Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідач [PERSON] 21.11.2005 року уклали договір № LVLCAK00050012 про надання кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 12538,10 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,48% на рік на суму залишу заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.11.2012 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав договірних зобов'язань та станом на 31.03.2014 року сума заборгованості за кредитним договором становить 28678,21 доларів США., з них: 6577,69 доларів США - заборгованість за кредитом, 7814,18 доларів США - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 1288,76 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 12997,58 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, в забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 21.11.2005 року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль марки DAEWOO, модель LANOS, д.н.з. [NUMBER], що належить йому на праві власності. Оскільки відповідач не виконав перед банком взятих на нього зобов'язань, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вилучити у відповідача предмет застави, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, звернути стягнення на предмет застави та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в останнє судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін та на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 21.11.2005 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відповідачеві [PERSON] надано кредит на суму 12538,10 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.11.2012 року, що стверджується договором про надання кредиту № LVLCAK00050012 від 21.11.2005 року /а.с.15-16/. У встановлений договором строк відповідач не виконав свої зобов'язання із повернення кредитних коштів. Внаслідок чого станом на 31.03.2014 року виникла заборгованість у розмірі 28678,21 доларів США., з них: 6577,69 доларів США - заборгованість за кредитом, 7814,18 доларів США - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 1288,76 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 12997,58 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором /а.с.9-11/. Згідно ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того позивач та відповідач уклали договір застави автотранспорту від 21.11.2005 року, згідно якого відповідач в забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором надав в заставу автомобіль марки DAEWOO, модель LANOS, д.н.з. [NUMBER], що належить йому на праві власності /а.с.19-21/. З договору застави вбачається, що звернення стягнення та реалізації предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та самого договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі - продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч.2 ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved