Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Посилалася на те, що шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . 01.03.2010 року шлюб був розірваний, після чого дитина залишилася проживати з нею і до цього часу. Зазначила, що рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.04.2009 року було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в 1/3 частині від усіх отриманих відповідачем доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову і до настання повноліття. [INFO] сину виповнилося 18 років та рішення суду втратило силу, внаслідок досягнення дитиною повноліття. Однак, син сторін у 2020 р. вступив до Чернівецького національного університету ім.. Ю. Федьковича та є студентом 1 го курсу факультету фізичної культури та здоров`я людини на денній формі навчання, а отже, є таким, що продовжує навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, ігнорує і стверджує, що буде надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів тільки після рішення суду, оскільки син вже є повнолітнім. У відповідача інших малолітніх та неповнолітніх дітей немає, а також на його утриманні не знаходяться і недієздатні батьки. Окрім цього, його стан здоров`я задовільний, має у власності квартиру та автомобіль. Також, працює водієм на фірмі та отримує заробітну плату не менш ніж 15 000 грн. Зазначила, що її доходи становлять 7236, 37 грн. Дитина перебуває повністю на утриманні. Окрім, побутових витрат на дитину, позивач витрачає гроші на лікування сина щонайменше 3500 гривень на місяць, з урахуванням того, що він хворіє протягом тривалого часу. Так, у 2019 році у нього було діагностовано рак головного мозку та за показами лікарів проведено оперативне втручання. Також після операції син проходить індивідуальну програму реабілітації інваліда під №1461, де вказано що 26.11.2020р. [PERSON] проходив реабілітацію. Зазначила, що син є інвалідом другої групи з дитинства. Вказувала, що відповідач є працездатним, не має іншої сім`ї та дітей, а також не має на утриманні інших осіб, в добровільному порядку допомагати дитині не бажає. Просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 5000 до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, або до закінчення ним навчання у зв`язку із тим, яка обставина настане першою. Позивач у поданій до суду заяві позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280\~ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного. Так, судом встановлено, що у сторін є син [PERSON] , [INFO] .(а. с. 5). Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно довідки № 249.21 від 28.04.2021 року [PERSON] є студентом 1 курсу факультету фізичної культури та здоров`я людини Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича денної форми навчання. (а. с.13) Встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] (а. с.12). Окрім того. Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 01.12.2020 року [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, з дитинства (а.с.19). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства "кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За роз`ясненнями, що містять в п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200\~СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3\~1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3\~2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи вищенаведені обставини та обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, наявність у відповідача можливості надання утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 2500 грн. щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень на користь держави.

Outcome: partial