Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 21 червня 2015 року в с.Слобода Буринського району Сумської області помер її чоловік [PERSON]. При житті [PERSON] склав заповіт від 06.12.2006 року, що був посвідчений секретарем Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все своє майно і взагалі все те, що йому належатиме за законом на день його смерті, заповів своїй дочці [PERSON]. [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки не проживала постійно зі спадкодавцем на час його смерті і не бажає приймати, про що подала відповідну заяву до приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу [PERSON]. Позивачка є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину шляхом спільного постійного проживання разом зі спадкодавцем. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Сумська область, Буринський район, с.Слобода, вул. Синичівка, буд.219, на який відсутній правовстановлюючий документ, через що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Сумська область, Буринський район, с.Слобода, вул. Синичівка, буд. 219. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить позовні вимоги задовольнити ( а.с. 30). Представник позивачки - [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити ( а.с. 71). Представник відповідача - Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 26). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити (а.с. 44). Оскільки сторони та третя особа у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2015 року у с.Слобода Буринського району помер чоловік позивачки [PERSON] ( а.с. 6 - 7). У довідці Слобідської сільської ради Буринського району від 04.10.2017 року № 2340 зазначено, що [PERSON], який помер 21.06.2015 року, був постійним мешканцем с.Слобода Буринського району та був зареєстрований і постійно проживав [INFO] з дружиною [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Слобідською сільською радою за № 823 від 06.12.2006 року ( а.с. 32). За життя чоловік позивачки [PERSON] склав заповіт від 06.12.2006 року, що був посвідчений секретарем виконкому Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області та зареєстрований за № 823, в якому все своє майно і взагалі все те, що йому належатиме за законом на день його смерті, заповів своїй дочці (третій особі по справі) [PERSON] ( а.с. 8). [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки не проживала постійно зі спадкодавцем на час його смерті і не бажає приймати, про що подала відповідну заяву про відмову від спадщини до приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 54 зворот). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, будучи спадкоємцем першої черги за законом і на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що вбачається з копії спадкової справи №40/2016 після померлого [PERSON] (а.с. 53-62). Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу щодо оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: Сумська область, Буринський район с.Слобода, вул. Синичівка, буд.219, однак, нотаріус повідомив позивачку про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний будинок ( а.с. 17). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з довідки, виданої Слобідською сільською радою Буринського району за №2341 від 04.10.2017 року, згідно із записом в погосподарській книзі № 14, особовий рахунок №01-718-1 за [PERSON], який помер 21.06.2015 року, зареєстрований житловий будинок (рік забудови 1970) з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Сумська область, Буринський район, с. Слобода, вул. Синичівка, 219, господарські будівлі : веранда (1970 р.), сарай (1970 р.), сарай (1970 р.), сарай (1970 р.), погріб (1970 р.), навіс 1970 р.), навіс (1970 р.), сарай (1970 р.), сарай (1970 р.) ( а.с. 49). Земельна ділянка, площею 0,31 га, що знаходиться за адресою: Буринський район, с.Слобода, вул. Синичівка,219, згідно рішення виконкому Слобідської сільської ради №27 від 31.08.1993 року передана [PERSON] у приватну власність та користування для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,27 га та обслуговування житлового будинку - 0,04 га (а.с. 64). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 01.07.2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжуються внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 вказаного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом визнаються державою. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 13.06.2012 року за № 6-54 цс 12, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у звязку із здійсненням державою реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. В даному випадку суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 року № 533-ХІІ"Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26. \~\~\~\~\~\~\~\~ Записи у погосподарських книгах визнавались у якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно ст. 13 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, до обєктів права приватної власності належать в тому числі і жилі будинки. \~\~\~\~\~\~\~\~При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, в тому числі, і технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 05.09.1992 року був визначений порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення, тобто до 05.09.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року за № 40-12-2409 « Щодо прийняття в експлуатацію обєктів, закінчених будівництвом» не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.0.1992 року, при набутті права власності на обєкти. Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012 року № 40-19-5376 « Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Вказаний порядок визначений в абз. 2 п. 3.1. Розділу ІІІ «Прийняття в експлуатацію обєктів», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року, зареєстрованому в Міністерстві Юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144. Відповідно до листа Міністерства Юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно п. 26 постанови Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року « Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», із змінами та доповненнями, та Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Відповідно до п.п. 10, п. 27 постанови Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, зокрема є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З довідки ФОП [PERSON] вбачається, що до складу будинку розташованого за адресою: Сумська область, Буринський район, с.Слобода, вул. Синичівка, буд. 219. входить: житловий будинок (А-1), загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 24,1 кв.м, та належними до нього господарськими будівлями і спорудами: а веранда, Б - сарай, В - сарай, Г сарай, Пг погріб, Д навіс, Е навіс, Ж сарай, З навіс, N огорожа. Загальна вартість житлового будинку з господарськими спорудами становить 114839 грн. ( а.с. 14). Згідно даних технічного паспорту на спірний житловий будинок, виготовленого 02.06.2017 року, житловий будинок та господарські будівлі : веранда, сарай , сарай, сарай, погріб, навіс, навіс, сарай, сарай побудовані у 1970 році (а.с. 11-14). Згідно Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж спірного житлового будинку з прибудовами №12/2017-ТО від 23.11.2017 року, затвердженого експертом по технічному обстеженню будівель і споруд, за результатами проведеного технічного обстеження встановлена відповідність вимогам надійної і безпечної експлуатації і можливості безпечної експлуатації вищевказаного спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 72-78). Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом першої черги, є дружина (позивачка у справі) померлого [PERSON]. Згідно ст. 31 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-УІ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції зі змінами від 06.10.2016 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених обєктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким обєктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Згідно ч.2 даної статті Закону для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених обєктів нерухомості є необовязковим. На даний час зареєструвати право власності на спірний житловий будинок за померлим чоловіком позивачки [PERSON] не можливо у звязку зі смертю останнього. Згідно п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи закінчується в момент смерті. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права власності на спадкове майно у судовому порядку. Законом України « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.\~\~Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved