Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення кредитором спадкодавця на предмет іпотеки та виселення, зазначивши, що відповідно до укладеного договору №DND0G003200343 від 06.12.2002 року між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 6860,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.12.2007 року. У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і [PERSON] 06.12.2002 року уклали договір іпотеки № DND0G003200343. Згідно з договором іпотеки останній надав в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,70 кв.м., житловою площею 43,00 кв.м. Ціна предмету іпотеки дорівнює 52430,00 грн. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем після його смерті є відповідач по справі. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON], станом на 15.01.2007 року мав заборгованість - 13022,97 доларів США. Тому позивач, з урахування викладеного, звертається до суду з даним позовом та просить суд в рахунок погашення заборгованості по зазначеному кредитному договорі звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені позивача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою, а також виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у будинку зі зняттям з реєстраційного обліку. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 06 грудня 2002 року позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № DNU0GK00001136, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 6860,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.12.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем після його смерті є [PERSON], що підтверджується спадковою справою № 679/2007. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав. З врахуванням викладеного, станом на [INFO] мав заборгованість 13022,97 доларів США, яка складається з наступного: - 6055,45 доларів США - заборгованість за кредитом; - 3108,08 доларів США - заборгованість по процентам; - 3859,44 доларів США - заборгованість по пені. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 06.12.2002 року уклали договір іпотеки № DND0G003200343. Згідно з договором іпотеки останній надав в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,70 кв.м., житловою площею 43,00 кв.м. Ціна предмету іпотеки дорівнює 52430,00 грн. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було переданеспадкоємцям у натурі. Відповідно до п. 36 постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку"). Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. Отже, правила статті 1281 ЦК щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Позивач має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» встановлює наступну процедуру продажу предмету іпотеки: шляхом продажу і поте ко держателем предмета іпотеки будь-якій особі- покупцеві. Згідно п. 2.7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.03.2012 року № 282/20595 передбачено, що якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження. Також, згідно із п. 1.7 розділу 1 глави 2 Порядку крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру, садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки DND0G003200343 від 06.12.2002 р.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Тоді як позовні вимоги щодо виселення відповідача та/або інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у будинку задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказів тому, що відповідач проживає у спірному нерухомому майні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1040,92 грн.

Outcome: partial