Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обов'язкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Товариство з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» є уповноваженим здійснювати утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01 березня 2012 року згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради «Про визначення виконавців послуг» від 24 січня 2012р. №28, рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради «Про затвердження наслідків конкурсу на визначення виконавця житлово-комунальних послуг з управління та утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у житловому фонді м. Мукачево від 24 березня 2015р. №67 та рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29.01.2013 року № 19. На підставі акту прийому-передачі будинок [ADDRESS] переданий в управління та утримання ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс». Товариством у відповідності до Наказу №390 від 30.07.2012р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/ тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад» було здійснено всі вичерпні і залежні від виконавця послуг заходи, які спрямовані на укладення договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме: здійснено публікацію повідомлення (пропозиція) та на офіційному сайті товариства www.itvservice.com.ua та неодноразово пропонувалося відповідачу по справі укласти письмовий договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору, однак останній відмовився від підписання запропонованого договору. Зазначив, що згідно ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору, форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», а отже укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача. Крім того зазначив, що у грудні 2012 р. відповідачем було оплачено на рахунок товариства 610, 11 грн. заборгованості, чим вчинено конклюдентні дії, спрямовані на визнання договору укладеним. Товариством на виконання вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76 та в межах структури та вартості тарифу, затвердженого рішеннями виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29 червня 2011р. №173 (дія тарифу з березня 2012 р. по квітень 2015 р. включно); від 24 березня 2015р. №68 (дія тарифу з травня 2015р. по вересень 2017 р. включно); від 22 серпня 2017р. №251 (дія тарифу - з жовтня 2017 р. по теперішній час) було здійснене належне утримання будинку [ADDRESS] Пунктом 6 постанови КМУ №970 від 11.12.2013р. визначено, що обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов'язаних з їх наданням, підтверджується відповідною первинною документацією, що зберігається у виконавця, зокрема, наказами підприємства, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показники будинку, тощо. Підтвердженням надання послуг з утримання будинку [ADDRESS] є: - наряди-завдання від 14.05.2016р. (слюсар-сантехнік); від 09.08.2017р.; від 19.04.2016р.; від 01.10.2016р.; від 27.05.2016р.; від 19.05.2016р.; від 14.05.2016р. (електрик); від 06.05.2016р.; від 04.05.2016р.; від 17.03.2016р.; від 09.03.2016р.; від 27.10.2015р.; від 13.02.2016р.; від 17.09.2015р.; 01.09.2015р.; від 23.07.2015р.; від 09.07.2015р.; від 04.06.2015р.; від 23.04.2015р.; від 03.03.2015р.; від 05.02.2015р.; 03.03.2015р. - документи, що підтверджують технічні показники будинку - рахунки-розшифровки спожитої електричної енергії на освітлення місць загального користування та електропостачання ліфтів: від 20.03.2018р. (1243,20 грн.); від 20.02.2018р. (1206,24 грн.); від 20.01.2018р. (1644,72 грн.); від 20.12.2017р. (1051,68 грн.); від 20.11.2017р. (1436,40 грн.); від 20.10.2017р. (1461,60 грн.); від 20.09.2017р. (1144,08 грн.); від 20.08.2017р. (1231,44 грн.); від 20.07.2017р. (972,48 грн.); від 20.06.2017р. (1392,72 грн.); від 20.05.2017р. (1431,36 грн.); від 20.04.2017р. (1365,84 грн.); від 20.03.2017р. (1228,08 грн.); від 20.02.2017р. (1151,98 грн.); від 20.01.2017р. (1090,06 грн.); від 20.12.2016р. (1064,26 грн.); від 20.11.2016р. (1008,79 грн.); від 20.10.2016р. (955.90 грн.); від 20.09.2016р. (848,83 грн.); від 20.08.2016р. (279,18 грн,); від 20.07.2016р. (1071,19 грн.); від 20.06.2016р. (906,85 грн.); від 20.05.2016р. (902,89 грн.); від 20.04.2016р. (816,76 грн.); від 20.03.2016р. (796,96 грн.); від 20.02.2016р. (705,37 грн.); від 20.01.2016р. (689,59 грн.); від 20.12.2015р. (713,26 грн.); від 20.11.2015р. (722,72 грн.); від 20.10.2015р. (658,82 грн.); від 20.09.2015р. (655,66 грн.); від 20.08.2015р. (514,72 грн.); від 20.07.2015р. (419,58 грн.); від 20.06.2015р. (500,23 грн.); від 20.05.2015р. (478,81 грн.); від 20.04.2015р. (494,56 грн.); від 20.03.2015р. (314,54 грн.); від 20.02.2015р. (392,15 грн.) суми вказані з урахуванням ПДВ. - наряди на дератизацію, проведеною Мукачівською міськрайонною філією Державної установи «Закарпатський обласний Лабораторний центр Дерсанепідслужби України»: за 05.2015р.; за 04,2016р.; за 10.2015р. - акти на періодичну перевірку і прочистку димових і вентканалів: №5 за квітень 2014р.; №5 за жовтень 2014р.; №5 квітень 2015р.; №22 за жовтень 2015р.; №246 за квітень 2016р.; №587 за жовтень 2016р.; №298 за квітень 2017р.; №573 за жовтень 2017р. Таким чином, на думку позивача, боржник з моменту взяття Товариством будинку в управління та утримання отримує від нього послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто сторони знаходяться у фактичних договірних відносинах. Отже, обидві сторони у них відносинах мають певні права та обов'язки, а саме, «ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс» зобов'язане надавати споживачеві вказані послуги, а споживач зобов'язаний сплачувати кошти за отримані послуги. Протягом всього періоду управління будинком актів-претензій з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача не надходило. Станом на березень 2018 року за відповідачем по справі рахується заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 4883,22 грн. Відповідач [PERSON] подав письмовий відзив на позов, у якому заперечив позовні вимоги та зазначив, що 06 вересня 2017 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» заборгованості за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 3 890,32 грн., судовий збір в сумі 800,00 грн. та витрати, пов'язані з наданням товариству правової допомоги в сумі 640,00 грн., який набрав чинності 26.10.2017 року, який за заявою відповідача був скасований згідно Ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2017 року. ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» повторно звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 4883,22 грн., з яких 3 890,32 грн. - суд уже скасував. Вказує, що позивач по справі безпідставно вважає його споживачем послуг, які надає, так як абзацом 1 пункту 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, але жодного договору між відповідачем та ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» укладено не було, підстав вважати його визнаним - немає. Також зазначає, що орган державної влади в особі Мукачівського міськвиконкому, у своєму рішенні від 24.01.2012 року №28 про визнання ТОВ «І.Т.В. Сервіс» виконавцем послуг з утримання будинків та споруд, пунктом 2 виключно рекомендував, а не зобов'язав житлово-будівельним кооперативам міста, об'єднанням співвласників у багатоквартирних будинках укласти договори на надання послуг. Крім того, Акт прийняття-передачі об'єкта з управління в управління (з балансу ЖРЕП-1), не може вважатися першоджерелом виникнення правовідносин між ним та ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» тому, що будинок [ADDRESS] був переданий на баланс ТОВ «І.Т.В. Сервіс», і саме на рахунок ТОВ «І.Т.В. Сервіс» (Код ЄДРПОУ 34850813) відповідачем у грудні 2012 року було сплачено 610,11 грн., чим, на думку позивача, вчинено конклюдентні дії, спрямовані на визнання договору укладеним. При цьому коштів на рахунки ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» (Код ЄДРПОУ 34850813) відповідач не сплачував, жодних дій на визнання договору з ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» не вчиняв, а отже вимога позивача визнати конклюдентні дії, спрямовані на визнання договору, на думку відповідача, є нікчемною. Крім того зазначає, що жодних доказів надсилання договору для його укладення чи фіксації відмови від його підписання позивач суду не надав. Вказує, що позивач ані відповідачу, ані більшості мешканцям будинку №14 - послуг з утримання будинку та прибудинкової території не надає, а тому підстави для стягнення заборгованості відсутні. Крім того, згідно того ж акту прийому-передачі будинку [ADDRESS], згідно якого будинок №14 переданий в управління та утримання ТОВ «І.Т.В. Сервіс», який прийняв за результатами обстеження: «Будинок у задовільному стані. Необхідно провести ремонт рулонної покрівлі, ремонт с/кліток, заміна ел. проводки, ремонт козирків над входами в під'їзди, ремонт фасаду (міжпанельні шви), заміна та ізоляція водопровідних труб». Однак, за весь час функціонування ТОВ «І.Т.В. Сервіс» чи ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» - із зазначених в акті необхідних ремонтних робіт будинку - жодної дії (за майже 7 років функціонування) виконано не було, ніякого ремонту чи заміни фасаду, труб, проводки, даху чи стін - зроблено не було. Натомість відповідачем, мешканцем квартири [ADDRESS] за власний кошт за цей період викладено плитку на підлозі прихожої на 1 поверсі та всього 4-го поверху у II під'їзді будинку, проведено заміну старого дерев'яного вікна на нове пластикове вікно на сходовому майданчику 4-го поверху, а також спільно з іншими мешканцями II під'їзду будинку № 14 встановлено залізні вхідні двері, облаштовані домофоном, замінено покриття половини даху будинку, а мешканець квартири №71 II під'їзду будинку № 14 у червні-липні 2018 року самостійно (за власний кошт) провів заміну покриття ще частини даху. Наголошує, що позивач не надав суду жодної інформації про те, що ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» є правонаступником «ЖРЕП-1» в частині надання житлово-комунальних послуг для будинку [ADDRESS], оскільки належних доказів прийняття прав та обов'язків за договором, який було укладено між відповідачем та «ЖРЕП-1», позивачем не надано. Вважає, що щодо немайнової вимоги суд вправі розглянути справу у позовному провадженні, а оскільки ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2017 року по справі №303/4927/17 вже було скасовано наказ, з мотивів заперечення факту укладення договору та суми боргу у розмірі 3 890,32 грн., в іншій частині, а власне у різниці суми боргу у розмірі 992,90 грн. позивач повинен звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу відповідно до вимог ЦПК України. Згідно інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, (електронний ресурс https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), Товариство з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс», ідентифікаційний код юридичної особи 38456224, здійснює ряд видів діяльності, в тому числі і комплексне обслуговування об'єктів, однак на думку відповідача, даний вид діяльності не включає послугу надання житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також не включає послуг з періодичної прочистки димових і вентканалів та послуг за користування ліфтом, за які ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» намагається стягнути заборгованість у сумі 4883,22 грн. Також відповідач вважає, що жодних підтверджень щодо надання йому житлово-комунальних послуг з утримання будинку №14 та прибудинкової території, а також послуг з комплексного обслуговування об'єкту (а саме будинку [ADDRESS]) до позовної заяви надано не було. У матеріалах справи містяться рахунки-розшифровки Мукачівського МРЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» про отримання на рахунки ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» коштів за ліфт за адресою [ADDRESS] однак за користування ліфтом відповідач сплачує справно, відповідно до розрахункової книжки та заборгованості станом на червень 2018 року не має. Також вказує, що позивачем як доказ виконання робіт з обслуговування будинку надано дванадцять актів на періодичну чи первинну (повторну) перевірку і прочистку димових і вентканалів, які не можуть бути доказами у справі, оскільки на жодному з них немає ні дати проведення тих чи інших робіт, ні дати підписання. Обов'язковими реквізитами таких актів, відповідно до чинного законодавства, є дата складання акту та дата його підписання. До нарядів-завдань, копії яких долучені як докази проведених робіт, не долучені акти виконаних робіт, а також не додано жодного акту чи наряду-завдання, виконаного у 2018 році. Вважає, що жодних послуг ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» мешканцям багатоповерхового будинку, за адресою [ADDRESS] не надає, що підтверджується колективною заявою мешканців вищевказаного будинку. Зазначає, що жодного попередження про наявність заборгованості (листів чи квитанцій) на його адресу не надходило, а у разі визнання позивачем договору укладеним, відповідно до типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ від 20 травня 2009 року № 529, ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» зобов'язаний був надавати споживачеві, в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо, відображені у листах чи квитанціях. Натомість позивачем не було надано жодних доказів того, що Товариство пропонувало укласти договір про надання переліку послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій та оплату за них, який відповідав би типовому договору, не надсилало жодних квитанцій про виконані роботи та щомісячну обов'язкову плату за надані послуги. Крім того зазначив, що на його думку укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору, і що саме таку правову позиції і викладено у Постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 року по справі №6-110цс12 щодо визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обов'язкової дії, на яку у своєму позові посилається позивач. Позивачем не надано доказів чи підтвердження того що відповідач, відмовився від підписання договору за послуги, які отримує чи вже отримав. Крім того, у відзиві на позов відповідач [PERSON] заявив вимогу про застосування позовної давності. Також, позивач у справі ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» скористався своїм правом та подав письмову відповідь на відзив відповідача [PERSON], у якій зазначив, що ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» є правонаступником вимог та зобов'язань ТОВ «І.Т.В. Сервіс», які існували до моменту їх передачі новоутвореній юридичній особі, в тому числі і вимог стосовно відповідача по справі, гр.[PERSON], а також згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради №19 від 29.01.2013 року «Про погодження виконавця послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій», визначено ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» виконавцем послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій, яке є правонаступником ТОВ «І.Т.В. Сервіс». Також наголосив, що відповідно до частини другої статті 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Діючий цивільний процесуальний кодекс України не містить вказівки щодо обов'язку звертатися з вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг спочатку в наказному, а потім в позовному провадженні. Вказує, що згідно ст.ст.322, 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування, несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом. До структури та вартості діючого тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по [ADDRESS], затвердженого рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22 серпня 2017р. №251 не включено викладення плиткою підлоги на сходових клітинах, а заміна вікон чи дверей, оскільки, дані роботи відносяться до капітальних робіт та не повинні фінансуватися з плати за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Те, що відповідач, з його слів, здійснив дані роботи, є лише виконання ним свого обов'язку, закріпленого ст.ст. 322, 384 ЦК України. Також вказує, що п.6 Постанови КМУ №970 від 11.12.2013р. визначено, що обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов'язаних з їх наданням, підтверджується відповідною первинною документацією, що зберігається у виконавця, зокрема, наказами підприємства, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показники будинку, тощо. Як вбачається з даної норми права, акти виконаних робіт складаються виключно у випадках здійснення робіт, надання послуг чи поставки товарів підрядними або постачальними організаціями. У випадках здійснення виконавця послуг з надання житлово-комунальних послуг робіт власними силами обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт підтверджується нарядами: завданнями, які й були надані суду та стороні по справі під час пред'явлення позову. Також, до структури тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] включено електропостачання ліфтів, за яке мешканці вищевказаного будинку сплачують до ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс». Електроживлення ліфтів як і освітлення місць загального користування під'єднано до загальнобудинкового лічильника, за показниками якого Мукачівський МРЕМ і виставляє рахунок ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс». До обов'язків ТОВ «Ліфт-Еко» відноситься технічне обслуговування ліфтового господарства, тобто його поточний ремонт та підтримання функціонування, і в жодному разі до плати за користування ліфтом, квитанцію стосовно якої було надано відповідачем, не відноситься електропостачання ліфтів, оскільки цю послугу згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22 серпня 2017р. №251 надає виключно ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс». Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності в межах трьох років з дати подання позову, зазначив, що товариством було подано заяву про видачу судового наказу, який подальшому був скасований Мукачівським міськрайонним судом. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 23 вересня 2015 року по справі №6-18668св15 суд визначив, що подання позивачем заяви про видачу судового наказу перериває позовну давність. Відповідно до частини третьої статті 264 Цивільного кодексу України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити з підстав, вказаних у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов, вказав, що вони є безпідставні. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що відповідач [PERSON] є власником, з 26.03.1996 року значиться зареєстрованим та постійно проживає у квартирі [ADDRESS] (а.с.111). Згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради «Про визначення виконавців послуг» від 24 січня 2012р. №28, рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради «Про затвердження наслідків конкурсу на визначення виконавця житлово-комунальних послуг з управління та утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у житловому фонді м. Мукачево від 24 березня 2015р. №67 та рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29.01.2013 року № 19 ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій, яке є правонаступником ТОВ "І.Т.В. Сервіс" (а.с.10-13). На підставі акту прийому-передачі будинок [ADDRESS] переданий в управління та утримання ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» (14). У відповідності до Наказу №390 від 30.07.2012р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/ тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад» ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» було здійснено залежні від виконавця послуг заходи, які спрямовані на укладення договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме здійснено публікацію повідомлення (пропозиція) на офіційному сайті товариства www.itvservice.com.ua, однак відповідачем такий договір укладено не було. Крім того у грудні 2012 р. відповідачем було оплачено на рахунок товариства 610, 11 грн. заборгованості, чим вчинено конклюдентні дії, спрямовані на визнання договору укладеним (а.с.20). Спірні правовідносини регулюються, в тому числі, на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Правові позиції щодо застосування цього закону викладені у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року, справа № 6-110цс12. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, та є актом спеціальної дії, який регулює такі відносини. Також Законом визначено права та обов'язки виконавців та споживачів послуг. Разом з тим ст.4 Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Ст.ст.3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначають загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулюють загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно п.2 ч.1 ст.208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642-643 ЦК України. Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України, свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Проте, закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст.627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Водночас ч.1 ст.19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а статті 20, 21 визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-команальних послуг. Пунктом 1 ч.3 ст.20 Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п.3 ч.2 ст.21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі постанова № 529). Зі змісту ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України, ст.ст.19, 21 Закону, постанови № 529 вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.ст.627, 630 ЦК України та ст.ст.19, 20 Закону. Як було зазначено вище, позивачем на офіційному сайті товариства www.itvservice.com.ua було запропоновано споживачам послуг, в тому числі і відповідачу, укласти Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, форма якого затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529. За положенням ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст.ст.3, 6, 12, 15, 20 ЦК України, ст.ст.4-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. Що стосується позовної вимоги про стягнення за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 4883,22 гривень суд виходить з наступного. 24 січня 2006 року своєю Постановою за № 45 Кабінет Міністрів України вніс зміни до Постанови №572 від 8 жовтня 1992 р. «Правила користування приміщеннями житлових будинків», які визначають порядок користування приміщеннями житлових будинків. Відповідно до пункту 4 Правил, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством; відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров'ю внаслідок незадовільного утримання будинку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства; переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Пунктом 7.2 вищевказаних Правил, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний - оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як зазначено вище, будинок [ADDRESS] віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги з їх утримання, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта в управління. Факт здійснення позивачем зазначених послуг стверджується матеріалами справи. Зокрема з Актів №5 за квітень 2014р.; №5 за жовтень 2014р.; №5 квітень 2015р.; №22 за жовтень 2015р.; №246 за квітень 2016р.; №587 за жовтень 2016р.; №298 за квітень 2017р.; №573 за жовтень 2017р. ТОВ «І.Т.В.Сервіс-Плюс» слідує, що позивачем було проведено періодичну перевірку і прочистку димових і вентиляційних каналів у будинку [ADDRESS] (а.с.61-68). З нарядів за травень 2015 року, жовтень 2015 та квітень 2016 року, року вбачається, що на замовлення ТОВ «І.Т.В.Сервіс Плюс» - Мукачівською міськрайонною філією Державної установи «Закарпатський обласний Лабораторний центр Держсанепідслужби України» в будинку [ADDRESS] проводились дератизаційні роботи (а.с.90-92). Також ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» проводились роботи по поточному ремонту в будинку [ADDRESS], що стверджується нарядами - завданнями від 14.05.2016р. (слюсар-сантехнік); від 09.08.2017р.; від 19.04.2016р.; від 01.10.2016р.; від 27.05.2016р.; від 19.05.2016р.; від 14.05.2016р. (електрик); від 06.05.2016р.; від 04.05.2016р.; від 17.03.2016р.; від 09.03.2016р.; від 27.10.2015р.; від 13.02.2016р.; від 17.09.2015р.; 01.09.2015р.; від 23.07.2015р.; від 09.07.2015р.; від 04.06.2015р.; від 23.04.2015р.; від 03.03.2015р.; від 05.02.2015р.; 03.03.2015р (а.с.69-89), а також проводилося освітлення місць загального користування та електропостачання ліфтів, про що свідчать рахунки-розшифровки спожитої електричної енергії від 20.03.2018р.; від 20.02.2018р.; від 20.01.2018р.; від 20.12.2017р.; від 20.11.2017р.; від 20.10.2017р.; від 20.09.2017р.; від 20.08.2017р.; від 20.07.2017р.; від 20.06.2017р.; від 20.05.2017р.; від 20.04.2017р.; від 20.03.2017р.; від 20.02.2017р.; від 20.01.2017р.; від 20.12.2016р.; від 20.11.2016р.; від 20.10.2016р.; від 20.09.2016р.; від 20.08.2016р.; від 20.07.2016р.; від 20.06.2016р.; від 20.05.2016р.; від 20.04.2016р.; від 20.03.2016р.; від 20.02.2016р.; від 20.01.2016р.; від 20.12.2015р.; від 20.11.2015р.; від 20.10.2015р.; від 20.09.2015р.; від 20.08.2015р.; від 20.07.2015р.; від 20.06.2015р.; від 20.05.2015р.; від 20.04.2015р.; від 20.03.2015р.; від 20.02.2015р. (а.с.23-60). Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Вартість тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Мукачево, затвердженого рішеннями виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29 червня 2011р. №173 (дія тарифу з березня 2012 р. по квітень 2015 р. включно) (а.с.15); від 24 березня 2015р. №68 (дія тарифу з травня 2015р. по вересень 2017 р. включно) (а.с.16-17); від 22 серпня 2017р. №251 (дія тарифу - з жовтня 2017 р.) (а.с.18-19). Відповідач у свою чергу належним чином не здійснював оплату за утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, у зв'язку з чим позивач нарахував заборгованість за період з листопада 2012 по квітень 2018 року у розмірі 4883,22 грн. (а.с.20). У відзиві на позовну заяву року відповідач [PERSON] заявив клопотання про застосування позовної давності, та відмову у задоволенні позову. У свою чергу на вимогу суду позивачем було надано уточнений розрахунок заборгованості від 22.11.2018 року, згідно якого заборгованість відповідача [PERSON] було обраховано за період з серпня 2014 року по квітень 2018 року і склала 3659,36 гривень. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для вимови у позові (ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України). Судовий наказ відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України є особливою формою судового. Судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення. Тому подання ТОВ «І.Т.В.Сервіс-Плюс» заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому ЦПК України, перериває позовну давність. Таким чином, враховуючи, що позивач просив стягнути заборгованість з листопада 2012 по квітень 2018 року у розмірі 4883,22 грн., пред'явивши позов 11 квітня 2018 року, звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу 30 серпня 2017 року, враховуючи трирічний строк позовної давності та заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає, що перебіг строку позовної давності відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України розпочався з 31 серпня 2014 року. Суд при цьому враховує, що 30.08.2017 року, поданням заяви про видачу судового наказу, було перервано строк позовної давності. Оскільки відповідно до ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 31.08.2014 року по 31 березня 2018 року включно. Враховуючи наданий позивачем уточнений розрахунок заборгованості від 22.11.2018 (а.с.163), заборгованість відповідача за серпень 2014 року складає 60,46грн. Заборгованість за один день - 31.08.2014 року складає 1,95 грн. ( 66,46 грн. : 31день = 1,95 грн.). Таким чином загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 3600,85 грн. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Документально підтверджено сплату позивачем судового збору в сумі 1762 грн. за позовну вимогу немайнового характеру та 1762 грн. за позовну вимогу майнового характеру (а.с.1). Оскільки позовна вимога немайнового характеру підлягає задоволенню повністю, а позовну вимогу слід задовольнити частково (73,73%), з відповідача на користь позивача слід стягнути 1299, 12 копійок сплаченого судового збору за позовну вимогу майнового характеру та 1762 гривень сплаченого судового збору за позовну вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved