Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача 1627 грн. 56 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 95 грн. 06 коп. інфляційних втрат, 20 грн. 03 коп. три проценти річних та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. Мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок не виконання останньою зобов`язань по оплаті наданих послуг у квартиру [ADDRESS] . Зазначає, що 20 січня 2017 року ним була подана заява про видачу судового наказу про стягнення з відповідача зазначену суму заборгованості. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва зазначений судовий наказ скасовано. Підставами для скасування судового наказу слугувало звернення відповідача, в якому остання зазначила, що теплопостачання до квартири було припинено ще у травні 2007 року. Проте, дане твердження є необґрунтованим і безпідставним, оскільки у травні 2007 року [PERSON] , в порушення норм чинного законодавства, здійснила демонтаж приладів централізованого опалення у своїй квартирі. На теперішній час у позивача відсутні підстави для перегляду нарахувань за послуги з теплопостачання та закриття особового рахунку відповідача. Сторони у судових засідання надали свої пояснення стосовно позову, відповідач надала докази на підтвердження своїх заперечень щодо позову. У судове засідання призначене на 31.03.2020 року сторони не з`явились, заяв про відкладення судового розгляду чи проведення без їх участі не надходило. Враховуючі відсутність необхідності заслуховувати додаткові пояснення, суд вважає, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 20 січня 2017 р. ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ», (далі - Позивач) було подано до Ленінського районного суду м. Миколаєва заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] (далі - Відповідач) боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 1909,48 грн., а також 95,06 грн. сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 20,03 грн. три відсотки річних та 800,00 грн. судового збору. Ухвалою суду від 23.10.2018 р. у справі №489/258/17, судовий наказ №2-н/489/56/17 за заявою Позивача до Відповідача - скасовано. У відповідності до ст. 171 ЦПК України, при скасуванні судового наказу позивач має право звернутися з тими ж вимогами до суду у спрощеному позовному провадженні. Згідно з п. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири від 10.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованого в реєстрі за № 4904, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.09.2004 року. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.09.2004 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації на квартиру [ADDRESS] зареєстровано право приватної власності у розмірі 1/1 частка за [PERSON] . 22 жовтня 2014 року між приватним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль», та [PERSON] був укладений договір №600015 про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води квартири [ADDRESS] , пунктом 1 якого передбачено, що постачальник зобов`язується надати через приєднану мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання споживачу наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та іншим особам, які фактично мешкають у квартирі (приватному будинку), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надане тепло й гарячу воду і користуватися ними на умовах цього договору. В опалювальних сезонах 2015-2016 р. позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. З довідки Департаменту з надання адміністративних послуг від 29.12.2018 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується відомостями відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області. Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування відповідачу сум оплат за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2015 р. по 01.05.2016 р. здійснювались за тарифами зазначеними у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг . Позивач надав теплову енергію за період з 01.10.2015 р. по 01.05.2016 р. на суму 2132,21 грн. за яку відповідач сплатив 281,92 грн. Тим самим не виконав свої зобов`язання. Таким чином, з врахуванням перерахунку 222,73 грн., залишок складає 1627,56 грн. Відповідач зазначає, що вона неодноразово зверталася до позивача з питанням відключення її квартири від мережі централізованого теплопостачання, оскільки вона не в змозі сплачувати за опалення квартири в повному обсязі. На підтвердження зазначеного суду надані: довідка про доходи виданої Інгульським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України м. Миколаєва в Миколаївській області, відповідно до якої [PERSON] отримує пенсію за віком за період з липня 2018 року по листопад 2018 року у розмірі 1746 грн. 83 коп., щомісячно, в грудні 2018 року - 1754 грн. 63 коп.; довідка про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії [PERSON] , відповідно до якої остання отримує пенсію за віком та згідно постанови зведеного виконавчого провадження від 26.09.2017 року винесеної Інгульським відділом державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, з її пенсії відраховується, щомісячно, 20 % в рахунок боргу на користь ПрАТ «МТЕЦ», з зазначенням, що згідно листа Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відрахування з пенсії [PERSON] припинено з 01.02.2019 року, залишок боргу складає 7827 грн. 28 коп. Проте, позивач зазначає, що у травні 2007 року [PERSON] провела роботи з демонтажу приладів централізованого опалення своєї квартири. Згідно Акта від 23.03.2018 року, складеного представниками ПрАТ «МТЕЦ», встановлено наступне: квартира [PERSON] 2-х кімнатна, розташована на 4 поверсі 10-ти поверхового житлового будинку [ADDRESS] ; опалювальні прилади системи централізованого теплопостачання у приміщення квартири відсутні; тепловий режим приміщень підтримується за допомогою пересувних електричних нагрівачів промислового виготовлення; документів щодо реконструкції системи теплопостачання квартири (адміністративного дозволу на влаштування системи автономного теплопостачання) немає. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживач може відмовитися від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за № 1478/11758 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого теплопостачання, який згідно з п. 1.1 визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 "Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 № 4" було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку у цілому. Пунктом 2.5 Порядку визначено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконуються у міжопалювальний період. Відповідно до пункту 2.6 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Комісійним розглядом обставин справи та складеним з цього приводу актом обстеження від 23.03.2018 року встановлено, що відключення опалювальних приладів у приміщеннях квартири [ADDRESS] від системи централізованого теплопостачання будинку виконано з порушенням вимог діючого порядку відключення приміщень від централізованого теплопостачання. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири відповідача від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг з постачання тепла. Крім того, відповідно до статті 1 ЗУ "Про теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплоенергії, центрального теплопункту або магістральної тепломережі до тепловводу споживача. Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до будинку за вказаною адресою свідчить про виконання послуг позивачем. З огляду на викладене та аналізуючи вищенаведені норми права, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженими органами. Відповідачем не надано доказів правомірності відключення приміщення від мереж централізованого опалення, яке відбулося у 2007 році, та доказів оплати послуг централізованого опалення, з урахуванням чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за опалювальний період з 01.11.2015 року по 31.05.2016 року у зазначеному розрахунком розмірі, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved