Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 21 березня 2014 року в м. Пирятин по вул.Соборній (Леніна)з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль TOYOTA, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Розмір завданих [PERSON] збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту про оцінку автомобіля, складає 14089,79грн. Відповідач на момент ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів. 16 квітня 2014 року [PERSON], скориставшись своїм правом, передбаченим ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану [PERSON] Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду [PERSON] добровільно не сплатив. Позивачем здійснено відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 11741,49грн. з розрахунку: 14089 грн. 79 коп. (розмір завданої шкоди) 2348 грн. 30 коп. (20% ПДВ), окрім цього позивач поніс витрати на аварійного комісара в розмірі 788 грн., а всього 12529,49грн., на підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду про відшкодування збитків в порядку регресу. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував, просив слухати справу у його відсутність, про що надіслав відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином судовими повістками (а.с.20, 55). Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст.169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 23.05.2016 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2014 року в м. Пирятин по вул.Соборній (Леніна) була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль TOYOTA, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 квітня 2014 року водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], було визнано винним в порушенні ПДР та вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян, що на час розгляду справи становить 340 грн. (а.с.6). Вказана постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Розмір завданих [PERSON] збитків за пошкоджений транспортний засіб складає 14089,49грн., що підтверджується звітом про оцінку автомобіля № 545 від 18 квітня 2014 року (а.с.41-51). Згідно зі ст.41 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідач [PERSON] на момент ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідно до ст. 22.1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON], маючи поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серія №АС/1046078, виданого ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» зі строком дії з 03.04.2013 по 02.04.2014 включно (а.с.39), скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування, подав позивачу заяву від 16 квітня 2014 року (а.с.7), внаслідок чого МТСБУ 27 червня 2014 року здійснило виплату йому у сумі 11741,49грн., що підтверджується наказом №3336 від 26 червня 2014 року (а.с.9), довідкою про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 25 квітня 2014 року (а.с.10), платіжним дорученням №6528 від 27 червня 2014 року (а.с.5). Таким чином, позивач відшкодував шкоду за відповідача [PERSON], який спричинив ДТП та не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ листами №3/1-05/10228 від 08 квітня 2014 року та №3/1-05/17517 від 27 червня 2014 року (а.с.28 - 29) запропонувало відповідачу в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки. [PERSON] в добровільному порядку завдану потерпілому шкоду не відшкодував. Відповідно до положень ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно наданого платіжного доручення №6528 від 27 червня 2014 року МТСБУ було виплачено [PERSON] грошове відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем у сумі 11741,49грн., саме така сума й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення понесених витрат за роботу аварійного комісара у розмірі 788 гривень, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Проте дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що представником позивача не надано доказів, які б могли підтвердити витрати понесені МТСБУ за роботу аварійного комісара в сумі 788 грн., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що стягненню з відповідача підлягає лише виплачене відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем в сумі 11741,49 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1291,34грн. з розрахунку: 11741,49грн. х 1378грн. / 12529,49грн. = 1291,34грн.

Outcome: partial