Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, АТ КБ «Правекс-Банк», ПАТ «ВіЕйБі Банк», треті особи без самостійних вимог Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області, ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про звільнення майна з-під арешту. Посилався на те, що 16.08.2005 року між ЗАТ „ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CVVPGK00000001, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 41995,00 Доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 16.08.2005 року було укладено договір іпотеки № CVVPGK00000001, згідно п. 6 (умов) якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 61,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 18.08.1995 року, за реєстровим номером 1дс-169. 18.02.2013 р. державним виконавцем Гой Я.П. відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №36130117 в тому числі і на дану квартиру. 19.07.2013 р. державним виконавцем Гой Я.П. відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №38977957, в тому числі і на дану квартиру. 13.11.2014 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управляння юстиції у Київській області Ахмад Н.І. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №45484501, в тому числі і на дану квартиру. Зазначає, що договір іпотеки був укладений 25.09.2008 р., а всі вказані арешти пізніше, ніж було укладено договір іпотеки, а також станом на 28.10.2015 року заборгованість відповідача перед банком складає 121100,32 Дол. США., що значно перевищує вартість предмету іпотеки, тому державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. 28.12.2009 р. отримано рішення Шевченківського суду м. Чернівці щодо звернення стягнення на квартиру загальною площею 61,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу даного предмету іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути в його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача ПАТ КБ «Правекс-Банк» в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання представники відповідачів - Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, ПАТ «ВіЕйБі Банк», третіх осіб - ВДВС, не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою, про причини неявки суду не повідомили, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 16.08.2005 року між ЗАТ „ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CVVPGK00000001 (а.с.8-9), згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 41995,00 Доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 16.08.2005 року було укладено договір іпотеки № CVVPGK00000001 (а.с.5-7), згідно п. 6 (умов) якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 61,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Довідкою про стан заборгованості підтверджується те, що станом на 28 жовтня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 121100,32 дол. США (а.с.4). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2009 року звернено стягнення на квартиру [ADDRESS]. Постановами державних виконавців від 18 лютого 2013 року, 19 липня 2013 року та 13 листопада 2014 року було арештовано майно боржника та оголошено заборону на його відчуження(а.с.10-12). Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Враховуючи викладене, вважаю, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved