Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до ТОВ «Вердикт Капітал» , треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 червня 2018 року між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір №391254123, згідно умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось надати йому грошові кошти в сумі 5890 грн., а позивач в свою чергу повернути зазначені кошти з відповідними відсотками через 30 днів , тобто до 07 липня 2018 року. Договір від 08.06.2018 року було укладено з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», право вимоги за яким 04.10.2018 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», а 02.11.2018 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» Позивач виконував умови договору, проте ним було допущено часткове порушення його умов. 19 жовтня 2020 року з листа приватного виконавця Коваля В.О. позивачу стало відомо, що 01 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинений виконавчий напис (реєстровий номер 4691) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 43 842 грн.93 коп. на підставі кредитного договору №391254123 від 08 червня 2018 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» , право вимоги за яким 04.10.2018 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», а 02.11.2018 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Міністерства юстиції України Коваля В.О. від 19 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження №63344895. Крім того, приватним виконавцем в постанові від 19 жовтня 2020 року зазначено про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 4484,29 грн. Оскільки, станом на день вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення на кредитному договорі, що вчинений не в нотаріальній формі, тому позивачем і подано до суду позов про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 01 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 43 842 грн. 93 коп. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 18 січня 2021 року. На підставі заяви [PERSON] про забезпечення зазначеного позову, 22 грудня 2020 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області зупинено стягнення за виконавчим написом від 01 жовтня 2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 43 842 грн.93 коп. на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. було відкрито виконавче провадження №63344895. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви його представника адвоката Кушнеренко Т.В. просили суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу в Чернігівській області Міністерства юстиції України Коваль В.О. в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав письмових пояснень щодо позову або відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання також не з`явилась, поштою надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності(а.с.39) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 08 червня 2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір №391254123, згідно умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось надати позивачу грошові кошти в сумі 5890 грн., а позивач в свою чергу повернути зазначені кошти з відповідними відсотками до 07 липня 2018 року на поточні потреби (а.с. 12). 01 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинений виконавчий напис (реєстровий номер 4691) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 43842 грн. 93 коп. на підставі кредитного договору №391254123 від 08 червня 2018 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», право вимоги за яким 04.10.2018 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», а 02.11.2018 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».(а.с.9) На підставі заяви про примусове виконання ТОВ «Вердикт Капітал» , постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 19 жовтня 2020 року, за вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., відкрито виконавче провадження №63344895 про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 44842 грн. 93 коп. з урахуванням 1000 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.23). Приватним виконавцем винесена постанова від 19 жовтня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця. (а.с.22). Згідно ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.1, 3.1, 3.2 розділу 2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Разом з тим, суд звертає увагу, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною та нечинною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, пунктів 1, 2 , зокрема, скасовано на наступні норми: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) ; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: 1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу . п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано КМ України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172. Таким чином, зважаючи на визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", на момент виникнення спірних відносин, зокрема, в момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №4691, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №391254123 від 08 червня 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , обов`язковою підставою для здійснення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальне посвідчення такого договору. Разом з тим, дослідивши зміст копії кредитного договору №391254123 від 08 червня 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , наявного в матеріалах справи, відомості щодо його нотаріального засвідчення відсутні. За таких підстав, станом на час вчинення вказаного виконавчого напису відповідні положення вказаного пункту Переліку № 1172, що регулювали стягнення заборгованості за кредитними договорами на підставі виконавчих написів нотаріусів, не були чинними, а тому нотаріус не мав правових підстав посилатись на них в обґрунтування вчинення виконавчого напису, що є грубим порушенням порядку вчинення виконавчого напису на борговому документі. Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 закону Про нотаріат , захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України « Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором, як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась у зазначений у виконавчому написі час та не була погашена боржником, при цьому судом враховано термін кредитування та тіло кредиту, який передбачили сторони. За таких обставин, оскільки станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки оскаржується позивачем, а також, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. З урахуванням того, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER] від 30 серпня 2017 року , в зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору відповідно до ч.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1261,20 грн. на користь держави. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved