Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 26 024 грн. 19 коп., покликаючись на те, що 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 200514нв відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором №R53112141634В від 21.10.2011 року. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» (надалі - Первісний кредитор) та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» (надалі - Новий кредитор), Первісний кредитор передав, а Новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R53112141634В від 21.10.2011 року. 21 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк " та фізичною особою - громадянином України яким є - [PERSON] було укладено кредитний договір № В53112141634В.Відповідно до умов вищевказаного договору, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» надало Відповідачу (по Договору - Позичальнику) грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі: 38 900 грн. 00 коп. (тридцять вісім тисяч дев'ятсот грн. 00 коп.). Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання з'явились, позовні вимоги визнає частково, зазначив що згідний сплати заборгованість по тілу кредиту, в решті позовних вимог просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк " та фізичною особою - громадянином України яким є - [PERSON] було укладено кредитний договір № В53112141634В., згідно якого Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» надало Відповідачу (по Договору - Позичальнику) грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі: 38 900 грн. 00 коп. (тридцять вісім тисяч дев'ятсот грн. 00 коп.)/а.с.23-29/. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Пунктом 3 Договору передбачено порядок та умови кредитування. Відповідальність позичальника визначена п.7 даного Договору. Відповідач не виконав умови договору, допустив заборгованість за користування кредитом на загальну суму 26 024 грн. 19 коп. (двадцять шість тисяч двадцять чотири грн. 19 коп.), із яких 17 947 грн. 72 коп. (сімнадцять тисяч дев'ятсот сорок сім грн. 72 коп.) - заборгованість по тілу кредиту, яка була передана Банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників, 8 076 грн. 47 коп. (вісім тисяч сімдесят шість грн. 47 коп.) - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 7.1 Кредитного договору. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст.625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що [PERSON] не здійснює погашення наданого кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору № В53112141634Ввід 21.10.2011 р., яка згідно розрахунку заборгованості станом на 13.05.2015р. становить 26 024 грн. 19 коп. (двадцять шість тисяч двадцять чотири грн. 19 коп.). Також судом встановлено, що позивач звертався до [PERSON] з повідомленням про наявність заборгованості /а.с.6-7/, однак останній свої зобов'язання по згаданому кредитному договору не виконав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Окрім того, з матеріалів справи видно, 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 200514нв відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором №R53112141634В від 21.10.2011 року. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» (надалі - Первісний кредитор) та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» (надалі - Новий кредитор), Первісний кредитор передав, а Новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R53112141634В від 21.10.2011 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, позивач повністю довів обставини на які посилається, достовірно встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість по вищезазначеному кредитному договорі, відповідач в судовому засіданні не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved