Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди посилаючись на те, що 26 липня 2015 року відбулась ДТП за участю автомобілів «Фольксваген», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], «Богдан», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], «Хонда», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Мерседес, д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Вироком Деснянського раойнного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року [PERSON] визнано винуватим у пред»явленому обвинуваченні за ст. 286 ч. 1 КК України. 01 вересня 2015 року ПАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 17 493,00 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 17 493,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просив позов задовольнити, розглядати справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2015 року о 09 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем "Mерседес" державний номер [NUMBER] рухаючись по проїзній частині по вул. Братиславська зі сторони станції метро «Чернігівська» в напрямку вул. Ш.Алейхема в м. Києві, в порушення вимог п.1.3 Правил дорожнього руху - учасники дорожнього руху повинні знати та неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути ввічливими; п.2.3 підпункт "Б" - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозяться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою при наближенні до перехрестя, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем«Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який стояв перед перехрестям на заборонений сигнал світлофора. В результаті зіткнення, автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] вчинив наїзд на автобус «Богдан» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіль «Хонда» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], які також стояли перед перехрестям на заборонений сигнал світлофора. В результаті порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху водієм [PERSON], пасажиру автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 16-19). В результаті даної ДТП автомобіль «Хонда», д/н [NUMBER] отримав пошкодження, які згідно аварійного сертифікату та розрахунку страхового відшкодування складають 17 493,00 грн. (а.с.39, 40). Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля «Хонда», д/н [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» відповідно до договору № 3124/261/000047 добровільного страхування наземного транспорту від 18 грудня 2014 року (а.с.5). [PERSON] - водій автомобіля «Хонда», д/н [NUMBER], 27 липня 2015 року звернулася до позивача із заявою про сплату страхового відшкоудвання згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с.20). 01 вересня 2015 року ПАТ «СК «Універсальна» перерахувало страхове відшкодування в розмірі 17 493,00 грн. на рахунок ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.42). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя». Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, у повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним в добровільному порядку відшкодовано матеріальну шкоду, яка була завдана в результаті пошкодження автомобіля «Хонда», д/н [NUMBER], тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не було сплачено кошти на відшкодування шкоди в порядку регресу, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 17 493,00 грн. Статтею 88 ЦК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1 600,00 грн. судового збору. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved