Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пред`явили до суду позов до відповідача Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , у якому просять визнати за кожним із них по 1/5 частині житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] двоюрідного брата - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] є [PERSON] , що [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] , зокрема по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , яку прийняв син померлої [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку [PERSON] був зареєстрований на день своєї смерті та проживав один. При цьому вказують, що вони ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) є спадкоємцями майна померлого [PERSON] , оскільки є його родичами другого ступеня споріднення - двоюрідні брати та сестри, та являються дітьми рідного брата матері померлого [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] двоюрідного брата [PERSON] , постановою нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 14 травня 2019 року у підготовчому судовому засіданні, за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Гриців О.Я. судом залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] . Ухвалою суду від 12 червня 2019 року підготовче провадження було закрито та цивільну справу призначено до судового розгляду по суті . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, попередньо, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Також від представника позивача [PERSON] - адвокат Гриців О.Я. надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Від відповідача Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи , повторно, у судове засідання не з`явився, письмових пояснень з приводу вказаного спору до суду не подавав. За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 12 червня 1990 року Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №50 від 27 лютого 1990 року цілий житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності. Відповідно із Інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна №45 виданої 17 січня 2018 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 16 січня 2018 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] . Ступки належить [PERSON] . Раніше будинковолодіння рахувалось по [ADDRESS] . В будинковолодінні самочинних добудов та перепланувань не виявлено. Інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна №46 виданої 17 січня 2018 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації стверджується, що за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис №5 Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, якою 05 червня 1997 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки №121 виданої 05 квітня 2019 року виконкомом Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON] разом із ним за адресою [ADDRESS] проживали та були зареєстровані та проживали: його дружина [PERSON] та син [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , про що складено актовий запис №2 Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, якою 01 квітня 2010 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Довідкою №122 виданою 05 квітня 2019 року виконкомом Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області стверджується, що На день смерті [PERSON] разом із нею за адресою: [ADDRESS] був зареєстрованим та проживав її син - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис №12 Виконавчого комітету Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яким 13 жовтня 2017 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно із довідкою №7 виданою 10 січня 2018 року виконкомом Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] числиться за померлим [PERSON] , двір робітників. За вказаною адресою [PERSON] був зареєстрований та проживав один. Станом на 10 січня 2018 року в житловому будинку ніхто не зареєстрований та не проживає. Судом установлено, що батьком позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є [PERSON] , що стверджується наявними у матеріалах справи копіями документів, зокрема: копія свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 07.05.1965 року, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] № [NUMBER] від 17.02.2015 року та копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 10.05.2006 року; копія свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 29.11.1966 року; копія свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 09.04.1971 року; копія свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 15.06.1972 року; копія свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 13.02.1992 року та копія свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 01.11.1997 року. [PERSON] є рідним братом померлої [INFO] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого повторно 24 січня 1956 року рай бюро ЗАГС Тернопільської області та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого повторно 16 березня 1962 1956 року рай бюро ЗАГС Тернопільської області. [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис №769 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, яким 07 червня 2004 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Із матеріалів спадкової справи №22/2018 заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після померлого [PERSON] убачається, що 12 січня 2018 року у Тернопільську районну державну нотаріальну контору подала заяву позивач [PERSON] про прийняття спадщини після померлого [INFO] двоюрідного брата [PERSON] . Також, із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] двоюрідного брата [PERSON] звернувся у Тернопільську районну державну нотаріальну контору 18 січня 2018 року [PERSON] . Крім цього, із заявами про прийняття спадщини після померлого двоюрідного брата [PERSON] звернулися у Тернопільську районну державну нотаріальну контору 11 квітня 2018 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №890/02-14 від 02 квітня 2019 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. відмовлено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого двоюрідного брата [PERSON] , зокрема на житловий будинок [ADDRESS] . Із вказаної постанови нотаріуса убачається, що підставою для відмови [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом послугувала відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності вказаного житлового будинку. При цьому, як на підставу відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого двоюрідного брата [PERSON] нотаріусом також вказано на неможливість довести факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] . У вказаній постанові нотаріуса зазначено, що крім [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] не зверталися. Також, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1119/02-14 від 02 травня 2019 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] двоюрідного брата [PERSON] , зокрема на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю державної реєстрації права власності вказаного житлового будинку за померлим [PERSON] . 16 січня 2018 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , з якого убачається, що будинковолодіння [ADDRESS] складається із: А - житловий будинок - до 1939 року побудови; Б - Хлів - до 1939 року побудови; 1 - ворота з хвірткою; 2 - огорожа. Згідно експлікації приміщень до плану житлового будинку [ADDRESS] , загальна площа житлового будинку під літ. «А» складає 43,9 кв.м., житлова площа - 35,3 кв.м. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Довідкою №7 виданою 10 січня 2018 року виконавчим комітетом Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, спірний житловий будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами, станом на 01 липня 1990 року, відносився до суспільної групи «робітничий двір». Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Згідно з ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином, записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади / публічних актів /, що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. На час виникнення спірних правовідносин, порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів / далі - Вказівки /, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР /далі - Держкомстат СРСР / від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР № 69 від 25 травня 1990 р. Відповідно до п. 20 Вказівок суспільна група господарства встановлюється в залежності від роду занять голови господарства /сім`ї/. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На момент відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року, тому ним регулюються спірні правовідносини у частині, що стосується прийняття спадщини після його смерті. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину, до якої входив зокрема житловий будинок [ADDRESS] прийняли дружина померлого [PERSON] та син Померлого [PERSON] , які успадкували по 1/2 частині вказаного житлового будинку, як такі, що фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Судом установлено, що у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після померлої [INFO] [PERSON] , спадщину, а саме належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] прийняв її син - [PERSON] , як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на цілий житловий будинок [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Судом установлено, що за життя померлим [PERSON] не було складено заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом. Судом установлено, що батько позивачів [PERSON] , який помер [INFO] , був рідним дядьком померлому [PERSON] і мав би право на спадкування у третю чергу за законом відповідно до ст.1263 ЦК України якби був живий на час смерті [PERSON] . Частина 4 статті 1266 ЦК України визначає, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відносяться до осіб, які мають право на спадкування за законом у третю чергу за правом представлення. Спадкоємців попередніх черг після померлого [PERSON] судом не установлено. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали у Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяву про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] двоюрідного брата [PERSON] , однак постановою нотаріуса позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права власності, зокрема за кожним по1/5 частці житлового будинку [ADDRESS] , з відповідними частками надвірних будівель та споруд, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved