Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач КП ДМР Дніпродзержинськтепломережа звернулося в суд з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті послуги теплопостачання в сумі 12373,02 гривень, та судові витрати у справі. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Харківська, 19-25, та в порушення своїх зобовязань не здійснює оплату наданих йому комунальних послуг з централізованого опалення, внаслідок чого за період з 01.01.1996 року по 01.09.2014 року утворилась заборгованість в сумі 12373,02 гривні, в тому числі в межах строку позовної давності в розмірі 2385,65 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, який був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив та не надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що суддя відкрив провадження у справі не дослідивши належним чином надані позивачем докази, в тім числі про наявність належним чином оформленого договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення, а також законних підстав для нарахування КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа" суми заборгованості за надані послуги. Відповідач [PERSON] зазначений власником квартири [ADDRESS], але згідно паспорта 18.10.2013 року він знятий з реєстрації за цією адресою. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не може вважатись належним і відповідним доказом, оскільки не підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку про витрати виконавця послуг по даному будинку, технічним паспортом будинку з даними про житлову та загальну площу будинку, площу підвалів, технічних поверхів, сходових клітин, актами виконання робіт по підготовці будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період та інших показників, які впливають на визначення розміру щомісячної плати за житлово-комунальні послуги, які є підставою для формування тарифів. Дії позивача підпадають під ознаки злочину- фальсифікація письмових доказів (документі) - ст. 366 КК України. Відповідно ч. 2 ст. 158 ЦПК, ч.1 ст. 169, ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних і доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як заявлено в позові, відповідач є власником приватизованої квартири за адресою: [ADDRESS]., а згідно долученого до позову особового рахунку він є споживачем послуг з теплопостачання квартири [ADDRESS], які надаються Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради Дніпродзержинськтепломережа в централізованому порядку. Відповідач частково сплачує за послуги надані йому позивачем. Заборгованість відповідача за період з 01.01.1996 року по 01.09.2014 року складає 12373,02 гривні, в тому числі в межах позовної давності 2385,65 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості [PERSON] (а.с.4-6), перевіреним судом. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно п. 3, п. 9-23, п. 29.31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. При вирішення справи суд не приймає до уваги заперечення відповідача на позов про те, що у суду немає правових підстав для стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, оскільки до позову не долучено договору між сторонами у справі про наданняч таких послуг. Відповідно вимог п.1 ч.3 ст.20 ЗаконуУкраїни "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Ухилення споживача від укладення такого договору не може бути підставою для звільнення його від оплати фактично наданих йому в централізованому порядку житлово-комунальних послуг з теплопостачання квартири. Відповідач в підтердження своїх заперечень на позов не надав суду доказів про те, що послуги з теплопостачання йому позивачем не надавалися, або надавалися не відповідної якості. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється три роки. Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки, позивачем суду не надано доказів поважності причини пропуску строку позовної давності, а відповідач у своїх запереченнях фактично заявляє про застосування позовної давності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову за межами строку позовної давності і вважає необхідним стягнути з відповідача по справі на користь позивача суму заборгованості за період з 01.09.2011 року по 01.09.2014 року в розмірі 2385,65 грн.. За правилами ст. 88 ЦПК України, з відповідача по справі на користь позивача підлягає стягненню сума сплачених позивачем судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 46,97 грн.

Outcome: partial