overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 16 липня 2014 року було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №96. Від шлюбу у сторін дітей немає. Причиною розпаду сімї послужили ті обставини, що у сторін різні погляди на шлюб та сім'ю. Постійні протиріччя послабили відносини між подружжям та призвели до втрати сторонами почуття поваги та любові одне до одного. В даний час строни спільно не проживають, спільного побуту не мають та не підтримують стосунки взагалі. Позивач впевнена, що збереження сім'ї не можливе та суперечить її інтересам, тому просила шлюб розірвати та залишити їй дошлюбне "Франків". В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак направила до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився двічі по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 16 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №96. Від шлюбу у сторін дітей немає. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки позивач не хоче примирення, а відповідач не надав заперечень на позов. На думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. В суді було встановлено, що позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище та в подальшому іменуватися прізвищем "Франків", що не суперечить вимогам ст.113 СК України, згідно яких особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 27 грудня 2016 року укладено шлюб, який зареєстровано Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №300. Причиною розпаду сімї послужили ті обставини, що сторони не живуть подружнім життям. Позивач просила суд шлюб розірвати посилаючись на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та просила відновити її дошлюбне прізвище "Антонеску". В судове засідання позивач [PERSON]-К.Г. не з'явилася, однак в позові просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 27 грудня 2016 року, який зареєстровано Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №300. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На думку суду дана сім`я, в результаті різних поглядів на шлюб та сімю та відсутності порозуміння між ними, не проживання подружжя спільно та не ведення спільного господарства розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. В суді було встановлено, що позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище та в подальшому іменуватися прізвищем "Антонеску", що не суперечить вимогам ст.113 СК України, згідно яких особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 30 липня 2016 року було укладено шлюб, який зареєстровано Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 144. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Причиною розпаду сім`ї послужили ті обставини, що сторони не живуть подружнім життям, у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю. Подружжя припинили спільно проживати та зв`язок не підтримують. Позивач просила суд шлюб розірвати посилаючись на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та носить формальний характер, та просила відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Провадження у справі було відкрито 19.03.2019 року з призначенням підготовчого судового засідання на 15.04.2019 р. та призначенням справи до розгляду по суті на 13.05.2019 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відзив на позов не подав. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі позивача та відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідженими в судовому засіданні доказами, було встановлено, що сторони уклали шлюб 30 липня 2016 року, який зареєстровано Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 144. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки на думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. В суді було встановлено, що позивач [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище та в подальшому іменуватися прізвищем "[PERSON]", що не суперечить вимогам ст.113 СК України, згідно яких особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача авансу в сумі 7993 грн. В обгрунтування своїх вимог пояснила, що 04.09.2013 року надала відповідачу аванс в сумі 1000 доларів США за купівлю будинку, розташованого по [ADDRESS] про що була оформлена розписка. Решту грошей зобов"язалася передати при оформленні договору купівлі-продажу будинку. При оформленні договору купівлі-продажу у нотаріуса дізналася, що у відповідача є брат який може претендувати на будинок та відмовилася укладати угоду. Просила стягнути з відповідача сплачений нею аванс в сумі 7993 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні свої вимоги підтримала. Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно в вересні 2013 року від позивача отримав 1000 доларів США в рахунок договору купівлі-продажу його будинку та домовився з позивачем в подальшому укласти цей договір, після чого пустив позивача проживати в свій дім. В подальшому позивач відмовилася укладати договір купівлі-продажу будинку і тому він вважає, що завдаток отриманий від позивача не підлягає поверненню. В судовому засіданні просив відмовити в позові. Судом встановлено, що в вересні 2013 року між сторонами відбулася усна домовленість про купівлю-продаж будинку [ADDRESS], та 04.09.2013 року була оформлена розписка про отримання відповідачем грошей в сумі 1000 доларів США. В подальшому договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку не укладався. Ст.570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов"язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню, так як сплачена сума відповідачу є авансом. Ствердження відповідача, що 1000 доларів США отримані ним є завдатком не заслуговують у суду уваги, так як дана норма права (ст.571 ЦК України) застосовується тільки в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь сторони. Якщо ж сторони домовилися укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Як встановлено судом договір купівлі-продажу будинку в установленому законом порядку укладений не був і тому передана в рахунок виконання договору сума 1000 доларів США визнається авансом і повертається в тому розмірі, в якому вона надавалася. Оскільки відповідно до ст.99 Конституції України і Указу Президента України від 25 серпня 1996 року №762/96 "Про грошову реформу в Україні" грошовою одиницею і єдиним законним засобом платежу на території України є гривні, стягненню підлягає сума в розмірі 1000 доларів США за курсом Національного банку України, що на день ухвалення рішення становило 7993грн. Крім того, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягають судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 570, 571, 655, 657 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні. Позивач в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог \~або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-БК №459233 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, батьками [PERSON], [INFO], є громадяни [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки \~№12.12/1 від 12 грудня 2015 року, виданої СТ "Калиновий гай" Данилівської сільської ради, [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до довідки №23 від 08 грудня 2015 року, [PERSON] з 01 жовтня 2013 року працює в ТОВ "КЛС" на посаді агента з митного оформлення вантажів та товарівта його дохід за період з 01 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року склав 32910,51 гривень. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням ст. ст. 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обовязку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримання, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В звязку з тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, та враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання п"ятьох неповнолітніх дітей в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить стягнути аліменти в розмірі 500 гривень і пояснила, що 11 лютого 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають п"ятеро неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на дітей. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнав, згідний сплачувати аліменти на дітей в розмірі 500 гривень щомісячно. В даний час перебуває в м. Почаєві в монастирі послушником. Суд, заслухавши сторони, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] 11 лютого 2001 року одружилися в Кам"янській сільській раді Рокитнівського району Рівненській області, актовий запис № 3, дружина змінила прізвище на [PERSON]( а.с. 2). Згідно свідоцтв про народження [PERSON] народилася [INFO], [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народилася [INFO], [PERSON] народилася [INFO], [PERSON] народився [INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON], сторони у справі ( а.с. 3-7 ), діти проживають разом з матір'ю і знаходяться на її повному утриманні, що підтверджено довідкою Кам»янської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області № 5 від 05.01.2016 року ( а.с. 8 ). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 184 Сімейного Кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів визначається судом у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не працює, немає постійної роботи, суд вважає за можливе задовільнити позов і визначити аліменти у твердій грошовій сумі - 500 гривень щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що [INFO] вона народила доньку - [PERSON] від відповідача, яка проживає з нею. На даний час доньці виповнилося 18 років, та вона продовжує навчатись у Ровеньківській гімназії імені Трублаїні у 11 класі, та відповідно до цього самостійно забезпечувати себе ще не може. Відповідач працює у ш/у Ровеньківське ТОВ ДТЕК "РА" (ш.Космонавтів), тобто може надавати дочці матеріальну допомогу, яку він раніше до виповнення доньці 18 років сплачував на її утримання згідно рішення суду № АЕ-97 від 18.09.1997 року. Просила стягнути з відповідача, аліменти на її користь для утримання доньки, на час навчання її у гімназії. Позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач до зали судового засідання не з`явився, його було повідомлено належним чином, заяви про розгляду справи у його відсутність до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Ровеньківської гімназії імені Трублаїні № 65 від 20.03.2014 року, [PERSON] навчається у 11 класі строком до 30.05.2014 року (ар.с.12). Судом встановлено, що відповідач не сплачує стягнень на утримання інших осіб, працює у ш/у Ровеньківське ТОВ ДТЕК "РА" (ш.Космонавтів). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане положення вбачається зі змісту ч. 1 статті 199 Сімейного Кодексу України. Частиною 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ч.2 ст. 199 Сімейного Кодексу України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їхньої повнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини прибутків, починаючи з дня подачи позову до суду до закінчення останньою навчання, тобто до 30.05.2014 року. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що [INFO] вона народила сина - [PERSON], який на момент подачі даного позову до суду не досяг трирічного віку. Батьком дітей є відповідач, з яким вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2013 року. Наразі дитина мешкає разом з нею, кошти на її утримання як дружини, з якою мешкає дитина, яка не досягла трьох років, відповідач добровільно надавати не бажає. Відповідач працює, тобто спроможний надавати таку допомогу. Просила стягнути з відповідача, аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач у залі судового засідання підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у залі судового засідання заявлені позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Заслухав позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - батько, та [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Судом також встановлено, що [PERSON], [INFO], дитина, яка не досягла трирічного віку, мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги як на утримання дружини, з якою перебуває малолітня дитина, не дивлячись на те, що має таку нагоду, оскільки є працездатним за віком та за станом здоров'я, він працює у ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" ВП "Ровеньківське" (ш.81 Київська). Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-річного віку. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інших обставин, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання, а також те, що відповідач інших утриманців крім їхніх дітей немає, суд вважає що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved