Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач у листопаді 2013 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.11.2012 р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №009PIL1123330004, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 16 800,00 грн., терміном повернення від 12 до 48 міс., зі сплатою 49,00 % річних.Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачем договірні зобов'язання не виконані належним чином, в результаті чого, станом на 30.10.2013 розмір заборгованості становить 26 198,94 грн., з яких: сума строкової заборгованості за кредитом становить 15 453,02 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 1 326,59 грн., сума відсотків на строкову заборгованість - 6 523,21 грн., сума відсотків на прострочені заборгованість за кредитом - 257,14 грн., комісія - 807,04 грн., комісія за прострочену заборгованість - 31,94 грн., штраф - 1 800,00 грн. Позивач просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Ухвалою суду від 04.12.2013 р. відкрито провадження у спрпві. Ухвалою суду від 25.04.2014 р. зупинено провадження в цивільній справі пр.№ 2/759/792/14 до набрання законної сили вироку по кримінальному провадженню №12014100080001279 за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (ас. 58). Ухвалою суду від 08.08.2016 р. відновлено провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, оскільки згідно листа Святошинського УП ГУ НП у м. Києві кримінальне провадження №12014100080001279 від 12.02.2014 року, 16.06.2014 року закрито на підставі ст. 284 ч.1 п. 2 КПК України. (ас. 71). Ухвалою суду від 24.04.2018 р. підготовче засідання розпочато та відкладено. Ухвалою суду від 23.10.2018 р. підготовче засідання завершено, розгляд справи призначено по суті. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував (а.с. 111), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач, який про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином (ас. 109, 118-119) до суду не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав, а тому суд вважає неявку відповідача без поважених причини та приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. При цьому, суд враховує, що вказана справа перебуває у проваджені Святошинського раойнного суду м. Києва з 2013 р., відповідачу [PERSON] про наявність вказаного провадження було відомо з 22.01.2014 р. (ас. 39), проте, останній тривалий час справою не цікавиться, з березня 2017 р. жодних заяв від останнього до суду не надходило, доказів поважності причини неявки в судове засідання останнім суду не надано. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №009PIL1123330004 (а.с. 20-23). В силу п. 2.1 якого банк надає позичальнику суму кредиту у розмірі 16 800,00 грн., зі сплатою 4 % річних, терміном 48 міс. Щомісячна комісія за управління кредитом встановлюється у розмірі 0,5 % від суми заборгованості по кредиту та нараховується починаючи з дати його подачі позичальнику до дня повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом (п. 3.2.2). Пунктом 5.1 договору визначено, що за невиконання (несвоєчасне виконання) взятих на себе грошових зобов'язань, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 200,00 грн. за кожен випадок прострочення. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Проте, відповідно до розрахунку суми боргу, наданого позивачем, відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання за договором кредиту, в результаті чого, станом на 30.10.2013 розмір заборгованості становить 26 198,94 грн., з яких: сума строкової заборгованості за кредитом становить 15 453,02 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 1 326,59 грн., сума відсотків на строкову заборгованість - 6 523,21 грн., сума відсотків на прострочені заборгованість за кредитом - 257,14 грн., комісія - 807,04 грн., комісія за прострочену заборгованість - 31,94 грн., штраф - 1 800,00 грн. Дані розрахунки відповідачем, який повідомлявся судом належним чином, не спростовані, жодних заперечень з цього приводу до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок заборгованості та може покласти його в основу рішення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такі самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Заперечення відповідача проти позовних вимог з посиланням на існування кримінального провадження про вчинення відносно нього шахрайських дій, не заслуговують на увагу, оскільки досудове розслідування проводиться відносно шахрайського заволодіння грошовими коштами, які [PERSON] отримав у банківських установах, шляхом укладення відповідного договору кредиту. Тобто, відповідач не заперечує факту укладення кредитног договору та отримання грошових коштів від банку, а тому позивач правомірно вимагає стягнути кошти з відповідача. Будь-яких інших письмових доказів в спростування позовних вимог відповідачем всупереч ст. 81 ЦПК України суду не надано. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач неналежним чином виконував умови договору кредиту №009PIL1123330004 від 28.11.2012, у зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 26 198,94 грн., що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 610-612, 614-615, 625, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved