Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, який мотивує тим, що 07.03.2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі заступника керуючого Луганської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Крамарева Володимира Олександровича та фізичною особою [PERSON] (далі Відповідач) було укладено Кредитний договір № 550-3/1-000912 (надалі Кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору Банк надав позичальнику кредит у сумі 17900,00 доларів США зі сплатою 12,7 процентів річних до 06.03.2032 року. У порушення норм закону та Кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 22.06.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 14869,28 доларів США, що еквівалентно 370134,44 грн. по курсу НБУ станом на 22.06.2016 р., з яких: -Сума заборгованості за кредитом - 10933,79 доларів США, що еквівалентно 272170,00 грн., -Сума заборгованості за відсотками - 2967,07 доларів США, що еквівалентно 73857,97 грн., -Сума пені за несвоєчасне повернення відсотків - 968,42 доларів США, що еквівалентно 24106,46 грн.,яку просить сягнути з відповідача на користь позивача разом з судовими витратами. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду клопотання, у якому просить суд провести судове засідання без його участі, підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Просить додатково стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов'язані з розміщенням оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур'єр» у розмірі 420 грн. (а.с. 46). Відповідач у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи відповідно до ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі (а.с. 49-50) і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у його відсутність також не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі заступника керуючого Луганської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Крамарева Володимира Олександровича та фізичною особою [PERSON] (далі Відповідач) було укладено Кредитний договір № 550-3/1-000912 (надалі Кредитний договір) (а.с.3-7). Відповідно до умов кредитного договору Банк надав позичальнику кредит у сумі 17900,00 доларів США зі сплатою 12,7 процентів річних до 06.03.2032 року. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" згідно з п. 1.2 статті 1 нової редакції Статуту ПАТ "Укрсоцбанк", погодженого Національним банком України. Всупереч взятих на себе зобов'язань, Позичальником не було погашено прострочену заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача (а.с13-14) станом на 22.06.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 14869,28 доларів США, що еквівалентно 370134,44 грн. по курсу НБУ станом на 22.06.2016 р., з яких: -Сума заборгованості за кредитом - 10933,79 доларів США, що еквівалентно 272170,00 грн., -Сума заборгованості за відсотками - 2967,07 доларів США, що еквівалентно 73857,97 грн., -Сума пені за несвоєчасне повернення відсотків - 968,42 доларів США, що еквівалентно 24106,46 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 13900,86 доларів США, що еквівалентно 346027,97 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 10933,79 доларів США, що еквівалентно 272170,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 2967,07 доларів США, що еквівалентно 73857,97 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 968,42 доларів США, що еквівалентно 24106,46 грн., суд дійшов наступного. Основним зобов'язанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобов'язанням є сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься с. Водоток Краснодонського району Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] зареєстрований у с. Водоток Краснодонського району Луганської області, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування пені за несвоєчасне погашення відсотків позивачем здійснено за період починаючи з 21.06.2015 р. по 21.06.2016 р. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 968,42 доларів США, що еквівалентно 24106,46 грн., необхідно відмовити, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона її нарахування з 14.04.2014 року. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору та витрат, пов'язаних із публікацією оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 5552,02 грн., сума за публікацію оголошення в газеті становить 420,00 грн., а разом судові витрати складають 5972,02 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені на 93,49 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 5583,24 грн. (5972,02 грн.* 93,49 % / 100= 5583,24 грн.). Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року справи, підсудні Краснодонському міськрайонному суду Луганської області розглядаються Сватівським районним судом Луганської області. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial