Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано, і від якого мають малолітню доньку [PERSON]. Проте відповідач ухиляється від сого обовязку по утриманню дитини і в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання та виховання доньки, через що вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, вона була вимушена звільнитись з роботи через нічні зміни, наразі вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, зараз їх з донькою утримує її громадянський чоловік, який є працевлаштованим, тоді як це має робити рідний батько дитини. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував, проте вказав на ту обставниу, шо на даний час він не працює. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. 15.01.2010 року сторони зареєстрували шлюб в Виконкомі Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, про що зроблено актовий запис № 1. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2014 року вказаний шлюб було розірвано, після чого на утриманні позивачки залишилася їх спільна з відповідачем малолітня донька, [PERSON], [INFO], яка зараз проживає з матір'ю. У судовому засіданні відповідач проти позову не заперечував і погодився сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі передбаченим законодавством. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 11 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"зазначено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч.2 ст. 182 СК України). Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача, відповідача, який, як з'ясовано в судовому засіданні, не працює, проте визнає позовні вимоги, потреби дитини відповідного віку, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне, стягнення аліментів проводити з 10.12.2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Пунктом 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved