Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору оренди майна недійсним, вказуючи, що 15 червня 2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди комплексу гідротехнічних споруд водосховища, який позивач вважає таким, що укладений із порушенням вимог чинного законодавства та просить визнати його недійсним. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити з мотивів, які викладені у позові. Додатково, на підтвердження обставин, викладених у позові, надав суду копію Ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2016 року, винесеної у справі за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 366 КК України. Представник відповідача [PERSON] з позовними вимогами не погодився, просив суд відмовити у задоволенні позову з мотивів, які викладені ним у запереченнях на позову заяву. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України, \~Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Допитані в якості свідка у судовому заіданні [PERSON] пояснив, що він обіймав посаду землевпорядника Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. у період з 13.07.2013 року по травень 2016 року. Також пояснив, що у січні 2014 року [PERSON], який орендував спірний ставок, відмвився від його оренди. В березні 2014 року заяву з проханням оренди даного ставка написав [PERSON]. Оскільки даний ставок розташований за межами села, з цього питання він звернувся до Одеської обласної адміністрації. Після відповідних процедур оренда була заключна із [PERSON], однак, після укладення цього договору він тривалий час не вносив орендну плату до бюджету, навіть після укочення договору розстрочки. Приймаючи до увагу несплату [PERSON] грошових коштів за оренду вставка, йому поштою було надіслано відповідне повідомлення про розірвання договору оренди. Після отримання підтвердження про отримання [PERSON] цього листа, договір з ним було розірвано. Після чого договір оренди ставка був укладений з [PERSON]. [PERSON] зареєстрував цей договір та одразу виплатив грошові кошти за оренду. Наскільки йому відомо, комісія у складі 7 чоловік затвердила договір оренди, і сесія уклала цей договір із [PERSON]. також пояснив, що йому відомо, що перед укладенням цього договору була створена відповідна комісія, робили необхідні документи, оговорювали питання щодо конкурсу між трьома претендентами на участь у конкурсі на оренду ставка. за результатами цих процедур був укладенрй договір із [PERSON] строком на пять років. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив наступне. на даний час він працює інженером з охорони праці. також пояснив, що у період з з 2010 по 2015 роки він обіймав посаду Старокозацького сільського голови. Спочатку договір оренди ставка був укладений з [PERSON], однак, він не платив орендну плату за користування ставком. І у 2014 році [PERSON] відмовився від оренди ставка. Після виконання усіх необхіднх процедур ставок був переданрй в оренду [PERSON], який погодився та виплатив суму орендної плати. Щодо процедури оформлення цього договору оренди, то свідок [PERSON] пояснив, що була сторена тендерна комісія, зроблені відповідні оголошення на стенді сільської ради; було проведено засідання комісії про затвердження відповідних положень; і на засіданні сесії вказаний договір був затверджений сесією. Вивчивши матеріали справи, заслухавши преставника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено у судовому засіданні, 15 червня 2015 року між позивачем - Староцаричанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області в особі сільського голови [PERSON] та відповідачем по справі - [PERSON] був укладений договір оренди. Предметом цього договору є комплекс гідротехнічних споруд водосховища. Як вказано у пункті договору «Предмет договору», [PERSON] прийняв в строкове платне користування гідротехнічну споруду водосховища, розташовану на земельної ділянці загальною площею 87,954 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області , в межах населеного пункту, для організації риборозведення. Строк дії даного договору 10 років. Даний договір укладений на підставі рішення Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 12.06.2015 року. Згідно довідки №02-21/690 від 22.09.2015 року, виданої в.о. голови Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, 12 червня 2015 року сесія Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не проводилась, і рішення відносно передачі комплексу гідротехнічних споруд водосховища загальною площею 69,90 кв.м. громадянину [PERSON] не приймалось. \~ \~ \~ \~ Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА № 031541 індексний номер 31270336 від 19.12.2014 року, власником вказаного комплексу гідротехнічних споруд є Староцаричанська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області. Згідно ч.5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Згідно ч. 1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України цим та іншими законами. Згідно статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад . Цією же нормою передбачений перелік питань, що вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної та міської ради, до яких у тому числі належать питання прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення (пЗІ); затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її виключної компетенції(п.43). З аналізу викладених норм права вбачається, що «управління майном» включає також і питання передачі майна в оренду і передачі майна в оперативне управління. Тобто, питання щодо передачі комунального майна в оренду або оперативне управління знаходяться у виключної компетенції сільської ради. Таким чином, всі питання, якими врегульовані правовідносини сторін стосовно управління та оренди комунального майна повинні вирішуватися за умови надання попередньої згоди Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області або за умови їх подальшого затвердження. Як встановлено у судовому засіданні, рішення Староцаричанської сільської ради щодо передачі в оренду комплексу гідротехнічних споруд водосховища [PERSON] не приймалося, сесія Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 12.06.2015 року взагалі не проводилась, договір оренди від 15.06.2015 року сільською радою не затверджувався, що суперечить імперативним вимогам ст. 19 Основного Закону,яка встановлює, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільким майно, яке є предметом вказаного договору, належить до комунальної власності, відповідно, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Згідно статті 5 цього Закону, орендодавцями є органи уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, яке перебуває у комунальної власності. Згідно статті 4 цього Закону, об'єктами оренди є нерухоме майно органів місцевого самоврядування. Згідно Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди державного та комунального майна не може укласти фізична особа, яка не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. Тобто, необхідною та обовязковою вимогою для укладання такого договору оренди є наявність свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності до укладання такого договору. Однак, як встановлено у судовому засіданні, згідно даних Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу- підприємця, відповідач [PERSON] зареєстрований як суб'єкт підприємництва лише 17.06.2015 року за відповідним номером 25520000000016031 . А оспорюваний позивачем договір був підписаний двома днями раніше, тобто на момент вчинення правочину сторонами цього правочину не був дотриманий встановлений чинним законодавством порядок укладення такого правочину. Також суд приймає до уваги, що наряду з вимогою щодо укладення договорів, предметом яких є об'єкти нерухомого майна у письмовій формі, цивільним законодавством встановлено ряд і інших умов, дотримання яких є необхідною передумовою для набуття відповідних прав та обов'язків сторонами договору. Також, у ході розгляду даної справи, представником позивача суду надана копія Ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2016 року, винесеної у справі за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 366 КК України. Дана ухвала не була оскаржена та набрала законної сили. Так, у вищевказаній ухвалі встановлено наступне. «[PERSON] на підставі рішення сільської територіальної виборчої комісії від 05 листопада 2010 року № 9, рішення № 1-VI від 09 листопада 2010 року призначений на посаду голови Староцаричанської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області. До посадових обовязків голови Староцаричанської сільської ради [PERSON] входить: організаційно забезпечувати в межах, наданих законом повноважень органам виконавчої влади на відповідній території, дотримання Конституції та Законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організовувати в межах, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" роботу відповідної місцевої ради та її виконавчого комітету; підписувати рішення ради та її виконавчого комітету; забезпечувати підготовку до розгляду проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її повноважень, оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; призначати \~ \~ \~ \~на посади\~та звільняти\~з посад\~керівників підприємств,\~установ та\~організацій,\~що належать\~до комунальної\~власності відповідних\~територіальних громад; скликати \~ \~ \~ \~загальні збори\~громадян за\~місцем проживання;\~забезпечувати виконання\~рішень місцевого\~референдуму,\~відповідної ради,\~її виконавчого\~комітету;\~є розпорядником\~бюджетних коштів\~спеціальних фондів\~місцевих бюджетів,\~використовує за\~призначенням,\~визначеним радою;\~представляти територіальну\~громаду,\~раду та\~її виконавчий\~комітет у відносинах з державними органами,\~іншими органами\~місцевого самоврядування,\~об'єднання\~громадян,\~підприємствами,\~установами та\~організаціями незалежно\~від форм власності, громадянами,\~а також\~у міжнародних\~відносинах відповідно\~до чинного\~законодавства;\~ звертатися\~до суду\~щодо визнання\~незаконними актів\~інших органів\~місцевого самоврядування,\~місцевих органів\~виконавчої влади,\~установ,\~підприємств та\~організацій,\~які обмежують\~права та\~інтереси територіальної\~громади, а також\~повноваження ради\~та її\~органів;\~укладати від\~імені територіальної\~громади,\~ради та\~її виконавчого\~комітету договори відповідно до\~законодавства та\~подає їх\~на затвердження\~відповідної ради;\~здійснювати інші\~повноваження місцевого\~самоврядування,\~визначені Законом\~України "Про\~місцеве самоврядування\~в Україні"\~та іншими\~законами,\~якщо вони не віднесені радою до компетенції її виконавчих органів; видавати розпорядження в межах своїх повноважень. Таким чином, відповідно до ч.3 ст. 18 КК України голова Староцаричанської сільської ради [PERSON] є службовою особою. Відповідно до ч.2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України або за результатами аукціону. В рамках зазначених вимог діючого законодавства на підставі рішення позачергової тридцять другої сесії Староцаричанської сільської ради шостого скликання № 309 від 07 листопада 2014 року було вирішено передати гідротехнічну споруду в оренду [PERSON] терміном на 1 рік. На підставі вказаного рішення 19 травня 2015 року Староцаричанська сільська рада в особі голови сільської ради [PERSON] було укладено договір оренди комунальної власності гідроспоруди-ставок з фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності [PERSON] Між тим, 11.06.2015 року голова Староцаричанської сільської ради [PERSON] з метою самостійного вирішення питання про передачу в оренду гідроспоруди-ставка іншій особі без відповідного рішення сесії сільської ради самостійно розірвав договір оренди комунальної власності гідроспоруди-ставка укладеного з фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності [PERSON] 19.05.2015 року. Далі, продовжуючи свою мету голова Староцаричанської сільської ради [PERSON], будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями 11.06.2015 року, в робочий час, більш точний час встановити не надалося можливим, знаходячись в приміщенні Староцаричанської сільської ради за адресою: вул. Леніна, 135, с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району, Одеської області, діючи умисно, в порушення ст. 16 Закону України «Про оренду землі» з метою створення уяви про проведення законного правочину уклав новий договір оренди на комплекс гідротехнічних споруд водосховища від 15 червня 2015 року з фізичною особою [PERSON], при цьому\~достовірно знаючи\~про факт\~неузгодженого та\~не прийнятого\~рішення про\~це органом\~місцевого самоврядування,\~усвідомлюючи неправдивий\~характер зазначених\~ним відомостей,\~вніс до\~офіційного документа,\~типова форма\~якого прийнята\~рішенням Староцаричанської\~сільської ради\~№332-VI\~від 05\~березня 2015\~року -\~договору оренди\~комунального майна\~завідомо неправдиві\~відомості,\~про те,\~що договір\~оренди на\~комплекс гідротехнічних\~споруд водосховища\~від 15\~червня укладений\~на підставі\~рішення Староцаричанськї\~сільської ради\~від 12.06.2015\~року,\~що не\~відповідає дійсності.\~ Насправді,\~Староцаричанською сільською\~радою Білгород-Дністровського\~району,\~Одеської області\~в період\~з 01.06.2015\~року по\~24.06.2015\~року засідань\~сесії та\~конкурсних комісій\~не проводилось\~та рішення\~про передачу\~в оренду\~[PERSON]В\~комплексу гідротехнічних\~споруд водосховища\~не приймались.\~ Своїми умисними діями [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України - службове підроблення, а саме, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.» Дане кримінальне провадження бул о закрито за відпаоідним клопотанням прокурора у звязку із змінрою обстановки. Згідно ч. 5 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно рішенням суду у господарський, цивільній або адміністративній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку споствані особою, яка не барала участь у справі, в якій обставини були встановлені. Таки чином, обставини щодо того, що оспорюваний позивачем договір оренди був уукладений з порушенням вимог чинного законодавства вже доказаний ухвалою Білгород--Дністровського міськарйонного суду Одеської області від 22.01.2016 року. Згідно частини 2 статті 793 Цивільного кодексу України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Оспорюваний \~ \~ \~ \~позивачем договір \~ \~ \~ \~оренди на комплекс гідротехнічних споруд водосховища від 15.06.2015 року укладений на умовах довгострокового користування на 10 років, однак, нотаріально не посвідчений, що тягне за собою його нікчемність. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 202 ЦК України договір оренди є правочином. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Статтею 215 ЦК України, передбачено що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною вимог, які встановлені ч.1 ст.203 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.49 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ\~ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~ статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~ Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах\~ цивільно-правового спору.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і\~ кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).\~\~ Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про правомірність, обґрунтованість та законність позовних вимог Староцаричансьокї сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у зв'язку з чим позовна заява Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до [PERSON] про визнання договору оренди майна недійсним підлягає задоволенню.

Outcome: approved