Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS] Позивачка вказувала на те, що у вказаному будинку зареєстрована її дочка [PERSON], яка являється відповідачкою по справі. Позивачка посилалася на те, що в червні 2013 року відповідачка [PERSON] забрала свої особисті та зникла із вказаного будинку і до даного часу її місце перебування невідоме. Позивачка вказувала на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 16.01.2014 року відповідачка була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], спроб повернутись в будинок відповідачка не робила, а позивачка не чинила їй в цьому перешкод. Позивачка також вказувала на те, що відповідачка не несе витрат на комунальні послуги і не утримує вказане житлове приміщення. Позивачка просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] на підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідачка до суду не з"явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, а тому суд згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що не заперечувала позивачка. Заслухавши пояснення учасника процесу, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється власником будинку [ADDRESS] і право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за [PERSON] 17.11.1998 року в реєстрі №601 Білоцерківським МБТІ, що підтверджується копією свідоцтва №601 на право особистої власності на жилий будинок від 17.11.1998 року. Судом встановлено, що в будинку [ADDRESS] крім позивачки [PERSON], зареєстровані: [PERSON], 1955 року народження, який являється чоловіком позивачки; відповідачка [PERSON], 1977 року народження, яка являється дочкою позивачки; [PERSON], 2004 року народження, який являється онуком позивачки, що підтверджується довідкою /форма №3/ виданою Трушківською сільською радою Білоцерківського району Київської області від 16.10.2014 року № 508. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідно до заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 16.01.2014 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], 3-я особа орган опіки та піклування Трушківської сільської ради Білоцерківського району про позбавлення батьківських прав; позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вказане рішення набрало законної сили 28.01.2014 року. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачка з червня місяця 2013 року не проживає у спірному будинку і місце проживання відповідачки невідоме. Наведене ствердила в судовому засіданні позивачка, а також вказане підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 16.01.2014 року, актом обстеження житлово-побутових умов сім»ї від 18.02.2014 року. Крім вказаного, також встановлено, що відповідачка витрат на утримання спірного будинку не несе і комунальні послуги остання не сплачує, а всі вказані витрати несе позивачка. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкоду вання завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно до ст. ст. 64, 156 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. А в ч. 2 цієї ж статті вказано, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задово лення і слід визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS], оскільки відповідачка [PERSON] відсутня на вказаній житловій площі понад один рік без поважних причин, а саме з червня місяця 2013 року. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 319,386,405 ЦК України, ст.ст. 64,156 ЖК України,

Outcome: approved