Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] обласної державної адміністрації, управління Пенсійного Фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області та управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно встановленого статусу та у відповідності до висновку МСЕК при інвалідності 1-ї групи, повязаної з виконанням службових обовязків під час проходження військової служби, позивача віднесено до 1-ї категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. За цих підстав він набув право на отримання різних пільг, компенсацій, допомоги та інших соціальних виплат, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Наявність відповідного статусу 1-ї категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначається відповідним посвідченням та вкладкою до нього, з дією на термін встановлення інвалідності, без якої таке посвідчення є недійсним. Видачу таких посвідчень і вкладок до них віднесено до компетенції [PERSON] обласної державної адміністрації, яка протягом тривалого часу безпідставно та необґрунтовано ухилялась від видачі позивачу вкладки до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у звязку із чим, з її вини виплату належних позивачу соціальних виплат, його прав на пільги і переваги було припинено, протягом відсутності у нього відповідної вкладки до посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи позивачу було не доплачено основну частку пенсії, обчислення якої мало відбуватись в період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. у обсязі не нижче від десяти мінімальних заробітних пенсій за віком; додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, визначення якої в період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. мало відбуватись у обсязі 100 % мінімальної пенсії за віком; щомісячної грошової компенсації вартості продуктів харчування за медичними (соціальними) нормами; щорічної компенсації соціальної допомоги на оздоровлення. Видача позивачу відповідної вкладки відбулась 20 квітня 2016 р. на підставі постанови [PERSON] окружного адміністративного суду від 04.03.2016 р., якою визнано неправомірною таку бездіяльність [PERSON] обласної державної адміністрації і зобовязано видати вкладку до посвідчення. Негативні наслідки своїх неправомірних дій відповідачем не усунуто, право на належний рівень соціального захисту від наслідків Чорнобильської катастрофи не поновлено, належні позивачу виплати не сплачено. Просив стягнути з відповідачів на користь позивача шкоду, завдану йому недоплатою належних соціальних виплат в сумі 85\~649 грн. 23 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, зазначивши, що обчислення основної частки пенсії мало відбуватись в період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. у обсязі не нижче від десяти мінімальних заробітних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначення якої в період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. мало відбуватись у обсязі 100 % мінімальної пенсії за віком, оскільки такі умови обчислення цих пенсійних складових нарахувань були передбачені нормами ст.ст. 50, 54 ч. 4 Закону України від 28.02.1991р. № 796-ХІІ і впродовж 2013 року, і у 2014 році. Проте, поруч з цим, пунктом 4 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012р. № 5515-УІ було встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Через це сторона позивача вважає, що протягом 2013 бюджетного року державна пенсія [PERSON] (основна частка його пенсії) могла нараховуватися не в обсязі десяти мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю - не в обсязі 100% мінімальної пенсії за віком. Аналогічна ситуація відбулася і з 03 серпня 2014 року, коли набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"» від 31.07.2014р. № 1622-VII. Зокрема, його пунктом 6 було встановлено, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік. Через це сторона позивача вважає, що починаючи з 03 серпня 2014 року державна пенсія [PERSON] (основна частка його пенсії) також могла нараховуватися не в обсязі десяти мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю - не в обсязі 100% мінімальної пенсії за віком. Що ж стосується подальшого часового періоду, то у відповідності до п/п 9 та 13 п. 4 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. № 76-УІІІ, відбулася нова редакція норм ст.ст. 50 та 54 Закону України від 28.02.1991р. № 796-ХІІ, внаслідок чого умови обчислення складових пенсійних нарахувань змінилися. За таких підстав обчислення державної пенсії позивача у розмірі не нижче від десяти мінімальних пенсій за віком, а додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, у даному випадку можливе лише в період з 01 січня 2014 року по 03 серпня 2014 року. Отже, у період з 01.01.2014р. по 03.08.2014р. щомісячно пенсія позивача повинна була дорівнювати 10983 (десять тисяч девятсот вісімдесят три) грн. 50 кой., що складається з: державної пенсії у розмірі 9490 грн., обчисленої з прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, в сумі 949 грн. згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. № 719-УІІ та в десятикратному обсязі, визначеному на той час нормою ст. 54 ч. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 949 грн., обчисленої з прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, в сумі 949 грн. згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. № 719-УІІ та в обсязі 100%, визначеному на той час ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ; підвищення пенсії в розмірі 474 грн. 50 коп., обчисленої з прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, в сумі 949 грн. згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. № 719-УІІ та в обсязі 50% у відповідності до ст. 13 ч. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3551-ХІІ; та доплати до пенсії у розмірі 70 грн., передбаченої ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» від 16.03.2004р. № 1603-ІУ. Між тим, фактично отримана позивачем щомісячно сума його пенсії згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області від 01.03.2016р. за вих. № 345/02-28 становить лише тільки 2835 (дві тисячі вісімсот тридцять пять) грн. 11 коп., що значно менше від належної [PERSON] пенсії; Крім того, позивач мав право на щомісячну грошову компенсацію вартості продуктів харчування за медичними (соціальними) нормами, проте, через відсутність у [PERSON] в період з 01.10.2013 р. по 20.04.2016 р. відповідного документа на підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії з вини відповідача [PERSON] обласної державної адміністрації він був позбавлений можливості отримання цієї соціальної виплати, і дана компенсація в цей період позивачу взагалі не нараховувалась і не сплачувалась. Підтвердженням цієї обставини є зміст листа Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області від 22.02.2016 р. за вих. № 05/594, що загальний розмір відшкодування шкоди, завданої [PERSON], внаслідок недоотримання ним з 01.10.2013р. по 20.04.2016р. (тобто за 30 повних календарних місяців) вищезазначеної компенсації через позбавлення відповідачем [PERSON] обласною державною адміністрацією статусу учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, дорівнює 12600 (дванадцять тисяч шістсот) грн., що складається з: суми помісячного нарахування фіксованої норми щомісячної грошової компенсації часткової вартості продуктів харчування в розмірі 420 грн., встановленої наказом Міністерства соціальної політики України від 25.01.2016р. № 42 «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2016 рік», помноженої на 30 повних календарних місяців, протягом яких, ця компенсація позивачу не сплачувалася. Крім того, позивач мав право на щорічну компенсацію соціальної допомоги на оздоровлення, проте, через відсутність у [PERSON] в період з 01.10.2013р. по 20.04.2016р. відповідного документа на підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 -ї категорії з вини відповідача [PERSON] обласної державної адміністрації він був позбавлений можливості отримання цієї соціальної виплати, і дана щорічна грошова соціальна допомога в цей період позивачу взагалі не нараховувалась і не сплачувалась. Підтвердженням цієї обставини є зміст листа Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області від 22.02.2016р. за вих. № 05/594. Отже, за три роки, впродовж яких [PERSON] не отримував з вини відповідача цю грошову соціальну допомогу, відшкодування завданої йому шкоди у даному випадку дорівнює сумі 360 грн. Крім того, позивач мав право на щорічну грошову компенсацію за самостійне санаторно курортне лікування, проте, через відсутність у [PERSON] в період з 01.10.2013 р. по 20.04.2016 р. відповідного документа на підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії з вини відповідача [PERSON] обласної державної адміністрації він був позбавлений можливості отримання цієї соціальної виплати, і дана компенсація в цей період позивачу взагалі не нараховувалась і не сплачувалась. Підтвердженням цієї обставини є зміст листа Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області від 22.02.2016р. за вих. № 05/594. Отже, за три роки, впродовж яких [PERSON] не отримував з вини відповідача цю грошову соціальну допомогу, відшкодування завданої йому шкоди у даному випадку дорівнює сумі 1080 (одна тисяча вісімдесят) грн. Зазначив, що застосовує Закон України «Про державний бюджет на 2016 рік», оскільки відшкодування шкоди відбувається у цьому році. Виплата пенсії після закінчення дії вкладки до посвідчення була поновлена на підставі довідки МСЕК та посвідчення безпідставно. До управління соціального захисту населення із заявою про виплату компенсаційних виплат позивач не звертався, оскільки знав, що вони не будуть виплачені без вкладки. Представник відповідача [PERSON] обласної державної адміністрації в судовому засіданні надала заперечення, пояснивши, що викладені позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав, 3 квітня 2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 27 березня 2014 року № 1165-УІІ, яким передбачено, що протягом 2014 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становить 949 грн. У зв'язку з цим, протягом 2014 року мінімальний розмір пенсії залишився на рівні, встановленому з 1 грудня 2013 року 949 грн. Виходячи із зазначеної величини продовжувались обчислюватися надбавки, підвищення та інші виплати, які встановлюються до пенсій, розмір яких розраховуються виходячи із прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Тому, розрахунки відшкодування шкоди позивачу, які зазначив представник позивача в обґрунтуваннях предявлених у справі позовних вимог не відповідають дійсності, а саме на період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. мінімальний розмір пенсії за віком становив - 949 грн. Мінімальний розмір пенсії по інвалідності, постраждалим від Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС становила 180% мінімального розміру пенсії, виходячи із розміру прожиткового мінімуму (за місяць: 949грн. * 180% = 1708,20. За вказаний представником позивача період: 7міс. * 1708, 20 = 11957,40). Крім того, помісячне нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за вищевказаний період становив 36% від прожиткового мінімуму (за місяць: 949грн. * 36% = 341,64. За період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. : 341,64 * 7 = 2391,49). Згідно із довідкою ПФУ Великоновоселківського району, яку надав представник позивача до матеріалів справи, позивачу була виплачена пенсія у період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. у розмірі 19600 грн. Питання, які стосуються нарахування та виплати пенсії не відносяться до компетенції [PERSON] облдержадміністрації. Також, при розрахуванні пенсійних виплат за період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. представник позивача застосовує Закон України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015р. № 928-УІІІ, хоча даний Закон України в зазначений період ще не діяв. Що стосується виплат компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», то вони проводяться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян, у звязку з чим, [PERSON] виплата відповідних компенсацій та допомоги здійснюється управлінням праці та соціального захисту населення Великоновосілківської райдержадміністрації, а саме щомісячної грошової компенсації вартості продуктів харчування за медичними (соціальними) нормами відповідно до вимог чинного Законодавства за період, зазначений представником позивача, з 01.10.2013 р. до 20.04.2016 р. складає 11260 грн., а саме: зазначена компенсація виплачується один раз на місяць, при цьому до 01.08.2015р. згідно наказів Минсоцполітики складала 340 грн., після 01.08.2015р. - 420 грн., тому з 01.10.2013 р. по 01.08.2015 р. взагалі складає: 22міс. * 340грн.=7480 грн. з 01.08.2015 р. по 20.04.2016 р. - 9міс. * 420 грн. = 3780 грн. у разі якщо УПСЗН Великоновоселківської райдержадміністрації не відбувались виплати; щорічна грошова соціальна допомога на оздоровлення відповідно до вимог чинного законодавства встановлена 120 грн. на рік, отже за період з 01.10.2013 р. по 20.04.2016 р. становить (Зр. *120грн.) 360грн., у разі якщо УПСЗН Великоновоселківської райдержадміністрації не відбувались виплати; щорічна грошова компенсація за самостійне санаторно-курортне лікування відповідно до чинного Законодавства виплачується за умови надання до управління праці та соціального захисту, за місцем реєстрації особи, путівки до санаторно- курортного закладу та медичної довідки за формою 070/о. Відповідна компенсація виплачується 1 раз на рік-360 грн. (період з 01.10.2013 р. до 20.04.2016 р. дорівнює 3 роки * 360грн., загалом 1080грн.), якщо позивач звертався до органів соціального захисту з відповідними документами та йому не було виплачено зазначену компенсацію. У звязку із тим, що представником позивача надані необґрунтовані та безпідставні розрахунки, відсутністю документального підтвердження щодо невиплати відповідних компенсацій, просила у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] облдержадміністрації про відшкодування шкоди відмовити. Представник управління Пенсійного Фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області в судовому засіданні надав заперечення, пояснивши, що відповідно до положень ст. 54 Закону України від 28.02.1991 №796 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції що діяла з 01.01.2013 р. по 01.01.2015 р.), визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України. Вважає позовні вимоги безпідставними виходячи з наступного. Позивач зазначив, що статтею 50 Закону України від 28.02.1991 р. №796 додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. визначена в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком. Згідно положень ст. 50 Закону України від 28.02.1991 №796, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам І групи - 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також позивач в обґрунтуванні предявлених позовних вимогах зазначив, що згідно ст. 54 Закону України від 28.02.1991 №796 в період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. державна пенсія обчислювалась в розмірі не нижчому від 10 мінімальних пенсій, але згідно положень ст. 54. Закону України від 28.02.1991 №796, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987- 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вкладка до посвідчення закінчила свою дію 11.09.2013 р. та на підставі довідки МСЕК та посвідчення, позивачу продовжувалась нараховуватись пенсія у тому ж розмірі, як інваліду І групи, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, як і до дії вкладки до посвідчення. Якщо б була вкладка розмір пенсії не зменшився, її розмір змінився би тільки у разі збільшення прожиткового мінімуму. У звязку з цим, просив відмовити в задоволенні позову. Представник управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області в судовому засіданні надала заперечення, пояснивши, що відповідно до вимог п.2, п.3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок), посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства. До посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до І категорії додається вкладка за встановленим зразком. Зазначене посвідчення без вкладки з 01 січня 1997 р. вважається не дійсним. Вкладка була видана позивачу 20 квітня 2016 р. Відповідно до вимог чинного законодавства нижчезазначені компенсації нараховуються з дати видачі вкладки. Відповідно до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» [PERSON] має право на: компенсацію 50% вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя з 01.10.2013 р. по 31.07.2015 р. у сумі 340грн., 22 місяці * 340,00 грн. = 7480 грн. З 01.08.2015 р. по 31.03.2016 р. сума компенсації складає 420 грн., 8 місяців * 420,00 грн. = 3360,00 грн. За період з 01.10.2013 р. по 31.03.2016 р. загальна сума компенсації становить 10840 грн. (у обґрунтуванні предявлених у справі позовних вимог зазначено суму 12600 грн.) У звязку з тим, що вкладка №686918 с до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І серії А №409137, була видана 20 квітня 2016 року, тому виплати компенсації на продукти харчування поновлені з квітня 2016 року. Також, щорічна допомога на оздоровлення, яка відповідно до вимог п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» складає 120,00 грн. та була виплачена у 2016 році, згідно наданої єдиної заяви відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. №1146 (1146-2002-п) «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги». Відповідно до вимог п.3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за єдиною заявою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. № 1146 (1146-2002-п) «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги». Звернено увагу на те, що відповідної заяви від позивача у 2014, 2015 роках до управління не надходило. Отримання санаторно-курортного лікування або його грошової компенсації передбачено п.7 та п.23 Порядку організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2013 №261 «[PERSON] питання організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», (далі - Порядку). Відповідно до п.7 Порядку для взяття на облік для забезпечення путівкою у наступному році постраждала особа подає до 15 жовтня поточного року місцевому органові: заяву із зазначенням бажаної пори року заїзду; довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о, видану в установленому МОЗ порядку; копію посвідчення постраждалої особи разом із відповідними вкладками (у разі їх наявності); копію паспорта. [PERSON] не надавались необхідні документи для перебування на обліку на санаторно-курортне лікування у 2013-2016 роках. Відповідно до п.23 Порядку грошова компенсація за самостійне санаторно-курортне лікування в установленому законодавством розмірі надається у разі, коли постраждала особа протягом року перебувала на обліку для забезпечення санаторно-курортною путівкою, але не отримала її (крім випадку відмов від путівки). Для виплати грошової компенсації за самостійне санаторно-курортне лікування постраждала особа подає місцевому органові за місцем проживання: заяву про виплату грошової компенсації за самостійне санаторно-курортне лікування; видану в установленому МОЗ порядку довідку для одержання путівки на санаторно- курортне лікування за формою 070/о; копію посвідчення постраждалої особи разом із відповідними вкладками (у разі їх наявності); копію паспорту. Виплата грошової компенсації здійснюється після подання постраждалою особою до місцевого органу за місцем проживання документів про оплату повної вартості санаторно- курортної путівки, підтвердження проходження самостійного санаторно-курортного лікування тривалістю не менше ніж 18 днів за профілем захворювання, за яким постраждалій особі видано довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування, або зворотного талона санаторно-курортної путівки. Звернено увагу суду на те, що позивач не перебував та не перебуває на обліку на санаторно-курортне лікування в управлінні, оскільки не звертався. Вважає позовні вимоги [PERSON] необгрунтованими та такими, що не піддягають задоволенню, просила у їх задоволенні відмовити. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як видно, позивач [PERSON] є інвалідом І групи «А» та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням [PERSON] серії А № 409137 з вкладкою № 631477 с, посвідченням [PERSON] серії ААб № 026350 та довідкою до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 10ААВ № 508345. (а.с. 6-7) Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області та управлінні соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області, що ніким не заперечувалось у судовому засіданні. Відповідно до постанови [PERSON] окружного адміністративного суду від 04.03.2016 р. [PERSON] обласною державною адміністрацією позивачу тривалий час не видавалась вкладка до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку із чим, бездіяльність [PERSON] обласної державної адміністрації визнана неправомірною та зобовязано видати [PERSON] зазначену вкладку. (а.с. 11-16) Позивач та його представник вважають, що внаслідок цієї бездіяльності відповідача [PERSON] обласної державної адміністрації [PERSON] завдано шкоду у розмірі 85649 грн. 23 коп., що складається з недоплати основної частки пенсії, обчислення якої мало відбуватись в період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. у обсязі не нижче від десяти мінімальних заробітних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначення якої в період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. мало відбуватись у обсязі 100 % мінімальної пенсії за віком, що дорівнює 71609 грн. 23 коп.; щомісячної грошової компенсації вартості продуктів харчування за медичними (соціальними) нормами, що дорівнює 12\~600 грн.; щорічної компенсації соціальної допомоги на оздоровлення, що дорівнює 360 грн.; щорічної грошової компенсації на самостійне санаторно курортне оздоровлення, що дорівнює 1080 грн. Відповідно до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Втім, суд не погоджується з обґрунтуванням позовних вимог представника позивача, оскільки як встановлено в судовому засіданні, з 11.09.2013 р. закінчилась дія вкладки до посвідчення позивача як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, але і після спливу її дії позивачу продовжувалась нараховуватись та виплачуватись пенсія як інваліду І групи «А» та особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 в тому ж розмірі, що підтверджується довідкою управління Пенсійного Фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області від 01.03.2016 р. про нарахування та виплату [PERSON] пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду І групи з вересня 2013 р. по березень 2016 р. (а.с. 9-10) та поясненнями представника відповідача управління Пенсійного Фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області про те, що якщо б була вкладка до посвідчення, розмір пенсії [PERSON] не змінився, він змінився би тільки у разі зміни розміру прожиткового мінімуму. Після втрати дії вкладки нарахування та виплата пенсії [PERSON] продовжилось на підставі довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 10ААВ № 508345 та посвідчення серії серії ААб № 026350. Суд не дає оцінку розрахункам відповідача щодо правильності чи неправильності нарахування та виплати пенсії [PERSON] за період з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р., оскільки предметом даної справи є відшкодування шкоди внаслідок невидачі вкладки до посвідчення, а не правильність чи неправильність нарахування пенсії позивачу, а представник позивача доводить суду неправильність нарахування пенсії управлінням Пенсійного Фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області, що не є предметом позовних вимог у даній справі. Таким чином, судом встановлено, що шкоди в частині нарахування пенсії позивачу як інваліду І групи «А» та особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 без вкладки до посвідчення, не завдано, вона була такого ж розміру і під час дії строку вкладки, а тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині на підставі недоведеності заподіяння шкоди діями, бездіяльністю чи рішеннями відповідачів під час нарахування та виплати пенсії позивачу з 01.01.2014 р. по 03.08.2014 р. Що стосується недоплати щомісячної грошової компенсації вартості продуктів харчування за медичними (соціальними) нормами, що дорівнює 12\~600 грн.; щорічної компенсації соціальної допомоги на оздоровлення, що дорівнює 360 грн.; щорічної грошової компенсації на самостійне санаторно курортне оздоровлення, що дорівнює 1080 грн., то суд зазначає наступне. Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області, першою необхідною умовою виплати зазначених вище компенсацій є звернення позивача із заявою про виплату цих компенсацій із пакетом документів до управління соціального захисту населення для вирішення питання про виплату або відмову у виплаті цих компенсацій, але у 2014 та 2015 роках заяв від позивача не надходило, на обліку на санаторно курортне лікування в управлінні позивач не перебуває, оскільки не звертався. Крім того, суд не приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що позивач не звертався до управління соціального захисту населення із заявою про виплату компенсаційних виплат, оскільки знав, що вони не будуть виплачені без вкладки, на тій підставі, що відповідно до п. 7 Порядку організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 27.03.2013 р. № 261, що для взяття на облік для забезпечення путівкою у наступному році постраждала особа подає до 15 жовтня поточного року місцевому органові: заяву із зазначенням бажаної пори року заїзду; довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о видану в установленому МОЗ порядку; копію посвідчення постраждалої особи разом із відповідними вкладками (у разі їх наявності); копію паспорта. Відповідно до п.23 Порядку, грошова компенсація за самостійне санаторно-курортне лікування в установленому законодавством розмірі надається у разі, коли постраждала особа протягом року перебувала на обліку для забезпечення санаторно-курортною путівкою, але не отримала її (крім випадку відмов від путівки). Для виплати грошової компенсації за самостійне санаторно-курортне лікування постраждала особа подає місцевому органові за місцем проживання: заяву про виплату грошової компенсації за самостійне санаторно-курортне лікування; видану в установленому МОЗ порядку довідку для одержання путівки на санаторно- курортне лікування за формою 070/о; копію посвідчення постраждалої особи разом із відповідними вкладками (у разі їх наявності); копію паспорту. Тобто, зазначеним Порядком визначено подання копії посвідчення разом із відповідними вкладками (у разі їх наявності), але позивач не скористався правом на отримання пільг та компенсацій як інвалід І групи «А» та особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, не звернувшись до управління соціального захисту для їх отримання, а тому, суд приходить до висновку про недоведеність заподіяння шкоди діями, бездіяльністю чи рішеннями відповідачів у недоплаті щомісячної грошової компенсації вартості продуктів харчування за медичними (соціальними) нормами, що дорівнює 12\~600 грн.; щорічної компенсації соціальної допомоги на оздоровлення, що дорівнює 360 грн.; щорічної грошової компенсації на самостійне санаторно курортне оздоровлення, та відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed