Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.03.2020 року між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та [PERSON] за допомогою електронного сервісу, що міститься на сайті www.vashagotivochka.ua, укладено Кредитний договір №ЛЛ-00721875 на суму 2900,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у відповідачки утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 09.07.2021 року становить 9701,85 грн., та складається з: заборгованості по сумі кредиту в розмірі - 2900,00 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 6728,00 грн., з яких 928,00 грн. - нараховано відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору, 5800,00 грн. - нараховано відповідно до п. 1.4.2. кредитного договору; 3% річних від простроченої суми в розмірі - 73,85 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідачка кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 9701,85 грн. та судові витрати по справі. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.08.2021 року від відповідачки до суду надійшов Відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що не визнає позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Наданий позивачем розрахунок не відображає дійсного стану речей, оскільки оплату 1218,00 грн., що була здійснена відповідачкою в період з 18.09.2020 року по 07.10.2020 року, не враховано позивачем та не зменшено тіло кредиту, суми нарахувань по відсотках і по складовій. Окрім цього, позивачем не було враховано оплати 500, 00 грн. від 20.10.2020 року, 620,00 грн. від 22.10.2020 року, 300,00 грн. від 26.10.2020 року, 500, 00 грн. від 22.11.2020 року, 500, 00 грн. від 12.12.2020 року. Також відповідачка зазначає, що Виписка по рахунку (а не розрахунок заборгованості) є первинним документом, за умови, що вона містить обов`язкові реквізити, вказані в Положенні 254. Інших допустимих доказів на підтвердження кредитної заборгованості позивач не надав. Отже, для належної оцінки зібраних у справі доказів потрібно установити, чи виконав позивач свої зобов`язання за кредитним договором, тобто чи надав він відповідачу кредит в обумовленій сумі. Це може бути підтверджено тільки випискою з особового рахунку відповідача, яку позивач не надав. Також позивачем не надано до суду заяву відповідачки, з якої б вбачалось її бажання отримати кредит та його розмір, також як і не надано жодних відомостей про зазначення відповідачем номеру платіжної карти, на яку мали бути зараховані кредитні кошти. Інформація про спосіб отримання відповідачем кредитних коштів, а саме інформація про банківський рахунок або номер карги, на яку перераховуватимуться кошти, відсутня і в кредитному договорі. Окрім того, копія інформаційної довідки № 22/07 від 05.07.2021 року, яка надана позивачем на підтвердження перерахування кредитних коштів у сумі 2700 грн. на рахунок відповідача , не містить підпису працівника та печатки банківської установи, яка здійснила такий грошовий переказ. У вказаній інформаційній довідці номер картки зазначений лише частково. Таким чином, немає доказів, що кредитні кошти за договором № ЛЛ-00721875 від 18.09.2020 р. в сумі 2700 грн., перераховані саме на рахунок [PERSON] та отримані нею. Умовами договору укладеного між сторонами передбачено нарахування відсотків за користування грошовими коштами та за неналежне виконання умов договору, зокрема згідно п. 1.4.2. Договору позичальник має право нарахувати 2,5 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.3. цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Отже, виходячи з відсоткової ставки в день - 2,5%, річна відсоткова ставка за договором позики становить 900%. З наведеного слідує, що умови договору щодо встановлення сторонами розміру відсотків - 2,5% в день від простроченої суми, що становить 900% на рік, є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка в понад сорок разів перевищує розмір виданої суми позик, у разі прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором. На підставі викладеного відповідачка просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 18.09.2020 року між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та [PERSON] укладено кредитний договір №ЛЛ-00721875, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 2900,00 грн., з оплатою процентів за користування кредитом. Кредитний договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: www.vashagotivochka.ua. Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, позичальник надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів кредитного договору та проставив відмітку про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, що відповідає ЗУ «Про захист персональних даних» та рекомендаціям Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо застосування положень цього Закону. Враховуючи те, що договір укладався відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», то примірник кредитного договору був наданий позичальнику в його особистому кабінеті на сайті Товариства. Відповідно до вимог ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Як зазначено у позові, на сайті www.vashagotivochka.uа розміщено Правила надання грошових коштів у позику онлайн ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» (далі - Правила), які є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641 та - ЦК України, укласти договір на умовах, що запропоновані Товариством. Ці Правила є невід`ємною частиною договору, так званою його «публічною» частиною (п. 7.3. кредитного договору). Клієнт здійснює заповнення заявки на сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в якості обов`язкових для заповнення. Заповнюючи заявку, позичальник у відповідності до пункту 3.6. Правил, надає згоду на обробку Товариством своїх персональних даних, а також на те, що Товариство має право звернутись за інформацією про фінансовий стан позичальника або іншою інформацією, яка необхідна для прийняття рішення про надання кредиту. Оформлення вищезазначеної згоди відповідає вимогам ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних». У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки. На основі зазначених клієнтом даних інформаційна система Товариства генерує «індивідуальну» частину договору (у разі прийняття рішення про надання кредиту). Додатково Товариство залишає за собою право зателефонувати клієнту за телефонним номером, зазначеним в заявці, як для підтвердження повноти, точності, достовірності зазначеної в заявці інформації, так і для отримання інших відомостей від клієнта, які Товариство визнає вхідними для прийняття рішення про надання кредиту. На підставі заповненої реєстраційної форми інформаційна система Товариства здійснює реєстрацію даних заявника на сайті Товариства та створює особистий кабінет заявника/позичальника, де він має змогу ознайомитися з договором(ами), поточним станом заборгованості, оплатити заборгованість тощо. Рішення про надання кредиту приймається Товариством на підставі автоматизованої обробки персональних даних клієнта і інформації отриманої про нього із законних джерел, зокрема інформації бюро кредитних історій. Товариство інформує клієнта про прийняте рішення щодо видачі або відмову у наданні кредиту через SMS-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, та/або листом, надісланим на електронну пошту, вказану заявником, та/або шляхом розміщення інформації в особовому кабінеті заявника на сайті Товариства. У випадку прийняття рішення про надання кредиту, заявнику надсилається «оферта» (пропозиція укласти договір) та текст майбутнього кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому цими Правилами. Кредитний договір укладається в електронному вигляді в особистому кабінеті. При цьому заявник має технічну можливість прийняти умови кредитного договору, або відмовитись від них. Після ознайомлення з умовами кредитного договору, у випадку підтвердження заявником із зазначеними умовами, йому на телефон надсилається одноразовий ідентифікатор, який в подальшому вноситься у відповідне поле для підпису на сайті Товариства. Таким чином заявник акцептує оферту електронним підписом одноразового ідентифікатора, після чого кредитний договір вважається укладеним. Враховуючи наведене вище, суд критично оцінює доводи відповідачки, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо того, що вона не підписувала Кредитний договір №ЛЛ-00721875 а тому, на її думку вказаний договір не містить правових підстав та не може слугувати доказом безспірності укладення договору позики. Після укладання сторонами кредитного договору та переведення коштів на вказану позичальником банківську карту, другий примірник кредитного договору направляється на електронну адресу позичальника. Кредит видається шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на картковий рахунок клієнта, зазначений в заявці. Згідно статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Товариство проводить верифікацію банківських карт згідно правил міжнародних платіжних систем Visa та Маstercard (знаходяться для ознайомлення у відкритому доступі на офіційних веб-сайтах вищезазначених платіжних систем). Згідно п.1.1. Кредитного договору №ЛЛ-00721875 від 18.09.2020 року, кредитодавець передає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 2900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цього кредитного договору. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Закінчення строку дії кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін. Строк користування кредитом складає 16 (шістнадцять) днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 (дев`яносто шести) днів включно (п. 1.3. кредитного договору). Згідно п. 1.4.-1.4.2 Кредитного договору №ЛЛ-00721875 від 18.09.2020 року, проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 2,0% (два цілих нуль десятих відсотки) від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 (шістнадцяти) календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі 2,5% (два цілих п`ять десятих відсотка) від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1. договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту. При цьому сторони визнають, що зазначені процентні ставки є їх двосторонньою взаємною домовленістю, узгодженою умовами кредитного договору. Судом встановлено, що кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу «Platon» про проведення 18.09.2020 року успішної видачі займу на карту [PERSON] за договором №ЛЛ-00721875 від 18.09.2020 року в сумі 2900,00 грн. З огляду на викладене, боржник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повній мірі не виконувала в визначені кредитним договором строки, а саме станом на 19.07.2021 року заборгованість не погасила, не сплачувала нараховані у відповідності до п. 1.4.1-1.4.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом, таким чином ухиляючись від виконання прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором. Так, позичальником 07.10.2020 року було сплачено 1218,00 грн., з яких 928,00 грн. перераховано на погашення процентів, нарахованих відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, а 290,00 грн. перераховано на погашення процентів, нарахованих відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору. Оскільки позичальником 07.10.2020 року було сплачено проценти, нараховані станом на зазначену дату в повному розмірі, відповідно до Детального розпису сукупної вартості кредиту, строк користування кредитом продовжився на 16 днів. Таким чином, відповідачу було нараховано процентів в сумі 928,00 грн. відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, та в сумі 5800,00 грн. відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору № ЛЛ-00721875 від 18.09.2020 року. Пеня за Кредитним договором № ЛЛ-00721875 від 18.09.2020 року не нараховувалась відповідно до Закону України № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу країни та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». У відзиві відповідачка зазначає, що позивачем не було враховано оплати 500, 00 від 20.10.2020 року, 620,00 грн. від 22.10.2020 року, 300,00 грн. від 26.10.2020 року, 500, 00 грн. від 22.11.2020 року, 500, 00 грн. від 12.12.2020 року. Разом з тим, в наданих відповідачкою копій квитанцій зазначено одержувача C2A_VASHAGOTIVOCHKA, тобто не зрозуміло хто є отримувачем зазначених платежів. Отже, відповідачкою не надано доказів в підтвердження того, що зазначеними платежами було оплачено заборгованість саме за Кредитним договором № ЛЛ-00721875 від 18.09.2020 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідачка [PERSON] , всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 09.07.2021 року становить 9701,85 грн., та складається із: заборгованості по сумі кредиту в розмірі - 2900,00 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 6728,00 грн., з яких 928,00 грн. - нараховано відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору, 5800,00 грн. - нараховано відповідно до п. 1.4.2. кредитного договору; 3% річних від простроченої суми в розмірі - 73,85 грн., що підтверджується наданим позивачем в матеріали справи розрахунком заборгованості. Посилання відповідачки на недоведеність позивачем факту укладення кредитного договору між ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" та нею та відсутність доказів порушення позивачем законодавства, спростовуються наданими позивачем письмовими доказами, які є в матеріалах справи. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачка умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 9701,85 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved