Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], вказавши, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року по 27.05.2010 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно. Відповідач аліментів ніколи не платив, ні добровільно, ні у примусовому порядку, що підтверджується довідкою Ленінського ВДВС ЗМУЮ № 29077 від 25.09.2014р. З червня 2013р. позивачка отримує тимчасову допомогу на утримання сина у зв'язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів. Також, дитина є інвалідом з дитинства, але батько додаткових коштів на його утримання не надає. Допомогу позивачка отримує в управлінні праці та соціального захисту населення Ленінського району. Відповідач не піклується про фізичний розвиток сина, не спілкується з ним, не інтересується його внутрішнім світом, не розвиває культурні та духовні цінності. Син навчається в ЗОШ № 22 м.Запоріжжя, відвідує басейн «Салют», навчається на курсах англійської мови. Позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], згідно до якого батько вихованням дитини не займався, зловживав алкогольними напоями, лікувався від алкогольної залежності, але лікування не дало позитивних результатів. Вихованням дитини займається тільки матір. Вважає, що батько самоусунувся від виконання своїх обов'язків по відношенню до дитини, тому з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, беручи до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вважають можливим позбавити відповідача батьківських прав. Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений обгрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно. Відповідач аліментів ніколи не платив, ні добровільно, ні у примусовому порядку, що підтверджується довідкою Ленінського ВДВС ЗМУЮ № 29077 від 25.09.2014р. Дитина є інвалідом з дитинства, але батько додаткових коштів на його утримання не надає. Допомогу позивачка отримує в управлінні праці та соціального захисту населення Ленінського району. У відповідності до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Оскільки відповідач не приймає ніяких мір протягом тривалого часу по виконанню своїх батьківських обов'язків, на даний час не змінилося його відношення до дитини, суд вважає, що він навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню та утриманню, вважає за необхідне, з метою захисту прав і інтересів неповнолітньої дитини, позбавити відповідача батьківських прав. На підставі викладеного і

Outcome: approved