overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами 18.07.2014 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 121. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони 18.07.2014 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 121, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, дітей від шлюбу не мають, спільне господарство не ведеться, наміру збереження шлюбу не має. Причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу суд, вважає обґрунтованими та подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, підтримувати їх в подальшому позивач наміру не має, примиритися не бажають, в зв'язку з чим сім'ю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача розриває шлюб. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач просить суд залишити за нею прізвище, яке було набуте під час державної реєстрації шлюбу - " [PERSON]", суд, відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, залишає за останньою прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу " [PERSON]". Прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути аліменти з останнього в розмірі 1/4 частки від заробітку на період навчання в Слов"янському коледжу відокремленого структурного підрозділу національного авіаційного університету, до 30 червня 2018року. Обгрунтовує свої вимоги таким. В теперішній час він навчається в Слов"янському коледжі на денній формі навчання, строк навчання закінчується 30 червня 2018року. Він потребує матеріальної допомоги батька, оскільки витрачає на придбання навчальної літератури, проїзд до місця навчання та до дому. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Пояснив, що він навчається в коледжі за рахунок держбюджету, отримує стипендію 622грн. Щомісячно він сплачує за гуртожиток, в якому проживає, 410грн, щомісячно він витрачає на дорогу додому з м.Слов"янська до м.Дружківки приблизно 80грн, на харчування в місяць витрачає приблизно 1400грн, на канцелярські товари - зошити, ручки олівці, витрачає приблизно 25грн. на місяць. Сукупні витрати складають приблизно 1915грн. Він потребує допомоги батька, тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і погодився сплачувати аліменти на період навчання сина в коледжі в розмірі 1/4 частки від свого доходу. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задовленню. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної \~ допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батько [PERSON] (а.с.6). \~ і \~ проживає \~ окремо \~ від нього. [PERSON] досяг повноліття, \~ але продовжує \~ навчатися у відокремленому структурному підрозділі Слов"янському коледжі національного авіаційного універстітету. Знаходиться на неповному забезпеченні коледжу, отримує стипендію 622грн. Строк навчання по 30 червня 2018року, що підтверджується довідкою коледжа № 02/246 від 16.06.2015р (а.с.16). У \~ зв'язку \~ з \~ навчанням \~ він несе \~ матеріальні \~ витрати \~ по придбанню \~ підручників, \~ канцелярських речей, одягу, харчування, проїзду до дому . Суд \~ вважає, \~ що [PERSON] потребує матеріальної \~ допомоги \~ батька, \~ який \~ \~ має можливість її \~ надати, оскільки працює, отримує доход. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище і стан здоровя відповідача, те, що у нього на утриманні інших дітей немає, відсутні непрацездатні батьки, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу, згоду відповідача сплачувати аліменти в заявленому розмірі, також враховує матеріальне становище позивача, який отримує стипендію, можливість надання утримання матірю позивача [PERSON] і вважає, можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі \~ 1/4 частини його доходу на місяць, за винятком учбових канікул. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь державного бюджету м.Дружківки судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 006-28038-101211, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем 10.12.2011 р. в сумі 5677,06 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 10.12.2011 р. між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір № 006-28038-101211, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 7098,00 грн. Згідно розрахунку відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором загальною сумою 5677,06 грн. На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 243,60 грн., який підлягає стягнення з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 11090 грн. 34 коп. за період з 14.11.2014 року по 02.11.2017 року, судовий збір в розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази , приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов"язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником. Відповідно до п.3 ПКЕЕН, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором і укладається на три роки. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, затверджені Правила користування електричною енергією для населення. Згідно з п.1 ПКЕЕН, ці правила регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов»язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п.п.19,20,42,48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року, споживач зобов»язаний оплачувати спожиту електроенергію щомісяця. Як встановлено судом 18.10.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією./а.с.6/ Відповідно до даного договору позивач взяв на себе обов»язок постачати електроенергію відповідачу за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу відповідач взяв на себе обов»язок оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Відповідач порушуючи свої зобов'язання не сплачував за отримані послуги , що привело до утворення заборгованості. Як вбачається з довідки за зазначеною квартирою рахується борг за надані послуги з електроенергії за період з 14.11.2014 року по 02.11.2017 року в розмірі 11090 грн. 34 коп. В добровільному порядку відповідач не сплатив заборгованість, тому вона стягується судом в примусовому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати - в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить усунути перешкоди в користуванні його власністю, визнавши відповідача таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. Обгрунтовує свої вимоги тим, що згідно договору купівлі продажу від 28 квітня 2016року йому належить право власності на квартиру [ADDRESS]. В теперішній час в спірній квартирі зареєстрований колишній власник, відповідач по справі, який з часу укладання договору купівлі продажу, в квартирі не проживає і його місце знаходження йому не відомо. Договір купівлі продажу укладався по довіреності [PERSON] Він не має можливості розпорядитися належним йому майном, оскільки в квартирі зареєстрований відповідач. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Пояснив, що він купував квартиру у відповідача, від імені якого діяла по довіреності [PERSON] Відповідач в квартирі не проживає, але в ній зареєстрований, що створює йому перешкоди. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що \~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. В судовому засіданні встановлено, що відповідач продав 28 квітня 2016року належну йому квартиру [ADDRESS]\~ позивачу по справі [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири (а.с.3).\~ З 28 квітня 2016року позивач є власником вказаної квартири (а.с.4). Судом встановлено, що відповідач до теперішнього часу зареєстрований у спірній квартирі (а.с.16), але фактично в квартирі не мешкає, що підтверджується Актом обстеження квартири, який складений комісією житлової організаці КП "Комсервіс" (а.с.17). \~\~ Суд вважає, що у зв"язку з продажом квартири позивачу право власності на квартиру у відповідача припинилося, а реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає позивачу в користуванні своєю власністю, квартирою 100 в будинку 77 вул.П.Комуни м.Дружківки, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню .\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 12.09.2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень"", який уступив право вимоги позивачеві, та відповідачем було укладено кредитний договір №2782089735. Отримавши кредитні кошти, відповідач порушив договірні зобов`язання та станом на 09.12.2019 року має заборгованість в сумі 16187,19 грн., яка складається з: 6171,84 грн. - за основною сумою боргу; 1200,44 грн. - боргу за відсотками; 5018,30 грн. - заборгованості за щомісячними проценами; 3796,61 грн. - заборгованості за пенею. Просить стягнути вказану суму та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлялась про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження отримав 16.02.2021 року), відзив на позов та інших заяв не подала, проти позовних вимог не заперечила. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» та відповідачем було укладено кредитний договір №2782089735 від 12.09.2017 року надавши кредитні кошти відповідачу, право вимоги за яким набув позивач. Згідно розрахунку позивача відповідач має заборгованість за договором в сумі 16187,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом, процентами, пенею. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти. Відповідач розмір нарахованої заборгованості не оспорив. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 14.09.2011 року між його правопопередником ТОВ "Комерційний Банк "Дельта"" та відповідачем було укладено кредитний договір №005-05503-140911 про відкриття кредитної лінії на суму 30000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитною лінією. Відповідач порушував договірні зобов'язання та станом на 19.08.2014 року має заборгованість в сумі 3939,80 грн.. Просить стягнути заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, своїх заперечень та клопотань не подав. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 14.09.2011 року правопопередником позивача та відповідачем було укладено кредитний №005-05503-140911 про відкриття кредитної лінії з лімітом в 30000 гривень. Відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 19.08.2014 року становить 6081,37 грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 15.05.2013 року між його правопопередником ТОВ "Комерційний Банк "Дельта"" та відповідачем було укладено кредитний договір №003-05500-150513 про відкриття кредитної лінії на суму 10000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитною лінією. Відповідач порушував договірні зобов'язання та станом на 22.07.2014 року має заборгованість в сумі 14539,00 грн.. Просить стягнути заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, своїх заперечень та клопотань не подав. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 15.05.2013 року правопопередником позивача та відповідачем було укладено кредитний договір №003-05500-150513 про відкриття кредитної лінії з лімітом в 10000 гривень. Відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 22.07.2014 року становить 14539,00 грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 17.12.2011 року між його правопопередником ТОВ "Комерційний Банк "Дельта"" та відповідачем було укладено кредитний договір №016-05003-171211 про відкриття кредитної лінії на суму 30000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитною лінією. Відповідач порушував договірні зобов'язання та станом на 19.08.2014 року має заборгованість в сумі 6081,37 грн.. Просить стягнути заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, своїх заперечень та клопотань не подав. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 17.12.2011 року правопопередником позивача та відповідачем було укладено кредитний №016-05003-171211 про відкриття кредитної лінії з лімітом в 30000 гривень. Відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 19.08.2014 року становить 6081,37 грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 25.10.2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень"", який уступив право вимоги позивачеві, та відповідачем було укладено кредитний договір на підставі заяви №3222177245. Отримавши кредитні кошти, відповідач порушив договірні зобов`язання та станом на 09.12.2019 року має заборгованість в сумі 20974,28 грн., яка складається з: 8177,86 грн. - за основною сумою боргу; 1669,60 грн. - боргу за відсотками; 6547,32 грн. - заборгованості за щомісячними проценами; 4579,50 грн. - заборгованості за пенею. Просить стягнути вказану суму та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлялась про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв не подала, проти позовних вимог не заперечила. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» та відповідачем було укладено кредитний договір на підставі заяви №3222177245 від 25.10.2017 року надавши кредитні кошти відповідачу, право вимоги за яким набув позивач. Згідно розрахунку позивача відповідач має заборгованість за договором в сумі 20974,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом, процентами, пенею. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти. Відповідач розмір нарахованої заборгованості не оспорив. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved