Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №55108 С2 від 06.05.2008 року в сумі 4071,74 доларів США. Вимоги обґрунтував тим, що 06.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», який надалі був перейменований в Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №55108 С2 про надання останньому кредиту в сумі 10000,00 дол. США для оплати за житловий будинок. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит щомісяця рівними частинами, починаючи з наступного місяця після одержання кредиту у сумах, визначених графіком погашення кредиту (додаток №1 до Кредитного договору) не пізніше 15 числа кожного місяця та сплачувати за користування кредитом відсотки у розмірі ставки 12,5% річних щомісяця не пізніше 15 числа кожного місяця, але у всякому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 05.05.2023 року (пункти 2.1., 2.4.1, 2.2.1, 2.5.1. Кредитного договору). Пунктом 2.3.1. кредитного договору передбачено, що кредит надається у готівковій формі. Платежі за кредитом здійснюються у доларах США з одночасним утворенням заборгованості за кредитом на позичковому рахунку позичальника. Кредит надавався шляхом видачі готівкових коштів через касу банку (п. 2.3.2. кредитного договору). Пунктом 2.5.1 кредитного договору визначено, що позичальник сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. п. 2.2.1. цього Договору, у валюті кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань сторони уклали Іпотечний договір від 07.05.2008 року №55108Z2, що був посвідчений 07.05.2008 року приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] за реєстровим номером 1342613. Згідно з умовами іпотечного договору в забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору, в заставу оформлено житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Знам'янка, смт. Знамянка Друга, вул. Гагаріна, буд.68, заставною вартістю 56210,00 грн. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, банк був змушений звернутися з позовною заявою до суду за захистом своїх прав. Так, 20.05.2010 року Знамянським міськрайонним судом у справі № 2-154/10 за позовом ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту було постановлено рішення, яким з останнього на користь банку стягнуто 92545 грн. 44 коп. На виконання зазначеного рішення, 24.11.2010 року відкрите виконавче провадження, в якому частково стягнуто заборгованість в розмірі 18506,13 грн. за рахунок продажу іпотечного майна. Стягнута заборгованість до теперішнього часу в повному обсязі не погашена, рішення не виконано. Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.11.2012 року у справі №2/1107/877/12 позов АТ «Укрексімбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту по нарахованим відсоткам задоволено, з останнього стягнуто заборгованість в сумі 1707,92 доларів США (еквівалент гривні 13651,40 грн.) та судові витрати. На виконання рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області 10.04.2013 року видано виконавчий лист. Відкрито виконавче провадження. Стягнута заборгованість за кредитним договором відповідачем до теперішнього часу не погашена, рішення не виконано. Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2014 року у справі №2/389/956/14 позов АТ «Укрексімбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту по нарахованим відсоткам задоволено, стягнуто заборгованість в сумі 32189,48 грн. та судові витрати. На виконання рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області 06.12.2015 року видано виконавчий лист. Відкрито виконавче провадження. Стягнута заборгованість за кредитним договором відповідачем до теперішнього часу не погашена, рішення не виконано. Пунктом 6.1 кредитного договору №55108С2 від 06.05.2008 року передбачено, що договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору, а відповідно умови договору повинні виконуватись сторонами належним чином. Відповідно до п.2.5 кредитного договору позичальник сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі зазначеному в п.2.2.1 кредитного договору, а саме 12,5% річних у валюті кредиту. Так, за кредитним договором відповідачу продовжують нараховуватися проценти, станом на 02.02.2018 року існує заборгованість по процентам в розмірі 4071,74 доларів США, яку відповідач у добровільному порядку не сплачує, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 21.02.2018 року позов залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків. Зазначених в ухвалі. Ухвалою від 27.02.218 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 20.04.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду. Представник позивача з»явився у судове засідання. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Крім того, надав додаткові пояснення, в яких вказав, що наявність судових рішень про задоволення вимог кредитора, які не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання і не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та Цивільним кодексом України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Представники відповідача з»явилися у судовеу засідання. Позовні вимоги не визнали. Просили врахувавши сплив строків позовної давності, відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та оглянувши матеріали цивільних справ, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", є правонаступником усіх прав і обовязків Державного експортно-імпортного банку України, який був перетворений у відкрите акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», тип якого відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство. 06.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір №55108С2 про надання останньому кредиту в сумі 10000,00 дол. США для оплати за житловий будинок. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит щомісяця рівними частинами, починаючи з наступного місяця після одержання кредиту у сумах, визначених графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору) не пізніше 15 числа кожного місяця та сплачувати за користування кредитом відсотки у розмірі ставки 12,5% річних щомісяця не пізніше 15 числа кожного місяця, але у всякому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 05.05.2023 року (пункти 2.1.,2.4.1.,2.2.1,2.5.1. Кредитного договору). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором сторони уклали Іпотечний договір від 07.05.2008 року №55108Z2, що був посвідчений 07.05.2008 року приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] за реєстровим номером 613. Згідно з умовами іпотечного договору в забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору, в заставу оформлено житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Знам'янка, смт. Знамянка Друга, вулиця Гагаріна, буд.68, заставною вартістю 56210,00 грн. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, банк у 2010 році звернувся до Знамянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №55108С2 від 06.05.2008 року, яка виникла станом на 20.05.2009 року в сумі 92545 грн. 44 коп. Рішенням від 20.05.2010 року суд, предявлені позовні вимоги задовольнив у повному обсязі - стягнув з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - 92545 грн. 44 коп. У звязку з подальшим неналежним виконанням [PERSON] зобовязань по сплаті відсотків за кредитним договором №55108С2 від 06.05.2008 року, в 2012 році банк звернувся до суду з позовом до останнього про стягнення заборгованості за відсотками. Рішенням Знамянського міськрайонного суду від 08.11.2012 року, позов банку задоволено в повному обсязі, тобто з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за відсотками в розмірі 1707,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 13651 грн. 40 коп. Заочним рішенням Знамянського міськрайонного суду від 25.11.2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, від імені якого виступає АТ Укрексімбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості по процентам за кредитним договором, позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі. З відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по процентам за кредитним договором №55108С2 від 06.05.2008 року за період з 01.09.2012 по 31.08.2014 в сумі 32189,48 грн. Вказані рішення набрали законної сили. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 2.4.1 кредитного договору, позичальник зобовязався погасити кредит на рахунок, вказаний у п.п.2.3.1. цього договору, в строк, зазначений в п.2.1 цього договору. Погашення кредиту відбувається у валюті кредиту щомісяця рівними частинами починаючи з наступного місяця після одержання кредиту у сумах визначених графіком погашення кредиту. Строки, передбачені графіком погашення кредиту за договором, є обовязковими. Пунктом 2.4.2. договору передбачено, що у разі порушення строків погашення кредиту, процентів та платежів за цим договором, позичальник сплачує банку за кожний день прострочки, включаючи день проплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитом, процентами та платежами за цим договором у повному обсязі. Разом з тим, у п.4.1 ст.4 кредитного договору сторони узгодили, що несплата позичальником банку у строк платежів по погашенню кредиту, чи будь-якої іншої суми, належної до сплати згідно з п.2.2. цього договору, а також невиконання будь-якого із зобовязань за цим договором, що не належить до підпункту 4.1.1, тлумачаться як подія невиконання зобовязання. Якщо виникла і триває подія невиконання зобовязань, зазначена у п.4.1, у банку виникає право вимоги дострокового виконання позичальником зобовязань за цим договором, банк повідомляє позичальника, що непогашена частина кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі за цим договором підлягають достроковому поверненню (п.4.2 договору). Встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязання, банк вперше ще в 2010 році звернувся до суду з позовом до останнього про стягнення заборгованості, тобто звернувся до боржника з вимогою про стягнення заборгованості достроково. Таким чином слід дійти висновку, що предявивши позовну вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, банк змінив строк виконання основного зобов'язання і його позовні вимоги були задоволені повністю рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.05.2010 року. Відтак, після предявлення вимоги про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 564/2199/15-ц, який відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Судом встановлено, що на час розгляду даної справи судом, рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.05.2010 року про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 92545 грн. 44 коп. не виконано, у звязку з чим наявні підстави, передбачені статтею 625 ЦК України, для стягнення з відповідача на користь банку боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від просроченої суми. Отже, після ухвалення рішення суду від 20.05.2010 року про стягнення суми боргу, позивач має право лише на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень ст. 625 ЦК України в межах строку позовної давності. Проте такі вимоги позивачем не заявлялись, а тому судом не вирішуються відповідно до положень ч. 1 ст.13 ЦПК України, оскільки суд розглядає справи в межах заявлених вимог. Натомість, з розрахунку заборгованості по кредитному договору №55108С2 від 06.05.2008 укладеному з [PERSON] станом на 02.02.2018 року, вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по процентам в сумі 7071,74 доларів США, яка складається термінових процентів в сумі 101,06 доларів США та прострочених процентів в сумі 3970,68 доларів США. Яку наразі нараховувати не мав законних підстав в звязку із зміною строку виконання основного зобов'язання і задоволення його вимог в повному обсязі. З довідки Знамянського МВДВС ГТУЮ вбачається, що станом на 26.03.2018 року не перебуває жодних відкритих виконавчих проваджень щодо [PERSON] по справах за позовом ПАТ Державний експортно-імпортний банк України» до нього про стягнення заборгованості. Виконавчі листи №2-154/10, №2/ 1107/877/12, №2/389/956/14 згідно з п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», повернуто стягувачеві без виконання, тобто у звязку відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку задоволенню не підлягають. Доводи позивача про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного дотоговору та не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій не заслуговують на увагу, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає йому право лише на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed