Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної малолітньої дитини, щомісячно, у розмірі ? всіх видів доходу відповідача, а також стягнути з останнього витрати на правову допомогу, що їх зазнала позивач. В судове засідання сторони по справі не з'явились, однак спрямували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач позов визнав. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Водночас, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Частковість задоволення позову, в частині стягнення з відповідача витрат, що їх поніс позивач на правову допомогу в розмірі 150 гривень, суд обґрунтовує наступним чином. За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд вирішує наступне. Позивача було звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір". Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати в розмірі 243,60 гривні підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial