Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість на свою користь за кредитно-заставним договором № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року станом на 14.06.2013 року у розмірі 164\~747,35 грн.; з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн.; з [PERSON] стягнути на свою користь витрати на юридичну допомогу у розмірі 3\~200,00 грн.; солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» стягнути судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 76\~996,27 грн. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.02.2014 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, з [PERSON] договору поруки № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року, з [PERSON] договору поруки № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені частково. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2014 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості -було скасовано. При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 05.11.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися згідно правил ст. 76 ЦПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 76\~996,27 грн. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.02.2014 року. Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] договору поруки № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року; з відповідачем [PERSON] договору поруки № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року. Відповідно до п. 4 Договорів поруки № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року, у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 12 Договорів поруки № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року, порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п'яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Також вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років. Як зазначає позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № HECFAD40310668 від 13.02.2009 року заборгованість станом на 14.06.2013 року склала 174 747 грн. 35 коп., яка складається з наступного: 71 037 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом; 23 137 грн. 93 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 556 грн. 70 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 65 455 грн. 77 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 8 309 грн. 40 коп. штраф (процентна складова). Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи викладене, та оскільки договори поруки були укладені банком з кожним із поручителем окремо, а позичальник не виконав зобов'язань за кредитним договором, то підлягає стягненню із відповідачів заборгованість за тілом кредиту в розмірі 71037 грн. 55 коп. Позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 23137 грн. 93 коп. та комісію за користування кредитом у розмірі 6556 грн. 70 коп. Оскільки заборгованість по процентам за користуванням кредитом та комісія за користування кредитом є платою за користування грошима, тому вони підлягають стягненню в повному розмірі за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за неналежне повернення кредиту та сплату процентів в розмірі 65455 грн. 77 коп. та штрафів: 250 грн. 00 коп. (фіксована частина) і 8309 грн. 49 коп. (процентна складова) Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України) . Підстав для звільнення відповідачів від сплати зазначених сум, або зменшення її розміру судом не встановлено. Виходячи із вищевикладеного, позовні вимоги позивача в частині стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором із відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] законні та підлягають задоволенню. Враховуючи, що Договір поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, згідно до якого позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів та ПАТ «Акцент-Банк» суми в розмірі 10 000 грн. не є багатостороннім договором, тому суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення заборгованості із відповідачів в цій частині. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 3 200 грн., відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази надання позивачу правової допомоги, а також фінансові документи про розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат із відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, у розмірі по 549 грн. 16 коп. з кожного.

Outcome: partial