Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивачка в заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], посилаючись на такі обставини : з 16 листопада 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 листопада 2012 p., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації одружень зроблено актовий запис № 446. [INFO] у них народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ,серії [NUMBER] від 14 травня 2013 року. Будь - які спроби домовитись із відповідачем щодо його участі в утриманні їхнього сина мали негативний результат. Відповідач аліменти не сплачує, на його утриманні ніхто не знаходиться, має задовільний стан здоров'я, ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідач надав суду письмове заперечення ,в якому зазначив, що з 16 листопада 2012 року вони з позивачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають сина, [PERSON], [INFO]. На сьогодні шлюб між ними не розірвано. Він бере участь у вихованні та утриманні дитини, жодного разу не відмовив позивачці у наданні фінансової допомоги для догляду за сином. Два тижні тому його жінка переїхала жити до своєї матері без пояснення причини переїзду. Він не заперечує проти виплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина, але не має можливості сплачувати їх в такому розмірі, в якому просить позивачка. Згідно консультативного висновку Чернігівської обласної консультативної поліклініки від 31.05.2001 року виданої для МСЕК йому встановили діагноз - «Хронічний остеоміліт лівої стегнової та лівої велико-гомілкової кісток». У відповідності до направлення на ВТЕК від 14.08.2002 року виявлено наступне: «Хворіє з дитинства. Неодноразово лікувався стаціонарно та амбулаторно. Переніс декілька оперативних втручань, визнаний інвалідом II групи з дитинства». Відповідно Пенсійного посвідчення № [NUMBER], виданої ПФУ від 28.09.2011 року Серія [NUMBER], він отримує пенсію по інвалідності 3 групи з дитинства довічно у розмірі 979,00 грн. Іншої постійної роботи не має, так як не має на сьогодні можливості через стан здоров'я влаштуватись на таку роботу. Сам постійно потребує додаткового лікування та догляду, не має можливості мати додатковий дохід, крім пенсії. В зв'язку з чим просить суд винести рішення та зазначити розмір аліментів згідно діючого законодавства з урахуванням його розміру пенсії та стану здоров'я,тобто стягнути з нього на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/5 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву ,в якій, зменшуючи свої позовні вимоги ,просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини його доходів, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач в письмовій заяві просить справу розглядати за його відсутності та не заперечує проти уточнених вимог позивачки і згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно копії пенсійного посвідчення від 28.09.2011 року [PERSON] є інвалідом 3 групи з дитинства (а.с. 15) та отримує пенсію в розмірі 979,00 грн щомісячно, що підтверджується довідкою УПФ від 08.04.2015 року. (а.с. 18). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В частині 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з того, що відповідач є інвалідом 3 групи з дитинства, єдиним джерелом його доходу є пенсія, яка становить 979,00 грн в місяць, враховуючи, що сторони зобов'язані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхньої дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, погодились на стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню,а тому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.03.2015 року і продовжуючи до повноліття дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved