Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04.04.2016, права та обов'язки забудовника індивідуального житлового будинку, загальною площею 298,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у м. Львові на вул. Ялівець, 37, з правом отримання дозвільних документів, здачі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в експлуатацію, реєстрацію прав на нерухоме майно та отримання правовстановлюючих документів. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], відкрилась спадщина за законом. До складу спадкового майна входить житловий будинок у м. Львові на вул. Ялівець, 37, загальною площею 298,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами. Державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у м. Львові на вул. Ялівець, 37, було відмовлено у звязку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» житловий будинок у м. Львові на вул. Ялівець, 37, зареєстрований на праві приватної власності р.№4570 від 11.07.2012р. за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою р.№3231 від 05.07.1989р. 16.05.1996р. проведено інвентаризацію нового житлового будинку літ. «А-2». Старий будинок літ. «А-1» знесено. Станом на 29.04.2016р. будинок складається з шести житлових кімнат та кухні, загальною площею 298,9 кв.м, житловою площею 121,8 кв.м. Будівництво дозволено рішенням Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова Львівської області №747 від 14.11.1989р. та рішенням №893 від 28.12.1990р. (про внесення змін в рішення №747 від 14.11.1989р.). На земельній ділянці знаходяться: житловий будинок літ. «А-2», ворота №1, хвіртка №2, огорожа №3. Вказаний житловий будинок у м. Львові на вул. Ялівець, 37, зареєстрований на праві приватної власності р.№4570 від 11.07.2012р. за [PERSON], проте чоловік не встиг здати в експлуатацію спірний будинок з господарськими будівлями, однак йому належали права та обовязки забудовника та документи про право власності на вищезазначений будинок не оформлені, свідоцтво про право власності на новий будинок не видавалось, що стало підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в цій частині. Оскільки питання оформлення права на спадщину не може бути вирішено в позасудовому порядку, просить позовну заяву задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали з мотивів, викладених в ній, просили таку задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, представник Четвертої Львівської державної нотаріальної контори листом до суду просить розглядати справу у відсутності представника нотконтори, враховуючи матеріали даної справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників цих установ. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, оглянувши матеріали спадкової справи після смерті [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. З долученої до справи копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 422557, вбачається, що 4 квітня 2016 року помер [PERSON]. (а.с.6) У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1225 ЦК України регламентовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.1989р. (а.с.17-18) вбачається, що житловий будинок у м. Львові на вул. Ялівець, 37, успадкував [PERSON], право власності на цей житловий будинок підтверджується договором дарування, посвідченим Другою Львівською державною нотаріальною конторою 27 серпня 1963 р. за реєстром №10-9458. Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с. 8) житловий будинок у м. Львові на вул. Ялівець, 37, зареєстрований на праві приватної власності р.№4570 від 11.07.2012р. за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою р.№3231 від 05.07.1989р. 16.05.1996р. проведено інвентаризацію нового житлового будинку літ. «А-2». Старий будинок літ. «А-1» знесено. Станом на 29.04.2016р. будинок складається з шести житлових кімнат та кухні, загальною площею 298,9 кв.м, житловою площею 121,8 кв.м. Будівництво дозволено рішенням Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова Львівської області №747 від 14.11.1989р. та рішенням №893 від 28.12.1990р. (про внесення змін в рішення №747 від 14.11.1989р.). На земельній ділянці знаходяться: житловий будинок літ. «А-2», ворота №1, хвіртка №2, огорожа №3. В судовому засіданні встановлено, що позивачу було відмовлено Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у м. Львові на вул. Ялівець, 37, оскільки не представлено оригіналів документів, які підтверджують право власності [PERSON] на вищевказаний будинок. (а.с. 23) Відповідно до положень\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна, відповідно до\~ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.6 постанови від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Як вбачається з розяснень пленуму Верховного суду України, наданих у п.8 Постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04.04.2016, права та обов'язки забудовника індивідуального житлового будинку, загальною площею 298,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у м.Львові на вул.Ялівець, 37, з правом отримання дозвільних документів, здачі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в експлуатацію, реєстрацію прав на нерухоме майно та отримання правовстановлюючих документів.

Outcome: approved