Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON]; визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] шляхом встановлення наступного графіку систематичних побачень з дитиною: кожні суботу та неділю першого, другого, третього тижня місяця з 10.00 год. до 13.00 год. за фактичним місцем знаходження (проживання) дитини у присутності відповідача; кожну четверту суботу місяця з 10.00 год. до 13.00 год. за місцем реєстрації батька [PERSON] у присутності відповідача; кожен день народження дитини, а саме 28 червня кожного року з 10.00 год. до 13.00 год. за фактичним місцем знаходження (проживання) дитини у присутності відповідача; в дні державних та релігійних свят, а саме на Новий рік, Різдво Христове, Міжнародний жіночий день, Великдень, Трійцю, День незалежності України з 10.00 год. до 13.00 год. за фактичним місцем знаходження (проживання) дитини у присутності відповідача; у період хвороби дитини з 17.00 год. до 19.00 за фактичним місцем знаходження (проживання) дитини у присутності відповідача; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору. В обгрунтування вимог зазначив, що невдовзі після народження дитини його дружина з донькою стала проживати разом зі своїми батьками в с. Кодня Житомирського району Житомирської області. Фактично одразу після народження доньки з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із його донькою, стосовно неможливості його нормального спілкування донькою. Всі намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводили лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає позивачу бачитися з донькою, не бажає його присутності з особистих мотивів та міркувань та штучно створює такі обставини, через які позивач не може бачити як зростає дитина. Позивач пояснив, що систематично сплачує аліменти на дитину, є психічно здоровим, не зловживає алкогольними напоями та іншими наркотичними засобами. Відповідач ігнорує рішення Служби у справах дітей № 559 про встановлення часу спілкування з дитиною, продовжує чинити перешкоди в спілкуванні з донькою та участі позивача у її вихованні. З дати прийняття розпорядження третьою особою до дати подачі позову відповідач дозволила лише двічі побачити доньку в суботу, в парку с. Кодня Житомирського району Житомирської області. Через такі протиправні дії відповідача, позивач звертається із позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Крім того, [PERSON] було допитано у якості свідка та в судовому засіданні пояснив що намагався вирішити питання щодо виховання, спілкування з дитиною. Зазначив, що лише одного разу відповідач не надала йому можливості поспілкуватися з донькою. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги частково та не заперечувала тих обставин, що в неї не було настрою, тому вона відмовила позивачу в сспілкуванні з дитиною. Від третьої особи - служби\~у справах\~дітей Житомирської\~районної державної\~адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, з урахуванням та не порушенням прав малолітньої дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно довідки про склад сімї від 16.10.2018 року №897 [PERSON] проживає за адресою: [INFO] (а.с. 12). Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації №559 від 11.10.2018 року встановлено час спілкування [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] один раз на тиждень в суботу з 10-00 год. до 13-00 год. за попередньою домовленістю з матірю [PERSON], та у її присутності (а.с. 13). Згідно характеристики, яка видаай директором ДП «Житомирський інститут землеустрою» на [PERSON], останній характеризується позитивно (а.с. 14). Відповідно до довідки Житомирського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Житомирській області від 06.12.2018 року за №8.5-36/9/2018, заборгованість у [PERSON] по сплаті аліментів на утримання [PERSON] відсутня (а.с. 15) Згідно із ч. 8\~ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до\~ст.9 Конституції України\~та ст.ст.2,\~8 ЦПК України, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 11Закону\~України «Про\~охорону дитинства» передбачає,\~що сімя\~є природним\~середовищем для\~фізичного,\~духовного,\~інтелектуального,\~культурного,\~соціального розвитку\~дитини,\~її матеріального\~забезпечення і\~несе відповідальність\~за створення\~належних умов\~для цього. Кожна\~дитина має\~право на\~проживання в\~сімї разом\~з батьками\~або в\~сімї одного\~з них\~та на\~піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 2\~ ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до частини другої\~статті 159 СК України\~суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Тлумачення\~статті 159 СК України\~свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. При вирішенні спору, суд виходить з інтересів дитини, на що, звернув увагу Верховний Суд (рішення від 04 квітня 2018 року, справа №756/2109/16-ц). На підставі викладеного, врахувавши позицію позивача щодо його участі у вихованні дитини, беручи до уваги, що спільний відпочинок батька та дочки позитивно впливатиме на виховання та становлення світогляду дитини, дозволить зміцнити їх сімейні відносини, надасть батьку можливість зміцнити довіру дочки до себе, на що не повинні впливати особисті взаємовідносини батьків дитини, виходячи перш за все з інтересів дитини, суд дійшов висновку, що будь які дії відповідача щодо перешкоджання позивачу здійснювати свої батьківські обовязки є неправомірними та слід [PERSON] зобов"язати не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO]. Крім того, з урахуванням вимог та заперечень сторін щодо часу та місця систематичних побачень [PERSON] з дочкою, суд вважає за доцільне визначити участь [PERSON] у вихованні дитини [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною : першу суботу та четверту неділю місяця за місцем проживання дитини та матері [ADDRESS] з 15-00 до 17-00 год., за попередньою домовленістю з матір"ю та в її присутності матері, без обмеження місця прогулянок; третю суботу та другу неділі місяця за місцем проживання батька [INFO] з 10-00 до 13-00 год, за попередньою домовленістю з матір"ю та в присутності матері, без обмеження місця прогулянок. Щорічно в дні державних релігійних свят, а саме Новий рік, Різдво Христове, Міжнародний жіночий день, Великдень, Трійцю, День незалежності України, а також в День народження дитини з 10-00 год до 13-00 год. за попередньою домовленістю з матір"ю та в присутності матері, на території за домовленістю сторін, без обмеження місця прогулянок, будь-яких дитячих культурно-розважальних комплексів, а також місцях масового відпочинку: парках, скверах, пляжах, спортивно-ігрових майданчиках, місцях громадського харчування. Суд розяснює сторонам, що вищевказані способи участі батька у спілкуванні із дитиною не позбавляють його права спілкуватися із дитиною в будь-який інший час та спосіб за домовленістю із матірю. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial