Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В позові зазначено, що з 1987 року позивачка є власником будинку за адресою: м. Запоріжжя, [ADDRESS] на підставі договору дарування, про що зроблено запис у технічному паспорті за інвентарним № 19245/40112. В будинку зареєстровані позивачка, син позивачки [PERSON] та колишня невістка [PERSON] - відповідачка по справі, але фактично в будинку зараз проживають позивачка та її син [PERSON] До лютого 2014 року син позивачки [PERSON] та невістка [PERSON] перебували в шлюбі. Однак на даний час вони розлучені за рішенням суду від 19.02.2014 року. Останні роки відповідачка в будинку за адресою: м. Запоріжжя, [ADDRESS] не мешкала із-за тривалих виїздів за кордон. З червня 2012 року відповідачка, із-за погіршення відносин зі своїм чоловіком [PERSON], виїхала на постійне місце проживання до м. Мелітополя де й мешкає на теперішній час. Наявність зареєстрованої особи [PERSON], яка фактично вже не мешкає в будинку, заважає позивачці в повній мірі користуватися належними їй правами власника житлового будинку, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка просить суд: Усунути перешкоди [PERSON] у здійсненні права власності на житловий будинок [ADDRESS] в м. Запоріжжі, шляхом визнання такою, що втратила право користування [PERSON] житловим будинком, що розташований за адресою: м. Запоріжжя по [ADDRESS]. Зобов'язати відповідачку вивезти її особисті речі з житлового будинку [ADDRESS] в м. Запоріжжі. Зобов'язати сектор реєстрації фізичних осіб зняти з реєстрації відповідачку. Стягнути з відповідачки на користь позивачки судові витрати: судовий збір в розмірі 243,60 грн., витрати на правову допомогу 1350 грн., витрати на оголошення про виклик відповідача 179,50 грн. та моральну шкоду в розмір 2000 гривень. В судовому засіданні представник позивачки підтримав зазначені в позові обставини, підтримав позовні вимоги, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка до суду вдруге не з'явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку: відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України виклик до суду відповідачки [PERSON], оскільки її місце проживання (перебування), місцезнаходження не відоме, був опублікований в газеті "Запорізька Правда" № 79-80 від 17 липня 2014 року. Незважаючи на виклик в судове засідання відповідачка в судове засідання не з'явилась, заперечень щодо позову суду не надала. Свідок [PERSON] вказав, що його колишня дружина [PERSON] з червня 2012 року постійно мешкає в м. Мелітополі з іншим чоловіком. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивачки, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, на праві приватної власності [PERSON] належить житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] в м. Запоріжжі, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. У вказаному житловому будинку крім власника [PERSON] її сина [PERSON] зареєстрована громадянка [PERSON]. Згідно довідки виданою квартальним комітетом № 104 в житловому будинку за адресою за адресою: м. Запоріжжя, [ADDRESS] мешкають [PERSON], [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Факт не проживання [PERSON], [INFO].н. в будинку [ADDRESS] в м. Запоріжжі, також підтверджується показаннями свідка. Перелічені докази об'єктивні, послідовні, допустимі, логічно поєднуються одне з одним, вказують на тривале не проживання [PERSON] в спірному будинку без поважних причин, відповідачка на даний час не є членом сім'ї власника житлового будинку, та дають суду всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо усунення перешкод у користування житловим приміщенням. Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо зняття відповідачки з реєстрації. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно із ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. За вимогами ст. 11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування особи (так само й зняття з реєстрації) здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Задовольняючи позовні вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, суд не вправі вирішувати питання щодо зняття відповідачки з реєстрації, оскільки реєстрація осіб за певним місцем проживання або зняття з реєстрації не входить до компетенції суду. Знаття осіб з реєстрації проводиться відповідним органом на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням. Суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, вирішує задовольнити позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідачки на її користь витрат пов'язаних зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрат на оголошення про виклик відповідача 179,50 грн. Суд відмовляє позивачці в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу в розмірі 1350 грн., зв'язку з ненаданням документального підтвердження даної вимоги. Суд також відмовляє позивачці в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 2000 гривень, в зв'язку з ненадання позивачкою суду доказів щодо моральних страждань з даного приводу. Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідачки вивезти її особисті речі з житлового будинку, то вони не підлягають задоволенню, оскільки вони не регулюються діючим законодавством.

Outcome: partial