Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі-Трейд" про захист прав споживача. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30.09.2013 року у магазині «Комфі» він придбав смартфон торгівельної марки «Prestigio», моделі PAR 4044 DUO Black, вартістю 1111,00 грн. Через двадцять один день з дня придбання, в межах гарантійного строку, у телефоні виявлена несправність, а саме телефон перестав працювати, вмикатися. Позивач звернувся до відповідача, але на час ремонту відповідач не надав позивачу аналогічний товар на заміну,а потім відмовив позивачу у заміні неякісного товару на новий смартфон, у зв'язку з чим позивач просить зобов'язати відповідача змінити неякісний товар на новий товар належної якості та вважає, що відповідач повинен сплатити неустойку за ненадання аналогічного товару на час ремонту з 21.10.2013 року до 09.12.2013 року у розмірі 555,50 грн., а також вважає, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку оцінює у 2000,00 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був завчасно та належним чином повідомлений. Надав до суду заперечення, у якому просив справу розглядати без участі представника та у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії чеку, 30.09.2013 року [PERSON] придбав у магазині ТОВ «Комфі Трейд» смартфон телефон марки «Prestigio», моделі PAR 4044 DUO Black, вартістю 1111,00 грн. (а.с.4). 21.10.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою на ремонт, оскільки у смартфоні телефоні виявлена несправність, він не вмикався. Відповідно до заяви на ремонт від 21.10.2013 року та акту прийому товару від 21.10.2013 року товар - смартофон телефон марки «Prestigio», моделі PAR 4044 DUO Black відповідач прийняв на ремонт. Сторонами був узгоджений строк проведення ремонту до 10.11.2013 року (а.с.6). 21.10.2013 року та 26.10.2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою, яка отримана працівником магазину відповідача, про надання на час проведення ремонту аналогічного товару для використання(а.с.5, 7). Відповідно до листів ТОВ «Комфі Трейд» № 28/10-13 від 28.10.2013 року, 15/11-13 від 15.11.2013 року, відповідач, посилаючись на те, що смартфон не включений до Переліку товарів, з яких утворюється обмінний фонд, запропонував позивачу іншій товар - смартфон LGE400, який не є товаром аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) (а.с. 8,11). Як вбачається з письмової заяви позивача, 09.11.2013 року позивач відмовився отримувати придбаний ним товар після ремонту, змінив раніше заявлені вимоги про безоплатне усунення недоліків товару та з 09.11.2013 року став вимагати заміни неякісного товару на такий же новий товар, також сплати неустойки (а.с.9-10) . Листом від 15.11.2013 року за вихідним номером 15/11-13 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви (а.с.11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою;належну якість продукції та обслуговування безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Факт наявності у товарі недоліку, внаслідок чого він усувався у сервісному центрі, та строк усунення недоліку підтверджені матеріалами справи та визнані сторонами, зокрема відповідачем у запереченні на позов. Відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Суд зазначає, що виявлений недолік не є істотним у розумінні пункту 12 статті 1 Закону «Про захист прав споживачів», оскільки не має передбачених зазначеною нормою закону ознак суттєвого недоліку. За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. За ч. 3 указаної статті споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених ч.1 цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену ч.1 цієї статті. Враховуючи, що виявлений у товарі недолік не є істотним, у позивача виникло право вимагати пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення недоліку, який не є істотним, право споживача заявляти вимогу про заміну товару на такий же або аналогічний товар не передбачено законом, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобов'язання відповідача змінити неякісний товар на новий товар належної якості. Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону, при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. Зазначена норма закону відповідачем дотримана. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 8 Закону). За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Вказана норма кореспондується із ч.ч. 2, 5 ст. 709 ЦК України, відповідно до якої за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. Судом встановлено, що позивач звернувся з заявою щодо надання товару з обмінного фонду 21.10.2013 року. До 09.11.2013 року відповідач не надав позивачу товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. При цьому відповідач у письмових відповідях на звернення позивача та у запереченнях на позов визнав той факт, що товар аналогічної марки у обмінному фонді відсутній. Посилання відповідача на те, що смартфон не включений до Переліку товарів, з яких утворюється обмінний фонд,затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. № 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України "Про захист прав споживачів"», суд знаходить неспроможним з огляду на те, що у додатку №2 до Постанови зазначено, що до Переліку товарів, з яких утворюється обмінний фонд включені апарати телефонні, у тому числі мобільного зв'язку. Оскільки смартфомн (від англійського smartphone - умный телефон) - це мобільний телефон, доповнений функціональністю кишенькового персонального комп'ютеру, то у відповідача виник обов'язок надати позивачу товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі з обмінного фонду. Зазначений обов'язок у період з 21.10.2013 року ( з моменту вимоги) до 09.11.2013 року (до дня можливого повернення товару позивачу та зміни вимог) відповідач не виконав. Тому позовні вимоги про стягнення неустойки підлягають частковому задоволенню з розрахунку: 1111 грн.х1%х19 днів ( з 21.10.2013 р. по 09.11.2013 року)= 211,09 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стосовно вимог про стягнення з відповідача 2000 грн. в якості компенсації за спричинену моральну, суд відмовляє у їх задоволенні на підставі наступного. Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що при задоволенні вимог споживача, яким є позивач у справі, суд одночасно вирішує питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Однак, згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених нормами Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди, зокрема, Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом не встановлено, що за умовами укладеного між сторонами договору обумовлювалася можливість відшкодування моральної шкоди. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Таким законом є Закон України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», за пунктом 6 статті 1 якого шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Суд вважає за необхідне зазначити, що в ході розгляду справи не встановлено факту заподіяння такої шкоди. Таким чином, суд не має правових підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. При зверненні до суду, позивач повинен був сплати судовий збір у розмірі 458,80 грн. ( за дві вимоги: стягнення неустойки, та відшкодування моральної шкоди). Згідно з Законом України «Про судовий збір» позивачі, при зверненні до суду з позовом, який стосується захисту прав споживачів, звільняються від сплати судового збору. Враховуючи, що позов позивача задоволено частково, тому з відповідача на користь держави стягуються витрати у розмірі 87,17 грн.Судові витрати за вимоги про відшкодування моральної шкоди, у задоволені яких, відмовлено, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial