Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача по справі на свою користь заборгованість у розмірі 649462,56 грн. за кредитним договором № 014/135537/3125/73 від 28.08.2007 року, судові витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 28.08.2007 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], був укладений кредитний договір № 014/135537/3125/73, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 65200 гривень строком користування по 28.08.2011 року, а остання, в свою чергу, взяла зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 16,0 % річних відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого її заборгованість станом на 22.01.2013 року становить 649462 (шістсот сорок дев'ять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні 56 копійок, що складається з наступного: 65200 гривень - непогашена сума кредиту, 56361 гривні 34 копійки - заборгованість по відсоткам, 527901 гривень 22 копійки - нарахована пеня по тілу кредиту та відсоткам. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути заборгованість з відповідача. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання з'явилася, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, надала заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у зв'язку із тим, що між сторонами кредитний договір так і не був укладений, готівку в касі банку відповідач не отримувала, грошові кошти в рахунок сплати заборгованості не здійснювала. Крім того, відповідач категорично не згодна з розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, зокрема з нарахованою сумою пені, яка майже в 10 разів перевищує суму кредиту. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що 28.08.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/135537/312/73, згідно якого відповідач отримала від позивача кредит, у розмірі 65200,00 гривень строком користування по 28.08.2011 року, а остання, в свою чергу, взяла зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 16,0 % річних відповідно до графіку погашення кредиту. Ці обставини підтверджуються кредитним договором № 014/135537/312/73 від 28.08.2007 року, графіком погашення кредиту, додатками до кредитного договору від 28.08.2007 року № 014/135537/3125/73, заявою відповідача на видачу готівки від 29.08.2007 року, меморіальним ордером № 125/446-19 від 29.08.2007 року, заявою відповідача на видачу готівки від 28.08.2007 року, квитанцією до прибуткового ордеру№ 124 по оплаті автомобіля ВАЗ 21101. Відповідачка порушувала свої зобовязання по договору, в результаті чого, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", станом на 22.01.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 649462 (шістсот сорок дев'ять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні 56 копійок, що складається з наступного: 65200 гривень - непогашена сума кредиту, 56361 гривні 34 копійки - заборгованість по відсоткам, 527901 гривень 22 копійки - нарахована пеня по тілу кредиту та відсоткам. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору № 014/135537/3125/73 від 28.08.2007 року, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання зобов'язвання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України…Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення суми позики. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно с. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з рогляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд може зменшити розмір неустойки лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджені письмовими доказами, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, в зв'язку з тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, заперечення представника відповідача, що відповідач не одержувала грошові кошти від позичальника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як на засвідчення виконання своїх зобов'язань позивачем був наданий меморіальний ордер № 125/446/19 /а.с.73/, що свідчить про повне виконання свого зобов'язання позивачем. Укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам закону, зобов'язання по кредитному договору відповідачем у встановлений строк не виконуються. Враховуючи матеріальний стан відповідача, наявність на її утриманні двох неповнолітніх дітей, дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дітей, та довідкою про склад сім'ї, один із яких є інвалідом дитинства, з урахуванням сукупниого доходу родини, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 35000 гривень та визначити суму заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 156561 (сто п'ятдесят шість тисяч п'ятсот шістдесят одна) грн. 34 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial