Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить суд ухвалити рішення про відшкодування завданої йому відповідачами матеріальної шкоди в розмірі 272 445,00 гри.,компенсацію моральної шкоди в розмірі 17 000,00 грн,,за рахунок державного бюджету України. \~Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 липня 2013 року Світловодський міськрайонний суд по справі № 401/2974/13а,2-а/401/161/13 за позовом до [PERSON] оборони України ухвалив Постанову на його користь якого зобовязав [PERSON] Оборони України призначити та виплатити [PERSON] одноразову грошову допомогу у розмірі та порядку встановленому Постановою Кабінета Міністрів України від 28 травня 2008 року за № 499 «Про затвердження у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми,каліцтва), чи призваних на навчання (або перевірочні та спеціальні збори, та інвалідність звільнених з військової служби (зборів) осіб з урахуванням інфляційних витрат на дату призначення. Відповідач [PERSON] Оборони України оскаржив Постанову суду від 12 липня 2013 року ,12 березня 2014 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд залишив апеляцію [PERSON] Оборони України без задоволення. Постанову Світловодського міська районного суду від 12 липня 2013 року без змін. Відповідач [PERSON] Оборони України на рішення суду першої та другої Інстанції подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України. Вищій адміністративний суд України 30 липня 2015 року по справі за № К/800/20822/14 касаційну скаргу [PERSON] Оборони України залишив без задоволення, а постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 липня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 12 березня 2014 року без змін. Судами встановлено,що позивач проходив військову службу з якої звільнився 29 березня 1991 року в запас за віком,21 червня 2012 року звільнився позивачу було встановлено Другу групи інвалідності по захворюванню, повязаному з проходженням військової служби,що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціально експертної комісії від 25 червня 2012 року серія 10 ААА № 881031 та витягом з протоколу ВЛК Центрального регіону по встановленій причинного зв"язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтва від 29 травня 2012 року (протокол № 54) Правове регулювання відносин між державою і громадянином України у звязку із виконанням ним конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року за № 2232-Х111 " Про військовий обовязок і військову службу» Відповідно до ст..41 цього Закону у редакції,чинній на час виникнення права на соціальну допомогу виплата одноразової грошової допомоги здійснюється в порядку і на умовах,встановлених Законом № 2011-Х11. Аналогічна правова позиція вкладена в Постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року Справа №21-446аІ4. Отже суди розглядаючи спірні правовідношення [PERSON] з [PERSON] Оборони України на протязі часу з 12 липня 2013 року включно до 30 липня 2015 року встановили,що [PERSON] Оборони України по відношеню [PERSON]допустив ряд порушень Законів України,зокрема Закон України за № 2011-Х11, Закон України за № 2232-Х111,Постанову Кабінети Міністрів від 28 травня 2008 року № 499, ст.19 Констиауції України,заподіяв відповідач позивачеві матеріальну та моральні страждання не виконав добровільно судове рішення від 12 липня 2013 року,не виконав рішення суду за виконавчим листом до теперішнього часу,чим допустив відповідач порушення прав позивача [PERSON] отримати разову соціальну допомогу,на продовження лікування, реабілітацію . Таким чином суд,заслухавши пояснення позивача,представника позивача,представників відповідачів,дослідивши письмові докази надані позивачем,письмові та усні заперечення представників відповідачів,суд приходить до слідуючих висновків. Згідно ст.124 Конституції України,ст.255 Кодекса адміністративного судочинства Постанова Світловодського міськрайонного суду від 12 липня 2013 року яка набрала законної сили,після касаційного розгляду Вищим адміністративним судом України від 30 липня 2015 року є обов'язковою для [PERSON] Оборони України і підлягала до виконання,але відповідач не виконав рішення суду, а Департамент ДВС [PERSON] юстиції України після набрання законної сили рішення суду проявив бездіяльність і на протязі часу з 30 липня 2015 року,включно до 11 серпня 2017 року належним чином виконавче провадження не контролював,не приймав відповідач дій по зобовязанню [PERSON] оборони України виконати рішення Світловодського міськрайонного суду від 12 липня 20ІЗ року,а 28 серпня 2017 року ухвалив Постанову "Про закінчення виконавчого провадження" серія ВП № 43542633 від 28.08.2017 року, передав матеріали виконаного провадження слідчим органам» Повідомлення від 28 серпня 2017 року за № 20.1-574/5 Позивач в судовому засіданні позов підтримав,надав пояснення по суті позовних вимог,представники відповідачів надали пояснення та свої заперечення проти позовних вимог позивача вважають,що Держава не е та особа, що відповідає за незаконні дії, рішення, бездіяльність, державних органів влади такі заперечення не відповідають ст.56 Конституції України,статті: 1166,1167,1173 ЦК України,суд до уваги не приймає. Позбавлення права позивача отримати, проіндексовану разову соціальну допомогу від Держави на час виплати не суму виплачену в розмірі 16065,00 грн., а з урахуванням індексу інфляції повинна бути 288\~509,90 грн., згідно розрахунку проведеного судовим експертом України з економічних питань [PERSON], на прохання позивача,з метою надати методичну допомогу відповідачам [PERSON] Оборони України,ВДВС Департамента [PERSON] Юстиції у виконавчому провадженні. З урахуванням виплаченої /частково/ суми в розмірі 16 065.00 грн. відповідачем МО України позивач просить суд стягнути за рахунок державного бюджету України суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 272 445.00 грн.,компенсацію моральної шкоди в розмірі 17000.00 грн. Враховуючи тяжкість моральних страждань їх тривалість суд вважає суму моральної шкоди завищеною і такою,що підлягає стягненню в сумі 5000 грн.. \~\~\~\~

Outcome: partial