Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до Літинського районного суду Вінницької області з зазначеним позовом мотивуючи його тим, що постановою за № 04/010 від 11.06.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 65-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. по факту пошкодження двох дерев породи дуб до ступеня неприпинення росту з діаметром стовбурів 54 см. - 1 шт. та 34 см. - 1 шт. в полезахисній лісовій смузі, біля присадибної ділянки по [ADDRESS]. Своїми діями [PERSON] наніс державі збитків заподіяних внаслідок пошкодження до ступеня неприпинення росту дерев на суму 5141, 48 грн. Оскільки, добровільно вказану суму збитків, що становить 5141,48 грн. відповідач не відшкодовує, виникла необхідність стягнення вказаної суми у судовому порядку. Представник позивача Педченко Г.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав і просить зменшити розмір пред'явленої шкоди, оскільки він є пенсіонером і не має змоги сплатити завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за № 008259 від 04.06.2018 р. (а.с. 5) встановлено, що 11.05.2018 р. [PERSON] здійснив пошкодження полезахисної лісової смуги, а саме пошкодив дерева породи дуб діаметром стовбура діаметром 54 см. - 1 шт. та 34 см. - 1 шт. в полезахисній лісовій смузі, біля присадибної ділянки по [ADDRESS]. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 6) судом встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Розрахунком розмірів лісопорушення (а.с. 8) зазначається розмір заподіяної [PERSON] шкоди. Вказаний розрахунок проведено відповідності з додатком № 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", № 665 від 23.07.2008 р. (далі Постанова), перевірено судом та встановлено, що він проведений із дотриманням вимог "Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами", котрі містяться у Постанові. 17.07.2018 р. відповідачу було надіслано претензії (а.с. 8 зв.) про сплату в добровільному порядку нарахованої суми шкоди. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно вимог ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, щодо раціонального і економного їх використання, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, виснаженню природних ресурсів та негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Відповідно до вимог ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Аналогічні вимоги містить ч.4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Статтею 69 цього ж Закону визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, суд бере до уваги презумпцію вини правопорушника, що передбачена статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування тільки у тому випадку, якщо доведе, що така шкода завдана не з її вини. Пунктом 7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного Кодексу України передбачено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягають зарахуванню до спецфондів державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, а також визнання відповідачами позову, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідно до чинного законодавства громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. При стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, слід врахувати приписи ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимоги п. 7 ч. З ст. 29, ч. 4 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, які визначають, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Дослідивщи матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає необхідним позов задовільнити повністю, оскільки відповідачем [PERSON] завдана шкода навколишньому середовищу, а саме ним здійснено незаконну вирубку зелених насаджень, його визнанно винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.65-1 КУпАП і притягнено до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача завдані збитки внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 5141,48 гривень. Щодо заявленого клопотання відповідача [PERSON] зменшити суму шкоди, суд зазначає, що таке зменшення не передбачено законодавством, оскільки відповідно до п.6,7 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого Наказом Держеконіспекції України №652 від 28.09.2017 року, Держекоінспекція відповідно до своїх функцій розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодаства з питань, що належать до її компетенції. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст.ст. 140, 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1762 грн. у якості компенсації витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved