Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що з листопада 2002 року позивач перебував в цивільному шлюбі із відповідачем. Від цивільного шлюбу із відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З 19 квітня 2006 року відповідач не проживає разом із позивачем та їх спільною дитиною. З того часу дочка проживає із позивачем та перебуває на його утриманні. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не бажає. Відповідач ніде не працює, має ще трьох неповнолітніх дітей, та отримує на них державну допомогу, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач будучи допитана в порядку окремого доручення, позовні вимоги не визнала, але в судове засідання будучи двічі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з"явилася, заяв та клопотань про розгля справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи до суду не надала, але її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у її вісутність на підставі зібраних доказів, оскільки у відповідності до ст.ст. 74-77 ЦПК України вона є такою що повідомлена про розгляд справи належним чином та не з"явилася до суду без поважних причин. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: дійсно з листопада 2002 року позивач перебував в цивільному шлюбі із відповідачем. Від цивільного шлюбу відповідач народила дочку [PERSON], [INFO] З 19 квітня 2006 року відповідач не проживає разом із відповідачем та їх спільною дитиною. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, матеріальну допомогу надає не постійно і в недостатньому розмірі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, аліменти стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зазначені положення відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 СК. Крім того, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 підкреслено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися., а аткож суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він відповідно до вимог СК зобов'язаний утримувати (глави 9, 15, 16 СК). Зазначені особи можуть бути матеріально менш забезпеченими, ніж дитина, на утримання якої стягуються аліменти. За таких обставин суд може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.В даному випадку судом встановлено, що у відповідача крім даної дитини, є ще троє неповнолітніх дітей, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями самого позивача в судовому засіданні та письмовими поясненнями відповідача, тому суд враховувавши дані обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, вважає, що розмір аліментів повинен становити не 1/4 частину доходів, а 1/6 частину. Конкретна частка заробітку (доходу) матері, батька (платника аліментів), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у кожному конкретному випадку визначається лише судом. Предметом доказування у справі про стягнення аліментів є розмір частки, вимогу про стягнення якого ставить позивач. Відповідач в судове засідання не надала жодного належного доказу того, що вона добровільно утримує дитину, не надала доказу того, що між ними з позивачем існує угода про утримання дитини та не надала доказу того, що вона звільнена від сплати аліментів на дану дитину. За таких обставин суд зменшує розмір аліментів (частку заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів, тому.позов підлягає до часткового задоволення. .Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved