Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 30.11.2018 року між нею та відповідачем було укладено договір позики №3011-2013. Відповідно до п. 1 договору вона передала у власність відповідача грошові кошти в сумі 53201 грн., що еквівалентно 1870 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів в строк із графіком відповідно до п.5 договору. Кінцевий строк повернення позики 05.07.2019 року. В порушення умов Договору [PERSON] жодного передбаченого договором платежу на користь [PERSON] не сплатив. А тому просить стягнути заборгованість за договором позики та судові витрати. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів. Так в судовому засіданні встановлено, що 30.11.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики №3011-2013. Відповідно до п. 1 договору [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти 53201 грн., що еквівалентно 1870 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів в строк із графіком відповідно до п.5 договору. Кінцевий строк повернення позики 05.07.2019 року. Відповідно, до п. 2 договору, сума позики, встановлена п. 1 договору, отримана позичальником від позикодавця в день підписання договору в повному обсязі. Своїм підписом на договорі Позичальник підтверджує факт отримання суми позики е розмірі, що становить грн. 53201 (п`ятдесят три тисячі двісті одну) грн.. 00 коп., за комерційним курсом продажу долару США встановленому ПАТ КБ «Правекс - Банк» на дату укладання цього Договору (1 долар США = 28.45 грн) еквівалентній 1870 (чотири тисячі сімсот сімнадцять) доларів США 00 центів. Відповідно до п. 7 договору Позикодавець та Позичальник погодили, що у випадку будь-якого прострочення повернення Позичальником суми позики, або його частини, Позичальник зобов`язаний протягом всього часу існування такого прострочення до дати її повного погашення сплачувати Позикодавцю неустойку у розмірі 228 (двісті двадцять вісім) гривень 00 коп. за кожний календарний день існування заборгованості. Відповідно до п. 12 у випадку невиконання Позичальником зобов`язання за даним договором, даний договір може бути поданий Позикодавцем до стягнення. Звернення стягнення за даним Договором здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчого напису Нотаріуса або в судовому порядку. Відповідно до п. 13 договору у випадку порушення Позичальником терміну повернення позики, або у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, встановлених цим Договором (в тому числі п. 17, п. 19, п. 20 цього Договору),

Outcome: approved