Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], в особі представника адвоката [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа державний нотаріус Другої Лубенської державної нотаріальної контори про переведення прав та обов"язків покупця на співвласників. Представник позивачів [PERSON] надав суду заяву в якій прохає залишити позов без розгляду, повернути судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп., кошти в сумі 30 154 грн. сплачені на депозитний рахунок, та сплачені банківські витрати в сумі 391 грн. 84 коп. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] заяву підтримав, прохав її задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо залишення позовної заяви без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору про розірвання договору купівлі -продажу нежитлового приміщення (гаража) від 10.07.2017 року та договору про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки (під гаражем) від 10.07.2017 року було розірвано договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлового приміщення - гаражу [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 17 березня 2015 року, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. та зареєстрований у реєстрі за №1-311, та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 0024 га. кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться по [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К.17.03.2015 р. та зареєстрований у реєстрі за №1-314. У відповідності до ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Також встановлено, що згідно квитанції від 19 серпня 2016 року, представник позивачів [PERSON] оплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 551 грн. 20 коп. та банківські витрати в сумі 391 грн. 84 коп., які прохає повернути. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено виключний перелік підстав для повернення судового збору, а саме: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Отже, чинним законодавством не передбачено повернення судового збору в разі залишення заяви без розгляду за клопотанням (заявою) позивача, та повернення понесених банківських витрат, у зв'язку з чим суд вважає, за необхідне відмовити представнику позивачів [PERSON] в задоволенні заяви в частині про повернення судового збору та витрат банку. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред"явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. В нашому випадку, відповідачі не задовольнили вимоги позивачів про переведення прав та обов"язків покупця і визнання права власності на частину нерухомого майна за позивачами, а лише розірвали договори купівлі-продажу - вказані вимоги взагалі не пред"являли позивачі, тому і на підставі ч.1 ст.89 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів. Крім того, у зв`язку з розглядом вищевказаної справи, представником позивачів [PERSON] відповідно до вимог частини 2 статті 365 ЦК України, на депозитний рахунок ТУ ДСА в Полтавській області, згідно квитанції № N193852867 від 19.08.2016 року було внесено кошти в сумі 15077 гривень, та згідно квитанції № N141V34526 від 18 листопада 2016 року було внесено кошти в сумі 15077 гривень, а всього 30 154 грн. Оскільки позов залишається без розгляду за заявою представника позивачів, тому відпала необхідність у використанні коштів, внесених на депозитний рахунок ТУ ДСА в Полтавській області, і внесені [PERSON] кошти в сумі 30 154 грн. на депозитний рахунок підлягають поверненню.

Outcome: dismissed