Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цією заявою і вказав, що 12.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», який являється правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та відповідачем було укладено кредитний договір № 002-01096-120308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України, оформляє та надає відповідачу платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених у тарифному пакеті Visa Класичний та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до вищезазначеного договору відповідачу було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 3 000 грн. Кошти кредитної лінії та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари чи послуги, а також для зняття готівки. У відповідності до умов вищевказаного договору відповідач зобов'язався щомісячно в строки визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму відсотків, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітній місяць, а у разі порушення строків погашення даної заборгованості та відсотків - сплатити суму пені в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами. Однак, відповідач порушив умови договору щодо погашення сум заборгованості, тому станом на 27.11.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 3725,00 грн., що складається з 1835,00 грн. - тіла кредиту та 1890,00 грн. - заборгованості за комісіями. В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 3 725,00 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.. В судове засідання представник позивача Сікорська Л.В. не з'явилася, але суду надала письмову заяву проте, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №1022-р "Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме" затверджено перелік друкованих засобів масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме. Зокрема, таким друкованим засобом масової інформації є газета "Урядовий кур'єр". Таким чином, відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, шляхом публікації про його виклик до суду в газеті «Урядовий кур'єр» №80 від 06.05.2014 року, але до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, а згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно положень ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач уклали договір №002-01096-120308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 12.03.2008 року, що підтверджується ксерокопією останнього (а.с.7-8), за умовами якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії; станом на 27.11.2013 року відповідач допустив заборгованість по кредиту в розмірі 3725,00 грн. (а.с.5-6). Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрати, пов'язані з викликом відповідача через пресу в сумі 420 грн. підтверджені відповідними квитанціями (а.с.1, 46), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved