Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 09 вересня 2006 року, актовий запис за №805. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі з 09 вересня 2006 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з позивачем не склалося: протягом довгого часу у них виникали розбіжності з різних питань ведення спільного господарства, тому вони втратили один до одного відчуття любові та поваги. Оскільки вони не зійшлися характерами, час від часу між ними виникали конфлікти, внаслідок чого між ними не стало порозуміння. На теперішній час вони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, і їх сім'я фактично розпалась. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Примирення між ними бути не може. Після розірвання шлюбу син [PERSON] буде проживати разом з відповідачем, спори щодо майна будуть вирішуватися ними окремо, якщо такі виникнуть. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, надала письмові пояснення по суті позову, в яких зазначила, що спільне життя з позивачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбулися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю не має. Подружні відносини між ними припинилися з червня 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. З позивачем вони дійшли згоди, що дитина буде проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка "Орел". Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2\~ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні справи, суд враховує те, що кожна сторона має право розпоряджатись своїми процесуальними правами на власний розсуд, в тому числі і в частині визнання позову. При цьому, ч.1 ст.174 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Частиною 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, зареєстрованого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 09 вересня 2006 року, актовий запис за №805, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис за №825 від 01 грудня 2010 року (а.с.8). На теперішній час сторони\~проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з відповідачем, ніхто з них не виявив бажання про збереження сім'ї. Відповідно до\~ст.110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним\~\~з подружжя. Відповідно до\~\~ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини\~\~та\~\~інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.61 ЦПК України,\~обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.10\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ\~\~про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",\~шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи\~\~інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дитини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дітей, фактичні шлюбні відносини на дату подання позовної заяви припинені з причин психологічного характеру, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. З цих підстав, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем позовних вимог, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги бажання позивача залишити прізвище «Орел», яке було змінено при укладанні шлюбу, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Орел». На підставі викладеного,

Outcome: approved