Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.09.1997 року він придбав у [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , про що було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Синельниковою Є.Є. та зареєстрований в реєстрі за №194. 27.06.2008 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Любінецькою В.Р. вказана квартира була розділена між позивачем та його колишньою дружиною [PERSON] по 1/2 частині кожному. Того ж дня [PERSON] придбала у нього 1/4 частку вказаної квартири, що також було посвідчено приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Любінецькою В.Р.. Після здійснення зазначених правочинів нотаріус на обох екземплярах договору купівлі-продажу від 11.09.1997 року зробила напис про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири, реєстровий №788 та купілю-продаж 1/4 частини квартири, реєстровий №790. Обидва екземпляри договору купівлі-продажу від 11.09.1997 року залишились у позивача, оскільки остаточний перехід права власності від нього до [PERSON] не відбувся. На теперішній час позивач вирішив продати, належну йому 1/4 частину вказаної квартири, однак документи, які посвідчують право власності позивача, а саме: два екземпляри договору купівлі-продажу від 11.09.1997 року, були втрачені ним при виїзді з міста Луганська в 2014 році під час активних бойових дій. Отримати дублікат договору купівлі-продажу від 11.09.1997 року позивач не має можливості, оскільки архів та документи нотаріального діловодства приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Синельникової Є.Є. залишись на тимчасово окупованій території. З метою отримання дублікату свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до Головного територіального управління юстиції у Луганській області, проте, йому було повідомлено, що архів та документи нотаріального діловодства приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Синельникової Є.Є. знаходяться у м.Луганську. З огляду на неможливість отримати дублікат договору купівлі-продажу від 11.09.1997 року в нотаріальному порядку позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивач в в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання 03.05.2019 року та 03.06.2019 року не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та ЗаконівУкраїни "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. 03.06.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу від 11.09.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Синельниковою Є.Є. та зареєстрований в реєстрі за №194, [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого 08.04.2008 року, [PERSON] є власником 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: кв [ADDRESS] (а.с.10-11). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №134702721 від 17.08.2018 року квартира, розташована за адресою: кв [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (3/4 частини) та [PERSON] (1/4 частина) (а.с.12-13). Згідно відповіді, наданої Головним територіальним управлінням юстиції в Луганській області на звернення позивача, приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Синельникової Є.Є. була припинена 10.09.2015 року, фактично документи архіву та нотаріального діловодства приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Синельникової Є.Є. знаходяться у м.Луганську, їх перевезення на сьогодні є неможливим та відсутня можливість видачі дублікату нотаріально оформленого документа (а.с.14-15). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: кв [ADDRESS] , однак, не має можливості розпоряджатися нею, оскільки договір купівлі-продажу від 11.09.1997 року позивачем був втрачений та отримати його дублікат в нотаріальному порядку він не має можливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved