Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди батька, а саме: надати тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України до Республіки Кіпр, Туреччини, Франції, Іспанії, Болгарії, Німеччини, Польщі, Сполученого Королівства Великої Британії, Північної Ірландії, Росії, Білорусії, Молдови, Австрії для тимчасового відпочинку та оздоровлення неповнолітньої [PERSON], [INFO], в супроводі матері [PERSON] або уповноваженої нею [PERSON] за нотаріально посвідченою згодою [PERSON], строком до [INFO] року без дозволу та супроводу батька [PERSON] В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який 25.12.2007 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки і тому останній відмовився надавати згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон на відпочинок. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 04.04.2013 року було надано дозвіл на виїзд за межі України дитині без згоди відповідача до 01.12.2016 рок. В даний час відповідач не обґрунтовано і без підставо не дає згоди на виїзд доньки за кордон. Позивач [PERSON] повністю погоджується з позовними вимогами [PERSON] Позивачі зобов'язуються усі матеріальні та фінансові витрати для [PERSON] під час тимчасових подорожей брати на себе, виконувати всі необхідні заходи для безпечного, тимчасового перебування дитини за кордоном та забезпечать повернення дитини в Україну. В судове засідання позивачі не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Представник третьої особи - служби у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.150, ч.1, ч.2 ст.155 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п.2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) піклувальників та в їх супроводі або у супроводі осіб, уповноважених ними. Згідно з п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Як встановлено в суді, 04.10.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Грицівською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25.12.2007 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилась проживати з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS]. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. Через неприязні стосунки, які склались між сторонами, останні не можуть досягти домовленості щодо утримання, виховання дитини, її розвитку, оздоровлення та відпочинку. З розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 682 від 04.11.2015 року вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на зміну прізвища малолітній доньці - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю в [ADDRESS] - з "[INFO]" на "[INFO]". Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві 23.12.2015 року, батьком [PERSON], [INFO] являється [PERSON]. Як зазначено у ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Таким чином, незалежно від того проживають батьки дітей разом чи окремо вони зобов'язані піклуватись про них та забезпечувати всі необхідні умови для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Оскільки відповідач не надає позивачу дозвіл на виїзд дитини за кордон, безпідставно створює перешкоди в перетині державного кордону неповнолітній донці [PERSON], чим перешкоджає нормальному розвитку та формуванню світогляду дитини, порушує її права на розвиток своєї особистості, суд вважає за необхідне надати позивачу дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька, що буде відповідати інтересам дитини. На підставі ч.ч.2,4 ст.150, ч.ч.1. 2 ст.155 СК України, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»,

Outcome: approved