Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. В обґрунтування позову вказав, що 08.05.2016 року в м.Вишневе Києво-Святошинського району сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel Astra, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , а також транспортного засобу Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] , власником якої є [PERSON] . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2016 року особою винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що призвело до настання ДТП визнано водія [PERSON] . Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи - страхове відшкодування в сумі 28 301 грн. 54 коп. на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, звіту та наказу. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість послуг якого - 1 300 грн. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). З метою досудового врегулювання спору, МТСБУ звернулось до винуватця з вимогою про відшкодування завданої шкоди від 22.03.2018 року, однак вимоги були залишені поза увагою [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань та відзив на позов до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2016 року в м. Вишневе Києво-Святошинського району сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel Astra, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , а також транспортного засобу Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] , власником якої є [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2016 року особою винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що призвело до настання ДТП визнано водія [PERSON] (а.с. 9). В результаті даної ДТП що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правової відповідальності якої застрахована в ПрАТ СК «Юнівес», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4857158, терміном дії з 22.07.2015 року по 21.07.2016 року (а.с. 12). Згідно звіту вих. № 5631/4 від 04.08.2016 року, про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, завданої власнику автомобілю Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] вартість матеріальних збитків заподіяних власнику -28 301 грн. 54 коп (13-26). Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілому [PERSON] відшкодована не була. У зв`язку з чим, власник пошкодженого майна [PERSON] , з метою отримання страхового відшкодування, 18.07.2016 року, звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с. 7-8). Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 11), у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи - страхове відшкодування на підставі заяви про виплату страхового відшкодування (а.с. 10), звіту № 34895 від 04.08.2016 року та наказу № 9673рв від 08.12.2016 року (а.с. 42). в сумі 28 301 грн. 54 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 9673рв від 08.12.2016 р. (а.с. 44). Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) в розмірі понесених витрат, що складають 29 601, 54 грн., (28 301, 54 + 1300 = 29 601, 54). Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, врегулювати спір в досудовому порядку не можливо, оскільки МТСБУ звернулось до винуватця з вимогою про відшкодування завданої шкоди від 22.03.2018 року, однак вимоги були залишені поза увагою [PERSON] (а.с. 46-47). Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а також за послуги аварійного комісара, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved