Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача про збільшення розміру аліментів на неповнолітнього сина - [PERSON], зазначаючи, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2010 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 270 грн. щомісячно. На даний час позивач просить про ухвалення рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав, просив долучити до справи довідку про те, що він знаходиться на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога з діагнозом цукровий діабет 2 типу, довідку про склад сім'ї та про те, що він не працює. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно положень ст.141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Положення ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України регламентують, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За приписами ч.1 ст.13, ч.1 ст.76, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Тридубською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 01 жовтня 2003 року(а.с.3). Рішенням Кривоозерського районного суду від 29 квітня 2010 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 270 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття(а.с.4). Свої заперечення проти задоволення позовних вимог відповідач обґрунтовує наявністю на його утриманні двох дітей, народжених в іншому шлюбі, відповідно до даних довідки №960 від 14 вересня 2018 року Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області(а.с.18), а також те, що він не працює та знаходиться на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога з діагнозом цукровий діабет 2 типу, що підтверджено даними довідки від 14 вересня 2018 року(а.с.16). При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його стан здоров'я позбавляє можливості працевлаштуватися та забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку його дитини - [PERSON], без відчутної шкоди для своєї нової сім'ї. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з моменту набрання рішенням законної сили, як визначено п.23 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 березня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого - у разі винесення судом рішення щодо зміну розміру аліментів, вони сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За положеннями ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved