Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог посилається на те, що відповідно до договору № б/н від 25.04.2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку" складають договір. Станом на 31.03.2015 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в розмірі 14114,14 грн., в звязку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Також судом встановлено, що позовні вимоги є обгрунтованими, обставини, викладені в позові знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, зокрема: 25.04.2014 року відповідачка звернулася до позивача із заявою про відкриття на її ім'я платіжної картки та надання кредиту (а.с. 6). Відповідно до підписаної відповідачем заяви відповідач ознайомився з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Станом на 31.03.2015 року відповідачка не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість за договором № б/н від 25.04.2014 року, загальна сума заборгованості згідно розрахунку (а.с. 4) становить 14114,14 грн., яка складається з наступного: 7167,20 грн. - заборгованість за кредитом; 4948,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 850,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксова частина); 648,29 грн. - штраф (процентна складова) . Судом встановлено, що кредитний договір укладено у письмовій формі, підписано сторонами по справі, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі ст. 629 ЦК України цей договір є обов'язковим до виконання. В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що відповідач вживав заходів для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, а статтею 625 ч. 1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 14114,14 грн. та судові витрати за сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved