Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок виконання основного зобов»язання щодо оплати заборгованості у розмірі 389818,54 грн. за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER], з яких тіло кредиту 197873,12 грн., відсотки 113626,96 грн., пеня 72672,19 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Леніна, 36 в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області та складається в цілому з одного кам»яного житлового будинку загальною площею 87,50 кв.м., в тому числі житловою площею 47,50 кв.м., зазначеного на плані літ. «А» та надвірні споруди: літ. «Б» - погріб, літ. «В» - сарай, 1-4 огорожа, а також на земельну ділянку площею 0,246 га, розташована за адресою: Одеська область Біляївський район Мирненська сільська рада с. Широка Балка вул. Леніна, 36, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які є власністю іпотекодавця, а також визнати за ПАТ «Дельтабанк» (ЄДРПОУ 34047020) право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 11116019000, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит в сумі 22000,00 доларів США, з розрахунку 12,3% річних на строк з 16 лютого 2007 року по 16 лютого 2010 року. 18 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за вказаним кредитним договором. Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Леніна, 36 в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області та складається в цілому з одного кам»яного житлового будинку загальною площею 87,50 кв.м., в тому числі житловою площею 47,50 кв.м., зазначеного на плані літ. «А» та надвірні споруди: літ. «Б» - погріб, літ. «В» - сарай, 1-4 огорожа, а також на земельну ділянку площею 0,246 га, розташована за адресою: Одеська область Біляївський район Мирненська сільська рада с. Широка Балка вул. Леніна, 36, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово був повідомлений в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов»язань згідно умов кредитного договору. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання належним чином, виникла заборгованість на суму 389818,54 грн. У звязку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог і просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовну заяву не визнали, подали заперечення на позов і просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні. Вислухавши пояснення відповідача, його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 16 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] [PERSON] був укладений кредитний договір № 11116019000, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит у сумі 22000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 16 лютого 2010 року, зі сплатою 12,3 % річних (а.с.7-16). Для забезпечення належного виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором цього ж дня між банком і відповідачем був укладений договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку банку було передано: житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Леніна, 36 в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області та складається в цілому з одного кам»яного житлового будинку загальною площею 87,50 кв.м., в тому числі житловою площею 47,50 кв.м., зазначеного на плані літ. «А» та надвірні споруди: літ. «Б» - погріб, літ. «В» - сарай, 1-4 огорожа, а також на земельну ділянку площею 0,246 га, розташована за адресою: Одеська область Біляївський район Мирненська сільська рада с. Широка Балка вул. Леніна, 36, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який належать на праві приватної власності відповідачеві (а.с.20-24). Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредит. 26 березня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» і відповідачем був укладений договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки, посвідченого 16 лютого 2007 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою, відповідно до умов якого п.1.2.1 ст. 1 змінено і викладено в наступній редакції: «1.2.1 Зобов»язання по поверненню отриманого кредиту за договором кредиту № 11116019000 від 16 лютого 2007 року встановленого згідно з графіком погашення, що є додатком № 1 до договору кредиту № 11116019000 від 16 лютого 2007 року, повернення кредиту здійснюється рівними частинами 09 числа кожного місяця в сумі 121,66 дол. США, але в будь-якому випадку кредит підлягає поверненню не пізніше 16 лютого 2022 року, якщо інший строк повернення кредиту не буде встановлено (а.с. 25-26). 18 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі і на умовах, визначених цим договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельтабанк» замінює АТ «УкрСибанк» як кредитора у зазначених зобов»язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов»язків за кредитними та забезпечувальними договорами. З акту прийому-передачі (а.с. 36) вбачається, що було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №11116019000, укладеним з [PERSON] Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав - не погасив кредит, відсотки та пеню за кредитом не сплатив, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості станом на 02.06.2015 року у сумі 14799,35 дол. США та 78318,46 грн., в тому числі: тіло кредиту 9400,94 дол. США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ (100 доларів США 2104,8227 грн.) складає 197873,12 грн., відсотки 5398,41 дол. США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ (100 доларів США 2104,8227 грн.) складає 113626,96 грн., пені 72672,19 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 4769,24 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 877,03 грн., що підтверджується довідкою (а.с. 27). Про порушення зобовязання, необхідність виконання порушеного зобовязання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі незадоволення вимоги іпотекодержателя відповідач був повідомлений належним чином (а.с. 28), крім того, йому було розяснено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобовязання в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги банком буде звернуто стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений вищевказаним іпотечним договором та чинним законодавством України, в тому числі і законом України «Про іпотеку». Відповідно до п.4.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання в межах вартості предмету іпотеки. Статтею 589 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. За умовами ч.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або\~\~неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням\~\~шляхом\~\~звернення\~\~стягнення\~\~на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У запереченні на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», а вказане житло використовується ним для постійного проживання, крім того, площа житлового будинку не перевищує 250 кв.м. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як вбачається з постанови Верховного Суду України від 27 травня 2015 року, за своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних відносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України), а тому законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті» не передбачено втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасова заборона примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Оскільки вказаний Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов»язань, то і не може бути мотивом для відмови у позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. Таким чином, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті» є підставою не для відмови у задоволенні позову, а підставою для заборони вжиття заходів примусового виконання рішення суду про задоволення такого позову на період дії Закону. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved