Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до ВДВС Трускавецького міського управління юстиції, [PERSON] служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, третьої особи [PERSON] про зняття арешту з майна, а саме з об'єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 307.1кв.м. за адресою м.Дрогобич, вул..В.Великого,7а. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 07 липня 2015 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області було визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], за яким передано предмет іпотеки, а саме : нежитлове приміщення загальною площею 307,1 кв.м, за адресою м.Дрогобич, вул.В.Великого, 7 «а», у власність [PERSON]. Постановою державного виконавця ВДВС Трускавецького міського управління юстиції від 22.08.2014 року накладено арешт на все майно [PERSON], хоча дане нерухоме майно, а саме : нежитлове приміщення загальною площею 307,1 кв.м, за адресою м.Дрогобич, вул.В.Великого, 7 «а», вже знаходилось в іпотеці. Таким чином на даний час на належне йому майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права щодо розпорядження власністю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в частині зняття арешту з майна, дав пояснення аналогічні викладеному вище. Також заявив клопотання про виключення з числа відповідачів [PERSON] служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області та про залишення без розгляду вимог в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису від 22.08.2014р. №6771084 про арешт нерухомого майна, зареєстрований за попереднім власником [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 307.1кв.м. за адресою м.Дрогобич, вул..В.Великого,7а та зобов»язання [PERSON] служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області провести державну реєстрації зазначеного нерухомого майна. Представник відповідача в судове засідання не з»явився , про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутність не надав. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився , про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутність не надав. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 та 2\~ст. 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено генеральний договір кредитної лінії №03/06-97 від 05.06.2012р. В забезпечення виконання зазначеного договору укладено договір іпотеки від 07.06.2012р. на нежитлове підвальне приміщення під літ.»пд..107», загальною площею 307,1кв.м., що знаходиться за адресою по вул..Володимира Великого ,буд.7а.(а.с.27-37 № 442/4107/15-ц). Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 30.03.2015р. між ПАТ АКБ»Львів» та [PERSON] позивач прийняв право вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов»язань за генеральним договором кредитної лінії №03/06-97 від 05.06.2012р. 07 липня 2015 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області було визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], за яким передано предмет іпотеки, а саме : нежитлове приміщення загальною площею 307,1 кв.м, за адресою м.Дрогобич, вул.В.Великого, 7 «а», у власність [PERSON]. Статтями\~575,\~577 ЦК України\~визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Крім цього,\~статтею 4 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Так, у відповідності до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 35639315 від 30.03.2015 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про іпотеку № 9220447(а.с.40 № 442/4107/15-ц). Таким чином судом встановлено, що позивачем було проведено державну реєстрацію іпотечного договору, накладено заборонну відчуження іпотечного майна.\~\~ Відповідно до\~ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів,\~\~\~\~неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.08.2014р. накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с.4) , тому державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено позивачу [PERSON] у реєстрації права власності на спірне нежитлове приміщення, яке визнано за ним відповідно до умов мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 7.07.2015р. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За частиною 2 статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що наявність обтяження обмежує пріоритетне право позивача власності на іпотечне майно, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved