Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до Голованівського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 08.08.2014 року між ними було зареєстровано шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 36. Від шлюбу сторони дітей не мають. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось, тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки подружжя, на підставі чого у сім'ї відбувалися непорозуміння, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю не має. На примирення позивач не згодна. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС . Просить шлюб з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, до початку підготовчого судового засідання позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до початку підготовчого судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі . Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що між сторонами 08.08.2014 року зареєстровано шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 36. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства . Питання про поділ майна подружжя між сторонами буде вирішуватись в окремому порядку Відповідач не бажає звертатись до органів ДРАЦС для подачі спільної заяви про розірвання шлюбу, а тому позивач змушена звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу . Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими права ми щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105 , 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» і вона має право після розірвання шлюбу залишити або змінити його, позивач в позовній заяві вказала про те, що вона бажає змінити прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне, тобто після розірвання шлюбу позивачу необхідно прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 200 ЦПК України визначено, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач проти розлучення не заперечив, про що свідчить його заява . Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з наданої квитанції від 27.09.18 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., виходячи з розміру, встановленого підпункту 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" . Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку про повернення [PERSON] з Управління Державної казначейської служби України у Голованівському районі Кіровоградської області 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. з рахунку №31218206011111, код отримувача 37791599, банк отримувача 899998. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, а саме : копією паспорта позивача, а/с-3, копією паспорта відповідача, а/с-4, довідкою про склад сім"ї, а/с-6, свідоцтвом про шлюб, а/с-9, заявами сторін, а/с-7,8. Надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved