Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач свої вимори мотивує тим, що згідно кредитного договору від 27.12.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 148 000 доларів США до 26.03.2018 року зі сплатою відсотків у розмірі 13% річних. За умовами договору [PERSON] зобовязаний повертати кредит та відсотки за його користування щомісячно, сплатити пеню в разі порушення строків сплати кредиту та/або процентів. Також умовами договору було визначено підвищення відсоткової ставки до 14%\~\~у випадку прострочення позичальника. Зобовязання [PERSON] забезпечено порукою [PERSON] та іпотекою нежитлового приміщення площею 2173,30 кв.м. за адресою м.Суми, Червона площа, 5, що належить [PERSON] Однак [PERSON] систематично порушує свої зобовязання по кредитному договору. В наслідок чого, за період з 22.08.2013 року до 06.04.2015 року за кредитним договором було нараховано проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкції, а саме: 32 502,14 доларів США - заборгованість по процентах, нарахованих з 22.08.2013р. по 06.04.2015р.; 3 412 558,09 грн. (за курсом НБУ станом на 06.04.2015 року (1 долар США = 23,30479 грн.) складає 146427,27 дол. США) - пеня, за період з 22.08.2013 р. по 06.04.2015 р. (пеня нарахована після винесення рішення суду від 06.12.2013р.). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16.09.2010 року та Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16.11.2010 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» 172824,55 дол. США заборгованості за кредитом та 136232,11 грн. пені, а також 1000,00 грн. штрафу та в рахунок погашення заборгованості за кредитом звернуто стягнення на нежитлове приміщення загальною площею 2173,30 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Суми, Червона площа, буд.5 та належить на праві власності [PERSON] Також відповідно до Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06.12.2013 року, Рішення Апеляційного суду Сумської області від 22.01.2014 року та Рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.06.2014р., вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь АБ «УКРГАЗБАНК» в рахунок погашення заборгованості 56192,13 дол. США відсотків та 200000,00 грн. пені. На даний час вказані рішення судів не виконано, майно, що передано в іпотеку не реалізовано. Крім того, кредитний договір діє, позичальник фактично продовжує користуватися кредитними коштами, а отже, продовжують нараховуватися проценти за кредитними договором та відповідні штрафні санкції. У звязку з вказаним за період з 22.08.2013р. (дата на яку стягнено заборгованість згідно рішення суду від 06.12.2013р.) до 06.04.2015р. за кредитним договором було нараховано проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкції. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а саме: 32502,14 доларів США заборгованості по процентам та 3412558,09 грн. пені, звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок стягнення вказаної заборгованості та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON], заперечуючи первісний позов, подала зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що позивач протягом 6 місяців з дня настання строку сплати процентів не звернувся з вимогами до поручителя, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення первісного позову, оскільки порука припинена з 11.03.14 року. Представник позивача первісний позов підтримала та просить його задовольнити у повному обсязі. Також просить відмовити у задоволенні зустрічного позову у звязку з тим, що строк виконання зобовязання у повному обсязі не закінчений, оскільки строк дії кредитного договору по 26.03.19 року, тому відсутні підстави для визнання поруки припиненою. Відповідач [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечив, вважають, що позовна заява не підлягає задоволенню, вважає, що відсутні підстави для нарахування відсотків та пені, оскільки неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора і така упущена вигода не підлягає відшкодуванню. Окрім того, розмір пені банком нараховано невірно. Відповідач [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечив, оскільки рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 16.09.10 року, рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16.11.10 року вже було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечує. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечили, вважають, що відсутні підстави для нарахування відсотків та пені, оскільки банк навмисно затягує звернення стягнення на предмет іпотеки. Зустрічний позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Вважають, що договір поруки є припиненим, оскільки банком пропущено шестимісячний строк предявлення вимоги до поручителя. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами докази, вважає, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору 27.03.2008 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 148 000 доларів США до 26.03.2018 року зі сплатою відсотків у розмірі 13% річних. За умовами вказаного договору [PERSON] зобовязаний повертати кредит та відсотки за його користування щомісячно, сплатити пеню в разі порушення строків сплати кредиту та/або процентів (а.с. 8-10). Зобовязання [PERSON] за вказаним договором було забезпечено порукою [PERSON], з якою позивач 27.03.2008 року уклав договір поруки. За умовами вказаного договору [PERSON] взяла на себе зобовязання по солідарній з [PERSON] відповідальності з повернення кредиту, відсотків та неустойки (штрафу, пені) (а.с. 15-16). Крім того, на забезпечення виконання вказаного кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки нежитлового приміщення площею 2173,30 кв.м., яке розташоване у м. Суми пл. Червона, 5, та оцінене сторонами договору в 20 000 000 грн. (а.с. 13-15). Однак, Відповідач [PERSON] систематично порушує свої зобовязання по кредитному договору. В наслідок чого, за період з 22.08.2013 року до 06.04.2015 року за кредитним договором було нараховано проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкції, а саме: 32 502,14 доларів США - заборгованість по процентах, нарахованих з 22.08.2013р. по 06.04.2015р.; 3 412 558,09 грн. (за курсом НБУ станом на 06.04.2015 року (1 долар США = 23,30479 грн.) складає 146427,27 дол. США) - пеня, за період з 22.08.2013 р. по 06.04.2015 р. (пеня нарахована після винесення рішення суду від 06.12.2013р.). Також встановлено, що відповідно до Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06.12.2013 року, Рішення Апеляційного суду Сумської області від 22.01.2014 року в та Рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.06.2014р., вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь АБ «УКРГАЗБАНК» 56192,13 дол. США заборгованості за кредитом та 200000,00 грн. пені (а.с. 18-30). Дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення суду і не виключає стягнення процентів, пені і збитків та інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку). Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язальні правовідносини не припинилися. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (а не в силу ухвалення рішення суду). З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідачами не погашена. В тому числі не сплачено заборгованість з повернення кредитних коштів і на даний час розмір заборгованості з повернення тілу кредиту залишився незмінним в розмірі 142 896,56 доларів США (а.с. 31). З наведеного вбачається, що зобовязання за кредитним договором на час звернення позивача з даним позовом до суду не виконане, договір є чинним, а тому позивач обґрунтовано вимагає від позичальника сплати відсотків та пені. Таким чином, позовні вимоги банку щодо стягнення заборгованості по відсоткам у розмірі 32502,14 доларів США підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до принципів розумності і справедливості на кредитора покладається обов'язок вживати необхідних заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання, але у всякому разі, не сприяти їх збільшенню. Невиконання кредитором цього обов'язку також може бути підставою для зменшення судом розміру збитків та неустойки, що стягуються з боржника, що передбачено ч. 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених в рішенні від 11.07.13 року у справі №1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», згідно яких вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Вбачається, що ПАТ АБ "Укргазбанк" сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, та не вжив заходів щодо їх зменшення. До такого висновку суд приходить з огляду на те, що ПАТ АБ "Укргазбанк" не спростував доводів відповідачів та не надав доказів про те, що зі свого боку вживав інших заходів, (окрім подання на виконання виконавчого листа) для продажу майна, переданого в іпотеку, наприклад, продажу його не у повному обсязі, а у частці чи частками, для отримання суми, необхідної для погашення заборгованості. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги банку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягають задоволенню, оскільки рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 16.06.10 року та рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16.11.10 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 172824,55 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлове приміщення площею 2173,30 кв. м, за адресою: м.Суми, Червона площа, 5, що належить на праві власності [PERSON] Отже, іпотекодержатель реалізував своє право звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі рішення Апеляційного суду Сумської області від 16.11.10 року. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Тобто, виходячи з даної норми, договір поруки припиняє свою дію через шість місяців після закінчення строку дії основного зобовязання, а не через шість місяців з дати порушення строку сплати чергового платежу. Згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. У звязку із допущеною заборгованістю зі сплати чергових платежів банк у 2010 році скористався своїм правом на предявлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором. За таких обставин оскільки строк виконання зобовязання за укладеним кредитним договором від 27.03.08 року між ВАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON] в 2010 році банком було змінено, то строк предявлення позову до поручителя слід обчислювати з часу порушення позичальником зміненого банком строку повернення кредиту (вказана правова позиція висловлена у Постанові ВСУ від 02.09.15 року №6-1085цс15). Рішенням суду від 06.12.13 року з [PERSON], [PERSON] було стягнуто заборгованість по відсоткам станом на 20.08.13 року. Згідно п.3.3.4 кредитного договору від 27.03.08р., в забезпечення якого укладений договір поруки від 27.03.08р., сплата відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця. Таким чином, черговий строк сплати відсотків за кредитним договором за період з 22.08.2013р. по 10.09.2013р. - до 10.10.2013р. Виходячи з викладеного 10.10.2013 року починається відлік шестимісячного строку предявлення кредитором вимог до поручителя [PERSON] щодо виконання останньою зобовязань позичальника [PERSON] згідно ч.4 ст. 559 ЦК України, п.3.3.4 договору поруки. ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з вимогами до поручителя [PERSON] про сплату заборгованості по відсоткам за період з 22.08.2013р. по 10.09.2013р., строк сплати за який був до 10.10.2013р., лише в квітні 2015 року, тобто після спливу шести місяців від дня виконання зобовязання по сплаті процентів як це передбачено ст. 559 ЦК України. Враховуючи те, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобовязань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня порушення позичальником строку сплати заборгованості, не предявив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобовязань, тому зобовязання [PERSON] за договором поруки припинилися. Таким чином, зустрічний позов [PERSON] про визнання договору поруки припиненим підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial