Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до відповідача Товариства з обмеженою відповідальнісю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович. У позові посилається на те, що 13 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. був вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 7927 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0215/132137/ZP від 25 лютого 2016 року в розмірі 70915,77 грн. Про наявність зазначеного виконавчого напису позивачу стало відомо, коли за місцем його роботи надійшла постанова приватного виконавця Олійник O.І. про звернення стягнення на заробітну плату. Відповідно до виконавчого напису основна сума заборгованості складає 70915,77 гривень, яка нарахована за період з 29 січня 2019 року по 05 квітня 2021 року, і складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту -15142,55 грн; простроченої заборгованості за відсотками та комісіями - 55773,22 грн. Крім того, визначена плата за послуги нотаріуса за вчинення виконавчого напису, яка складає 1500,00 грн. Загальна сума стягнення з позивача 72 415,77 грн. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, порушує його права та законні інтереси. Зокрема зазначає, що споживчий кредит він укладав з AT «Укрсоцбанк», а про зміну кредитора на правонаступників ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» його повідомлено не було. Отже, заявлена заборгованість за кредитом не є безспірною. Також, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. На підставі викладеного, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7927 від 13 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №0215/132137/ZP від 25 лютого 2016року в розмірі 72 415,77 грн. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В.та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. в судове засідання не з`явились, неодноразово були повідомлені належним чином про час та місце проведення підготовчих засідань та судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Із Виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. 13 квітня 2021 року встановлено, що звернуто стягнення з [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за кредитним договором № 0215/132137/ZP від 25 лютого 2016 року, укладеним з АТ «Укрсоцбанк», правонаступниками якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 05 квітня 2019 року. Сума заборгованості складає 70915,77грн. (заборгованість за сумою кредиту - 15142,55 грн., заборгованість за процентами та комісіями 55773,22 грн.). Вартість вчинення виконавчого напису складає 1500 грн. та підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №7927. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №66187551 від 23 липня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого напису № 7927 від 13 квітня 2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 72415,77 грн. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» на адресу суду не направив жодного розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Дослідивши зміст виконавчого напису, суд встановив, що він виданий із порушенням ЗУ «Про нотаріат», а саме у спірному виконавчому написі визначено, що строк платежу по кредитному договорі настав, однак не вказано який саме строк виконання. Таким чином не зрозуміло чи дотримано нотаріусом вимог, щодо трирічного строку давності стягнення заборгованості. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом нотаріального напису. Крім того, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, що передбачено також і Порядком № 296/5. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Із змісту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що заборгованість стягується за період з 29 січня 2019 року по 05 квітня 2021 року, сам кредитний договір було укладено 25 лютого 2016 року, однак не вбачається яким чином формувалася вказана заборгованість. Суд вважає, що хоча у виконавчому напису зазначений період стягнення заборгованості за період з 29 січня 2019 року по 05 квітня 2021 року, однак зазначені у виконавчому напису обставини не підтверджені належними доказами, наявні у справі докази свідчать, що кредитний договір укладено 25 лютого 2016 року, строк дії кредитного договору та повернення кредитних коштів невідомий, а також не підтверджено документально перехід права вимоги до боржника відповідними договорами, отже, виконавчий напис 13 квітня 2021 року вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку № 296/5, оскільки порушено встановлений трирічний строк позовної давності та вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Крім того, у оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, в яку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, кредитний договір № 105421484 від 04 квітня 2013року на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав прав вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за нотаріально непосвідченим кредитним договором. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. від 13 квітня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 7927, про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 0215/132137/ZP від 25 лютого 2016 року - таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою, позивач сплатив судовий збір в розмірі 908 грн. та це підтверджено відповідною квитанцією, та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved