Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Представник позивача Гаркавенко А.А. звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої доводи обгрунтовує слідуючим: відповідно до укладеного договору №DNH4KP75920392 від 11.10.2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується витягом із статуту та [PERSON], останній 11.10.2006 року отримав кредит у розмірі 1142,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.11.2014 року має заборгованість 9420,29 грн., яка складається з 612,60 грн. - заборгованість за кредитом; 3501,59 грн. - по процентам за користування кредитом; 5306,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В загальну суму заборгованості, яка становить 9420,29 грн. не включена сума 4290,59 грн., яка була стягнута судовим наказом Уманського міськрайонного суду Черкаської області 27.05.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивачав ПАТ КБ «ПриватБанк», в звязку з чим до стягнення підлягає заборгованість в сумі 5129,70 грн. Також у суму заборгованості включено штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. / фіксована частина / та 256,49 грн. / процентна складова /. Отже, заборгованість до стягнення становить 5886,19 грн. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 5886,19 грн. та судові витрати. У судовому засідання представник позивача Гаркавенко А.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги не визнав та пояснив, що заборгованість за кредитним договором сплатив за раніше виданим 27.05.2009 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області судовим наказом. Вказав, що коли в 2010 році після сплати боргу він з відповідними квитанціями звернувся в ПАТ КБ "ПриватБанк" працівники банку обіцяли вирішити та закрити питання щодо сплати боргу. Однак, при проведенні розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, ПАТ КБ "ПриватБанк" не було враховано ту обставину, що в 2010 році [PERSON] сплачено борг за судовим наказом та розраховано заборгованість з включенням у суму боргу вже сплачені раніше відповідачем кошти. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником за всіма правами та обов'язками Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», згідно рішення Загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року. Відповідно до укладеного договору №DNH4KP75920392 від 11.10.2006 року [PERSON] 11.10.2006 року отримав кредит у розмірі 1142,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно судового наказу, виданого 27.05.2009 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області з [PERSON] стягнуто на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 4290,59 грн. Постановою державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області від 09.02.2010 року було закінчено виконавче провадження з виконання судового наказу №2-н-160 виданого 27.05.2009 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 4359,84 грн. у звязку зі сплатою боргу згідно квитанцій від 19.06.2009 року, 03.07.2009 року, 24.07.2009 року та 09.02.2010 року. В процесі розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] заперечує факт наявності заборгованості за кредитним договором, так як 27.05.2009 року з нього було стягнуто на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором в сумі 4290,59 грн. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Впродовж розгляду судом справи, представником позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано суду доказів наявності заборгованості у відповідача [PERSON] за кредитним договором. Зокрема, наданий в обґрунтування позовних вимог, розрахунок заборгованості за договором кредиту проведений не вірно, а тому суд не бере його до уваги як доказ. Таким чином, позивачем не надано суду жодних допустимих доказів щодо існування боргу відповідача за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, не доведеністю їх належними і допустимими доказами та виходячи з принципу справедливості, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 530, 536, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та,

Outcome: dismissed