Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 19 977,73 гривень; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., стягнути кошти за проведення експертизи у розмірі 2900,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.07.2019 о 16 год. 30 хв. по вул. Стрітенська, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Олеся Гончара у м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «FORD FIESTA», держномер [NUMBER] , не надав переваги у русі автомобілем марки «HONDA ACCORD», держномер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п. 16.11 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду міста Києвау справі №761/31057/19 [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Оскільки сума страхового відшкодування не покриває вартість матеріального збитку, оціненого в Звіті №1429 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки «HONDA ACCORD» держномер [NUMBER] , позивач вважає за необхідне стягнути з [PERSON] різницю між сумою страхового відшкодування та оціненою вартістю матеріального збитку, а саме 19 977, 73 грн. Разом з тим, позивач вважає, що їй було завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, пошкодженням легкового автомобіля та грубого порушення її прав на користування її майном, оскільки [PERSON] протягом трьох місяців користувалася громадським транспортом, відчувала дискомфорт, вирушаючи на ділові зустрічі та судові засідання, оскільки позивач є адвокатом, а кошти, витрачені на громадський транспорт, таксі не оплачуються клієнтами, що завдає незручності позивачу та її клієнтам. Позивач зазначає, що окрім моральних страждань та витраченого часу, зазнала негативного впливу на ділову репутацію. Додатково, позивач зазначає в позові, що зазнала страждань під час пошуку деталей до автомобіля, очікування ремонту, адже вона власноруч підшукувала деталі та необхідні елементи, при цьому, що вона є дівчиною і не повинна розбиратися, але вона мусила це робити у зв`язку з чим просить суд відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. Ухвалою суду від 29.01.2021 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 11.05.2021 до суду надійшов відзив відповідача, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що згідно Звіту №1429 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки «HONDA ACCORD» держномер [NUMBER] », більшість цін є завищеними, а до позову не було додано жодного чека про оплату транспортного засобу. Моральну шкоду вважає необгрунтованою, оскільки відразу після ДТП відповідач поцікавився сапопочуттям позивача, душевних страждань позивач також не зазнала, оскільки неодноразово телефонувала відповідачу і з нею все було добре. Відповідач додатково вказує у відзиві, що не принижував честь, гідність, та ділову репутацію позивача. Крім цього, зазначає, що пропонував [PERSON] вирішити фінансове питання без втручання суду, після ДТП викликав та оплатив евакуатор позивачу, однак згодом зателефонував чоловік позивача та вимагав гороші, обіцяючи зустрітися з незрозумілих відповідачу причин. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 01.02.2019 [PERSON] є власником транспортного засобу марки «HONDA ACCORD» держномер [NUMBER] . 26.07.2019 о 16 год. 30 хв. по вул. Стрітенська, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Олеся Гончара у м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «FORD FIESTA», держномер [NUMBER] , не надав переваги у русі автомобілем марки «HONDA ACCORD», держномер [NUMBER] , під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою суду встановлено, що відповідач порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху. (а.с. 11-12). Постановою Шевченківського районного суду міста Києвау справі №761/31057/19 [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Внаслідок дорожньої - транспортної пригоди позивачу заподіяно матеріальної шкоди, яка виявляється у понесених витратах, пов`язані із відновлюваним ремонтом пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП. Відповідно до висновку оцінювача «ПП [PERSON] » [PERSON] , викладеного в Звіті № 1429 від 13.09.2019, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «FORD FIESTA», держномер [NUMBER] становить 119977,73 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ-Ре» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АО № 532389 від 18.03.2019 (а.с. 45). 30.07.2019 представник позивача повідомив товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ-Ре» про настання страхового випадкку (а.с. 9-10). 10.12.2019 позивачем було подано товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ-Ре» заяву про страхове відшкодування (а.с. 42-44). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач, заявляючи вимоги до відповідача посилається на те, що внаслідок ДТП розмір завданої йому шкоди згідно звіту №1429 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля складає 119977,73 грн., що перевищує ліміт відповідальності в розмірі 100 000 грн. за укладеним між відповідачем та страховою компанією Полісом №АО/0532389 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності автомобіля марки «FORD FIESTA», держномер [NUMBER] , а тому вимоги до відповідача про стягнення матеріальної шкоди (різниці між сумою страхового відшкодування та оціненою вартістю матеріального збитку) в розмірі 19 977,73 грн. є обґрунтованими. Відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву заперечуються заявлені до нього вимоги, зокрема, що згідно Звіту №1429 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки «HONDA ACCORD» держномер [NUMBER] » більшість цін є завищеними, однак не погоджуючись із вказаними сумами, відповідач не надав своїх контррозрахунків, питання щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи перед судом не порушував. Враховуючи вищевикладене, позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволеню. Також з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вартість проведення оцінки транспортного засобу марки «HONDA ACCORD», держномер [NUMBER] , що відповідно до звіту «ПП [PERSON] » №1429 від 13.09.2019 складає 2900,00 грн., та підтверджується квитанцією до прибуткового ордера № 09/08 від 09.08.2019. Щодо морального відшкодування, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно із правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 235/546/18 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивачі оцінюють заподіяну їм шкоду та з чого вони при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Позивач посилається на те, що їй було завдано моральну шкоду у зв`язку з тим, що автомобіль значний час перебував у ремонті, у [PERSON] порушився звичний порядок організації повсякденного життя. Позивач є адвокатом, та понесла додаткові витрати на користування громадським транспортом, таксі, вирушаючи на ділові зустрічі та судові засідання, а кошти, витрачені на громадський транспорт та таксі, не оплачуються її клієнтами, що завдало їй моральної шкоди, однак позивачем не надано доказів на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди відповідачем, не доведено протиправність поведінки відповідача, що спричинила моральну шкоду позивачу в розмірі, зазначеному в позові, а отже відсутній причино-наслідковий зв`язок між шкодою і протиправними діяннями відповідача, тому вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного

Outcome: partial