Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідачка [PERSON] являється її дочкою, а [PERSON] - чоловіком її дочки. [INFO] у подружжя народився син [PERSON], який з 2012 року перебуває на утриманні позивачки. У зв'язку із тим, що на протязі тривалого часу відповідачі зловживають спиртними напоями та наркотичними засобами, не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займаються та не утримують матеріально сина, позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON], встановити опіку над малолітнім [PERSON] та призначити її опікуном малолітнього та стягнути із відповідачів аліменти у розмірі по ? частини кожного з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини щомісячно. У судове засідання позивачка не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Онищенко Н. В., направила суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. А тому згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.05.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, дитина проживає разом зі своєю бабою [PERSON] та дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на повному їх утриманні, вони забезпечують онука шкільним приладдям, регулярно відвідують школу та спілкуються з класоводом, дбають про захист прав та інтересів онука, про збереження його здоров'я та різносторонній розвиток. [PERSON] має окрему умебльовану кімнату, в якій є ліжко, шафа, стіл для підготовки уроків, комп'ютер, є місце для гри та відпочинку. Батьки дитини, відповідачі по справі, не займаються вихованням сина, проживають окремо. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено в п.17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання /крім хронічного алкоголізму чи наркоманії/ або з інших незалежних від неї причин. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] перебував під наглядом лікаря - нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2010 року, з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2012 року та знятий з нагляду у зв'язку із засудженням, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, що стверджується копіями довідки Білоцерківського психонаркологічного територіального медичного об'єднання №2063 від.25.09.2015 року та довідки К ЗБМР «Білоцерківська міська лікарня №4» №872 від 30.05.2017 року. Відповідачка [PERSON] перебуває під наглядом лікаря - нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2014 року під наглядом лікаря-психіатра не перебувала, що стверджується копіями довідки Білоцерківського психонаркологічного територіального медичного об'єднання №2064 від.25.09.2015 року та довідки К ЗБМР «Білоцерківська міська лікарня №4» №871 від 30.05.2017 року. Відповідачі не працюють, зловживають алкогольними напоями та наркотичними речовинами, ведуть аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займаються, на що вказано у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та його відповідність інтересам дитини від 29.06.2017 року № 2446/1-7. А тому суд з врахуванням всього наведеного вважає за можливе позбавити відповідачів батьківських прав щодо сина [PERSON], 2008 року народження, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, оскільки відповідачі дійсно ухиляються без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається, а їх спосіб життя та зловживання спиртними напоями можуть негативно впливати не тільки на виховання, а й на здоров'я дитини. За ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків в разі позбавлення батьківських прав одного з них, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Судом встановлено, що малолітній син відповідачів [PERSON] з 2012 року проживає в сім'ї позивача, яка є його біологічною бабою, а тому позивачка просила суд призначити її опікуном хлопчика. За ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно зі ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною четвертою ст.63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. В матеріалах справи є висновок органу опіки та піклування від 29.06.2017 року № 2446/1-1 про доцільність встановлення опіки над малолітнім [PERSON], 2008 року народження та призначення його опікуном позивача по справі. У висновку, зокрема, вказано на те, що позивач перебуває на обліку потенційних опікунів, піклувальників у службі у справах дітей Білоцерківської міської ради, вона веде здоровий спосіб життя, не має хвороб, які б перешкоджали їй виховувати дитину, працює у Квартирно-експлуатаційному відділі м. Біла Церква на посаді оператора котельні, її заробітна плата за шість місяців становить 22 097 грн. 69 коп., крім того позивачка перебуває на обліку в Білоцерківському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком у розмірі 1 339 грн. 95 коп. Згідно з довідкою серії ІАА № 0011502, наданою Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON], [INFO] до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. А тому суд вважає за необхідне встановити опіку над малолітнім [PERSON], [INFO], оскільки він залишився без батьківського піклування, та призначити його опікуном позивача по справі. За ч.ч. 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. А тому, суд вважає, що з відповідачів на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі по 1/4 частини з кожного з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.07.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави при зверненні з позовом про стягнення аліментів, ним сплачено судовий збір за інші позовні вимоги немайнового характеру, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн.20 коп. за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved