Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стянення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи позов тим, що 19.06.2003 року у відділі РАГСу Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач коштів на утримання дітей не надає, хоча займається індивідуальною трудовою діяльністю (неофіційно) та отримує значні доходи. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей. Не цікавиться їхнім станом здоровя, не надає жодної матеріальної допомоги. А тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти щомісячно в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Крім цього, просила стягнути з відповідача на її користь 600,00 грн. витрат за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та заяві від 13.04.2017 року (а.с.33-36), просила позов задоволити. Відповідач, представник відповідача проти задоволення позову заперечили, з підстав викладених в письмовому запереченні (а.с.16-24), оскільки, вважають його безпідставним, так як відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей. Крім цього, відповідач вказав, що у випадку присудження судом стягнення з нього на користь позивачки аліментів, то він погоджується на сплату аліментів в розмірі по 750,00 грн. на кожну дитину. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Відповідно до копій свідоцтв про народження серія 1-НМ № 195742 виданого 04.02.2004 року та серія 1-НМ №129730 виданого 14.05.2009 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, відповідач офіційно не працевлаштований. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоровя. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2017 рік у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то визначений позивачкою розмір аліментів 2 000,00 грн. на одну дитину є завищеним, а тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки по 900 грн. щомісячно на кожну дитину, що буде відповідати інтересам дітей та зможе забезпечити їм належний фізичний та духовний розвиток. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 900 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 22.02.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (ст. 79 ЦПК України). Згідно квитанції від 22.02.2017 року Серія АВ 00193 [PERSON] оплатила 600,00 грн. за надання правової допомоги, а саме: скданання та друкування позовної заяви, консультацію (а.с.10). На підтсаві вищенаведеного, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки 600,00 грн. витрат за надання правової допомоги є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 640,00 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved