Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що з 08 січня 2012 року перебуває у шлюбі з [PERSON] В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося. На цей час шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідач півтора роки тому покинув сім'ю та переїхав до батьків у Винницьку область. 21 грудня 2013 року [PERSON] був засуджений Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області до 6 років позбавлення волі. Позивачка вважає, що примирення з чоловіком неможливе, їх сім'я існує формально, тому просила шлюб між ними розірвати, стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір та витрати за надання юридичної допомоги. Позивачка у дане судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, заперечував в частині стягнення з нього судових витрат, оскільки позов до суду було подано дружиною. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 січня 2012 року у Мирнопільській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 1 (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Суд не приймає заперечення відповідача в частині стягнення з нього судових витрат, оскільки стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 350 гривень не підлягають задоволенню за відсутністю документальних доказів таких витрат. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: partial