Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 24 грудня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Протягом останніх року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В даний час відповідач на утримання дітей коштів не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює охоронником в філії "Новоукраїнський райавтодор" та отримує заробітну плату. Враховуючи вказане, позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 30 відсотків з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд ухвалив здійснити розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. 24 грудня 2005 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 134. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. На даний час сторони фактично припинили шлюбні відносини, відповідач працює сторожем в філії "Новоукраїнський райавтодор" ДП Кіровоградський облавтодор, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи №26 від 03.07.2017 року, та може надавати матеріальну допомогу, однак на утримання дітей кошти в добровільному порядку не надає. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім'ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини та платника аліментів. Суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у єдиній частці від доходу відповідача, яка буде стягуватися до досягнення дітьми повноліття, виходить з призумції фізичного здоровя відповідача та дітей, здатності відповідача до продуктивної праці і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі, який достатній для їх нормального фізичного та духовного розвитку. Суд прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути визначений щомісячно в частині заробітку відповідача на утримання його дітей та справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/3 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а не 30 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу) як просить позивач. Підстав для звільнення відповідача від виконання обовязку по утриманню дітей суд не вбачає. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року Про судовий збір.

Outcome: partial