Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність головного лікаря КЛЗ «Центр медико-санітарної допомоги Бобринецького району» [PERSON], скасувати пункт 5 наказу головного лікаря КЛЗ [PERSON] №36 від 07.05.2015 року та №36 від 21.05.2015 року та №37 від 27.05.2015 року як протиправні, стягнути з головного лікаря КЛЗ [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20000 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 06.05.2015 року ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області залишено без змін рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.02.2015 року, яким позивача [PERSON] поновлено на посаді лікаря-педіатра дільничного Комунального лікувального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району Бобринецької районної ради, однак приступити до роботи зміг не з 07.05.2015 року, а лише з 12.05.2015 року. В цей день отримано наказ №36 від 07.05.2015 року «Про поновлення [PERSON] на посаді лікаря-педіатра дільничного», а також графік роботи лікарів-педіатрів та сімейного лікаря на травень 2015 року, бланк попередження від 12 травня 2015 року про пропозицію пройти курси спеціалізації за фахом «Загальна практика-сімейна медицина» в Харківській медичній академії післядипломної освіти на протязі двох місяців з моменту повідомлення та подальше працевлаштування за контрактом. Крім того, головним лікарем КЛЗ [PERSON] видано ще два накази: №36 від 21.05.2015 року «Про призначення дільничного педіатра [PERSON] за обслуговуванням дитячого населення Бобринецького району» та №37 від 27.05.2015 року «Про медичне забезпечення населення району в вихідні, святкові та в надурочний час». Вважає дії та бездіяльність головного лікаря КЛЗ «Центр медико-санітарної допомоги Бобринецького району» [PERSON] в сфері управлінської діяльності відносно нього упередженими та неправомірними з наступних підстав: Частково виконала рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2015 року щодо поновлення позивача на посаді лікаря-педіатра дільничного Бобринецької міської амбулаторії так-як до подачі позову не забезпечила робочого кабінету, не забезпечила належного його оснащення, без призначення відповідної медичної сестри для повноцінного виконання посадових обовязків по роботі на дільниці; пройшов курси підвищення кваліфікації, підтвердив вищу категорію по педіатрії, що дає право працювати до 03.01.2017 року; наказом №36 від 21.05.2015 року та №37 від 27.05.2015 року суттєво змінила умови праці, без своєчасного попередження, згоди позивача на ці зміни та узгодження з трудовим колективом. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що діями та бездіяльністю лікаря КЛЗ [PERSON] завдано неймовірних стресових страждань, численними приниженнями в очах у колег по праці, жителів міста та району (а.с.1-3). 05.06.2015 року подав уточнену позовну заяву з доповненнями в якій посилаючись на вищевказані обставини просить визнати неправомірною бездіяльність [PERSON], головного лікаря КЛЗ «Центр медико-санітарної допомоги Бобринецького району» щодо поновлення позивача на посаді лікаря-педіатра дільничного згідно рішення Бобринецького районного суду від 16 лютого 2015 року, не створенням належних умов роботи та без повернення досудового обєму роботи на посаді лікаря-педіатра дільничного Бобринецької міської амбулаторії; визнати неправомірними та упередженими дії [PERSON], головного лікаря КЛЗ «Центр медико-санітарної допомоги Бобринецького району» виданням протиправних документів щодо [PERSON]: наказів №36 від 07.05 та 21.05.2015 року, №37 від 27.05.2015 року, №12-св від 10.06.2015 року, №14-св від 24.06.2015 року, попередження від 12.05.2015 року; скасувати пункт 5 наказу головного лікаря КЛЗ [PERSON] №36 від 07.05.2015 року та №36 від 07.05.2015 року, №36 від 21.05.2015 року, №37 від 27.05.2015 року, №12-св від 10.06.2015 року, №14-св від 24.06.2015 року як протиправні; стягнути з [PERSON] головного лікаря КЛЗ «Центр медико-санітарної допомоги Бобринецького району» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20000 грн. (а.с.39-42). Ухвалою головуючого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Фур І.П. від 01 жовтня 2015 року задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Фур І.П. по цивільній справі №383/751/15-ц (а.с.182-184). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2015 року цивільна справа №383/751/15-ц прийнята до провадження головуючим суддею Бондаренко В.В. (а.с.191). В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги, викладені в позовній заяві та уточненій позовній заяві з доповненнями підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позові, заперечили проти заміни відповідача на КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району», оскільки вважають що належним відповідачем має бути саме [PERSON], головний лікар КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району», оскільки саме вона повинна відповідати за вказаним позовом та відшкодувати моральну шкоду. Позивач додатково пояснив, що на даний час працює на посаді лікаря педіатра дільничного комунально-лікувального закладу «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району», просить задовольнити позов. Відповідач головний лікар КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки чисельність закріплених дітей за лікарями встановлена від числа приписаних осіб, яка фактично значно нижча та залежить від міграцій, відповідно до штатного розпису позивач отримує 30% надбавку до посадового окладу за обслуговування дитячого населення на приписній дільниці, позивач забезпечений кабінетом та іншими умовами праці. За роботу у вихідні, святкові дні та понадурочний час [PERSON] забезпечується відгулами. Трудові права позивача нею не порушуються, подала письмові заперечення (а.с.46-50). Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з тих підстав, що робота головним лікарем організована та здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства, а [PERSON], головний лікар КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» є неналежним відповідачем за вказаним позовом по справі, оскільки позивачем укладено трудовий договір з КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» з яким і перебуває в трудових відносинах. Третя особа - [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, неявка якого у вказаному випадку не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 06.05.2015 року, [PERSON] поновлено з 17 листопада 2014 року на посаді лікаря-педіатра дільничного Комунального лікувального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району Бобринецької районної ради та стягнуто з Комунального лікувального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району" Бобринецької районної ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 6306,52 грн. за період з 17 листопада 2014 року по 16 лютого 2015 року. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання (а.с. 5). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.10.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 02.12.2015, стягнуто з Комунального лікувального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району" Бобринецької районної ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 лютого 2015 року по 07 травня 2015 року в сумі 8169 грн. 81 коп. (що визначена без утримання податків, зборів, внесків, обовязкових платежів) та відшкодування моральної шкоди в сумі 1500 грн. Згідно вимог ч. 3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, обставини, встановлені рішеннями Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.02.2015 року та від 07.10.2015 року, що набрали законної сили, не підлягають доказуванню по цій справі. Наказом головного лікаря КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» «Про поновлення [PERSON] на посаді лікаря педіатра дільничного» №36-к від 07.05.2015 року позивача поновлено на посаді лікаря педіатра дільничного комунально-лікувального закладу «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» з 17 листопада 2014 року з виплатою [PERSON] середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 17 листопада по 17 грудня 2014 року. Крім того, згідно пунктом 5 вказаного наказу [PERSON] попереджено про наступне вивільнення через 2 місяці в звязку з перепрофілюванням 1,0 посади лікаря-педіатра дільничного на 1,0 посади лікаря загальної практики сімейного лікаря (а.с.57). З копії листа №111-63 від 27.05.2015 року заступника Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] адресованого позивачу вбачається, що [PERSON] 07 травня 2015 року та 08 травня 2015 року, 12 травня 2015 року о 08.00 не зявився на робочому місці (а.с.14). Отже, твердження позову про невиконання відповідачем рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.02.2015 року щодо поновлення [PERSON] з 17 листопада 2014 року на посаді лікаря-педіатра дільничного Комунального лікувального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району Бобринецької районної ради спростоване належними та допустимими доказами, зокрема наказом головного лікаря КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» «Про поновлення [PERSON] на посаді лікаря педіатра дільничного» №36-к від 07.05.2015 року (а.с.57). А посилання позивача на забезпечення позивача іншим кабінетом, незабезпечення належного його оснащенням без відповідної медичної сестри для повноцінного виконання позивачем посадових обовязків по роботі на дільниці стосується не виконання рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.02.2015 року про поновлення [PERSON] з 17 листопада 2014 року на посаді лікаря-педіатра дільничного, а забезпечення умов праці працюючого працівника, тому вимога про визнання неправомірним дій та бездіяльності головного лікаря КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» щодо поновлення на посаді лікаря-педіатра дільничного згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.02.2015 року також задоволенню не підлягає. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення\~працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Виходячи із положень Кодексу законів про працю України, статуту Комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» Бобринецької районної ради, розпорядження голови Бобринецької районної державної адміністрації «Про затвердження штатної чисельності комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» Бобринецької районної ради» №262-р від 30 липня 2013 року, суд приходить до висновку, що затвердження штату (штатної чисельності, штатного розпису) комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» Бобринецької районної ради, внесення до нього змін, скорочення чисельності або штату працівників належить до виключної компетенції засновника (власника) - Бобринецької районної ради або уповноваженого ним органу - Бобринецької районної державної адміністрації, однак матеріали справи не містять доказів змін в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників тобто доказів наявності підстав для попередження позивача про наступне вивільнення через два місяці згідно з пунктом 5 наказу головного лікаря КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» «Про поновлення [PERSON] на посаді лікаря педіатра дільничного» №36-к від 07.05.2015 року (а.с.57). Однак вимоги про визнання неправомірним та скасування п. 5 вищевказаного наказу (а.с.57) задоволенню не підлягає, оскільки з огляду на викладене нижче позов предявлено позивачем до неналежного відповідача, а тому задоволенню не підлягає. 07.05.2015 року головним лікарем КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» [PERSON] затверджено посадову інструкцію лікаря педіатра дільничного [PERSON], з якою останній ознайомлений 12.05.2015 року, що підтверджується його підписом. До його посадових обовязків, зокрема належить надання кваліфікованої медичної допомоги за спеціальністю, використовуючи сучасні методи профілактики, діагностики, лікування і реабілітації, дозволені для застосування в медичній практиці, надання медичної допомоги хворим в нічний час чергування (ургентація) згідно графіку, затвердженого головним лікарем, систематично підвищує свою кваліфікацію. Лікар-педіатр дільничний несе відповідальність, зокрема за своєчасне і якісне здійснення покладених на нього посадових обовязків; організацію своєї роботи, своєчасне і кваліфіковане виконання наказів, розпоряджень і доручень керівництва, нормативно-правових актів з своєї діяльності; дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с.51-52). Наказом головного лікаря КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» «Про призначення дільничного педіатра [PERSON] за обслуговуванням дитячого населення Бобринецького району» №36 від 21.05.2015 року відповідно до територіального розподілу міста та приписних дільниць дитячого населення Бобринецького району з метою підвищення доступності та якості медичної допомоги населенню міста Бобринець, приписних дільниць та в звязку з виробничою необхідністю сімейних лікарів на Витязівській СЛА ЗПСМ та Рощахівській СЛА ЗПСМ [PERSON], лікаря педіатра дільничного, закріплено за обслуговуванням дитячого населення: Амбулаторії м.Бобринець: дільниці №0101 від 0 до 3 років кількість дітей 91; дільниці №0102 від 0 до 3 років кількість дітей 50; дільниці №0103 від 0 до 3 років кількість дітей 74; Приписних дільниць: №0121 (…) від 0 до 4 років кількість дітей 158; №0122 (…) від 0 до 4 років кількість дітей 133; №0123 (…) від 0 до 4 років кількість дітей 92; Витязівської СЛА ЗПСМ від 0 до 3 років кількість дітей 139; Рощахівської СЛА ЗПСМ від 0 до 3 років кількість дітей 85 (а.с.56, 68). З копії листа №111-63 від 27.05.2015 року заступника Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] адресованого позивачу вбачається, що з метою профілактики малюкової смертності є нагальною необхідність медичного забезпечення наглядом дітей 0-3 років дільничним педіатром. Структурним підрозділом КЛЗ «ЦПМСД» є Витязівська та Рощахівська СЛА ЗПСМ. 13 травня 2015 року позивачу запропоновано вести прийом в кабінеті №3 закладу. В кабінеті №1 здійснює прийом дільничний педіатр [PERSON], в кабінеті №2 сімейний лікар [PERSON] (а.с.14). Крім того, наказами головного лікаря «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» Кубенко Н.В. «Про призначення дільничного педіатра [PERSON] за обслуговуванням дитячого населення Бобринецького району» №46 від 15.06.2015 року, «Про призначення дільничного педіатра [PERSON] за обслуговуванням дитячого населення Бобринецького району» №54 від 26.06.2015 року, «Про призначення дільничного педіатра [PERSON] за обслуговуванням дитячого населення Бобринецького району» №48 від 16.06.2015 року закріплені інші дільниці за дільничними педіатрами (а.с.71-73) та затверджені графіки роботи лікарів-педіатрів та сімейних лікарів на травень, червень та липень 2015 року (а.с.74-76). Зі змісту вказаних наказів та довідки КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» від 04.08.2015 року №384/01-16 вбачається, що загальна чисельність закріпленого дитячого населення району за лікарями-педіатрами дільничними становить 1951 чол., з них: за [PERSON], що працює на посаді лікаря-педіатра дільничного, закріплено за обслуговуванням дитячого населення дільниць в кількості 289 дітей, за [PERSON], що працює на 0,5 посади лікаря-педіатра дільничного, закріплено за обслуговуванням дитячого населення дільниць в кількості 403 дітей, за [PERSON], що працює на 0,5 посади лікаря-педіатра дільничного, закріплено за обслуговуванням дитячого населення дільниць в кількості 437 дітей, за [PERSON], що працює на 1,0 посади лікаря-педіатра дільничного, закріплено за обслуговуванням дитячого населення дільниць в кількості 822 дітей (а.с. 60-62). Згідно п. 3.1, 3.2 статуту Комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» Бобринецької районної ради, затвердженого рішенням Бобринецької районної ради від 24.04.2013 року №277, Центр створений з метою реалізації державної політики у сфері охорони здоровя, що передбачає проведення на території Бобринецького району заходів, спрямованих на: забезпечення населення доступною, своєчасною, якісною та ефективною первинною медико-санітарною допомогою, забезпечення керованості та безперервності медичної допомоги. Основними завданнями Центру є, зокрема організація надання прикріпленому населенню ПМСД, забезпечення належної доступності та якості ПМСД для прикріпленого населення Згідно п. 5.2 очолює Центр головний лікар, який за своїми повноваженнями, зокрема здійснює загальне керівництво Центром, спрямовує і координує заходи, що належать до компетенції Центру, здійснює прийом працівників на роботу та звільняє їх з роботи у Центрі за погодженням з керівниками структурних підрозділів, затверджує плани роботи Центру та його структурних підрозділів, режим роботи Центру та його структурних підрозділів за поданням їх керівників, організовує контроль за виконанням планів та дотримання графіків роботи підрозділів Центру, видає накази по Центру, затверджує посадові інструкції працівників Центру, забезпечує впровадження і вдосконалення системи управління якістю у Цетру та системи мотивації праці у Центрі, здійснює заходи по заохоченню працівників та накладає стягнення у встановленому законодавством порядку, представляє інтереси Центру в органах судової влади (а.с.171-178). Таким чином, з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами твердження позову про упередженість та неправомірність дій та бездіяльності головного лікаря КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» [PERSON] щодо видання наказу «Про призначення дільничного педіатра [PERSON] за обслуговуванням дитячого населення Бобринецького району» №36 від 21.05.2015 року, адже закріплення дітей за лікарями-педіатрами дільничними КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» за територіальним поділом належить до виключної компетенції головного лікаря КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району», що його очолює та визначений з урахуванням встановлених умов оплати праці вказаних лікарів. Наказом головного лікаря КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» «Про медичне забезпечення населення району в вихідні, святкові та в надурочний час» №37 від 27.05.2015 року на виконання третьої частини ст. 33, ст. 35-2.35 3, ст. 60, ст. 78 Основ законодавства України про охорону здоровя з метою попередження малюкової смертності, та надання медичної допомоги у позаурочний час, вихідні та святкові дні дитячому населенню Бобринецького району [PERSON], лікаря-педіатра дільничного, зобовязано забезпечити обслуговування хворих в вихідні, святкові дні та понадурочний час відповідно до графіка затвердженого головними лікарями КЛЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району» з 01 червня 2015 року з компенсацією роботи в вихідні, святкові та понадурочний час шляхом скорочення робочого дня чи «відгулами» (за згодою сторін) (а.с.69). Вказаний наказ з 12.08.2015 року відмінений наказом головного лікаря КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» «Про відміну наказу» №61 від 12.08.2015 року (а.с.170). Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Наказом головного лікаря КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» «Про попередження [PERSON]В.» №12-св від 10.06.2015 року попереджено [PERSON], лікаря-педіатра дільничного, оскільки останній 26 травня та 06 червня 2015 року не виїхав у Витязівську СЛА ЗПСМ для проведення огляду дітей, відповідно до графіка виїздів затвердженого головним лікарем, з яким був ознайомленим (а.с.128). Підставою видання наказу зазначені доповідна записка [PERSON] від 08.06.2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] не приймав участь у виїзді у Витязівську СЛА 06 червня 2015 року (а.с.130) та пояснювальна записка [PERSON], з якої вбачається, що був готовий до виїзду, але його не забрали, хоча на попередні виїзди забирали (а.с.129). Наказом головного лікаря КЛЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» «Про дисциплінарне стягнення [PERSON]В.» №14-св від 24.06.2015 року [PERSON], лікаря-педіатра дільничного, оголошено догану за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку з якого вбачається, що 24 червня 2015 року [PERSON] самовільно з 8.50 до 9.15 год. покинув робоче місце (кабінет прийому хворих дітей дитячої консультації за адресою вул. 16 Березня, 82) (а.с.125). Підставою видання наказу зазначена пояснювальна записка [PERSON] від 24.06.2015 року, з якої вбачається, що 24.06.2015 року по терміновому дзвінку був відсутній на робочому місці з 8.50 до 9.00 в звязку з підключенням газової мережі до будинку. [PERSON] не попереджав так-як її не було в кабінеті (а.с.126). З листа начальника Бобринецького УЕГГ №126 від 17.08.2015 року вбачається, що 24 червня 2015 року було проведено підключення газопостачання квартири [PERSON], який мешкає [ADDRESS] (а.с.99). Згідно ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ч.1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно п. п. 1.1, 9.1 статуту Комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» Бобринецької районної ради, затвердженого рішенням Бобринецької районної ради від 24.04.2013 року №277, Комунальний лікувальний заклад «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» Бобринецької районної ради (далі - Центр) є комунальним закладом охорони здоровя і належить до спільної власності територіальних громад сіл та міста Бобринецького району Кіровоградської області та є юридичною особою публічного права (а.с.171-178). Таким чином, з вищевказаних положень ч.1 ст. 3, ч.1 ст. 21 КЗпП України, п. п. 1.1, 9.1 статуту КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» вбачається, що позивач [PERSON] перебуває в трудових відносинах з юридичною особою - Комунальним лікувальним закладом «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» Бобринецької районної ради, з якою укладено трудовий договір, тому належним відповідачем за вказаним позовом про визнання неправомірні дій та бездіяльність головного лікаря КЛЗ [PERSON], зобовязання вчинити певні дії, скасування наказів та стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 грн. є саме юридична особа, з якою позивач перебуває в трудових відносинах, тобто Комунальний лікувальний заклад «Центр первинної медико-соціальної допомоги Бобринецького району» Бобринецької районної ради, адже головний лікар КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» [PERSON] є лише працівником вказаної юридичної особи та не може відповідати безпосередньо перед працівником КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» [PERSON] Незважаючи на те, що судом неодноразово розяснено позивачу та його представникам можливість заміни за їх клопотанням неналежного відповідача - головного лікаря КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району» [PERSON] на належного відповідача - КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району», позивач та його представники заперечили проти заміни відповідача, оскільки вважають що належним відповідачем має бути саме [PERSON], головний лікар КЛЗ «ЦПМСД Бобринецького району», оскільки саме вона повинна відповідати за вказаним позовом. Звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною та безумовною підставою для відмови в задоволенні позову, у звязку з чим суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Похідна вимога позову про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірні дій та бездіяльність щодо виконання судового рішення щодо поновлення на посаді, визнання неправомірними та упередженими дії головного лікаря [PERSON] щодо видання наказів, їх скасування та стягнення моральної шкоди. Разом з тим, відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Підставами цивільно-правової відповідальності є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивач зобовязаний надати докази на підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, та з чого він виходить оцінюючи заподіяну йому шкоду в грошовій сумі, а також інші обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення моральної шкоди сумі 20000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду переконливих, достовірних доказів, чому, виходячи з яких критеріїв чи міркувань позивач оцінює моральну шкоду в саме таких розмірах, виходячи із характеру немайнових втрат, їх тривалості та можливості відновлення, а також докази того, що протиправна поведінка відповідача завдало позивачу численних стресових страждань, приниження в очах колег, жителів міста та району. Вказані обставини, як і факт заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди в судовому засіданні не доведені, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню і з цих підстав. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з підстав, наведених вище. Відмова в задоволенні позову з підстав звернення до неналежного відповідача не є перешкодою для зверненні із вказаним позовом до належного відповідача.

Outcome: dismissed