Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Держави України в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, Південно-Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції, Косівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Управління державної казначейської служби України у Косівському районі Івано-Франківської області про стягнення моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що 30 травня 2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області було постановлено рішення у справі № 344/4037/2016-ц, яким задоволено позов [PERSON] та вирішено стягнути на його користь з [PERSON] 134 252,97 грн. боргу та 1 349,91 грн. судового збору. Рішення суду набрало законної сили і було пред`явлено до виконання до Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в липні 2017 року. Однак з того часу жодних реальних дій щодо виконання вищевказаного рішення вчинено не було. Після надсилання до відділу ДВС виконавчого листа про стягнення 1 349,91 грн. судового збору [PERSON] не отримав жодної відповіді (ні постанови про відкриття виконавчого провадження, ні постанови про повернення виконавчого провадження). [PERSON] оскаржив бездіяльність державного виконавця, яка проявилась в не надсиланні йому постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення [PERSON] 1 349,91 грн. судового збору. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2018 року у справі № 344/11771/18 скаргу [PERSON] задоволено та визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Сіреджука І.О., яка проявилась в не надсиланні стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриті виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 344/4037/2016 про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] 1 349,91 грн. судового збору. Також, після надсилання до відділу ДВС виконавчого листа про стягнення 134 252,97 грн. [PERSON] не отримав жодної відповіді (ні постанови про відкриті виконавчого провадження, ні постанови про Повернення виконавчого провадження). [PERSON] оскаржив бездіяльність державного виконавця, яка проявилась в не надсиланні йому постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] 134 252,97 грн. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 груді 2018 року у справі № 344/11774/18 скаргу [PERSON] задоволено та визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджука І.О., яка проявилась в не надсиланні стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення у строк, передбачений ст. 28 ЗУ«Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 344/4037/2016 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 134 252,97 грн. Незважаючи на рішення суду щодо неправомірності своїх дій, державний виконавець [PERSON] продовжив злісно не виконувати рішення суду. Так, 03 квітня 2019 року вищевказаний державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 54279606 (щодо стягнення 1 349,1 грн.) судового збору. [PERSON] оскаржив такі дії державного виконавця. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області віл 03 червня 2019 року у справі № 344/7019/19 задоволено скаргу [PERSON] та скасовано постанову державного виконавця від 03 квітня 2019 року про повернення стягувачу виконавчого документа у ВП № 54279606. Також вищевказаним державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 54279606 (щодо стягнення 134 252,97 грн.). [PERSON] оскаржив такі дії державного виконавця. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04 липня 2019 року у справі № 344/7015/19 задоволено скаргу [PERSON] : визнано неправомірними дії заступника начальника Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджука І.О., щодо неналежного виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 30 травня 2016 року; визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 54279606 від 03 квітня 2019 року; зобов`язано заступника начальника Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано- Франківській області Сіреджука І.О. здійснити примусове виконання у повному обсязі рішення суду щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 134 252,97 грн. Зазначає, що на даний час виконавче провадження не виконане, в зв`язку з чим позивач звертається до суду із даним позовом. На даний час чотирма судовими рішенням встановлено неправомірні дії державного виконавця щодо невиконання рішення суду. Має місце неякісне виконання рішення суду та його свідоме затягування, оскільки рішення суду не може бути виконано з 2017 року. Зазначає, що [PERSON] є працівником Косівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Його діями та бездіяльністю [PERSON] завдана моральна, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. Для отримання від [PERSON] позичених коштів позивач звернувся до суду, в зв`язку з чим звернувся за правовою допомогою, сплатив судовий збір, був присутній на судових засіданнях. В зв`язку з цим він приклав значних зусиль для стягнення з боржника грошових коштів. Після судового розгляду позивач сподівався на ефективне виконання рішення, зокрема про інформування його про відкриття виконавчого провадження та належний пошук майна боржника. Після невиконання посадовими особами Косівського РВ ДВС своїх обов`язків щодо надсилання стягувачу постанов про відкриття виконавчих проваджень та повернення виконавчих документів стягувачу [PERSON] чотири рази був змушений звертатись до суду зі скаргами на дії та бездіяльність державних виконавців і, відповідно, звертатись за правовою допомогою, відвідувати судові засідання. Сам факт звернення [PERSON] то суду за захистом своїх прав є достатнім та належним доказом заподіяння йому моральної шкоди. 20.07.2020 року заступником начальника Сіреджук І.О. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Косівського районного відділу державної виконавчої служби подано до суду відзив на позовну заяву, який обгрунтовано тим, що за період з 17.07.2017р. до 16.07.2020р. стягувач [PERSON] не звертався до Косівського РВ ДВС із усними чи письмовими повідомленнями, заявами, не надавав інформації стосовно боржника, яка могла б сприяти примусовому виконанню, не цікавився ходом виконавчого провадження примусовому виконанні рішення Івано-Франківського міського суду 344/4037/2016, в той час, коли державним виконавцем вчинялись дії згідно ЗУ «Про виконавче провадження». Просив відмовити у позові. 01.09.2020 року начальником відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Заник М.Ф. подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що позивачем не зазначено у позовній заяві чому Міністерство юстиції України залучено у справі у якості відповідача, Міністерство юстиції України не порушувало прав та інтересів позивача та не допускало неправомірних дій та бездіяльності у його відношенні, не вчиняли жодних дій, які б могли завдати позивачу моральної шкоди. Позивачем не додано до суду доказів, що він відчував фізичні або душевні страждання, факту заподіяння моральної шкоди внаслідок дій Міністерства юстиції України. Міністерство юстиції України вважає, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, необґрунтованими оскільки не наведено обґрунтування щодо порушеного права позивачем саме Міністерством юстиції України, просили відмовити у позові. 04.12.2021 року представником Державної казначейської служби України Шикеринець Л. подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що Державна казначейська служба України здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, є окремою юридичною особою, має власний кошторис, печатку із зображенням Державного гербу України та своїм найменуванням, самостійно несе відповідальність за власні дії, будь-яких протиправних дій відносно позивача не здійснювала. Його права та охоронювані законом інтереси не порушувало, що підтверджується тим, що позивач не вказує на Державну казначейську службу України як на порушника своїх прав. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено покладання відповідальності на Державну казначейську службу України за дії інших органів чи органів місцевого самоврядування. Державна казначейська служба України не є органом, з якого стягується шкода, оскільки не має в своєму кошторисі передбачено таких видатків. Державна казначейська служба України тільки здійснює перерахування коштів, як фінансова установа, відповідно до своїх обов`язків, за дорученням розпорядника коштів або за рішенням суду. Зазначає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачем у своєму позові не доведено факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, спричинених відповідачем, наявності причинно- наслідкового зв`язку між діями Державної виконавчої служби України та наслідками, зазначеними позивачем у позові, а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення на його користь моральної школи. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача Міністерства юстиції України в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з"явився. Представник відповідача Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Косівського районного відділу державної виконавчої служби в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Управління державної казначейської служби України у Косівському районі Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Заслухавши представника позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2016 року у справі № 344/4037/2016-ц, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів та вирішено стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] заборгованість за Договором позики від 08.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Квочак Л.Т. в сумі 76 496 грн., інфляційні втрати в сумі 50 999, 28 грн., 6 757,69 грн. - 3% річних, а всього - 13 4252,97 грн. та 1 349,91 грн. судового збору (т.1 а.с.4-5). Рішення набрало законної сили 06.07.2016 року. 02.09.2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист з терміном пред`явлення до виконання до 07.07.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором позики від 08.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Квочак Л.Т. в сумі 76 496 грн., інфляційні втрати в сумі 50 999, 28 грн., 6 757,69 грн. - 3% річних, а всього - 13 4252,97 грн. (т.1 а.с.177). 02.09.2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист з терміном пред`явлення до виконання до 07.07.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1 349,91 грн. судового збору. (т.1 а.с.180). 06.07.2017 року [PERSON] оплатив авансовий внесок за заявою [PERSON] про стягнення боргу з [PERSON] на рахунок Косівського РВ ДВС МФО в сумі 2 699,82 грн., що підтверджується копією квитанції 1РО642 від 06.07.2017 року (т.1 а.с.51). 11.07.2017 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про примусове виконання рішення, що підтверджується копією заяви від 06.07.2017 року (т.1 а.с.46). 17.07.2017 року Головним державним виконавцем Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджуком І.О. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа №344/4037/2016, виданого Івано-Франківським міським судом від 02.09.2016 року за яким Боржником є [PERSON] , а стягувачем [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 76 496,00 грн., інфляційні втрати в сумі 50 999, 28 грн., 6 757, 69 грн. - 3% річних, а всього 134 252, 97 грн. та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54279606 (т.1 а.с.50). Як вбачається із супровідного листа від 17.07.2017 року №9174/12.6-34/03 головним державним виконавцем Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. направлялось [PERSON] та [PERSON] постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54279606 від 17.07.2017 року (т.1 а.с. 52). 17.07.2017 року Головним державним виконавцем Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджуком І.О. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа №344/4037/2016, виданого Івано-Франківським міським судом від 02.09.2016 року за яким Боржником є [PERSON] , а стягувачем [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1349,91 грн. судового збору та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 54279757 (т.1 а.с.55). Як вбачається із супровідного листа від 17.07.2017 року №9174/12.6-34/03 головним державним виконавцем Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. направлялось [PERSON] та [PERSON] постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 54279757 від 17.07.2017 року (т.1а.с.54). 10.08.2017 року Головним державним виконавцем Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджуком І.О. винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.59). Як вбачається із запиту державного виконавця від 10.08.2017 року, Головним державним виконавцем Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджуком І.О. направлено запит до керівника ТСЦ, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області відділу у Косівському районі Івано-Франківська щодо надання інформації про наявність майна, що зареєстроване за боржником [PERSON] (т.1 а.с.60). Згідно відповіді №1028200386 від 11.08.2017 року на запит №30147289 від 10.08.2017 року у ВП №54279606 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії - не знайдено інформації щодо [PERSON] (т.1 а.с.61). Згідно відповіді №1028282930 від 11.08.2017 року на запит №30147293 від 10.08.2017 року у ВП №54279606 до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, встановлено, що платник податків із зазначеним у запиті податковим номером чи серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває (т.1 а.с.63). Згідно відповіді №1028265727 від 11.08.2017 року на запит №30147294 від 10.08.2017 року у ВП №54279606 до Державної фіскальної служби України про джерела доходів боржників-фізичних осіб (зазначеного в запиті [PERSON] ), вбачається, що інформація стосовно боржників- фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них доходу в ДРФО відсутня (т.1 а.с.64). Згідно відповіді №1028222586 від 12.08.2017 року на запит №30147290 від 10.08.2017 року у ВП №54279606 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - не знайдено інформації щодо [PERSON] (т.1 а.с.62). Як вбачається з копії акту Головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. від 15.08.2017 року, ним при примусовому виконанні виконавчого листа №344/4037/2016, за участю двох понятих та в присутності [PERSON] (брата), за адресою, вказаною у виконавчому документі боржник відсутній, майно боржника на яке можна було б звернути стягнення не виявлено (т.1 а.с.65). Згідно відповіді в.о. начальника Відділу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області відділу Косівському районі Славніцької О.Б. від 17.08.2017 року на запит державного виконавця Сіреджука О.І. вбачається, що згідно книг записів реєстрації державних актів, земельних ділянок зареєстрованих на праві власності згідно державних актів станом на 31.12.2012 року за [PERSON] не обліковується (т.1 а.с.66). Як вбачається з копії акту Головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. від 13.12.2017 року ним, при примусовому виконанні виконавчого листа №344/4037/2016, за участю понятого та в присутності секретаря сільської ради с.Город встановлено, що зі слів секретаря сільської ради с.Город боржник у с.Город зареєстрований, проте у с.Город тривалий термін не проживає (т.1 а.с.67). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] від 31.08.2018 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек відсутні відомості по суб`єкту [PERSON] (т.1 а.с.110). 10.09.2018 року заступником начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №57180268, а саме об`єднано виконавчі провадження №54279606 та №54279757 (т.1 а.с.112-113). Як вбачається із заяви [PERSON] від 10.09.2018 року, він повідомляв Начальника Косівського РВДВС про те, що його брат [PERSON] з 2011 року перебуває в США (т.1 а.с.115). Згідно облікової картки на зведене виконавче провадження №57180268 про стягнення грошових коштів з боржника [PERSON] вбачається, що станом на 10.09.2018 року, залишок що підлягає стягненню, згідно виконавчих листів №344/4037/2016 від 02.09.2016 року на користь [PERSON] становить 135 602,88 грн. (т.1 а.с.114). 10.09.2018 року заступником начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. направлено до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] , без вилучення паспортного документа для виїзду за кордон. (т.1 а.с.116-117). Згідно ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2018 року в поданні заступника начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] , без вилучення паспортного документа для виїзду за кордон відмовлено. (т.1 а.с.129). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.10.2018 року задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність головного державного виконавця Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. в частині не надсилання стягувачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі №344/4037/2016 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 1349 грн. 91 коп. судового збору. (т.1 а.с.6-7). Заступником начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. направлявся запит державного виконавця до Городянської сільської ради, щодо надання інформації кому належить майно в якому зареєстрований боржник [PERSON] та інформації про наявність нерухомого майна, яке розташоване на території с.Город і належить боржнику [PERSON] , що підтверджується копією запиту державного виконавця від 03.12.2018 року №14861/12.6-26/03 (т.1 а.с.99-100). Заступником начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. направлявся запит державного виконавця до Косівського РВ ДРАЦ про надання інформації про наявність чи відсутність шлюбу зареєстрованого за боржником [PERSON] , що підтверджується копією запиту державного виконавця від 03.12.2018 року №14859/12.6-26/03. (т.1 а.с.101). 11.12.2018 року начальником Косівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області направлено відповідь на запит заступнику начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджуку І.О., з якого вбачається, що в архіві відділу відсутній актовий запис про шлюб [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.102). 11.12.2018 року сільським головою Пророчук В.П. Городянської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області надано відповідь на запит Косівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області №295/02-12, з якого вбачається, що на території села Город немає нерухомого майна, яке б належало боржнику [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.103). 11.12.2018 року сільським головою Пророчук В.П. Городянської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області надано відповідь на запит Косівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області №294/02-12, з якого вбачається, що нерухоме майно в якому зареєстрований боржник [PERSON] , належало батьку [PERSON] , який помер у 07.12.2014 році (т.1 а.с.104). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.12.2018 року задоволено скаргу [PERSON] та визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджука І.О., яка проявилась у не надсиланні стягувачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення у строк, передбачений ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.09.2016 року у справі №344/4037/2016 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 76 496,00 грн., 50 999, 28 грн., інфляційних витрат, 6 757, 69 грн. 3% річних, а всього в розмірі 134 252, 97 грн. (т.1 а.с.8-10). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.12.2018 року вбачається, що житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (т.1 а.с.105). 03.04.2019 року заступником начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яку згідно супровідного листа від 03.04.2019 року №3946/12.6-26/03 направлено [PERSON] (т.1 а.с.106-107). Згідно листа від 04.04.2019 року заступником начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. направлено [PERSON] повідомлення про те, що в ході проведення виконавчих дій 03.04.2019 року виконавче провадження завершено (т.1 а.с.108). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.06.2019 року скаргу [PERSON] про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язання вчинити дії, задоволено частково. Скасовано Постанову заступника начальника Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 03.04.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП №54279606. В задоволенні решти вимог скарги відмовлено (т.1 а.с.11-14). Як вбачається із постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 04.07.2019 року у квітні 2019 року [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду зі скаргою на дії державного виконавця. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року [PERSON] відмовлено в задоволенні скарги. Проте, згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 04.07.2019 року Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року скасовано, ухвалено нову постанову та скаргу [PERSON] задоволено. Визнано неправомірними дії заступника начальника Косівського районного відділу державної виконавчої служби Сіреджука І.О. щодо неналежного виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 30 травня 2016 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 134252,97 гривень боргу та 1349,91 гривень судового збору. Визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 54279606, винесену 03 квітня 2019 року заступником начальника Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. Зобов`язано заступника начальника Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. здійснити примусове виконання у повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим листом №344/4037/2016, виданим 02 вересня 2016 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 76496 грн, інфляційних втрат в сумі 50 999, 28 грн, 6 757, 69 грн - 3% річних , а всього 134 252,97 грн. Стягнуто з Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 382,20 грн судового збору на користь [PERSON] (т.1 а.с.15-17). 26.07.2019 року заступником начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №54279606 по виконанню виконавчого листа Івано-Франківського міського суду №344/4037/16 від 02.09.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором позики від 08.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Квочак Л.Т. в сумі 76 496 грн., інфляційні втрати в сумі 50 999, 28 грн., 6 757,69 грн. - 3% річних, а всього - 13 4252,97 грн (т.1 а.с.188). 26.07.2019 року заступником начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №54279757 по виконанню виконавчого листа Івано-Франківського міського суду №344/4037/16 від 02.09.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1 349,91 грн. судового збору. (т.1 а.с.190). Як вбачається із реєстру результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 25.06.2020 року в Косівському РВ ДВС відкрито виконавче провадження № 54279606 від 17.07.2017 року з примусово виконання за яким Боржником є [PERSON] , а стягувачем [PERSON] 10.07.2020 року заступник начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. звертався до Косівського районного суду Івано-Франківської області із поданням про оголошення у розшук [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.191-192). Згідно із даних ІС ДП «НАІС» (21) від 13.07.2020 року виконавцем [PERSON] направлено запит про зареєстровані за боржником [PERSON] транспортні засоби, і згідно зазначеного запиту в базі МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби (т.1 а.с.193). Згідно із даних ІС ДП «НАІС» (21) виконавцем [PERSON] направлено запит про перетин кордону боржником [PERSON] (т.1 а.с.194). Згідно із даних ІС ДП «НАІС» (21) на запит про осіб-боржників, які отримують пенсії інформації щодо [PERSON] - не знайдено (т.1 а.с.195). Згідно із даних ІС ДП «НАІС» (21) на запит про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформації щодо [PERSON] - не знайдено (т.1 а.с.196). Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За змістом статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»). У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні. Європейський суд з прав людини в пункті 100 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» вказав, що існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірне тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди. Суд вважає, що позивачем доведено завдання йому моральної шкоди, яка полягає у тривалому невиконанні рішення суду, неналежному виконанні посадовими особами Косівського РВ ДВС рішення суду, у зв"язку з чим він неодноразово звертався до суду за відновленням своїх прав із скаргами на дії та бездіяльність державних виконавців. Тривале невиконання рішення суду підтверджено ухвалами суду за скаргами позивача [PERSON] на бездіяльність державного виконавця. За змістом частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до пункту 9 Прикінцевих та Перехідних положень Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Згідно з пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 цього Положення). Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок). Згідно пункту 35 Порядку Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин, яка у цих правовідносинах бере участь через орган Державної виконавчої служби України (протиправність дій, бездіяльності посадових осіб якого доводиться позивачем) та орган Казначейської служби (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету). Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18). Однак, беручи до уваги постанову Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 /зі змінами та доповненнями/ „Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди", суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та виходячи з засад розумності, та доведеності вимог стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, оскільки саме ця сума, на думку суду, служитиме належним відшкодуванням моральних страждань, які позивач зазнав внаслідок неналежного виконання рішення суду через психологічний дискомфорт, необхідності захисту своїх прав. Суд не примає до уваги посилання представника відповідача про те, що дії державних виконавців були вчинені без порушень та в межах Закону України "Про виконавче провадження, оскільки ухвалами суду від 18.10.2018 року, 12.12.2018 року, 03.06.2019 року та постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04.07.2019 року визнано бездіяльність заступника начальника відділу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. незаконною за невиконання рішень своєчасно і повністю у строк, визначений законом.

Outcome: partial