Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу в розмірі 4532,98 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку в ЛО УПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком. Починаючи з 01.09.2013 року по 29.02.2016 року відповідачу було надміру виплачено кошти у розмірі 4532,98 грн. Позивач направляв на адресу відповідача листи, про повернення коштів в добровільному порядку, проте останні були залишені поза увагою в зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив його задовольнити, та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в ЛО УПФУ в м. Києві з 02.08.2011 та отримує пенсію за віком. З 02.08.2011 відповідачу призначений розмір пенсії 3636 грн. 75 коп. За період з 01.09.2013 року по 29.02.2016 року ЛО УПФУ в м. Києві відповідачу були виплачені кошти у розмірі 4532,98 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу був надісланий лист від 17.02.2016 року із вимогою добровільної сплати суми надмірно сплачених коштів у розмірі 4532,98 грн. /а.с.9/. 16.05.2016 року на адресу ЛО УПФУ в м. Києві надійшла заява від [PERSON] з проханням не утримувати з його пенсії суму боргу в розмірі 4532,98 грн., так як його вини в переплаті пенсії немає /а.с. 12/. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року. Разом з тим відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Суд критично ставиться до заяви за вх. № 1500 Головного управлінням ПФУ, відповідно до якої заявник просить вирішити на комісії по призначенні пенсій питання про погашення переплати пенсії (індексації) в сумі 4532 грн. 98 коп. з отримувача пенсії [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] поштового відділення № 91 з причин перерахування за програмною помилкою, оскільки вона не підтверджує обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог та не відповідає вимогам належності доказів. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, яка відбулася з технічних причин (збій програми технічного забезпечення АСОПД КОМТЕКС) внаслідок чого відповідачу була надміру виплачено кошти. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховного Суду України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів та підстав для задоволення позовних вимог, як тільки ті, що заборгованість виникла не з вини відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed