Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до відповідачів про виселення з житлового будинку (предмет іпотеки), розташованого [ADDRESS], мотивуючи тим, що 27.05.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав в банку кредит в сумі 35 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 26.05.2018 року. Для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки на житловий будинок загальною площею 161.5 кв.м., житловою площею 45.5 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS], який належить йому на праві власності на підставі договору про надання у безстрокове користування. Проте відповідач свого зобов'язання по погашенню кредиту не виконав, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 28 січня 2011 року рішенням Дунаєвецького райсуду звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 161.5 кв.м., житловою площею 45.5 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу даного будинку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» іншій особі - покупцеві з правом укладення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договору купівлі-продажу від імені [PERSON]. На підставі наведеного в поданій заяві просить справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на виклики у судові засідання не з'являлися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися і згідно адресної довідки [PERSON], 1981 року народження та [PERSON], 1928 року народження зареєстровані [ADDRESS], будь яких заперечень суду не представили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України , та в порядку ст. 197 ЦПК України. Так, судом встановлено, що 27.05.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав в банку кредит в сумі 35 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 26.05.2018 року. Для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки на житловий будинок загальною площею 161.5 кв.м., житловою площею 45.5 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS], який належить йому на праві власності на підставі договору про надання у безстрокове користування, що підтверджується копіями договорів. Рішенням Дунаєвецького райсуду від 28 січня 2011 року звернуто стягнення на житловий будинок загальною площею 161.5 кв.м., житловою площею 45.5 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], власником якого є [PERSON] шляхом продажу предмета іпотеки, що підтверджується копією рішення. 29 січня 2014 року позивач надіслав відповідачам листа з пропозицією добровільно звільнити займане ними житло. Відповідно до ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у пункті 43 роз'яснив, що згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі були належним чином повідомлені про необхідність виселення з житлового приміщення в добровільному порядку, однак вони з того часу з житлового будинку не виселилися, тому позов підлягає задоволенню. Також в зв'язку з задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved