Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач вказує, що за договором б/н від 09 грудня 2008 року укладеним між позивачем та [PERSON] у письмовій формі, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 4400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.06.2016 року позичальник [PERSON] має заборгованість в сумі 17715,93 грн. Оскільки відповідач добровільно не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість в розмірі 17715,93 грн. за кредитним договором б/н від 09 грудня 2008 року в примусовому порядку та покласти на відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з?явився, згідно поданої на адресу суду письмової заяви , просить справу розглядати у відсутність представника, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явилась та повідомила, що на сьогодні, у зв'язку з тим, що вона вийшла заміж 03.06.2016 року, вона має прізвище «[PERSON]», тобто на разі її прізвище змінено з «[PERSON]» та прізвище «[PERSON]». Що стосується позовних вимог позивача, то відповідач вказала, що не визнає заявлену позивачем суму боргу. Вона дійсно мала і має кредитку, однак зараз їй нема чим гасити борг, а сума заборгованості зростає. Вона неодноразово зверталась до банку, щоб їй зробили розстрочку з погашення кредиту, однак безрезультатно. При цьому відповідач надала суду письмову заяву про застосування строків позовної давності. Вислухавши пояснення відповідача та беручи до уваги процесуальну позицію представника позивача по справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], 09 грудня 2008 року уклала договір б/н з ПАТ КБ „ ПриватБанк„ ( юридична адреса : м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50), за яким отримала кредит у розмірі 4400,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, кредитний договір складається з заяви позичальника [PERSON] , умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] взяла на себе за кредитним договором зобов'язання та у встановлені терміни добровільно не виконала і кошти позичальнику не повернула . Станом на 30.06.2016 року позичальник [PERSON] має заборгованість по сплаті кредиту в сумі - 17715,93 грн., яка складається з наступного : 4092,46 грн. - заборгованість за кредитом; 10641,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. - штраф( фіксована частина) ; 831,71 грн. - штраф ( процентна складова) . Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язуються надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71(позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач не повертає кредитодавцю позику у порядку і у строки, відповідно до укладеного між ними кредитного договору, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати ( а.с.- 1). Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved