Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приват Банк" звернувся з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 28.12.2005 року. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ "Приват Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 28.12.2005 року, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 9500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, в порушення умов кредитного договору [PERSON] прийняті на себе зобов'язання перед банком не виконує, в зв'язку з чим має перед банком заборгованість у сумі 30546 грн. 64 коп. 08.07.2014 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 3002 грн. 18 коп. Представник позивача надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі про що подала відповідну заяву, та просила суд розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до заяви позичальника № від 28.12.2005 року, Банк надав відповідачу кредит у сумі 9500 грн. (а.с.7) Судом встановлено, що відповідачка не повернула в повному обсязі отримані від Банку в кредит грошові кошти, проти чого вона не заперечує. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що у разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, в порушення умов кредитного договору [PERSON] прийняті на себе зобов'язання перед банком не виконала, то з неї на користь Банку слід стягнути заборгованість за кредитом в сумі 3002 грн. 18 коп. Таким чином суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Судові витрати суд розподіляє між сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved