Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, вказавши, що в листопаді 1994р. його син [PERSON] одружився з [PERSON], після одруження діти проживали у будинку по [ADDRESS]. З липня 2013р по даний час невістка позивача не проживає у вищевказаному будинку. Крім того у жовтні 2013р. Сокальський районний суд виніс рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Відповідач фактично проживає у [ADDRESS]. На підставі наведеного, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] та зобов'язати Сокальський РВ ГУ ДМСУ У Львівській області зняти її з реєстрації в будинку. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не прибув, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позов визнає та розуміє наслідки визнання. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив. Оскільки учасники розгляду справи в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам законодавства України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. З матеріалів справи встановлено, що 30.10.1961р. [PERSON] виділено земельну ділянку у безстрокове користування для забудови за адресою [ADDRESS] Згідно копії будинкової книги на будинок [ADDRESS] власником такого є [PERSON], в будинку також зареєстрована невістка [PERSON] Згідно рішення Сокальського районного суду від 30.10.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З матеріалів справи встановлено, що остання ще з липня 2013р. не проживає у [ADDRESS] Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст..71 ЖК України право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем [PERSON] права на користування будинком [ADDRESS] За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS] Відповідно до ст..7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Звідси, вимога про зняття з реєстрації [PERSON] із будинку [ADDRESS] є передчасною та безпідставною, так як безпосередньо в Законі виписано, що набрання рішенням суду про втрату права користування будинком законної сили є підставою для зняття з реєстрації, тому у цій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial