Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулася до Уманської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 0,1000 га надану для обслуговування жилого будинку, що знаходиться по вул.Матросова.34, м.Умань Черкаської області. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилаються на те, що 22.06.2013 помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0.1000 га, надана для обслуговування жилого будинку, що знаходиться по вул.Матросова,34, м.Умань Черкаської області. За життя спадкодавець склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно заповів своїй дочці [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній. З метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку вони звернулася до Уманської районної нотаріальної контори з відповідною заявою, але отримали відмову, оскільки спадкодавець за життя не встиг зареєструвати земельну ділянку, яка також дісталась йому у спадок після смерті матері [PERSON], на своє імя. Позивачі в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяви, згідно з якими позов просили задовольнити, розглянути справу без їх участі . Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, згідно з якою позов визнає, просить задовольни, розглянути справу без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР №209766 від 05 липня 2013 року виданого ВДРАЦС по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області актовий запис №434 в м.Умань Черкаської області 22 червня 2013 року помер [PERSON]. Згідно з п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування, у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи. За запитом суду, державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON] надіслано копію спадкової справи №261/2013 після смерті [PERSON], померлого 22.06.2013. З якої вбачається, що 10.07.2013 до Уманської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] та 06.08.2013 звернулася [PERSON], з заявами про видачу свідоцтва про права на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], [INFO], що проживав в [INFO], який залишив на їх імена заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу [PERSON] 20.06.2013 зареєстрованого в реєстрі за №892. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту від 20 червня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] заповів все належне йому на праві власності майно своїй дочці [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній. Постановами державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON]І від 14.05.2016 та від 17.05.2016 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку земельної ділянки пл.0,1000 га , наданої для обслуговування житлового будинку, що знаходиться по вул. Матросова,34, м.Умані Черкаської області, оскільки в якості правовстановлюючого документу спадкоємицями було надано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті матері спадкодавця, [PERSON], померлої 14.11.2010, виданого Уманською міською держноконторою 28.09.2011 за р.№3-2308 та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку з відповідною відміткою державного нотаріуса про перехід права власності на сина [PERSON], який при житті не провів державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.09.2011 [PERSON], прийняв у спадщину після смерті матері [PERSON] земельну ділянку розміром 0,1000 га , що знаходиться по вул. Матросова,34, м.Умані Черкаської області, наданої для обслуговування жилого будинку. З державного акту серії ЯА №215120 від 24.11.2004 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована по вул. Матросова,34, м.Умані Черкаської області, наданої для обслуговування жилого будинку та належної [PERSON], вбачається відмітка державного нотаріуса Уманської міської ДНК про перехід права власності на сина [PERSON] Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування » право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі п. 4.15 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину\~на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За приписам ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28\~цього Закону. У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено в судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті 22.06.2013 [PERSON]. Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом встановлено, що на земельну ділянку розміром 0,1000 га, що знаходиться по вул. Матросова,34, м.Умані Черкаської області, наданої для обслуговування жилого будинку вони не можуть отримати відповідне свідоцтво, оскільки спадкодавець [PERSON] не оформив належним чином спадщину прийняту після смерті матері [PERSON], а саме він за життя не здійснив державної реєстрації вищевказаної земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved