Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою до ПАТ "Харківміськгаз", у якій просять суд стягнути з відповідача фінансові санкції в сумі 33, 17 грн., судовий збір в сумі 114,70 грн.; стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 771, 30 грн., моральну шкоду у розмірі 30000 грн; стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 30000 грн. В обґрунтування позову зазначають, що користуються послугами відповідача. 25.07.2013 року на їхню адресу надійшла вимога від відповідача про погашення заборгованості за використання природного газу. Після отримання вказаної вимоги, 26.07.2013 року заборгованість була погашена. Однак, не враховуючи цього відповідач звернувся до суду з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з позивачів суми заборгованості. За заявами позивачів судові накази були скасовані, однак, відрахування з пенсії [PERSON] продовжувались навіть після скасування судового наказу. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є інвалідами 2-ї групи за онкологією, позивач [PERSON] хворіє онкологічним захворюванням. Неправомірні дії відповідача призвели до погіршення стану здоров'я позивачів. Підставою відшкодування моральної шкоди є вчинення відповідачем протиправних дій, скоєних по відношенню до позивачів та наявність причинного - наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та моральними стражданнями позивачів. Відповідач скоїв протиправні дії, які полягають у недбалому ставленні робітників абонентської служби відповідача до виконання своїх посадових обов'язків. У зв'язку з викладеним, позивачі змушені звертатись до судових, виконавчих, адміністративних органів, до відповідача для поновлення справедливості. Вказані обставини загострили захворювання позивачів, принесли матеріальні збитки, душевні та моральні страждання. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Пояснили, що про існування судових наказів дізналися лише коли почалися утримання з пенсії, а неправомірні дії відповідача призвели до погіршення здоров'я. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Харківміськгаз» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що у разі скасування судових наказів вимоги стягувача можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову, а позовна заява щодо вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом відповідно до частини 3 ст. 118 ЦПК України. Скасування судових наказів не є підставою для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки це встановлений законодавством порядок захисту інтересів у суді. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 06.09.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ за заявою ПАТ «Харківміськгаз» (справа №646/7698/13-ц) про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги газопостачання за період з 01 серпня 2010 року по 01 серпня 2013 року в сумі 967, 14 грн., фінансових санкцій в розмірі 57,22 грн. та судового збору в розмірі 114,70 грн. 06.09.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ за заявою ПАТ «Харківміськгаз» (справа №646/7724/13-ц) про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги газопостачання за період з 01 серпня 2010 року по 01 серпня 2013 року в сумі 787, 34 грн., фінансових санкцій в розмірі 33,17 грн. та судового збору в розмірі 114,70 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.01.2015 року судовий наказ від 06.09.2013 року по справі №646/7698/13-ц було скасовано. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.02.2015 року судовий наказ від 06.09.2013 року по справі №646/7724/13-ц було скасовано. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Згідно положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, відшкодовується лише у разі, коли вона завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи. Як вбачається з наданих позивачами медичних довідок щодо стану їх здоров'я, позивачі [PERSON] та [PERSON] є інвалідами 2-ї групи, позивач [PERSON] хворіє онкологічним захворюванням, мають ряд захворювань, з приводу чого знаходяться на обліку у медичних закладах. Однак, вказані захворювання позивачів мали місце ще задовго до видачі відповідних судових наказів. Позивачами не було надано суду доказів на підтвердження причинного зв'язку між діями відповідача, а саме подачею заяв про видачу судових наказів, та виникненням захворювань у позивачів, або погіршення стану їхнього здоров'я З боку позивачів не надано жодного доказу щодо неправомірності дій ПАТ «Харківміськгаз» , відсутній обґрунтований розрахунок розміру відшкодування матеріальної шкоди, не зазначені підстави визначення розміру. Отже, суд дійшов висновку щодо недоведеності вимог в частині стягнення з відповідача фінансових санкцій, судового збору та відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою вказаної правової норми передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, й відшкодування моральної (немайнової шкоди). Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачено законодавцем у ст. 23 ЦК України. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як роз'яснено в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивачами не було обґрунтовано та надано належних та допустимих доказів заподіяння відповідачем позивачам моральної шкоди, яка виявилась у душевних стражданнях й переживаннях, погіршенні здоров'я позивачів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed