Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до Москалівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] права власності на будинковолодіння в [ADDRESS] . Позивач посилається на те, що спадщину вона прийняла, звернувшись у встановленому порядку до нотаріуса, однак, оформити спадкові права на спірне будинковолодіння не змогла внаслідок відсутності правовстановлюючого документу. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник подав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі та без участі позивача. Представник Москалівської сільської ради Ярмолинецького району в судове засідання не з`явився. Москалівська сільська рада подала заяву, якою позов визнала та просила розглянути справу без участі представника. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.01.2014 р.. [PERSON] є його донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 24.01.1964 р., витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.05.2014 р.. Відтак, в силу ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] .. Доказів існування інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину, суду не надано, таких з матеріалів справи не вбачається. З витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 16.04.2014 р. вбачається, що позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини (спадкова справа №65-2014). Позивач також зверталась до нотаріуса за оформленням спадкових прав щодо будинковолодіння в [ADDRESS] , однак, листом приватного нотаріуса від 25.11.2020 р. №354/02-14 їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спірне майно на ім`я спадкодавця. Згідно із технічним паспортом, виготовленим 17.11.2020 р., будинковолодіння в [ADDRESS] , складається з житлового будинку літ. «А-1» 1985 року побудови загальною площею 79,4 кв.м., літньої кухні літ. «Б», підвалу літ. б, веранди літ б1, погрібу літ. В , сараю літ. Г, вбиральні літ. г, сараю літ. г1, сараю літ. Д. Відповідно до довідки Москалівської сільської ради Ярмолинецького району №579 від 30.11.2020 р. будинок в [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №7 особовий номер 0512 за 2011-2015 р.р., належав [PERSON] . Докази належності спірного будинку будь-якій іншій особі суду не надані, відповідач довідкою №192 від 09.12.2020 р. визнав факт належності спірного будинковолодіння [PERSON] до його смерті, а згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Спірне майно було побудоване до 01.07.2004 р.. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Враховуючи наведене,\~позов слід\~задовольнити.\~У зв`язку\~із цим,\~згідно із\~ст.\~141\~ЦПК України\~судові витрати\~покладаються на\~відповідача.\~

Outcome: approved