Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що вона є квартиронаймачем житлового приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] . Складається квартира з двох кімнат, житловою площею 24,03 кв.м., загальною площею 43,1 кв.м. У 2004 році її брат [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Закарпатської області. Таким чином відповідач в силу особистих інтересів залишив квартиру і не мешкає в ній по теперішній час. Вона не чинила йому перешкод у проживанні та користуванні квартирою, відповідач залишив її добровільно. У зв`язку з реєстрацією відповідача у квартирі, вона опинилась у складному матеріальному становищі, оскільки їй доводиться сплачувати щомісячні комунальні платежі за не проживаючу у квартирі особу, а через значне підвищення тарифів на комунальні послуги вона не може повністю сплачувати комунальні послуги та оформити субсидію. Тому вимушена була звернутись за захистом своїх прав до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що позивач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , в якій також зареєстровані, окрім позивачки, діти позивачки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] . Відповідач з 2004 року до теперішнього часу не проживає у квартирі [ADDRESS] . Ці обставини підтверджуються копією особового рахунку № [NUMBER] , актом про не проживання від 26 березня 2019 року, довідкою №1/7267 від 26 березня 2019 року ТОВ "ЄРЦ КП" (а.с. 9, 10, 15). Крім того, згідно копії свідоцтва про переміну прізвища, імені та по батькові, [PERSON] 23 квітня 2003 року змінив прізвище та по батькові на [PERSON] , актовий запис 17 (а.с. 16). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно ч. 1, 2, ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року зазначено: "У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки". Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , внаслідок його відсутності у зазначеному жилому приміщенні без поважних причин з 2004 року. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved