Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між банком та відповідачем [PERSON] 10 квітня 2007 року було укладено кредитний договір без номеру, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 250 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном дії 12 місяців, який автоматично лонгується на такий же термін, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами наданих банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ними та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. У відповідності до умов договору позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі 250 гривень 00 копійок, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, в зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2013 року виникла заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором в загальній сумі 20380 гривень 58 копійок, з яких заборгованість за кредитом в сумі 9028 гривень 20 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8643 гривні 17 копійок, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1262 гривні 52 копійки, а також нарахований відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг штрафу в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 946 гривень 69 копійок (процентна складова). Представник позивача, у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.30,31), відповідно до якої прохала розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.31), в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.32), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позов визнала. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10, 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 10 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (а.с.18-19), як позикодавцем, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру про надання останній строкового кредиту на суму 250 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії в розмірі 1% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами наданих банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ними та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.10,11-14). Відповідно до умов зазначеного договору позивач передав відповідачу грошові кошти, а остання зобов'язалася погашати заборгованість з кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобов'язань більше ніж 120 днів, сплати банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 3.1 Умов і правил надання банківських послуг датою укладення договору є дата відкриття рахунку та видачі картки 10 квітня 2007 року, зазначена в розділі "Відмітки банку" (а.с.10-14), тому суд вважає, що правовідносини між сторонами виникли з часу підписання заяви на отримання кредиту. Відповідно до п. 9.12 вищезазначених Правил, договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання. якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, в зв'язку з чим згідно розрахунку позивача (а.с.4-9) станом на 31 жовтня 2013 року виникла заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором в загальній сумі 20380 гривень 58 копійок, з яких заборгованість за кредитом в сумі 9028 гривень 20 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8643 гривні 17 копійок, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1262 гривні 52 копійки, а також нарахований відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг штрафу в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 946 гривень 69 копійок (процентна складова), а вказане свідчить про те, що у відповідача виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved