overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

\~ Позивач в поданій до суду заяві просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на вул. Л.Українки, 15 в с. Голдовичі Жидачівського району Львівської області та грошові кошти, що знаходяться на рахунку № КВ 383, відкритому в філії "Ощадбанку" № 6313/030 в с. Чорний Острів, після смерті [PERSON], яка померла 02.10.2013 року . \~ У підтвердження заявлених вимог, позивач посилається на те, що його тітка [PERSON] 17.05.2002 р. склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла йому. 02.10.2013 року [PERSON]Г померла. Позивач фактично прийняв спадщину, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, займався похоронами, успадкував належне їй майно, користується ним. У встановлений строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а після звернення, 02.09.2016 р. нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне майно. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. За правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом достовірно встановлено, що власником спірного майна є [PERSON] Цей факт підтверджується довідками, виданими Ходорівською міською радою № 3756 від 12.08.2016 р. та № 3757 від 12.08.2016 р., технічним паспортом від 22.08.2016 року, будинковою книгою та ощадною книжкою, виданою філією "Ощадбанку" №6313/030 в с. Чорний Острів на її імя. 17.05.2002 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] Судом встановлено, що позивач на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини прийняв спадщину, так як займався похороном спадкодавця, успадкував належне їй майно, користується ним, на день смерті проживав з нею без реєстрації. Наведене свідчить про те, що у відповідності з ст.ст. 1268,1270 ЦК України позивач вчинив дії, які свідчать про прийняття ним\~ спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. Протягом строку для прийняття спадщини не заявив про відмову від прийняття спадщини. \~ \~ \~ Інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування немає, а тому є підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач в поданій до суду заяві, яку уточнила, просить визнати за нею право на середню земельну частку (пай) розміром 2,34 га в умовних кадастрових гектарах на території Вибранівської сільської ради, яка знаходиться в колективній власності ССП "Україна", згідно сертифіката Серія ЛВ № 069880 від 28.03.1997 року та на грошові заощадження на особових рахунках № 652, № 055, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 30.08.1999 року. У підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що 30.08.1999 року помер батько [PERSON] Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, так як доглядала батька останні три місяці до дня смерті, поховала його, забрала батьківську бібліотеку. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. За правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України розгляд цієї\~\~справи здійснювався без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав : Відповідно до витягу Відділу Держгеокадастру у Жидачівському районі Львівської області від 04.07.2016 р. 31-1309-0.2-3288/2-16, право на середню земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССП "Україна", розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах згідно Сертифікату на право на середню земельну частку (пай) має [PERSON]. Крім того, [PERSON] має грошові заощадження в Ощадному банку у Вибранівському відділенні № 6313/046 на рахунках № 625 та № 055 . У судовому засіданні встановлено, що позивач на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, так як похоронила спадкодавця, успадкувала спадкове майно та користується ним. Протягом строку для прийняття спадщини не заявила про відмову від прийняття спадщини. Наведене свідчить про те, що у відповідності з ст.ст. 548-549 ЦК УРСР позивач вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. Інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування крім відповідачки, яка на спадкове майно не претендує - немає, а тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач в позовній заяві зазначила, що 20.11.2014 року року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них дітей не має. Позивач мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що відповідач приховав свою хворобу до одруження, чим поставив під загрозу її здоров"я, так як хворіє вірусним гепатитом. Крім того виявився не готовим до подружнього життя, не бажає утримувати сім"ю матеріально, між ними постійно виникають сварки та скандали. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають, термін на примирення просить не давати, оскільки він не дасть бажаного результату. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила їх задоволити, а після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення та просив надати термін на примирення Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 20.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, 20.11.2014 року був зареєстрований шлюб. Відповідно до ст.112 ч.1 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, дітей від даного шлюбу не мають, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб укладений з відповідачкою 17.06.2002 року та зареєстрований Сухинською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області , актовий запис № 01. Від шлюбу є син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Причиною розлучення є те, що сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя, стали виникати сварки та непорозуміння , відповідачка перестала займатися вихованням дітей, їх доля стала їм байдужа , в сімейних відносинах відсутня повага та любов . Рік назад відповідачка взагалі залишила сім"ю , не навідує дітей , не цікавиться їх життям , не надає допомогу , не спілкується з ними . Діти залишилися з позивачем . Де зараз знаходиться відповідачка позивач не знає , так як вона не повідомляє, лише один раз подзвонила позивачу з погрозами , що забере дочку і більше не дзвонила, тому позивач вважає таке життя нестерпним , на примирення не погоджується, так як впевнений, що зберегти сім»ю неможливо. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надіслав до суду письмову заяву в якій просить розгляд провести в його відсутність , вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В разі неявки відповідачки просить розглядати в її відсутність , тобто не заперечує щодо заочного розгляду. Так як відповідач не проживає за місцем реєстрації, її місце проживання невідоме , то було здійснено виклик в судове засідання через оголошення в газету "Деснянська правда" № 42 від 22.10.2015 року , та вона була попереджена , що в разі її неявки справа буде розглядатися в її відсутність. Відповідач не з"явилася , про причини неявки не повідомляла , з заявами про перенесення розгляду , про розгляд в її відсутність не зверталася , а тому суд ухвалив розгляд провести в її відсутнісить на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши позовну заяву , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 6) . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей (а.с.7,8 ), що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження. Діти проживають з позивачем ( а.с. 9) , про що зазначено в довідці Сухинської сільської ради. Відповідно до викладеного в позові сторони не змогли вирішувати питання сімейного життя за спільною згодою , а тому припинили шлюбні відносини , проживають окремо . Позивач наполягає на розірванні щлюбу , отже не бажає примирення та збереження сімейних відносин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Враховуючи, те що сторони не проживають спільно , не ведуть спільного господарства, тобто припинили будь-які відносини , позивач наполягає на розірванні шлюбу , то суд вважає , що за таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути в його користь з відповідача 88907,21 грн., заборгованості за кредитним договором № TES0SE00000043 від 16.02.2007 року, судовий збір у розмірі 889,07 грн., та судові витрати в сумі 62 грн. покликаючись на те, що відповідно до кредитного договору № TES0SE00000043 від 16.02.2007 року відповідач отримала строковий кредит у розмірі 15000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до моменту повного виконання зобов'язань сторонами. Однак, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, чим порушила умови договору і станом на 23.01.2014 року заборгувала 88907,21 грн. Дана сума скаладається із: - 7898,74 грн. - заборгованості за кредитом; - 39502,53 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом; - 675 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 54867,93 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Також у своїй заяві просить суд справу слухати без участі представника. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення опубліковане в газеті "Свобода" про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання. Суд вважає, що відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так, як позов стверджується позовними вимогами позивача, кредитним договором № TES0SE00000043 від 16.02.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. ПАТ КБ "ПриватБанк" виконав свої зобов'язання згідно з договором та видав відповідачу кредит в сумі 15000 грн. Кредитним договором передбачено сплата відсотків за користування кредитом в строки та в порядку встановленому кредитним договором. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки передбачені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідач порушила умови кредитного договору, згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору борг відповідача із штрафними санкціями станом на 23.01.2014 року заборгувала 88907,21 грн. Дана сума скаладається із: - 7898,74 грн. - заборгованості за кредитом; - 39502,53 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом; - 675 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 54867,93 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. А, тому, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 88907,21 грн. заборгованості. Суд також вважає, що з відповідача слід стягнути 889,07 грн. судового збору та 62 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач в позовній заяві та його представник у судовому засіданні просить стягнути в користь позивача з відповідача 49665,73 грн. заборгованості за кредитним договором № 110 від 07.10.2013 року, та судовий збір у розмірі 498 гривень, покликаючись на те, що відповідно до кредитного договору № 110 від 07.10.2013 року відповідач [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 40000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 03.03.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 110 від 07.10.2013 року становить: -по кредиту: 40000 грн; -по процентах: 9665,73 грн., всього: 49665,73 грн. Однак, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови договору і станом на 03.03.2014 року заборгував 49665,73 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить справу слухати без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так, як позов стверджується позовними вимогами позивача та кредитним договором № 110 від 07.10.2013 року, укладеним між КС «Копілочка» та відповідачем. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. КС "Копілочка" виконала свої зобов'язання згідно з договором та видала відповідачу кредит в сумі 40000 гривень. Кредитним договором передбачено сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 60 % річних від суми кредиту. Відповідач порушив умови кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору борг відповідача складає 49665 грн. 73 коп. Суд вважає, що в даному випадку має місце порушення прав позивача КС "Копілочка", які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості з відповідача в користь позивача. Суд також вважає, що з відповідача слід стягнути 498 гривень судового збору, а всього стягнути із відповідача в користь позивача 50163 гривні 73 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2000 року та мають від цього шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Кожен із сторін має різні погляди на шлюб та сім"ю, тому позивач вважає збереження сім"ї неможливим та таким, що суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати, а доньку залишити на виховання та проживання при матері, відповідачці по справі. Сторони в судове засідання не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримав, а відповідач - визнала (а.с. 9-10). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 27 жовтня 2000 року, зареєстрованому Житомирським міським відділом РАГС, актовий запис № 1456 (а.с. 7), та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до того, що сторони тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть та подружніх стосунків не підтримують, наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім"ї є недоцільним, тому суд задовольняє позов в частині розірвання шлюбу. Також, враховуючи інтереси неповнолітньої доньки, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині залишення її на проживання та виховання при матері, відповідачці [PERSON] На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач в справі звернувся із даним позовом, посилаючись на наступні обставини: - 15 вересня 2014 року між ним та [PERSON] за участі та за згодою свідка [PERSON] був укладений договір займу на суму 24000 грн., що підтверджується розпискою; - [PERSON] зобов'язувалася повернути вказані кошти в строк до 15.03.2015 року; - на підтвердження обов'язків [PERSON] передала в якості застави квартиру [ADDRESS] яка належить їй на підставі договору від 05.04.2002 року та відповідно до Технічного паспорту від 16.05.2013 року; - у розписці сторони зазначили, що в разі порушення строків повернення суми позики, позивач (позикодавець) має право звернутись до суду з вимогами про звернення стягнення на квартиру; - у визначений строк відповідач суму позики не повернув; - відповідно до довідки ЗАТ "Царичанський райагробуд" від 05 квітня 2001 року [PERSON] було передано у власність житло, а саме: квартиру [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, розташованих на 2-му поверсі 2-х-поверхневого будинку, у т.ч. 1-а кімната 9,5 кв.м, 2-а кімната 6,2 кв.м, загальна площа квартири - 15,7 кв.м, згідно рішення загальних зборів пайщиків Царичанського райагробуду від 18 травня 1998 року. Рік побудови вказаного будинку - 1971 рік. Відповідно до ст.19 ч.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий органне створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Запис в погосподарській книзі Царичанської селищної Ради підтверджує право володіння гр.[PERSON] квартирою [ADDRESS]. Посилаючись на вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач даним позовом просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на балансі позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачу було надано койко-місце в гуртожитку період його роботи у ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», однак відповідач звільнений з 20 березня 2015р. та з квітня 2015 року в гуртожитку не проживає. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву про розгляд справви у її відсутність, підтрику позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до рішення виконкому Миколаївської місцевої ради №252 від 11 березня 1984 будівля гуртожитку по [ADDRESS], передана на баланс ДП НВКГ "Зоря"- "Машпроект". 22 березня 2013р. відповідачу було видано ордер на поселення в гуртожиток по [ADDRESS]. Того ж дня між сторонками укладений Договір № 355 надання та користування житловою площею у гуртожитку по [ADDRESS], пунктом 2.3.6 якого передбачено обов'язок відповідача звільнити займану площу у разі припинення трудових відносин з ДП НКВГ «Зоря»-«Машпроект». Відповідач зареєстрований в гуртожитку по [ADDRESS] (без зазначення кімнати) з 26 березня 2013р. За довідкою відділу кадрів ДП НКВГ «Зоря»-«Машпроект», [PERSON] звільнений з підприємства за угодою сторін 20 березня 2015р. Згідно актів від 20 травня 2015р., 10 листопада 2015р., [PERSON] не проживає в гуртожитку з квітня 2015р. Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем проживання більше, ніж 6 місяців, що є підставою визнати його таким, що втратила право користування. На підставі статті 88 ЦПК України, з відповідача стягуються судові витрати в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач даним позовом просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на балансі позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачу було надано койко-місце в гуртожитку період його роботи у ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», однак відповідач звільнений з 31 липня 2014 р. та серпня 2014 року в гуртожитку не проживає. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до рішення виконкому Миколаївської місцевої ради №252 від 11 березня 1984 будівля гуртожитку по вул. Чайковського, 40/2, передана на баланс ДП НВКГ "Зоря"- "Машпроект". Відповідач зареєстрований в гуртожитку по [ADDRESS] з 17 березня 1975р. За довідкою відділу кадрів ДП НКВГ «Зоря»-«Машпроект», [PERSON] звільнений з підприємства за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію 31 липня 2014р. Згідно актів від 10 листопада 2015р., 30 березня 2015р., [PERSON] не проживає в гуртожитку з серпня 2014 року. Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем проживання більше, ніж 6 місяців, що є підставою визнати його таким, що втратила право користування. На підставі статті 88 ЦПК України, з відповідача стягуються судові витрати в сумі 1378 грн.

Outcome: approved