Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить скасувати інформаційну довідку №2/2-1536 від 29.04.2010 року про умови праці [PERSON], доповнення до неї за № 2-2-11-3-965 від 15.03.2011 складені Дзержинською районною санітарно-епідеміологічною станцією, доповнення № 2/2-11-3/1585 від 14.03.2014 складене Криворізьким міським управлінням [PERSON] Управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області та скасувати акт розслідування професійного захворювання форми П-4 від 14.06.2017 та скасувати висновок ЛЕК [PERSON] НДІ промислової медицини 03.02.2014 про встановлення професійного захворювання [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що висновком ЛЕК [PERSON] НДІ промислової медицини 03.02.2015 [PERSON] встановлено професійне захворювання: вібраційна хвороба першого-другого ст., від загальної вібрації з синдромом переферічної ангіодистанії в поєднанні з попереково-крижовою радикулопатією (L5, S1) справа з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом, остеоартрозом і періатрозом колінних суглобів (ПФ першого ст.) і астеноневротичним синдромом. Професійне захворювання встановлено на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці складеної Дзержинською районною санітарно-епідеміологічною станцією №2/2-1536 від 29.04.2010 року про умови праці [PERSON], доповнення до неї за № 2-2-11-3-965 від 15.03.2011 складені Дзержинською районною санітарно-епідеміологічною станцією, доповнення № 2/2-11-3/1585 від 14.03.2014 складене Криворізьким міським управлінням [PERSON] Управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області. Відповідно до висновку ЛЕК було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання від 23.03.2015. Зазначив, обстеження робочого місця [PERSON] проводилось 04.03.2010, 17.02.2011 та 06.03.2014 року всупереч п. 19 Порядку складання та вимоги санітарно-гігієнічних характеристик умов праці затвердженому Наказом МОЗ України № 614 від 13.12.2004 року, без участі представника [PERSON], а акт відділення [PERSON] не надавався, чим порушено п. 1.19 зазначеного Порядку. Згідно з інформацією, наданою підприємством, рівні загальної вібрації на робочих місцях виміряні на кранах 15,16,17. В інформаційній довідці про умови праці за № 2/2-1536 від 29.04.2010 року в п. 9.10 визначені рівні вібрації виміряні під час роботи [PERSON] та обстеженні робочі місця 04.03.2010 року. У комісії і самої [PERSON] в той час заперечень не було. На крані № 16 на якому працювала [PERSON] рівень загальної вібрації, згідно протоколу № 3510-3512 від 22.07.2008 року та спостережної картки від 22.07.2008 року складає 100 дБ при ГДР 101 дБ. Відповідно до п. 1.26 Порядку у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку. На підставі цього пункту порядку [PERSON] звернулась 08.02.2011 року до головного державного санітарного лікаря Дзержинського району, де виклала свою незгоду з вимірними рівнями загальної вібрації на її робочому місці. Листом № 2-2-11-3-965 від 15.03.2011 року надано відповідь [PERSON] в якому зазначено, що він є доповненням до інформаційної довідки без посилання на будь-які нормативні акти, окрім того в листі вказано, що рівні загальної вібрації визначені на підставі спостережної корти від 22.07.2008 року, що є порушенням п. 3.5 ДСН3.3.6.039-99 Виробничої загальної та локальної вібрації. Крім того, зазначили, що 06.11.2009 року [PERSON] звільнилася з підприємства, а обстеження проводилось через 15 місяців. І відповідно за цей період могли виникнути технічні зміни в сторону погіршення в самому крані. Дані порушення привели до необєктивності в оцінці умов праці та подальшій помилці при встановлення професійного характеру захворювання. Представник відповідача [PERSON] управління Держпраці у Дніпропетровській області не погодившись із позовом подав до суду письмові заперечення в якому зазначив, що санітарно-гігієнічна характеристика №2/2-1536 від 29.04.2010 року про умови праці [PERSON], доповнення до неї за № 2-2-11-3-965 від 15.03.2011 складені Дзержинською районною санітарно-епідеміологічною станцією, доповнення № 2/2-11-3/1585 від 14.03.2014 складене Криворізьким міським управлінням [PERSON] Управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області, яке було реорганізовано шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, у звязку із чим у відповідача відсутня будь-яка інформація щодо оформлення, видачі та складання оскаржуваної позивачем санітарно-гігієнічної характеристики. Процедура оформлення акту проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання передбачена п.86-87 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ №1232 від 30.11.2011 року. Зазначив, що оскаржуваний позивачем інформаційні довідки про умови праці складено у відповідності до вимог діючого законодавства України. Посилаючись на те, що [PERSON] та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оскаржувати зміст вищезазначених інформаційних довідок про умови праці просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] науково-дослідного інституту промислової медицини не погодившись із позовом подав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що процедура встановлення звязку професійного захворювання [PERSON] з умовами праці здійснювалась на підставі документів визначених у додатку 14 Постанови КМУ №1232 від 30.10.2011. Вказав, що у відповідача були відсутні підстави для перевірки даних зазначених в санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці №2/2-1536 від 29.04.2010 року про умови праці [PERSON], доповнення до неї за № 2-2-11-3-965 від 15.03.2011 складені Дзержинською районною санітарно-епідеміологічною станцією, доповнення № 2/2-11-3/1585 від 14.03.2014 складене Криворізьким міським управлінням [PERSON] Управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області. Також зазначив, що для остаточного вирішення питання звязку захворювання з умовами праці, зважаючи на відсутність певних відомостей в санітарно-гігієнічній характеристиці [PERSON] ДУ «[PERSON] науково-дослідний інститут промислової медицини» було надіслано запит про складання доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці [PERSON] Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду від 02 вересня 2015 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 19 лютого 2018 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004р. №614 затверджено Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці (далі Порядок №614), який було прийнято на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві». Пунктом 1.3 Порядку № 614 визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння). Згідно п.1.4 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ. Відповідно до п. 1.5. Порядку № 614 підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 №160 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах». Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції [PERSON] за місцезнаходженням підприємства. Згідно до п.1.14 Порядку № 614 для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі) для надання необхідних документів за встановленою формою (Додаток 3). Термін надання документів не повинен перевищувати 15 робочих днів з часу отримання офіційного запиту від головного державного санітарного лікаря. Матеріали подаються до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби із супровідним листом. Пунктом 1.17 Порядку №614 визначено, що документи згідно з додатком 3 роботодавець (уповноважений ним орган) (особа), а в разі ліквідації підприємства його правонаступник (особа) узгоджує з робочим органом виконавчої дирекції [PERSON], а також з профспілковою організацією підприємства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 "Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві". Після отримання вказаних документів заклад державної санітарно-епідеміологічної служби проводить обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції [PERSON], профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця (п.1.18) та в подальшому комісія складає акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о. З актом ознайомлюють працівника, робоче місце якого обстежувалось, що засвідчується його підписом (п.1.19 Порядку №614). Відповідно до п. 1.20 Порядку № 614 заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акта всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4. Пунктом 1.23 Порядку № 614 визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби. Відповідно до п. 1.26 Порядку №614 у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку. Медичною санітарною частиною Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» у серпні 2009 року на адресу головного державного санітарного лікаря та начальника [PERSON] соціального страхування направлено запит за вих.. № 244 на складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника [PERSON] при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння). (а.с.6) Відкритим акціонерним товариством «АрселоМіттал [PERSON] Ріг» на адресу головного державного санітарного лікаря м. Кривого Рогу, начальника Криворізького міського управління [PERSON] управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області подано інформацію (документи), що необхідні для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці [PERSON]. Окрім цього інформація щодо умов праці [PERSON] була погоджена із директором з охорони праці ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» [PERSON]Я, головою профспілки ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» [PERSON], представником виконавчої дирекції ФСС в м. Кривий Ріг [PERSON] (а.с. 33-36) 04 березня 2010 року Дзержинським райСЕС у Дніпропетровській області було складено Санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта [PERSON]В , вих. 2/2-1536 від 29.04.2010.(а.с.25-32) У відповідності до п. 3 додатку № 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі Порядок № 1232) рішення про зв'язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: копії трудової книжки, - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); актах за формою Н-5 і Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння). Згідно до п. 66 Порядку № 1232 для встановлення остаточного діагнозу та зв'язку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу лікар-профпатолог Автономної Республіки Крим, області або міста направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами. До спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу в разі потреби для встановлення діагнозу може направлятися також хворий, який проходить обстеження у будь-якому науковому інституті (установі) медичного профілю. Спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання. Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій. (п. 67 Порядку № 1232). У відповідності з п. 68 Порядку № 1232 у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції [PERSON], спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу ДУ «[PERSON] Науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 03 лютого 2015 року, встановлено професійні захворювання [PERSON], а саме вібраційна хвороба першого-другого ст., від загальної вібрації з синдромом переферічної ангіодистанії в поєднанні з попереково-крижовою радикулопатією (L5, S1) справа з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом, остеоартрозом і періатрозом колінних суглобів (ПФ першого ст.) і астеноневротичним синдромом. У відповідності до п. 70 Порядку № 1232 спеціалізованими профпатологічними лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 15. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення професійного захворювання, закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, робочому органові виконавчої дирекції [PERSON] за місцезнаходженням підприємства, а також профпатологу, який направив хворого до спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу. Відповідно до п. 74 Порядку № 1232 головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, області або міста утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції [PERSON] за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів. У відповідності до п. 86 Порядку № 1232 за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 (далі - акт за формою П-4) згідно з додатком 17. Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення. У разі незгоди члена комісії з розслідування із змістом акта за формою П-4 він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невід'ємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті. (п. 87 Порядку № 1232). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 10 за формою П-4, від 23 березня 2015 року, складеного на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань [PERSON], встановлених ДУ «[PERSON] науково-дослідний інститут промислової медицини». Відповідно до п. 17 даного [PERSON] причинами виникнення професійного захворювання визначено: загальна вібрація: 106 дБ при ГДР 101 дБ (а.с.57-58) Членом комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] викладено окрему думку відповідно до якої останній, враховуючи використання при вирішенні звязку захворювань [PERSON] з умовами праці недостовірної санітарно-гігієнічної характеристики умов праці складеної Дзержинською районною санітарно-епідеміологічною станцією №2/2-1536 від 29.04.2010 року про умови праці [PERSON], доповнення до неї за № 2-2-11-3-965 від 15.03.2011 складені Дзержинською районною санітарно-епідеміологічною станцією, доповнення № 2/2-11-3/1585 від 14.03.2014 складене Криворізьким міським управлінням [PERSON] Управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області, вважає, що для віднесення цих захворювань до страхового випадку не має підстав. (а.с. 58- зворот) Питання призначення страхових виплат врегульоване Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року, в редакції Закону від 28.12.2014р., згідно якого страхові випадки: за соціальним страхуванням від нещасних випадків - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці. Так, в частині 1 статті 43 Закону встановлено, що для розгляду справ про страхові виплати до [PERSON] подаються, зокрема акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть. Статтею 44 Закону визначено, що [PERSON] розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. [PERSON] може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог. Статтею 45 Закону визначено, випадки у яких [PERSON] відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, зокрема тоді, коли мали місце: навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим [PERSON] свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку. Відповідно до постанов Криворізького відділення управління [PERSON] соціального страхування України в Дніпропетровській області від 10 липня 2015 року за №0407/22871/22871.1/2, №0407/22871/22871.1/3 [PERSON]В призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячну грошову. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач вважає, що показники важкості праці на робочому місці хворого [PERSON] не підтверджені лабораторними даними, водночас суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених в санітарно-гігієнічній характеристиці показників не надав. Окрім цього член комісії страховий експерт з охорони праці відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Кривому Розі [PERSON] в окремій думці не висловлював незгоду із п. 17 [PERSON] розслідування професійного захворювання, в якому зазначено причини виникнення професійного захворювання [PERSON], зокрема показники важкості праці останньої. Також у п. 1.6. Порядку № 614 визначено, що особи, які склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність інформації щодо умов праці та трудового процесу, викладеної у санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно з чинним законодавством. Так, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що особи, які склали санітарно-гігієнічну характеристику умов праці [PERSON], внесли до неї недостовірну інформацію щодо умов праці та трудового процесу останньої. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження порушення майнових інтересів Управління виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування України в Дніпропетровській області у звязку із зверненням [PERSON] із заявою про призначення страхових виплат у звязку із професійними захворюваннями, оскільки позивачем було розглянуто подані [PERSON] документи та прийнято рішення, яке оформлено відповідною постановою, згідно до положень ст. 44 Закону України «Про соціальне страхування». Крім того, суд зазначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом Статтею 16 ЦК України, як і нормами інших законодавчих актів України, не встановленого такого способу захисту цивільних прав і обов'язків, як скасування санітарно-гігієнічної характеристики, оскільки санітарно-гігієнічна характеристика умов не є правочином. В цій частині суд не приймає до уваги посилання представника позивача на можливість оскарження санітарно-гігієнічної характеристики до суду, що визначено відповідним Порядком, оскільки спосіб захисту відповідно до ст.16 ЦК України, має встановлюватись договором або законом. Зясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги Управління виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування України в Дніпропетровській області не підлягають задоволенню у звязку з їх недоведеністю. На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, Закону України «Про соціальне страхування»,

Outcome: dismissed