Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину , в якому зазначив, що відповідно до вироку Добровеличківського районного суду від 22.09.2014 року [PERSON], 1985 року народження, засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.Приблизно о 23 годині 04.08.2014 року [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на території домоволодіння своєї баби [PERSON], яке розташоване за адресою: [ADDRESS], де обвинувачений проживав, на побутовому ґрунті вчинив сварку з співмешканцем баби - [PERSON], [INFO], під час якої наніс останньому не менше десяти ударів кулаками рук в ділянкя голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми: синця та садна лобної ділянки праворуч, синців довкола обох очей, синця ділянки перенісся, синця у правій скуловій ділянці, синця у правій нижньощелепній ділянці, крововиливу у м'які тканини цих ділянок, крововиливу під м'яку мозкову оболонку, набряку головного мозку, перелому кісток носу, подвійного перелому кісток нижньої щелепи та вертикального перелому верхньої щелепи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 82 від 05.09.2014 року мають ознаки тяжких, і знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням смерті.Також протиправними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця у верхній третині правого плеча, синця у середній третині правого передпліччя, по одному синцю у середній та у верхній третині правої гомілки, які мають ознаки легких. Смерть [PERSON] настала [INFO] внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під м'яку мозкову оболонку, набряком головного мозку та численними переломами кісток лицевого черепу. Відповідно до вироку Добровеличківського районного суду від 22.09.2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20.11.2014 року апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області залишено без задоволення, вирок Добровеличківського районного суду від 22.09.2014 - без змін. Згідно довідки Добровеличківської центральної районної лікарні від 15.10.2014 року № 544/01-15 потерпілий у кримінальному провадженні [PERSON], 1935 року народження перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Добровеличківської ЦРЛ з 05.08.2014 року по [INFO], тобто 1 ліжко-день. На лікування хворого у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії лікарня витратила бюджетні кошти у розмірі 2027 грн. 10 коп.Внаслідок неправомірних дій відповідача понесено витрати закладом охорони здоров'я, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Прокурор в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином, надали суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, позов підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити. Представник Добровеличківської ЦРЛ у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився та як перебуває в місцях позбавлення волі, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, через установу де відбуває покарання, заперечень суду не надав. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до вироку Добровеличківського районного суду від 22.09.2014 року відповідач по справі [PERSON] [INFO], засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ( а.с. 9-11).Даний злочин було вчинено за наступних обставин. Приблизно о 23 годині 04.08.2014 року [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на території домоволодіння своєї баби [PERSON], яке розташоване за адресою: [ADDRESS], де обвинувачений проживав, на побутовому ґрунті вчинив сварку з співмешканцем баби - [PERSON], [INFO], під час якої наніс останньому не менше десяти ударів кулаками рук в ділянкя голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми: синця та садна лобної ділянки праворуч, синців довкола обох очей, синця ділянки перенісся, синця у правій скуловій ділянці, синця у правій нижньощелепній ділянці, крововиливу у м'які тканини цих ділянок, крововиливу під м'яку мозкову оболонку, набряку головного мозку, перелому кісток носу, подвійного перелому кісток нижньої щелепи та вертикального перелому верхньої щелепи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 82 від 05.09.2014 року мають ознаки тяжких, і знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням смерті.Також протиправними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця у верхній третині правого плеча, синця у середній третині правого передпліччя, по одному синцю у середній та у верхній третині правої гомілки, які мають ознаки легких. Смерть [PERSON] настала [INFO] внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під м'яку мозкову оболонку, набряком головного мозку та численними переломами кісток лицевого черепу. Відповідно до вироку Добровеличківського районного суду від 22.09.2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20.11.2014 року апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області залишено без задоволення, вирок Добровеличківського районного суду від 22.09.2014 - без змін. Згідно довідки Добровеличківської центральної районної лікарні від 15.10.2014 року № 544/01-15 потерпілий у кримінальному провадженні [PERSON], 1935 року народження перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Добровеличківської ЦРЛ з 05.08.2014 року по [INFO], тобто 1 ліжко-день. На лікування хворого у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії лікарня витратила бюджетні кошти у розмірі 2027 грн. 10 коп.( а.с.7,8)..Внаслідок неправомірних дій відповідача понесено витрати закладом охорони здоров'я. Відповідно до вимог статті 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.93 №545, стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, в якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до зазначеного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно п.3 ППВС України №11 від 07.07.95 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат"- витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Конституційний Суд України в рішенні від 08.04.1999 року у справі №3-рп/99 визначив, що прокурори та їх заступники вправі звернутися до суду з позовною заявою виключно в інтересах держави. Згідно ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок представництва інтересів держави у випадках, передбачених законом. Згідно ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій/бездіяльності/фізичних або юридичних осіб. Отже, прокурор мав підстави для звернення до суду з даною вимогою, а у суду є підстави для її задоволення. На підставі викладеного, Конституції України, ст. ст.1166, 1206 ЦК України та

Outcome: approved