в утриманні та забезпеченні дочки, яка проживає разом із позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Після припинення шлюбних відносин з відповідачкою, позивач самостійно займається вихованням та розвитком малолітньої дочки, з якою відповідачка за весь тривалий час жодного разу не бачилася. У [PERSON] відсутній будь-який інтерес до їхньої з [PERSON] дитини. Крім того представник позивача зазначила, що відповідачка декілька разів телефонувала позивачу з різних номерів просила у нього грошей, при цьому не цікавилася здоров»ям, станом матеріального утримання та духовним розвитком їхньої спільної дитини. На момент звернення до суду з позовом позивачу невідомо місце фактичного проживання та перебування відповідачки.Також зазначила, що відповідачка [PERSON] також позбавлена батьківських прав щодо її дочки від попереднього шлюбу. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], стягнути з відповідачки [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 чатини її заробітку від дня подання заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явився, представник останього подала заяву про розгляд справи за її ж відсутності та відсутності позивача [PERSON], повідомила суду, що позовні вимоги, заявлені в інтересах [PERSON] підтримують та просять їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому відповідно до правил ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON]. З огляду на викладене, суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності учасників справи на підставі наявних доказів, згідно положень ч. 2 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Заочним рішенням ухваленим 15.12.2015 року Голосіївським районним судом міста Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.14). Позивач [PERSON] разом із малолітньою дочкою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи (а.с.15-16). За даними довідки виданої 23.05.2018 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» та згідно акту про не проживання особи від 23.05.2018 року відповідачка [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральной Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дочки, представник позивача стверджує, що з моменту розірвання шлюбу сторін у справі, відповідачка не приймає участі в матеріальному забезпеченні та вихованні їх спільної дочки, взагалі не приймає участі в її житті. За відсутності у судовому засіданні відповідачки, суд позбавлений можливості перевірити зазначені представником позивача підстави для позову з урахуванням заперечень відповідача. У той же час, за результатом обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] службою у справах дітей та сім"ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації встановлено, що позивач [PERSON] разом із малолітньою дочкою [PERSON] проживають за адресою - [ADDRESS], в якій створені належні умови для проживання та розвитку дитини. (а.с.21). Комунальним некомерційним підприємством «Центр первиної медико-санітарної допомоги №1» Голосіївського району міста Києва (від 15.06.2018р. №394) також повідомлено, що малолітня [PERSON], [INFO] на диспансерному обліку не перебуває. Про життя та стан здоров"я дитини турбується батько - [PERSON] Мати, [PERSON], на прийом до лікаря з дитиною не приходить. При викликах вдома присутні тато або дідусь з бабусею. ( а.с.22). За інформацією закладу дошкільної освіти №439, малолітня [PERSON], [INFO] відвідує заклад дошкільної освіти №439 Голосіївського району міста Києва з жовтня 2015 року. Оформляв дитину до шкільного закладу тато [PERSON] Оплату за харчування здійснює [PERSON] За час пербування дитини в дошкільному закладі мати, [PERSON] жодного разу не відвідувала дошкільний заклад, батьківських зборів, свят за участю дитини, не приймала участі в заходах, організованими батьками, не цікавилася життям дитини (а.с.19) Наразі судом достовірно встанволено, що відповідачка [PERSON] не цікавляться життям та здоров'ям малолітньої [PERSON], не надає матеріальну допомогу на її утримання, тривалий час, не спілкується з дочкою, не цікавляться її життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібраннядитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Згідно висновку органу опіки і піклування Голосіївської РДА № 100-2360 від 12.02.2019 року, зробленого на підставі рішеня Комісії з питань захисту прав дитини від 06.02.2019 року (протокол №2) [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. З огляду на встановлені судом обставини, що відповідачка [PERSON] не виконує батьківських обов"язків щодо малолітньої дочки [PERSON] бех поважних причин, змінювати своє ставлення до дочки відповідачка не бажає, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної її поведінки та є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини, оскільки [PERSON] в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на дитину, суд встановив наступне. Правилами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 СК України батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідачів батьківських прав, суд стягує із них аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, останні зобов'язані утримувати свою дитину, незалежно від її місця проживання, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і в частині стягнення аліментів та погоджується із запропонованим позивачем їх розміром. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, судовий збір за позовні вимоги щодо стягнення аліметів від яких був звільнений позивач при зверненні до суду з позовом необхідно стягнути на користь держави з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved