Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] та [PERSON] було реалізоване право на приватизацію житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Молодіжна 10/1, с. Бзів, Баришівського району, Київської області. Роботи по оформленню необхідних документів у зв'язку із приватизацією житла, були проведені за участю госпрозрахункового бюро «Альтернатива», яка була зареєстрована в [INFO] і мала відповідну ліцензію на здійснення відповідних дій, пов'язаних з оформленням документів при проведенні приватизації житла громадянами району. 22.03.1994 року було отримано свідоцтво про право власності на житло, виготовлене Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива». Згідно даного свідоцтва, власниками будинку, який розташований по вул. Молодіжна 10/1, с. Бзів, Баришівський район, Київська область, являються [PERSON] та [PERSON]. 22 жовтня 2008 року [PERSON] отримала державний акт про право на земельну ділянку, розташовану по вул. Молодіжна 10а, с. Бзів, Баришівський район, Київська область. 26 лютого 2017 року [PERSON] померла. При житті вона склала заповідальне розпорядження, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON]. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] входить 1/2 частка житлового будинку, розташованого по вул. Молодіжна 10/1, с. Бзів, Баришівського району, Київської області та земельна ділянка, розташована по вул. Молодіжна 10 а, с. Бзів, Баришівського району, Київської області. Позивач в шестимісячний термін звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку та земельну ділянку в нотаріальній конторі їй було відмовлено через те, що в свідоцтві про право власності на житло від 22.03.1994 року органом приватизації зазначений радгосп ім. «Тімірязева», а печатка стоїть Госпрозрахункового бюро «Альтернатива». В даному свідоцтві невірно зазначено прізвище [PERSON] - замість вірного «Шеліх», зазначено невірно «Шелих» та замість «будинку», зазначена «квартира». Державний акт про право на земельну ділянку (в якому невірно зазначена адреса розташування ділянки), яка знаходиться під спадковим будинком виготовлений на одного власника - [PERSON], тоді як повинен був бути виготовлений на двох співвласників відповідно до свідоцтва про право власності на будинок. 22 листопада 2017 року Рішенням [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області на земельну ділянку площею 0,0694 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту ЯЖ № 660844 була присвоєна адреса: вул. Молодіжна 10/1. В звязку з тим, що в документі, який посвідчує право власності на житловий будинок, розташований по вул. Молодіжна 10/1 органом приватизації зазначений радгосп ім. «Тімірязева», а печатка стоїть Госпрозрахункового бюро «Альтернатива», виникла необхідність у визнанні права власності на 1/2 часку житлового будинку належну [PERSON]. Позивачі просять суд визнати за ними: -за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 66,3 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Молодіжна 10/1, с. Бзів, Баришівського району, Київської області; - за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 66,3 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Молодіжна 10/1, с. Бзів, Баришівського району, Київської області; - за [PERSON], право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0694 га, розташовану по вул. Молодіжна 10/1, с. Бзів, Баришівського району, Київської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0694 га розташовану по вул. Молодіжна 10/1, с. Бзів, Баришівського району, Київської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору. В судове засідання представник позивачів [PERSON] на розгляд справи не з,явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлений до суду позов підтримала та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Баришівського району, Київської області свого представника на розгляд справи до суду не направили. Подали листа про розгляд справи у їх відсутність. Проти заявленого позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22.03.1994 року було виготовлене свідоцтво про право власності на житло Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», де згідно свідоцтва власниками будинку, який розташований по вул. Молодіжна 10/1, с. Бзів, Баришівський район, Київська область, являються [PERSON] та [PERSON]. 22.10.2008 року [PERSON] отримала державний акт про право на земельну ділянку, розташовану по вул. Молодіжна 10а в с. Бзів, Баришівського району, Київської області. 26.02.2017 року [PERSON] померла. При житті вона склала заповідальне розпорядження, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON]. Спадкове майно померлої [PERSON] складається з 1/2 частки житлового будинку, розташованого по вул. Молодіжна 10/1, с. Бзів, Баришівського району, Київської області та земельна ділянка, розташована по вул. Молодіжна 10 а, с. Бзів, Баришівського району, Київської області. В шестимісячний термін позивач звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку та земельну ділянку в нотаріальній конторі їй було відмовлено в зв,язку з тим, що в свідоцтві про право власності на житло від 22.03.1994 року органом приватизації зазначений радгосп ім. «Тімірязева», а печатка стоїть Госпрозрахункового бюро «Альтернатива». В свідоцтві невірно зазначено прізвище [PERSON] - замість прізвища «Шеліх», невірно записане прізвище - «Шелих» та замість «будинку», зазначена «квартира». Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п. 4.18 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. І ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 01 березня 2013 року пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ обговорив та взяв до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування та надано інформаційний лист №24-753/0/4-1.3 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до абз. 28 ч. 3.І зазначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України в редакції 2004 року). За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним держаним органом реєстрації актів цивільного стану. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов,язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України - У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Встановлені судом обставини стверджуються: - ксерокопіями паспортів [PERSON] та [PERSON]; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серія V-БК №409890, виданого [INFO]; - ксерокопією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], серія 1-ОК №143106, видане 14.02.2013 року; - ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серія 1-ОК №106587, видане 05.07.2016 року; - ксерокопією свідоцтва про зміну імені [PERSON] на [PERSON], серія 1-ОК №009048, видане 27.10.2017 року; - ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON], серія 1-ОК №211287, виданого 28.02.2011 року; - ксерокопією свідоцтва про шлюб [PERSON] з [PERSON], серія 111-БК №277343, видане 21.06.1986 року; - ксерокопією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], серія 1-УК №984724, видане 11.10.1961 року; - ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та Федоровичем та [PERSON]; - ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON], серія 1-ОК №393212, видане 27 лютого 2017 року; - ксерокопією технічного паспорта на житловий будинок №10/1 по вул. Молодіжна в селі Бзів, Баришівського району, Київської області; - ксерокопією Свідоцтва №705 про право власності на житло від 22.03.1994 року на будинок по вул. Молодіжна в селі Бзів, Баришівського району, Київської області; - ксерокопією розпорядження органу приватизації №9 від 22.06.1994 року; - ксерокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ №660844 від 22.10.2008 року; - довідками [PERSON] сільської ради, Баришівського району, Київської області №606, 606 від 22.11.2017 року щодо житлового будинку №10/1 по вул. Молодіжна в селі Бзів, Баришівського району, Київської області; - постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.12.2017 року; - ксерокопією спадкової справи №169/2017 до майна померлої 26.02.2017 року [PERSON]; - ксерокопією заповіту від 0412.1995 року, складеного у [PERSON] сільській раді, Баришівського району, Квської області [PERSON] на [PERSON]; - іншими матеріалами справи. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності: за позивачами [PERSON] та [PERSON] на зазначене майно.

Outcome: approved