Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку чим підписав заяву б/н від 22.04.2011 року. Позичальник при підписанні анкети заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладенні на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Виконання позичальником договору вбачається з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 0.00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав можливість позивальнику розпоряджатись коштами на умовах передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Позичальник не надававсвоєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості та борговими зобов`язанням, та свої зобов`язання за договором не виконав.Разом з тим, [INFO] позичальник помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30.10.2018 року серії [NUMBER] . Станом на дату смерті у [PERSON] існувала непогашена заборгованість, розмір якої становить 10\~445,01 грн. 16.02.2020 року, позивачем скерована претензія до Першої Львівськоїдержавної нотаріальної контори. 24.03.2020 року надійшла відповідь, згідно якої претензію кредитора було скеровано до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори,за місцем заведення спадкової справи. 25.03.2020 року отримано відповідь П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 11.06.2020 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, однак жодних дій вчинено не було. Просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача за довіреністю у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибула, хоча повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд встановив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, та підписав заявуб/н від 22.04.2011 року.Тим самим [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами банку", складає кредитний договір. Відповідно до виписки за договором № б/н від 22.04.2011 року позичальником, відповідно до пункту 2.1.1.12.3 Кредитного договору здійснювались платежі на погашення заборгованості за ним. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 1\~000 грн. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 10 000 грн. Позивач повністю виконав зобов`язання за кредитним договором, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевитраті платіжного ліміту а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 у випадку невиконання зобов`язань за Договором, відповідач зобов`язаний на вимогу Банку виконати зобов`язання з поверненню кредиту та оплатити винагороди Банку. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до \~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою (ст.525 ЦК України). Згідно з ч.2\~ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до \~ст.610 цього Кодексу\~порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. [INFO] позивальник помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30.10.2018 року серії [NUMBER] . Станом на дату смерті у позичальника [PERSON] існувала непогашена заборгованість перед позивачем за кредитним договором, яка становить 10\~445, 01 грн., та складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 10\~445,01 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 10445, 01 грн. Вказана заборгованість за кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 22.04.2011 року та випискою за договором б/н від 22.04.2011 року станом на 17.07.2020 року. 16.02.2020 року, позивачем скерована претензія за вих. №SAMDNWFC00029849553до Першої Львівськоїдержавної нотаріальної контори. 24.03.2020 року з Першої Львівської державної нотаріальної контори надійшла відповідь №214/01-16 від 19.02.2020 року, згідно якої претензію кредитора було скеровано до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори,за місцем заведення спадкової справи 25.03.2020 року отримано відповідь П`ятої Львівської державної нотаріальної контори №379/02-14 від 27.02.2020 року, згідно якої спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, та спадкова справа №728/2019 була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Згідно із копіями паспортів спадкоємцями, які постійно проживали з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 11.06.2020 року до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги. Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено,що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі. Згідност.1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК Українипередбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч.3ст.1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом\~статті 1281 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила\~статті 1281 ЦК України\~регулюють порядок та встановлюють строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов`язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок та строк звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.\~Статтею 1281 ЦК України\~визначено строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, та не є строком позовної давності. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень\~статті 1282 ЦК України. Згідно\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої єнерухоме майно, зобов`язаний звернутися донотаріусаабо в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядуванняза видачею йомусвідоцтва про право на спадщинуна нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається наім`якожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третястатті 1296 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що не заважаючи на те, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину (відповідно достатті 1296 ЦК України) є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченогостаттею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Разом з тим, відповідачі обов`язку щодо погашення наявної заборгованості за кредитним договором в межах вартості майна, успадкованого нею після смерті позичальника, не виконала. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доведено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Станом на день смерті у позичальника [PERSON] була заборгованість за кредитним договором у сумі 10\~445,01 грн. З заявою про відмову від прийняття спадщини відповідачі не зверталися, а тому їм належить спадщина, яка складається з квартири\~за адресою: [ADDRESS] , з моменту її відкриття, навіть якщо вони не отримували свідоцтва про право на спадщину.Відтак, відповідач несе зобов`язання перед банком по погашенню цієї кредитної заборгованості у сумі, наявній на день смерті позичальника, у межах вартості прийнятого у спадщину майна. При цьому, суд зазначає, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду від 18 вересня 2019 року по справі № 640/6274/16. Крім цього, відповідно до вимог \~ст.141 ЦПК України, слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 гривень.

Outcome: approved