Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № 014/15-12/2538 від 13.03.2007 року банк надав [PERSON] кредит в розмірі 41000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних строком до 07.03.2017 року. Банк виконав свої зобов'язання щодо видачі грошей. 26.07.2012 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 014/15-12/2538/8 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до умов якої сторони домовились, що банк 31.07.2012 року надає позичальнику другий транш кредиту в розмірі 282751 грн. на погашення заборгованості по першому траншу в розмірі 34481,82 доларів США. На дату укладення додаткової угоди , розмір процентної ставки складає 12,5%за користування 1-им траншем кредиту в доларах США, 13% річних за користування другим траншем кредиту в гривні протягом перших 12 місяців, а саме: з 26 липня 2012 року по 26 липня 2013 року та 20% річних за користування кредитом до закінчення строку дії договору, а саме з 27.07.2013 року по 01.07.2022 року. Одночасно з укладенням додаткової угоди сторони домовились викласти графік погашення кредиту та сплати інших платежів в новій редакції. Позичальник не виконав належним чином зобов'язання по кредитному договору, внаслідок чого станом на 20.01.2015 року утворилася заборгованість по кредиту у загальному розмірі - 363373 грн., що складається із: пені за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків у розмірі 14831 грн. 90 коп. заборгованості за процентами у розмірі - 91263 грн. 02 коп., поточної заборгованості за кредитом, яка підлягає достроковому стягнення у розмірі 257278 грн. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та витрати, пов'язані з розглядом справи. В судове засідання позивач не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає і просить розгляд справу проводити у його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач теж не з'явився в судове засідання, але надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просить суд розглянути справу в його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 1054 та ст. 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що 13.03.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 014/15-12/2538, згідно з п. 1.1-1.4 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" зобов'язався надати [PERSON] кредит в розмірі 41000 (сорок одну тисячу) доларів США строком до 07.03.2017 року, а позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку (а.с.15-22). 26.07.2012 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 014/15-12/2538/8 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до умов якої сторони домовились, що банк 31.07.2012 року надає позичальнику другий транш кредиту в розмірі 282751 грн. на погашення заборгованості по першому траншу в розмірі 34481,82 доларів США. На дату укладення додаткової угоди , розмір процентної ставки складає 12,5% за користування 1-им траншем кредиту в доларах США, 13% річних за користування другим траншем кредиту в гривні протягом перших 12 місяців: з 26 липня 2012 року по 26 липня 2013 року та 20% річних за користування кредитом до закінчення строку дії договору, а саме з 27.07.2013 року по 01.07.2022 року. Одночасно з укладенням додаткової угоди сторони домовились викласти графік погашення кредиту та сплати інших платежів в новій редакції (а.с.26-29). Згідно з розрахунком позивача, по укладеному з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" кредитному договору (а.с.6-14) станом на 20.01.2015 року заборгованість становить 363373 грн. 00 коп., яка складається з: пені за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків у розмірі 14831 грн., заборгованості за процентами у розмірі 91263 грн. 02 коп., поточної заборгованості за кредитом , яка підлягає достроковому стягненню у розмірі 257278 грн. 08 коп. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч,1 ст.61 ЦПК України позовні вимоги не підлягають доведенню, в разі визнання їх сторонами або іншими учасниками процесу. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню та на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, сплачені позивачем відповідно платіжного доручення № 380249 від 29.01.2015 року ( а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved