Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем договору № DONAAU10100022 від 18.05.2006 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 45250 грн. на термін до 17.05.2011 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, зобов'язання за кредитним договором не виконав і станом на 23.12.2014 року має заборгованість 56441,16 грн., яка складається з: 4437,35 грн. - заборгованість за кредитом; 0.96 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 52002,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника ПАТ КБ "ПриватБанк", на задоволенні позивних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст. 525-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.05.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № DONAAU10100022, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 45250,00 грн. на термін до 17.05.2011р., що підтверджується копією кредитного договору (а.с.10,11). Але, відповідач зобов'язання за договором повністю не виконав та станом на 23.12.2014 року, згідно наданого банком розрахунку (а.с.6-9), має заборгованість в розмірі 56441,16 грн, яка складається з 4437,35 грн. - заборгованість за кредитом; 0.96 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 52002,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Суд приходить до переконання про те, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредитному договору, а саме: 4437,35 грн. - заборгованість за кредитом; 0.96 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, а всього 4438,31 грн. Вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідачу нарахована пеня за період з 20.06.2008 року по 05.12.2011 року в розмірі 51346,12 гривень та в період з 27.05.2014р. по 23.12.2014р. в розмірі 656,73 грн. Стосовно суми пені нарахованої в 2014 році в розмірі 656,73 грн., то на переконання суду такі вимоги задоволенню не підлягають, так як статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями громадянам, які зареєстровані та постійно проживають в зоні проведення антитерористичної операції з 14 квітня 2014 року. Вимоги щодо пені, нарахованої відповідачу з 20.06.2008 року по 05.12.2011 року в розмірі 51346,12 гривень підлягають частковому задоволенню, так як сума пені значно перевищує розмір збитків та суд приходить до висновку, що сам кредитор сприяв збільшенню розміру пені, не вживаючи заходів, передбачених законом та договором для стягнення з боржника суми заборгованості, а продовжував впродовж більше трьох років нараховувати відповідачу пеню, що призвело до її зростання із 0,01 до 51346,12 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Враховуючи викладене та

Outcome: partial