Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про скасування рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради від 06.04.2011 року № 462 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] та призначення опікуна над її майном», з тих підстав, що до Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради звернувся [PERSON], якого відповідно до рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради від 06.04.2011 р. № 462 призначено опікуном над малолітньою [PERSON], з заявою щодо звільнення його від обов'язків опікуна над малолітньою [PERSON], у зв'язку зі станом здоров'я. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Згідно вимог статі 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не сповістив про причини своєї відсутності. Предстаник позивача не заперечував проти заочного рішення розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що до Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради звернувся [PERSON], [INFO], з заявою щодо звільнення від обов'язків опікуна над малолітньою [PERSON], у зв'язку зі станом здоров'я (а.с.3). Мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 02.03.2011 року, виданого Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.5). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька дитини [PERSON] внесено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Горлівської міської ради від 16.03.2011 №340 малолітній [PERSON] надано статус дитини-сироти. (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Горлівської міської ради від 06.04.2011 № 462 над малолітньою [PERSON] призначено опікуна [PERSON], [INFO]. (а.с.7 зворотній бік). Згідно ч.3 ст.5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. За умовами ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч.2 ст.244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 затверджено «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини» (надалі за текстом - «Постанова КМУ №866»), яким визначено механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування та інші. Згідно п.31, 32, 35, 36 вищенаведеної Постанови КМУ №866 тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та уповноважений підрозділ органів внутрішніх справ… Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв'язки, наявність братів та сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров'я, освіта, інші потреби… Рідні брати і сестри не можуть бути роз'єднані під час влаштування.. За умовами п.42 Постанови КМУ №866, опіка, піклування над дитиною встановлюються рішенням районної, районної у м.м.Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до вимог ст. 251 Сімейного кодексу України, особа може бути звільнена від обов'язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування. Відповідно до вимог ч.2 ст.75 Цивільного кодексу України суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей., позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Крім того, зазначено, що органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань, в тому числі щодо: встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування; надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми,позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; притягнення до відповідальності осіб, які порушують права дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008р. у справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." За даних підстав, оскільки скасування рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради від 06.04.2011 року № 462 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] та призначення опікуна над її майном» не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved