Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 151 958, 36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 4 025845, 07 коп. та 108 368,99 грн. з них: заборгованість по відсотках 159 378, 99 доларів США пеня нарахована за останній рік: 108368 99 грн., а всього заборгованість за кредитним договором в розмірі 4134214 грн. 06 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 червня 2006 р. між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 277, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у загальній сумі 250 000 доларів США на споживчі цілі, а останній зобов'язується повернути кредитні кошти та сплатити банку плату за користування кредитними коштами. За користування кредитними коштами була встановлена плата в розмірі 14 % річних. Рішенням суду від 26.03.2014 р. № 757/28238/13-ц задоволено позов ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 277 від 06 червня 2006 року у розмірі 151 958 (сто п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят вісім) доларів США 36 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 1 214 603 грн. 17 коп., пеню за несвоєчасне погашення за кредитом у розмірі 571 989 (п'ятсот сімдесят одна тисяча дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 91 коп. та судовий збір у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. Представник позивача, зазначає, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором з повернення суми кредиту не виконує, рішення суду на даний час виконано не в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи судом повідомлявся. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що 06.06.2006 між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 277, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надав відповідачу кредит у сумі 250 000 доларів США, зі сплатою 14 % річних та терміном повернення до 06.12.2006(а.с. 6-10). Рішенням суду від 26.03.2014 р. № 757/28238/13-ц задоволено позов ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 277 від 06 червня 2006 року у розмірі 151 958 (сто п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят вісім) доларів США 36 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 14 листопада 2013 року становить 1 214 603 грн. 17 коп., пеню за несвоєчасне погашення за кредитом у розмірі 571 989 (п'ятсот сімдесят одна тисяча дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 91 коп. та судовий збір у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп.(а.с. 16-18). Проте як вбачається з наданих матеріалів позивачем, а саме розрахунку заборгованості за кредитним договором № 277 від 20.05.2016, зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі не виконано(а.с. 12-15). Докази та обставини на спростування встановлених судом обставин в матеріалах справи відсутні та судом не встановлені. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися серед іншого неустойкою. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п. 4.2. Договору у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів, визначених цим договором, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної у п. 1.1.3. договору, за кожен день прострочення виконання, за реквізитами, зазначеними позивачем. Виходячи з вищевикладеного, відповідно до встановлених судом обставин, відповідач в порушення вимог чинного законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини та умов Договору, взяті на себе зобов'язання з погашення заборгованості за Договором станом на 20.05.2016 і на момент розгляду справи не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за Договором у розмірі 4134214 грн. 06 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, доказів на спростування тверджень позивача суду не надав, а тому з урахуванням обставин справи та досліджених доказів, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в розмірі 6890 грн.

Outcome: approved