Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у розпорядженні квартирою та скасування постанови про арешт майна (квартири), посилаючись на те, що 14 листопада 2003 року державним виконавцем відділу ДВС було винесено постанову Серії АК №632058 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно до якої накладено арешт на майно, а саме квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] Підставою накладення арешту на вказане майно стало рішення Фастівського міськрайонного суду від 28 березня 1998 року про стягнення аліментів на користь [PERSON], на утримання доньки Катерини [INFO]. На даний час рішення суду виконано, будь-яких зобовязань позивач немає і просить суд скасувати заборону на вказану квартиру. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити. Представник ВДВС Фастівського МРУЮ в судовому засіданні підтвердила про те, що постановою державного виконавця було накладено арешт на вказану квартиру, яка належала позивачу. На даний час у віділі відсутні виконавчі провадження в межах якого було накладено арешт. Вирішення справи послалась на розсуд суду. Представник Державної реєстраційної служби Фастівського МРУЮ до суду не зявився про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з постанови державного виконавця відділу ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.11.2003 року Серії АК №632058, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-606 від 28.03.1998 року виданим Фастівським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки Катерини [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітної плати, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] в тому числі на 1/2 квартири [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна (а.с.13). Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Частина 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що на момент звернення [PERSON] до суду з даним позовом він є власником 1/2 частини квартири АК №632058, рішення суду, що стало підставою накладення арешту на вказане майно виконано, що підтвердила [PERSON], а тому у суду є всі підстави в знятті арешту на майно позивача. Разом з тим, однією з позовних вимог, позивачем, зазначено про скасування рішення державного реєстратора [PERSON] від 04.09.2015 року про обтяження обєкта нерухомого майна. Відповідно до Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5 передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, а тому суд вважає дана вимога позивача є передчасною.

Outcome: partial