Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

позивачі звернулися до суду із позовними вимогами до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, а саме за [PERSON] 1/2 частину нежитлової будівлі магазину "Надія" та торговий павільйон по [ADDRESS] та за [PERSON] 1/2 частину нежитлової будівлі магазину "Надія" по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обгрунтовують тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із торгового павільйону та крамниці з офісним приміщенням по [ADDRESS] Своє право на прийняття спадщини після смерті матері вони реалізували звернувшись своєчасно із заявою про прийняття спадщини, однак оформити спадкові права на спадкове майно вони не можуть через відсутність правовстановлюючих документів. Право власності на торговогий павільйон та крамницю з офісним приміщенням, мати за життя не встигла оформити у встановленому законом порядку. Вважають, що спірне майно належало їх матері на праві власності на момент смерті, у зв'язку із чим просять позов задовольнити. Позивачі позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач Верхньоясенівська сільська рада в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується розписками про вручення судових повісток. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд ухвалює судове рішення про таке. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у [ADDRESS], про що вчинено актовий запис 17.09.2012 №71 виконавчим комітетом Верхньоясенівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківській області (а.с.8) . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], являються її сини - [PERSON] та [PERSON] (а.с.6, 7). Позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.9). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу від 02.06.2016 №127/02-31, №128/02-31 (а.с.10,11) [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а саме на торговий павільйон та крамницю з офісним приміщенням у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачі стверджують, що торговий павільйон та крамниця з офісним приміщенням належали покійній [PERSON] на праві власності, яке вона не встигла за життя оформити у встановленому законом порядку. Зокрема посилаються на договір оренди земельної ділянки від 11.11.2009 (а.с.28-30), який був укладений між Верхньоясенівською сільською радою та [PERSON], згідно якого орендарю надано земельну ділянку площею 0,0129 га для обслуговування крамниці, яка знаходиться в [ADDRESS], висновок від 16.01.2012 №05-39/107 (а.с.32) про погодження проекту відведення земельної ділянки для обслуговування крамниці з офісним приміщенням та технічні паспорти на нежитлові приміщення (а.с.12-20), а саме павільйон та крамницю з офісним приміщенням, що розташовані в [ADDRESS], видані на ім'я [PERSON] Однак такі документи лише підтверджують законність дій спадкодавця із спорудження об'єктів нерухомості, однак не є правовстановлюючими документами. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З наведених правових норм випливає, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи лише після здачі в експлуатацію цього майна, та державної реєстрації права власності. Оскільки позивачами таких доказів суду не представлено, і такі відсутні в матеріалах справи, тому у суду немає підстав вважати, що спадкодавець набула право власності на зазначені у позові будівлі, як новостворене нерухоме майно, і що таке входило до об'єму спадщини на момент смерті спадкодавця, а тому суд приходить до переконання, про відсутність підстав для задоволення позову. Відмовляючи у позові, одночасно, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, суд з відповідача не стягує.

Outcome: dismissed