Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернувя до суду з позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Генезис Фінансової свободи"" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального оругу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №407 та стягнути судовий збір. В обґрунтування позову вказав, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. №407 від 01.02.2021 року стягнуто з позивача на користь відповідача ТОВ «ФК «Генезис Фінансової Свободи» у розмірі 152 215, 70 грн., існує виконавче провадження №64473793 яке відкрито 11.02.2021 року за заявою стягувача. Позивач вважає, що виконавчий напис був вчинений незаконно та неправомірно, з грубим порушенням норм діючого законодавства та з порушенням прав, зокрема права власності, що є неприпустимим. Нотаріус помилково не перевірив чинність відповідних положень діючого законодавства України та помилково вчинив виконавчий напис до того ж не належному документі. Вважає, що відповідач свідомо, не будучи кредитором звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення оспорюваного виконавчого напису, оскільки кредитний договір з позивачем не укладався, а ПАТ «Укрсоцбанк» було ліквідовано, будь-якого повідомлення про заміну кредитора ПАТ «Укрсоцбанк» не направляв й відповідно позивачем не отримував. З урахуванням цього позивач вважає. Що відповідач не є належним кредитором за зазначеним приватним нотаріусом кредитним договором. Будь-якого договору про відступлення прав вимоги чи/або повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» позивачу ніколи не повідомляв та не направляв. Тому вважає, що вказане вище виключає наявність прав вимоги у відповідача, підтверджує незаконність дій та вчинення виконавчого напису нотаріусом, та є на переконання позивача безумовною підставою для задоволення позову, а тому позивач просив визнати в судовому порядку виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 15 квітня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до провадження справи та розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 07 травня 2021 року судом постановлено ухвалу про задоволення клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. 05 серпня 2021 року судом постановлено ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Генезис Фінансової Свободи» Сухої Марини Василівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 02 вересня 2021 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні не просив позов задовольнити з підстав викладених в ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв, клопотань суду не надала. Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву та клопотань до суду не подали. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на підставах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та 5ст. 81 ЦПК України). Частина 1ст. 76 ЦПК України наголошує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З наданих суду позивачем по справі доказів вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Байрамова ТР. знаходиться виконавче провадження №64473793 з виконання виконавчого напису №407 виданого 01.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з [PERSON] , боргу у розмірі 152 215, 70 грн. З тексту оскаржуваного виконавчого напису видно, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Генезис Фінансової Свободи» стягнута заборгованість за договором кредиту №440АІ10130207001 від 07.02.2013 року з усіма додатками, який укладений між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] . У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 10.02.2020 року по 27.01.2020 року. Сума заборгованості складається з суми заборгованості за кредитом за тілом кредитом у розмірі 40618 грн., суми заборгованості за відсотками у розмірі 38184, 66 грн., суми заборгованості за пенею у розмірі 73112, 81 грн., суми плати що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису у розмірі 300 грн., а всього загальна сума заборгованості становить 152 215, 70 грн. За змістом позовної заяви [PERSON] не отримував письмового повідомлення від стягувача про наявність заборгованості. Як передбачено статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 750/3781/20 (постанова від 19 березня 2021 року), для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між позивачем та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17. Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. Тобто відповідачем не спростоване твердження позивача про те, що позивач не отримував від кредитора письмової вимоги про усунення порушень. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17. Тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved