Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів стягнення додаткових витрат, в якому вказала, що з 1994 року сторони перебували у шлюбі, [INFO] у них народився син [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу 20.02.1997 року шлюб між сторонами розірвано. На теперішній час син продовжує навчання у Запорізькому національному університеті на денній формі навчання, та потребує матеріальної допомоги, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його доходу щомісячно на утримання сина до закінчення навчання або до досягнення ним 23-х років, стягнути з відповідача додаткові витрати по придбанню в кредит ноутбука у розмірі 2566 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що син повнолітній отже має змогу самостійно себе забезпечувати, він є пенсіонером та має хронічні захворювання. Третя особа не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N 3, від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження виданого відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя 16.10.2001 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 633 від 12.09.2014 року, [PERSON] є студентом 3 курсу освітньо-кваліфікаційного рівня „Бакалавр" денної форми навчання, напрямку підготовки „Менеджмент" факультету менеджменту Запорізького національного університету. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби йому в матеріальній допомозі батьків. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає позовні вимоги в чатині стягнення аліментів законними та обґрунтованими. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат по придбанню в кредит ноутбука у розмірі 2566 гривень задоволенню не підлягають з наступних підстав. Стаття 185 СК України передбачає, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, може вимагатися сплата додаткових витрат. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. При цьому розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків тощо. Відповідач є пенсіонером, має хронічні захворювання, сплачував у добровільному порядку аліменти до досягнення сином повноліття, та на період його навчання в торговому коледжі, тому суд, враховуючи вказані вище обставини справи, приходить до висновку, про цілковиту неспроможність відповідача нести додаткові витрати крім щомісячної сплати аліментів на навчання свого сина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial