Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з уточненим позовом , до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS] . З квітня 2004 року відповідачка зареєстрована за адресою : [ADDRESS]. Позивач надає послуги з теплопостачання відповідачеві , згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-УІ від 24.06.2004 року та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 . Відповідачка не в повному обсязі сплачувала вартість наданих послуг теплопостачання , у результаті чого створилась заборгованість за опалення за період з 01.06.2004 року по 31.07.2007 року, за гарячу воду за період з 01.06.2004 року по 31.03.2013 року у загальній сумі 5473 грн. 23 коп. Представник позивача Павленко Л.М. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала,просила розглядати справу за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась , хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України неодноразово повідомлялась про час і місце розгляду справи, однак судові повістки від [PERSON] повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги , обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено , що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується листом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації ( а.с.5). Відповідачка з 18.04.2007 року зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» ( а.с.6) та довідкою начальника відділу адресного довідкового бюро роботи ГУМВС України у Харківській області від 10.12.2013 року ( а.с.10) . Відповідачка від послуг теплопостачання не відмовлялась , відповідні документи, що у квартирі відсутнє опалення в матеріалах справи відсутні. У відповідності до п. 3 ч. 29 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005.року №630 - споживач має право на несплату вартості послуг -у разі відключення виконавцем - тобто КП "ХТМ" гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов'язків. Крім договорів і інших угод відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права й обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, статті 68, 162 Житлового кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, обов'язок [PERSON] по оплаті послуг з теплопостачання випливає з наведених вище нормативних актів. Крім того, стаття 509 Цивільного Кодексу України передбачає , що зобов'язанням є правовідносини, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, оказати послугу, сплатити кошти і т.п.) або стриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав , встановлених статтею 11 ЦК України, яка передбачає , що виникнення громадянських прав та зобов'язань, зокрема, є договори та інші угоди. Частиною 2 ст.205 Цивільного Кодексу України передбачено , що угода, для якої не встановлена обов'язкова письмова форма, враховується вчиненою, якщо поведінка сторін свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідачка не відмовлялась від послуг теплопостачання у письмовій формі. Таким чином, поведінка відповідачки, свідчить про її волю до настання відповідних правових наслідків, а саме того факту, що послуги теплопостачання вона отримувала. [PERSON] має заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.06.2004 року по 31.07.2013 року, за гарячу воду за період з 01.06.2004 року по 31.03.2007 року у загальній сумі 5473 грн. 23 коп., що підтверджується відомістю нарахувань та сплати за теплову енергію ( а.с.7). Згідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир , наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20-го числа , що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів споживання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачем не подано до суду заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» в повному обсязі. Аналізуючи викладене вище , суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача з [PERSON] заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.06.2004 року по 31.03.2007 року у розмірі 5473 грн. 23 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., що документально підтверджується платіжними дорученнями , долученими до матеріалів цивільної справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved