Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось майно, зокрема земельна ділянка. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину держаний нотаріус відмовив, в зв»язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. В судове засідання позивачка не з»явилась, надала заяву, в якій позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити позовну заяву у повному обсязі та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з"явився. Надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи , суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін та розгляд справи у їх відсутності. Судом встановлено наступне: [INFO] померла [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER], а .с.9). Згідно зі ст..524 ЦК України (1964 року), який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З матеріалів спадкової справи стало відомо, що [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] - заповіту не залишала, а отже, в такому випадку настає спадкування за законом. У відповідності до ст.. 529 ЦК України (1964 р) діти спадкодавця - є спадкоємцями за законом першої черги. Факт родинних відносин, тобто те, що позивачка є дочкою покійної [PERSON] підтверджено її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу( а.с.8), відповідно до яких матір»ю [PERSON] в свідоцтві про народження вказана [PERSON] , а згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу, [PERSON] одружилась із [PERSON] та набула прізвище [PERSON]. . Відповідно до діючого на час відкриття спадщини законодавства ( п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України, 1964 року), позивачка прийняла спадщину фактично, вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця користувалася всіма її речами ( а.с.13). З матеріалів спадкової справи встановлено, що інших спадкоємців майна покійної немає . Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 15.11.2013 року позивачці відмовлено у видачі на її ім"я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельний пай в зв"язку з ненаданням нотаріусу правовстановлюючого документу на вказане майно на ім."я спадкодавця. Судом встановлено, що до складу спадкового майна входить ЗЕМЕЛЬНА ДІЛЯНКА , площею 2,0263 га, в межах згідно з планом, розташована на території Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, вартістю 14434,32 грн, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO]. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №06712 , зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 20.03.2001 року за №382, виданого на ім.»я [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН № 0183033, виданого відповідно до розпорядження голови Липовецької райдержадміністрації від 17.09.1996 року №313 члену колишнього КСП ім..Шевченка с.Сиваківці [PERSON], зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за №25 від 19.03.1997 року . Цільове призначення (використання ) земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №06712 [PERSON] підтверджується витягом №1718 від 13.12.2013 року з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель та довідкою №01-07/1813 від 12.12.2013 року, виданих відділом Держкомзему у Липовецькому районі ГУ Держземагенства у Вінницькій області ( а.с.18,19). Встановлені судом правовідносини регулюються ст.ст.524, 525,526,527, 529,548, 549 ЦК України 1964 року. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову Отже, відповідно до вимог діючого на час відкриття спадщини законодавства, позивачка має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, як спадкоємець першої черги.. А тому її позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 524,525,526,527,529,548,549, ЦК України(1964 року),

Outcome: approved