Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач у справі [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асистансклуб» про звільнення з посади директора, посилаючись на те, що відповідно до рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Асистанс Клуб" від 04 квітня 2011 року [PERSON], був призначений на посаду директора. Про вступ Позивача на посаду директора був виданий наказ № 05/04-11 від 05 квітня 2011 року. Відповідно до п.п. 5.3.10, п. 5.3 Статуту Відповідача звільнення директора належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства.08 лютого 2016 року Позивачем на ім'я загальних зборів учасників Відповідача було подано заяву про звільнення за власним бажанням з 23.02.2016 року у порядку ст. 38 Кодексу законів про працю України.Крім того, позивачем було вжито додаткових заходів, зокрема кожному з учасників відповідача на адреси зазначені у статуті Товариства було направлено цінним листом з описом вкладення копію заяви про звільнення з посади директора за власним бажанням від 08 лютого 2016 року.Проте, до сьогоднішнього дня учасники Товариства з обмеженою відповідальністю «Асистансклуб» позачергові загальні збори не провели, і не вирішили питання щодо звільнення позивача з посади директора за власним бажанням. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд слухати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явивився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не подавав, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за його відсутності та ухвалити заочне рішення суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Асистанс Клуб" від 04 квітня 2011 року [PERSON], був призначений на посаду директора. (а.с.6). Судом встановлено, що про вступ [PERSON] на посаду директора був виданий наказ № 05/04-11 від 05 квітня 2011 року. (а.с.10). Судом встановлено, що 08 лютого 2016 року Позивачем на ім'я загальних зборів учасників Відповідача було подано заяву про звільнення за власним бажанням з 23.02.2016 року у порядку ст. 38 Кодексу законів про працю України. (а.с.11). Судом встановлено, що Позивачем було вжито додаткових заходів, зокрема кожному з учасників відповідача на адреси зазначені у статуті Товариства було направлено цінним листом з описом вкладення копію заяви про звільнення з посади директора за власним бажанням від 08 лютого 2016 року. (6а-9). Згідно до ст. 38 КупП працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до 47 КЗпП України Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідачем у справі не надано суду доказів, які б спростовували твердження позивача у справі у порядку ст. 10,11,57-61 ЦПК України, а тому на думку суду позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved