Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість на користь КП ВЖРЕП № 5 Житомирської міської ради, яка виникла станом на 01.11.2013 року, в сумі 2504,75 грн. При цьому зауважує, що відповідач проживає в кв. [ADDRESS], який перебуває на балансі Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 5" Житомирської міської ради. Відповідач не здійснює оплату отриманих послуг і допустив зазначену заборгованість. Під час розгляду справи судом залучено в якості співвідповідачів [PERSON] як власника квартири [ADDRESS] (в цілій частці), а також [PERSON], місце проживання якої зареєстровано за даною адресою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з тих самих підстав, підкреслив, що вимогу пред»явлено саме до відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнав та зазначив, що на підставі рішення Житомирської міської ради про затвердження тарифів експлуатаційне підприємство зобов»язане складати акти виконаних робіт, нарахування сум за надані послуги повинні відбуватись на підставі таких актів. Згідно складених на протязі спірного періоду актів виконаних робіт передбачені послуги надавались частково. Тому нарахована заборгованість не відповідає дійсній. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, також просив звернути увагу на строки позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва № 19243 про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду 10.01.1996 року (в розмірі ? частини), а також згідно договору дарування від 16.12.2010 року (в розмірі1/2 частини). Відповідач [PERSON] як чоловік [PERSON] є членом сім»ї власника житла, користується послугами з утримання будинку і прибудинкової території, які надає позивач - Комунальне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 5" Житомирської міської ради. Відповідач [PERSON] у вищевказаній квартирі не проживає. На дані обставини посилались інші відповідачі, крім того, не заперечував і представник позивача. У зв»язку з несплатою відповідачами [PERSON], [PERSON] вищезазначених житлово-комунальних послуг виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2013 року становить 2504,75 грн. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Згідно зі ст. 160 ЦК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. У відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Нарахування вартості наданих комунальних послуг здійснено на підставі тарифів, встановлених органами місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість пред»явлених вимог до відповідача [PERSON] як члена сім»ї власника помешкання. За положеннями ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що позивач звертався із заявою про видачу судового наказу 09.04.2012 року. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Приймаючи до уваги, що пред»явлення вимог до боржників при стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг реалізується в порядку п.3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України шляхом подання заяви про видачу судового наказу, вказане слід вважати перериванням строку позовної давності. Оскільки позивач звернувся із заявою про видачу судового наказу 09.04.2009 року, саме з вказаної дати суд вираховує трирічний строк позовної давності з метою з»ясування необхідної до стягнення суми. Таку суму суд визначає за мінусом 703,49 грн. (як нарахованих за період по 08.04.2009 року включно) від загальної суми заборгованості, що становитиме 1801,26 грн. З приводу зауважень відповідачів, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.12.2010 року про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КВЖРЕП № 5, передбачено необхідність складання актів виконаних робіт, водночас, такі акти не приймались до уваги виконавцем послуг, будь-які перерахунки не здійснювались, суд звертає увагу на таке. Відповідно до п.4.1 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.12.2010 року № 887 КВЖРЕП № 5 зобов»язаний складати акти виконаних послуг (робіт) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком за погодженням його з представником будинку згідно з додатком 2. Згідно з п. 4.2 рішення КВЖРЕП № 5 зобов»язаний проводити нарахування споживачам за фактично надані послуги (роботи) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до 05 числа місяця, що настає за розрахунковим. У разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, проводити перерахунок розміру плати на підставі актів-претензій. Вказане відповідає також положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги» як нормативного акту більш високого юридичного рівня. Згідно з ч. 1.4 ст. 18 Закону у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо... Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. З наведеного вбачається, що саме акт-претензія може бути підставою проведення перерахунку. В наданих відповідачем документах («актах-претензіях») вказано лише на вимогу здійснити перерахунок у зв»язку з частково виконаними роботами. Складений на виконання положень ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» акт-претензія як відображення виявленого недоліку у виконаній послузі, фіксування переліку осіб, що були присутні при його складанні з відповідними підписами, не надано. Суд приходить до висновку, що між сторонами існували зобов'язальні правовідносини, які з свого боку відповідачі не виконували належним чином. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial