Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON], яка до смерті постійно проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок, який належав спадкодавцю на підставі cвідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого виконкомом Андрушівської міської ради від 18 липня 1988 року, а також на земельні ділянки:площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства, які були передані у власність спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення виконкому Андрушівської міської ради народних депутатів від 20.04.1994 року №114. При цьому, державних актів на вищевказані земельні ділянки [PERSON] за життя не виготовила. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців немає. При цьому, у встановлений ст.1270 ЦК України строк позивач звернулася до Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно позивачу було відмовлено, оскільки на спадковий будинок відсутній оригінал свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, який було втрачено, що підтверджується оголошенням в районній газеті "Новини Андрушівщини", а на спадкові земельні ділянки спадкодавцем за життя не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS], на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Судовий збір з відповідача просить не стягувати. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з'явилися, оскільки надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, оскільки надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.4). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою Андрушівською міською радою від 12.11.2018 №4989 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.07.1988 року виданого виконкомом Андрушівської міської ради, який на даний час втрачено, що підтверджується оголошенням розміщеним в газеті "Новини Андрушівщини" випуск №45 (9939) від 09 листопада 2018 року (а.с.16). Відповідно до довідки виданої Бердичівським МБТІ від 16.10.2018 року №1658 вбачається, що станом на 31.12.2012 року житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.8). Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належать земельні ділянки: площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] та площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS], які були передані спадкодавцю [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконкому Андрушівської міської Ради народних депутатів від 20.04.1994 року №114 (а.с.11). Проведеними фактичними замірами спадкових земельних ділянок встановлено, що їх загальна площа становить 0,22 га з яких: 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,12 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується планом фактичного користування земельними ділянками, та відповідає заявленим позовним вимогам (а.с.13). За життя, а саме 29 жовтня 2015 року спадкодавцем [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистяковим А.О., відповідно до положень якого вбачається, що все належне їй на день смерті майно спадкодавець заповіла [PERSON], 1982 року народження (а.с.6). Відповідно до наданого Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №70/2018 року, та спадщину прийняла за заповітом [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом не видавались (а.с.25-26). Однак, позивач невзмозі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] в позасудовому порядку, оскільки на спадковий будинок відсутній оригінал свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, який було втрачено, а на спадкові земельні ділянки спадкодавцем за життя не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.15) Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 328, 380, 1223, 1225, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 121, 125 ЗК України. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved