Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 січня 2010 року АТ «ПРОСТО-страхування» і відповідач уклали договір страхування майнових інтересів власника автомобіля «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER]. 20 липня 2010 року на пр. Перемоги в м. Сімферополі сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений застрахований автомобіль. Відповідно до звіту оцінки вартість матеріального збитку становила 95311,20 грн. Зазначена подія була визнана страховою, про що 29 жовтня 2010 року був складений страховий акт та [PERSON] було виплачене страхове відшкодування в розмірі 68106,25 грн, а іншу частину страхового відшкодування відповідно до Розпорядження АТ «ПРОСТО-страхування» зарахувало у сплату недосплаченої страхової премії. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії склали 70550,00 грн. Надалі, страховику стало відомо, що водій, не порадившись з ним, та без його письмової згоди, відмовився від будь-яких претензій до іншого учасника ДТП, чим порушив умови договору та правил. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 70550,00 грн. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 січня 2010 року між ЗАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] украдено договір №1000383 серії АТК добровільного страхування транспортних засобів, яким застраховано автомобіль «Toyota Avensis» (н.з. [NUMBER]) та встановлено вигодонабувача АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції». Додатковою угодою від 23 квітня 2010 року до вищевказаного договору сторони домовилися внести такі зміни, а саме: допущено до керування транспортним засобом водія [PERSON]. Відповідно до ст. 979 ЦПК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 20.07.2010 року по пр. Премоги в м. Сімферополі сталася дорожньо - транспортна пригода, між автомобілем «Тойота Авенсіс» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] і автомобілем «Мазда 3», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортного засобу. Згідно зі ст. 25 ЗУ "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до звіту №3665-07/10 від 04.08.2010 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Toyota Avensis 1,8» державний номер [NUMBER] , склала 95311,20 грн. 29.10.2010 р. комісією було складено страховий акт, яким вказане ДТП визнано як «страховий випадок» по ризику «Пошкодження наземного ТЗ внаслідок ДТП» та на підставі зібраних документів особу, до якої може бути передано регресний позов, визнано [PERSON] Розпорядженням №006801 від 11 листопада 2010 року здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі - 70550,00 грн, наступним чином: суму страхового відшкодування у розмірі 2443,75 грн. зараховано у сплату недооплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Кримською філією АТ «ПРОСТО-страхування», та суму страхового відшкодування у розмірі 68106,25 перераховано на р/р в АКБ «ЧБРР» що підтверджується платіжним дорученням №1640 від 11.11.2010 року. Згідно з постановою, затвердженою Начальником Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим полковником міліції Суворовим А.С., від 30.11.2010 року, у порушені кримінальної справи за ознаками ст. 286 КК України за фактом ДТП за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] відмовлено, у зв'язку з відсутністю складу злочину. У вказаній постанові зазначено, що від водіїв [PERSON] та [PERSON] до ОДАІ надійшли заяви з проханням подальшу перевірку за фактом ДТП не проводити, претензій морального та матеріального характеру один до одного вони не мають, від участі в будь-яких слідчих дій вони відмовляються, кримінальну справу просять не порушувати. Відповідно до умов договору №1000383 серії АТК страхування майнових інтересів власника автомобіля «Toyota Avensis» (р.н. [NUMBER]), а саме: п. 2.11.2.19 зобов'язує страхувальника або водія застрахованого транспортного засобу без письмової згоди страховика не робити ніяких заяв та не брати на себе зобов'язань про добровільне відшкодування збитку, не визнавати повністю чи частково свою відповідальність та не підписувати будь-які документи, що встановлюють розміри збитку за вимогами, висунутими до нього у зв'язку з ДТП. Відповідно п.2.11.3.10 умов договору, страховик має право звернутися із вимогою до особи, що одержала страхове відшкодування, про повернення отриманих сум (повністю або частково), якщо протягом строків позовної давності, встановлених законодавством України, стануть відомі нові обставини настання страхового випадку, які позбавляють одержувача страхового відшкодування за цим договором, права на одержання зазначених коштів (повністю або частково). Згідно з п.2.11.2.14 умов договору страхувальник зобов'язаний повернути страховику отримане страхове відшкодування в повному обсязі або у певній частині, якщо протягом передбачених чинним законодавством України строків позовної давності були виявлені обставини, що за чинним законодавством або відповідно до цього договору страхування повністю або частково позбавляють страхувальника (вигодонабувача) права на страхове відшкодування. Отже, судом встановлено, що внаслідок дій [PERSON], який подав заяву до ОДАІ з вимогою перевірку по факту ДТП не проводити, позивач позбавлений права на вимогу до винної особи, оскілки така особа слідством не встановлена. Ч.1 ст. 615 ЦПК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням викладеного, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 705,50 грн. На підставі ст. 979, 615, 629 ЦПК України, ст.ст. 25 Закону України "Про страхування",

Outcome: approved