Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Бережанського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що відповідач являється її сином та він проживав і був зареєстрований в належній їй, на праві приватної власності житловій квартирі з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Однак, у 2011 році її син - [PERSON] зібрав всі свої особисті речі та документи і виїхав спочатку у м. Львів, а згодом у м. Томськ, де він на даний час постійно проживає, і з того часу він жодного дня в належній їй квартирі не проживав та повертатися в Україну не збирається. Фактично реєстрація відповідача носить формальний характер, однак у добровільному порядку знятися з реєстрації [PERSON] не має можливості та вона через реєстрацію останнього в вищезгаданому будинку, не може на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном , що порушує її законні права та інтереси, за захистом яких, вона вимушена звернутися до суду і просить суд визнати відповідача, особою, що втратила право користування належною їй житловою квартирою, що знаходиться по [ADDRESS], у зв"язку з відсутністю по місцю проживання понад сім років без поважних причин. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити - визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з"явився, однак надіслав на електрону адресу суду письмову заяву в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, оскільки він фактично за адресою : [ADDRESS] вже понад сім роківне проживає. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків: [PERSON] та [PERSON], розглянувши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON]. підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав: Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом . В судовому засіданні встановлено, що житлова квартира, що знаходиться по [ADDRESS], належить, на праві приватної власності позивачці, що підтверджується витягом державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексний № 136391228 від 03.09.2018 року сформованим державним нотаріусом Гетьман І.М. Бережанської державної нотаріальної контори, Бережанського районного нотаріального округу , Тернопільської області. Крім цього, судом встановлено, що відповідач являється рідним сином позивачки і був зареєстрований в належній їй квартирі, що знаходиться по [ADDRESS], що вбачається з будинкової книги для реєстрації ( прописки) громадян, що проживають по даній вулиці, а також із відмітки про місце проживання ( реєстрації), що мається в паспорті гр. України [PERSON] Серії [NUMBER] виданому 04.12.2009 року Бережанським РВ УМВС України Тернопільської області. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач проживав у належній позивачці вищезазначеній квартирі, однак у 2011 році її син - [PERSON] забрав всі свої особисті речі та переїхав проживати спочатку у м. Львів. а згодом у м. Томськ, де він на даний час постійно проживає, і з того часу він жодного дня в належній позивачці квартирі не проживав та повертатися в Україну не збирається. Вказана обставина підтверджується як показаннями позивачки, так і показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона являється подругою позивачки, і вона може підтвердити, той факт, що відповідач є рідним сином останньої. В 2011 році відповідач виїхала з квартири позивачки спочаткі у м. Львів, а потім в м. Томськ, де і проживає по сьогоднішній день. Жодних його речей в квартирі позивачки немає. Допитана в судому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона являється подругою позивачки і вона може підтвердити, той факт, що відповідач, будучи рідним сином позивачки, проживав та був зареєстрований в належній позивачці житловій квартирі, що знаходиться по [ADDRESS], однак, він вже більше семи років не проживає в квартирі позивачки і жодних його речей в ньому немає, так як відповідач знаходиться в Росії, де проживає і повертатися в Україну не збирається. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач будучи рідним сином позивачки проживав та значиться зареєстрованим в житловій квартирі, за адресою [ADDRESS], що на праві приватної власності належить позивачці, проте з 2011 року відповідач не проживає в квартирі позивачки і жодних його особистих речей в ньому немає, що підтверджується заявою самого відповідача, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки, щодо визнання [PERSON]. таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS] є підставними і підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved