Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 9-08Ф/65 від 24.09.2008 р. в сумі 125.744,42 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку, площею 0,109 га, що знаходиться в [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі Державного акту на землю від 01.06.2000 р., серії ІІІ-КВ № 024301-26313, шляхом реалізації земельної ділянки з прилюдних торгів з початковою ціною в розмірі 90% від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України під час виконання судового рішення та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач зазначає, що між Відкритим акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9-08Ф/65, згідно якого останньому було надано кредит у сумі 203,400 грн. на термін з 24 вересня 2008 року по 21 вересня 2018 року із сплатою процентів за користування кредитом 20 % річних. Позивач вказує [PERSON] порушує строки повернення кредиту, внаслідок чого станом на 19.05.2014 року утворилась заборгованість у [PERSON] в сумі 118.027,23 грн., з яких - 88.140 грн. заборгованість по кредиту строкова, 18282,12 грн. - заборгованість по кредиту прострочена, 1116,97 грн. заборгованість по процентах поточна, 10.488,14 грн. заборгованість по процентах прострочена та позивач ще нарахував останньому пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 4926,55 грн. та пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 2790,64 грн. Позивач зазначає, що в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем, між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, предметом якої є земельна ділянка, площею 0,109 га, що знаходиться у Васильківському районі Київської області. Відповідач надав суду письмові заперечення, в яких відповідач зазначає, що позивач вже звертався до позичальника (третьої особи) з позовом про стягнення заборгованості. Також відповідач вважає, що предметом іпотеки є земельна ділянка, натомість на вказаній земельній ділянці побудовано будинок, тому, на думку відповідача, предмету іпотеки вже не існує, а за даною адресою є садиба. Крім того, відповідач вказує, що у вказаному будинку остання проживає з дітьми і іншого житла вона не має. Представник позивача до судового засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача та відповідач, з'явилися в судове засідання, позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити. Третя особа до судового засідання з'явився,просив відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що 24.09.2008 року між позивачем Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та третьою особа [PERSON] був укладений кредитний договір № 9-08Ф/65, відповідно до якого позивач надав третій особі кредит у сумі 203,400 грн. на термін з 24.09.2008 року по 21.09.2018 року із сплатою процентів за користування кредитом 20 % річних/а.с.5-13/. Відповідно до вищевказаного кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом потрібно сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановлено п.п.3.1.10., п.3.1. кредитного договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Також у разі порушення п.п.3.3.12 - 3.3.16 п.3.3. вищевказаного кредитного договору сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.1.1. цим договором, підвищеної на 1%, починаючи з моменту порушення/недотримання позичальником відповідних пунктів цього договору. Також підпунктом 3.1.10. п. 3.1. вищевказаного кредитного договору передбачено, що Банк зобов'язується на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховувати, виходячи із процентної ставки, зазначеної у п.1.1, збільшеної на 1 %, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості/а.с.5-11/. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,109 га, яка знаходиться в [ADDRESS] що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-КВ№024301. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки № 9-08Ф/65-z від 24.09.2008 року в якості забезпечення зобов'язань по кредитному договору № 9-08Ф/65 від 24.09.2014 року та згідно договору іпотеки в іпотеку приймається земельна ділянка площею 0,109 га, яка знаходиться в [ADDRESS]./а.с.14-20/. Таким чином [PERSON] виступила майновим поручителем за зобов'язанням [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Відповідно до умов п.1.1. договору іпотеки № 9-08Ф/65-z від 24.09.2008 року цей договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, тобто позивача, які випливають з кредитного договору № 9-08Ф/65 від 24.09.2008 року/а.с.14/. Відповідно до умов п.2.3. договору іпотеки № 9-08Ф/65-z від 24.09.2008 року за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 301.400 грн.00 коп. та сторони визначили початкову ціну продажу предмета іпотеки з прилюдних торги у разі набуття звернення стягнення на предмет іпотеки в розмірі 90% від вартості, визначеної шляхом його оцінки суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України/а.с.15/. Згідно розрахунку заборгованості, яка надана позивачем, у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в сумі 118.027,23 грн., з яких - 88.140 грн. заборгованість по кредиту строкова, 18.282,12 грн. - заборгованість по кредиту прострочена, 1.116,97 грн. заборгованість по процентах поточна, 10.488,14 грн. заборгованість по процентах прострочена та позивач ще нарахував останньому пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 4926,55 грн. та пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 2790,64 грн. /а.с.25-28 /. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, судом встановлено, що позивачем дійсно було надано третій особі кредит, якій третя особа не сплатив та внаслідок цього утворилась заборгованість. Відповідно до ст.575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та ст.ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Будівництво на земельній ділянці, яка передана в іпотеку, будинку не змінює і не припиняє режим іпотеки зазначеної земельної ділянки. Враховуючи те, що кредит видано в гривнях, то до вказаних правовідносин не застосовуються норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Враховуючи, що позивач, виконавши умови договору, надав [PERSON] кредит, в розмірі передбаченому кредитним договором, тим самим позивач виконав взяті на себе зобов'язання, однак [PERSON], отримавши кошти, в порушення договору укладеного з позивачем, не виконував його не належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується відповідними розрахунками, суд дійшов висновку задовольнити вимоги позивача за рахунок майна відповідача [PERSON], що є предметом іпотеки, шляхом продажу предмету іпотеки. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved