Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивачка, згідно позовної заяви, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 22.12.2017 р. у Виконавчому комітеті Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 16. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, позивачка припинила шлюбні стосунки, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам самої позивачки та дитини. Вказує, що примирення між сторонами неможливе. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою суду від 13.11.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників. Ухвалою суду від 24.12.2020 р. відкладено розгляд справи та визнано потрібним, щоб позивачка з`явилася в судове засідання та надала особисті пояснення. Ухвалою суду від 03.02.2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про продовження процесуального строку на звернення до суду із клопотанням щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.02.2021 р. відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визначення способів виховання та спілкування з дитиною. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять суд їх задоволити. Позивачка просить не надавати строк для примирення. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнали, однак в частині стягнення аліментів вказують про часткове визнання позову, а саме відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000 - 1200 грн. щомісячно, щоб не поставити себе у скрутне матеріальне становище, тому що у подальшому у нього буде своя сім`я у майбутньому, та не створювати передумов для виникнення боргів. Відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, на утримання якої сплачує аліменти. На даний час він звільнився з ТзОВ "Поліссяагрокорм". Відповідач просить не надавати строк для примирення. Вислухавши пояснення учасників справи, показання позивачки [PERSON] як свідка, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 22.12.2017 р. у Виконавчому комітеті Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 16 (свідоцтво серія [NUMBER] ). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки наміру відновлювати сімейні відносини сторони не мають, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), який проживає спільно з позивачкою. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як пояснила у судовому засіданні позивачка на її утриманні, крім малолітнього сина [PERSON] , є ще одна неповнолітня дитина, на утримання якої позивачка отримує аліменти. У свою чергу відповідач також має на утриманні ще одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , на утримання якого сплачує аліменти за виконавчим листом. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Інших об`єктивних доказів щодо інших обставин як позивачкою, так і відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти за рішенням суду в розмірі, заявленому позивачем - 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, аліменти з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки за її вибором на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) батька. Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За позовну вимогу про розірвання шлюбу позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачці підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За позовну вимогу про стягення аліментів позивачка є звільненою від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн. на користь держави за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved