Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. В заяві вказує, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі на теперішній час шлюбні відносини припинені. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На теперішній час [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання, на бюджетній основі, Державного навчального закладу «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей», терміном закінчення навчання 28.06.2022 року. Відповідач добровільно грошової допомоги на утримання доньки не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Ухвалою судді від 17.12.2020 року справу прийнято до розгляд, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомлення) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позову наполягала, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився повторно, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або відзив на позов не надав. У відповідності до ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевірив матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішен-ням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що позивачка та відповідач по справі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя від 05.12.2002 року (а.с.9). На теперішній час [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання, на бюджетній основі, Державного навчального закладу «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей», терміном закінчення навчання 28.06.2022 року (а.с.10). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. У роз`ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. При визначені розміру утримання суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я сторін, їх дитини (за поясненнями сторін відповідач має постійне місце роботи, доказів інвалідізації, обмеження працездатності чи перебування когось на лікарському обліку суду надано не було), а тому, з урахуванням фактичних обставин справи, принципу розумності і справедливості, вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, зважаючи на достатність вказаного розміру та й на те, що розмір стягуваних аліментів не буде становити половини заробітку (доходу) відповідача. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". . На підставі викладеного,

Outcome: approved