Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів, посилаючись на те, що 20.09.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» Здорова добавка «Піврічний» №651245/2013 в іноземній валюті в євро строком на 13 місяців з щомісячною виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу. Відповідно до п.1.2. договору банк відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. Відповідно до договору сума початкового вкладу 3000 євро відповідно до квитанції №896916 від 20.09.2013 року, що еквівалентно 32479,56 гривень. 29.11.2013 року позивачем було поповнено вклад на суму 4100 євро на умовах депозитного вкладу, про що свідчить квитанція №1262526 від 29.11.2013 року. Виплата процентів, нарахованих на вклад за ставкою 8% річних, відповідно до п.1.5 договору, здійснюється згідно з умовами договору та правил. В день закінчення дії договору відповідач не повернув належний позивачу вклад. Лише частково 11.02.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до заяви на видачу готівки №48 виплатив позивачу гарантовану суму відшкодування в сумі 93263,32 гривень. Решту коштів до цього часу не повернуто; банк продовжує користуватися коштами позивача, не сплачуючи йому за це відсотки. Поточна сума заборгованості за договором вкладу, яка підлягає стягненню складає 7591,90 євро, що згідно курсу української гривні станом на 20.02.2015 року становить (7591,90х24,0805,25+33,3%=321031,45). З урахуванням рівня інфляції на час подачі позовної заяви та з урахуванням коштів Фондом гарантування вкладів загальна сума заборгованості становить 227768,13 гривень. Просив стягнути з відповідача на його користь вказану суму грошового вкладу із урахуванням встановленого індексу інфляції. В судове засідання позивач не з'явився, скерував до суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та, просив їх задовольнити, а також проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що 20.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» Здорова добавка «Піврічний» №651245/2013 в іноземній валюті в євро строком на 13 місяців з щомісячною виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу. Відповідно до п.1.2. договору банк відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до договору сума початкового вкладу 3000 євро відповідно до квитанції №896916 від 20.09.2013 року, що еквівалентно 32479,56 гривень. 29.11.2013 року позивачем було поповнено вклад на суму 4100 євро на умовах депозитного вкладу, про що свідчить квитанція №1262526 від 29.11.2013 року. Виплата процентів, нарахованих на вклад за ставкою 8% річних, відповідно до п.1.5 договору, здійснюється згідно з умовами договору та правил. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, відповідач, всупереч нормам цивільного законодавства порушив умови договору від 20.09.2013 року. Тому суд вважає, що позовна вимога про повернення вкладу підлягає до задоволення, оскільки обґрунтована на законі та відповідає умовам укладеного між сторонами договору. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 2277 гривень 68 копійок. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме до стягнення з Публічного акціонерного товариства " Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь [PERSON] по вкладному рахунку за вкладом на вимогу "Для виплат" [NUMBER] із урахуванням встановленого індексу інфляції кошти в розмірі 227768,13 гривень.

Outcome: approved