Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача з приводу визнання за нею права власності на три земельні ділянки, що знаходиться в с. Саджава. Зокрема на ділянку кадастровий номер 2620488401:01:005:0113 площею 0,1023 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.Лісова, 14; кадастровий номер 2620488401:01:005:0114 площею 0,1308 га для ведення особистого господарства по вул. Шевченка; кадастровий номер 2620488401:01:005:0115 площею 0,2429 га для ведення особистого господарства по вул. Лісова. Заявлені вимоги позивачка у поданій заяві мотивує тим, що 03.10.2010 року в с.Саджава помер її батько [PERSON]. Після його смерті на спадкове майно відкрилась спадщина, яка була прийнята матірю [PERSON], але спадкові права вона не оформила. 07.07.2014 року померла мати [PERSON] Вона є спадкоємцем по заповіту, оскільки і мати і батько 04.03.2002 року склали на її користь заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Саджавської сільської ради [PERSON]. Вона прийняла спадщину фактом спільного проживання з матірю (спадкова справа №209/2014). 04.02.2015 року державним нотаріусом Богородчанської районної державної нотаріальної контори [PERSON] видано їй свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння в с.Саджава, по вул. Лісовій, 14. До спадкового майна входять також три земельні ділянки кадастровий номер 2620488401:01:005:0113 площею 0,1023 га, кадастровий номер 2620488401:01:005:0114 площею 0,1308 га, кадастровий номер 2620488401:01:005:0115 площею 0,2429 га. Дані земельні ділянки мати успадкувала після смерті [PERSON] Однак, у встановленому порядку спадкові права не зареєструвала. Відповідно до глави 10 п.4.15 Порядку учинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, без правовстановлюючого документу є неможливою, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки нотаріус їй відмовила. Тому, незважаючи на те, що відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України вона є фактичним власником цих земельних ділянок з часу відкриття спадщини, її права не визнаються, тому виникла необхідність доводити своє право у судовому порядку. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала, та пояснила, що батько, виготовивши усі технічні документи по приватизації земельних ділянок, і пройшовши процедури присвоєння кадастрових номерів та затвердження матеріалів на сесії сільської ради, не встиг через хворобу зареєструвати право власності в органах Держкомзему. Мати після його смерті, також була прикована до ліжка і не могла оформити свої права. Тому в даний час вона змушена доводити право власності в судовому порядку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав. Вказав, що дійсно [PERSON]М за життя було надано дозвіл на проведення технічної інвентаризації трьох земельних ділянок, які були в його користуванні, для передачі їх в приватну власність. Виготовивши усі технічні документи, [PERSON] подав їх на затвердження сесії і сесія сільської ради 30.04.2009 року прийняла рішення про передачу у приватну власність згаданих вище земельних ділянок. Однак зареєструвати своє право у відділі земельних ресурсів [PERSON] не встиг, оскільки через кілька днів помер. Погодився з необхідністю визнати право власності на ті земельні ділянки за позивачкою. Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту на майно [PERSON] та [PERSON], заявила про прийняття спадщини, спадкові права нотаріусом перевірено. До спадкового майна, крім домоволодіння по вул.. Лісові, 14 в с.Саджава, на яке нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, входять земельні ділянки: кадастровий номер 2620488401:01:005:0113 площею 0,1023 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.Лісова, 14; кадастровий номер 2620488401:01:005:0114 площею 0,1308 га для ведення особистого господарства по вул. Шевченка; кадастровий номер 2620488401:01:005:0115 площею 0,2429 га для ведення особистого господарства по вул. Лісова. Дані ділянки належали за життя покійному [PERSON] Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 126 ЗК право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". [PERSON] за життя у законний спосіб відповідно до визначеного на той час порядку набув право власності на ці земельні ділянки. Однак не оформив державного акту на своє імя, як то було встановлено діючим на той час законодавством і тому не зареєстрував своє право на земельні ділянки у встановленому порядку. 03.09.2010 року [PERSON] помер. У звязку із зміною законодавства з 01.01.2013 року система державної реєстрації речових прав на нерухоме майно змінилась. Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачено можливості зареєструвати речове право на покійну особу, а порядок реєстрації права власності на спадкоємців також в Законі не прописано, оскільки документальне переоформлення права власності не було завершено. Тому суд вважає, що позивачка може захисти належне їй право у спосіб звернення до суду з позовом про визнання за нею права власності на успадковане майно. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації.\~ На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved