Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості, визнання недійсною довіреність, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу. Ухвалою Дніпропетровського районного суду від 04.07.2017 року роз'єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості, визнання недійсною довіреність, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу. Та виділено в окреме провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсною довіреність, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» заборгованість за Договором фінансового лізингу №K2K7A!0000669887 від 25.01.2016 р. у розмірі 245 295 грн.; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] за Договором фінансового лізингу №K2K7A!0000669887 від 25.01.2016 р., за Договорами поруки 1, 2 №K2K7A!0000669887 від 25.01.2016 року суму боргу у розмірі 1000 грн.; судові витрати покласти на Відповідачів. Представник позивача у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2016 р. заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № K2K7A!0000669887 від 25.01.2016р. [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України. Відповідно до умов Договору фінансового лізингу № K2K7A!0000669887 [PERSON] отримав від ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" у платне користування автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: B 170, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Універсал, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію зазначений автомобіль належить на праві власності ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС". Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вказаним договором не виконав, у зв'язку з чим, відповідно до наданого суду розрахунку суми заборгованості, станом на 16.08.2016 р. заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу складає 271386,75 грн., яка складається з: - заборгованості по залишку вартості предмету лізингу: 245296,06 грн.; - заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу: 20663,02 грн.; - заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу: 3222,72 грн.; - заборгованості за пенею: 2204,95 грн.; Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви Позивач просить стягнути лише: - заборгованості по залишку вартості предмету лізингу: 245296,06 грн.; У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічні норми містяться в ч.2 ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг». У відповідності до ч.2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п.3, ч.2 ст.11, ч.1 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. [PERSON] порушив наведені норми матеріального права, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, щодо стягнення з останнього заборгованість за Договором фінансового лізингу у розмірі 245295,06 грн. В якості забезпечення зобов'язань [PERSON] за Договором № K2K7A!0000669887 від 25.01.2016р., ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» 25 січня 2016р. уклало з [PERSON] та [PERSON] два окремих договори поруки № K2K7A!0000669887, відповідно до умов яких [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися перед ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» відповідати за виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що випливають з Договору фінансового лізингу № K2K7A!0000669887 від 25.01.2016р.. За умовами договорів поруки № K2K7A!0000669887 від 25.01.2016р. [PERSON] та [PERSON] поручаються перед ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» за виконання [PERSON] своїх обов'язків за договором фінансового лізингу. Згідно з п.2 договорів поруки № K2K7A!0000669887 від 25.01.2016р., [PERSON] та [PERSON] відповідають перед ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» за виконання обов'язків [PERSON] за договором фінансового лізингу № K2K7A!0000669887 від 25.01.2016р. у розмірі 1000грн. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, [PERSON] не виконав свої обов'язків за договором, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, щодо стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON], як поручителів за договором фінансового лізингу № K2K7A!0000669887 від 25.01.2016 р. заборгованості у розмірі 1000грн. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту свого права зокрема може бути визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.1,2 ст. 16 ЦК України). Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» документально підтверджені платіжним дорученням судові витрати у розмірі 3679,44 грн. по 1226,48 грн. з кожного.

Outcome: approved