Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12195,73 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 23.05.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 11.09.2017 року має заборгованість - 12195,73 грн.., з яких: 3615,69 грн. - тіло кредиту; 2696,08 - нараховано відсотків за користування кредитом; 4827,02 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00грн.- штраф (фіксована частина), 556,94 грн.- штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного, просить задоволити позовні вимоги. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак в самій позовній заяві від 30.03.2017 року зазначив, що не заперечує про слухання справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 23.05.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов'язки: -Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; -Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п 1.1.2.1.5 Договору). На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач станом на 11.09.2017 року має заборгованість - 12195,73 грн., з яких: 3615,69 грн. - тіло кредиту; 2696,08 - нараховано відсотків за користування кредитом; 4827,02 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00грн.- штраф (фіксована частина), 556,94 грн.- штраф (процентна складова). Відповідно до п. 1.1.7.11. Договору, Договір діє Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднані є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, які може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друг, сторона не може запропонувати свої умови договору У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного вид; договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, яким) обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, том; окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc. Частиною 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) одні «сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозиція Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає ті погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушенні умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 1600 грн. 00 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved