Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду із відповідним позовом, який в ході судового розгляду було уточнено, в обґрунтування якого зазначила, що 04 травня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу легкового автомобілю марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], зареєстрований у ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року, який належав відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого у ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року. Відповідно до п.п.4.1.,4.2. вказаного договору покупець зобов'язався сплатити продавцю 24 000,00 гривень в момент підписання договору, а продавець, відповідно до п.3 даного договору зобов'язався передати покупцеві автомобіль в момент його підписання. В цій частині договору сторони свої зобов'язання виконали. В підтвердження отримання коштів відповідачем була написана власноруч розписка від 04.05.2009 року, відповідно до якої він отримав кошти у розмірі 24 000,00 гривень від позивача та претензій до нього не має. Однак вищевказаний договір як цього вимагає ст.209 ЦК України нотаріально посвідчений не був, у зв'язку з тим, що сторони домовились про те, що відповідно до п.5.1.3. договору продавець зобов'язується нотаріально посвідчити даний договір до 01.01.2010 року. Відповідач свого обов'язку до призначеного строку не виконав, позивач 14.03.2010 року направив відповідачу листа з проханням виконати свої зобов'язання та нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу. 16.03.2010 року відповідачем даний лист було отримано. Однак до теперішнього часу відповідач свої зобов'язання щодо нотаріального посвідчення договору не виконав, чим створює позивачу перешкоди у вільному володінні та розпорядженні вищевказаним автомобілем. У зв'язку з тим, що поведінку відповідача в даному випадку можна розцінювати як ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу автомобілю від 04.05.2009 року, це, на думку позивача, дає йому можл На підставі вищевикладеного представник позивача просить визнати договір купівлі - продажу легкового автомобілю марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], зареєстрований у ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого у ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року, таким, що укладений між [PERSON] та [PERSON] 04 травня 2009 року; визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], зареєстрований у ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року та зняти арешти з легкового автомобілю марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], зареєстрований у ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого у ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року, накладені згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.08.2012 року та акту опису й арешту майна від 02.04.2013 року та ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 10.03.2010 року та постанови Ленінського ВДВС Луганського МУЮ від 16.03.2010 року. У судове засідання представник позивача з'явилась, надала суду аналогічні пояснення, вказані у поданій уточненій позовній заяві, просила суд їх вимоги задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач проти позов не запреечував, зазанчав, що дійсно продав автомобіль [PERSON], видав генеральну довіреність, передав автомобіль, ключі від автомобіля, документи на нього. Вважав, що дійсно він автомобіль продав, претензій до позивача він не має, той остаточно розрахувався, в в подальшому в судове засідання не з'явився. У судове засідання третя особа [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги не підтримала, до початку судового засідання надала відгук на позовну заяву, відповідно до якої з вказаним позовом не згодна, вважала, що він не підлягає задоволенню з тієї підстави, що арешт на спірний автомобіль накладено в рамках цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Рішення Ленінського районного суду м.Луганська про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь [PERSON] до теперішнього часу останнім не виконано, арешт спірного автомобілю до теперішнього часу є єдиною гарантією виконання зобов'язань боржника. З врахуванням того, що згідно п.5.1.3 договору купівлі - продажу автомобіля, укладеного між позивачем та відповідачем, продавець зобов'язувався укласти нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу автомобіля у строк до 01.01.2010 року, представник третьої особи вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення за захистом своїх прав до суду, оскільки саме з 01.01.2010 року почався його перебіг. Також зазначила, що у зв'язку з тим, що в даному випадку не була проведена обов'язкова для такого виду договору державна реєстрація, вважає, що договір між сторонами не може вважатися укладеним. Просила в задоволенні позову відмовити, оскільки, на думку третьої особи, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що сторони у встановленому законом порядку вжили заходи до продажу і Державної реєстрації автомобіля, а також те, що відповідач оспорює право власності позивача на автомобіль та порушує його права. У судовому засіданні представник третьої особи Ленінський ВДВС Луганського МУЮ проти задоволення позову заперечував та пояснив, що на виконанні Ленінського ВДВС Луганського МУЮ знаходиться зведене виконавче провадження по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] суми боргу. 16.03.2010 року постановою Ленінського ВДВС Луганського МУЮ по виконавчому провадженню по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] згідно ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 10.03.2010 року було накладено арешт на автомобіль марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], та на автомобіль DAEWOO NEXIA, бежевого кольору, 2006 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузову [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належать на праві власності [PERSON]. 16.08.2012 року постановою Ленінського ВДВС Луганського МУЮ по виконавчому провадженню по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] суми 191 820,00 гривень на виконання ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 10.08.2012 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. На підставі наведеного, вважає, що вказане майно підлягає реалізації в рамках вищевказаного виконавчого провадження, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та перевіривши представлені докази в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Ленінського районного суду м.Луганська від 10 червня 2013 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено [PERSON] та Ленінський ВДВС Луганського МУЮ (а.с.19). Ухвалою Ленінського районного суду м.Луганська від 15 жовтня 2013 року до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, було залечено [PERSON] (а.с.40). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. В ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 04 травня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу легкового автомобілю марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], зареєстрований у ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року, який належав відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого у ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року (а.с.5). Відповідно до п.п.4.1. вказаного Договору ціна автомобілю складає 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень. Відповідно до п.п.4.2. вказаного Договору Покупець здійснює оплату за автомобіль в момент підписання цього Договору. Відповідно до п.3 даного Договору Продавець зобов'язався передати покупцеві автомобіль в момент його підписання. Відповідно до п.5.1.3. Договору сторони зобов'язались нотаріально посвідчити даний договір до 01.01.2010 року. Відповідно до п.5.4.2. Договору Покупець має право вимагати від Продавця нотаріально посвідчити цей Договір в строк, передбачений п.5.1.3. цього Договору. На підтвердження отримання коштів відповідачем була написана власноруч розписка від 04.05.2009 року, відповідно до якої [PERSON] отримав від [PERSON] кошти у розмірі 24 000,00 (двадцять чотири тисячі) гривень в рахунок продажу автомобіля марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER] та претензій до нього не має (а.с.10). Відповідно до заяви від 14 березня 2010 року, яку відповідач отримав 16.03.2010 року, [PERSON] звертався до [PERSON] з проханням виконати п.5.1.3. Договору купівлі - продажу від 04.05.2008 року (а.с.6). Відповідно до довіреності від 04 листопада 2008 року [PERSON] уповноважив [PERSON] або [PERSON] продати належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року, автомобіль марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER] (а.с.7). Відповідно до довіреності від 04 травня 2009 року [PERSON], що діє від імені гр.[PERSON] уповноважує [PERSON] або [PERSON] Тагієєвича продати належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року, автомобіль марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], зареєстрований ВРЕР ДАІ м.Луганська 04.11.2008 року (а.с.8). Відповідно до відповіді начальника ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Луганська від 11.07.2013 року було повідомлено, що згідно даних АІПС «Автомобіль» станом на 11.07.2013 року вказаний у запиті суду транспортний засіб марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER] зареєстрований за гр.[PERSON], [INFO] Зазначений транспортний засіб перебуває під арештом згідно ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 10.03.2010 року, постанов ВДВС Ленінського району м.Луганська від 22.03.2010 року та 11.12.20102 року (а.с.31). Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання договору купівлі - продажу легкового автомобілю марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], таким, що укладений між [PERSON] та [PERSON] 04 травня 2009 року, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами фактично було укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу - спірного автомобілю, за яким відбулась передача майна. Допитаний в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував факт отримання ним грошових засобів від позивача [PERSON], що також підтверджується розпискою від 04.05.2009 року, та факт передачі автомобілю, крім того, підтвердив, що під час укладення договору сторони домовились про його подальше нотаріальне посвідчення, але внаслідок недостатності для цього грошей у [PERSON] ці дії вирішили відкласти. Незважаючи на домовленість, відповідач [PERSON] протягом всього часу продовжував ухилятися від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу автомобілю від 04.05.2009 року, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Що стосується позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на легковий автомобіль марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], та зняття арешту з легкового автомобілю марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], то суд приходить до наступного. Відповідно до постанови Ленінського ВДВС Луганського МУЮ від 16.03.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] вбачається, що згідно ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 10.03.2010 року даною постановою було накладено арешт на автомобіль марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], та на автомобіль DAEWOO NEXIA, бежевого кольору, 2006 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузову [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належать на праві власності [PERSON] (а.с.133-134). Відповідно до постанови Ленінського ВДВС Луганського МУЮ від 16.08.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] суми 191 820,00 гривень вбачається, що на виконання ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 10.08.2012 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику (а.с.131-132). Відповідно до акту опису й арешту майна від 02.04.2013 року на автомобіль марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER], було накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним (а.с.11-12). Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що в даному випадку строк позовної давності позивачем не пропущений, адже позовна заява надійшла до суду 18 квітня 2013 року, тоді як арешти на автомобіль накладені Ленінським ВДВС Луганського МУЮ 16.03.2010 року та 16.08.2012 року. При цьому позивач дізнався про порушення своїх прав лише 02.04.2013 року, коли було складено акт опису та арешту вказаного автомобілю, а тому доводи представника третьої особи [PERSON] в цій частині є необгрунтованими. За своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, оскільки повірений зобовязується діяти від імені довірителя. Крім того, згідно зі ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Пунктом 7 Правил передбачено, що власники транспортних засобів мають зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання. Відповідно до п. 8 зазначених Правил державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови його попереднього зняття його з обліку в підрозділі ДАІ. Правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з до датком №1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Пунктом 41 Правил передбачено, що зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділах ДАЇ на підставі заяви власника, а відповідно до п.43 Правил, якщо транспортні засоби знімаються з обліку у звязку з їх відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації в межах України", номерні знаки здаються, а видаються номерні знаки "Транзит". Як вбачається з матеріалів справи, спірний автомобіль у передбаченому законом порядку не був знятий з обліку в органах ДАІ та залишився зареєстрованим за [PERSON]. Доводи позивача про те, що підставою набуття права власності на автомобіль є довіреність та розписка від 04.09.2009 року є безпідставними, оскільки суперечать вищезазначеним вимогам закону. За таких обставин суд приходить до висновку, що правових підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на автомобіль марки AUDI, модель А8, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, VIN) якого має №[NUMBER], реєстраційний номер №[NUMBER] за позивачем немає. Позовні вимоги позивача щодо зобов'язання Ленінського ВДВС Луганського МУЮ зняти арешт, накладений на зазначений автомобіль задоволенню також не підлягають, оскільки являються похідними від первісних позовних вимог. Крім того, на момент подачі позову право власності на вказаний автомобіль за позивачем не зареєстровано, тому в даному випадку підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.

Outcome: partial