Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 16.01.2012 року закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (в особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності № 13031301 від 13.03.2013 року) і відповідачем [PERSON] був укладений договір № 120340136 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Згідно п.5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій». Відповідно до п.1.1 договору відповідач бере участь в системі LeaseIT зокрема, отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT, зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Відповідно до п.1.2 договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Прваилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього договору. Пунктом 8.7 договору відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п.2.2 договору, а також п.4.9 Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, про свідчить акт приймання-передачі майна № 120340136 від 16.01.2012 року. Загальна вартість переданого обладнання становить 22447,98 грн. Відповідачем обрано пакет LeaseIT Четвірка Одяг, умовами якого є платіж при отриманні обладнання - 25 %; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 3; вид договору - фінансовий лізинг; розмір місячних платежів - щомісячно рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Відповідач зобов'язується сплачувати платежі у загальній сумі 22447,98 грн. в порядку: 25 % від загальної суми платежу, тобто, відповідач мав сплатити 4 платежі у розмірі 5612,00 грн. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання відповідачу у відповідні строки комплектуючі, а відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо оплати за товар, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу, передбачена п.14.2 Правил та п.5.4.2 Договору. Відповідач сплатив 15793,77 грн. Заборгованість відповідача станом на 13.12.2013р. становить 72600,00 грн., з яких - 13900,70 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 58699,30 грн. плата за прострочення щомісячних платежів. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості 72600,00 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 726,00 грн., розглянути справу в їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, суду пояснив, що ним сплачено на день розгляду справи 20793,77 грн. Вартість обладнання складала 22447,98 грн., тобто, його заборгованість складає 1654,21 грн. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) повинно бути застосовано позовну давність строком в один рік, що відповідає вимогам ст.258 ЦК України і яка становить 18519,60 грн. В решті позивних вимог просить відмовити. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Статтею 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» № 723/97 від 16 грудня 1997 року № 723/97 (далі - Закон № 723/97) передбачено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом Судом встановлено, що 16.01.2012 року між закритим акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" та [PERSON] був укладений договір про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: шина автомобільна DoubleStar DSR 266 315/70 R22,5 154/150 L CH(6шт), вартістю 22447,98 грн. Даний договір укладався на строк протягом якого відповідач зобов'язувався сплачувати чергові платежі. Позивач виконав умови договору, разом з тим, відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 72600 грн., що включає штрафні санкції. Відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання обладнання, інших товарів та послуг клієнтом (відповідачем) визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг клієнтами системи LeaseІТ (надалі - Правила), які є невід'ємною частиною цього Договору. Умовами Пакету LeaseIT Четвіртка Одяг: вид договору - фінансовий лізинг, перший платіж - 25%, кількість місячних лізингових платежів - 3( крім первого), виплати проводяться щомісячно рівними частинами, перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень відповідач сплатив всього 15793,77коп, із них 8547,28 -місячних платежів, 7246,49 штрафні санкції. В судове засідання відповідачем надано квитанцію про сплату 01.12.2013 року 5000 гривень. Таким чином відповідачем сплачено всього - 20793,77грн. Відповідно до вимог ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у це строк (термін). Згідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В розрахунку (а.с. ) зазначено, що штрафні санкції нараховані за період з 01.03.2012 року по 01.11.2013 року. Крім того, із позову вбачається очевидна диспропорція у вартості майна та заборгованості - компенсація вартості наданого майна 8900 гривень, плата за прострочення місячних платежів - 58699,30 гривень. Тому суд вважає за необхідне застосувати ст.551 ч.4 ЦК України та зменшити розмір неустойки, та всього стягнути 20173,81 грн. Також підлягають стягненню розходи по оплаті судового збору в частині задоволених вимог - в сумі 201,74 грн. на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial