Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні відповідача, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів, відшкодування шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 20.02.2015 року через електронні торги з реалізації арештованого майна, яке проводило Державне підприємство «Інформаційний центр», придбав дизельне пальне 4370 кг вартістю 60790 грн. Для транспортування пального з м.Херсона у м.Чернігів він придбав 26 бочок на суму 2600 грн. 22.05.2015 року позивач приїхав до м. Херсону за товаром, але було виявлено, що товар є неналежної якості, оскільки в ємності, де зберігалося пальне, була крім пального й вода. Тому він відмовився прийняти придбаний товар. 25.05.2015 року позивач направив письмову вимогу- претензію до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області, зберігачу [PERSON] та ДП «Інформаційний центр» з вимогою про повернення коштів, отриманих від продажу неякісного товару. Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області та ДП «Інформаційний центр» не визнали його претензій, посилаючись на те, що вони не були зберігачами товару. Вважав, що Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області, який є продавцем товару в розумінні ст.655, 658 ЦК України, безпідставно ухиляється від відповідальності за продаж неякісного дизельного пального. З підстав, передбачених ст.ст.662, 673 , п.1 ч.2 ст.678, 611, 623 ЦК України, просив розірвати договір купівлі - продажу дизельного пального, укладений 20.02.2015 року між ним та Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області, та стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області, матеріальну шкоду у розмірі 63390,50 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5000 грн., яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок порушення його прав як покупця через неможливість використати придбаний товар. В ході розгляду справи за клопотанням позивача був замінений відповідач -Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у Херсонській області на Головне територіальне управління юстиції в Херсонській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень. Також за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Херсонську митницю Міндоходів ДФС, Управління державної казначейської служби в Херсонській області, які отримали частину коштів від реалізації конфіскованого товару, третьою особою залучено ПАТ «ХСЗ». Відповідач [PERSON] за клопотанням позивача був виключений з кола відповідачів та залучений до участі у справі в якості третьої особи. В судовому засіданні позивач остаточно просив розірвати договір купівлі - продажу дизельного пального, укладений 20.02.2015 року між ним та Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області, та стягнути з Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на його користь матеріальну шкоду у розмірі 63390,50 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5000 грн. При розгляді справи позивач відмовився від оплати за проведення експертизи нафтопродуктів та паливно- мастильних матеріалів, призначеної судом для зясування того факту чи відповідає вимогам ДСТУ 3868-99 придбане позивачем з торгів дизельне пальне (а.с.152-153, 213-214). Представник відповідача - Головного територіального управління юстиції\~в Херсонській області \~позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що управління є належним відповідачем. Сторонами договору купівлі-продажу дизельного пального є організатор торгів - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та їх переможець позивач. Позивачем не доведено, що йому продано товар неналежної якості, а якщо і була втрачена його якість, то вина управління юстиції в пошкодженні (зіпсуванні) пального в цьому відсутня. Відповідно до акту від 15.01.2014 року описане майно дизельне пальне було передано на зберігання директору ГВСП ПАТ«ХСЗ-2» Термінал» [PERSON], який був попереджений про відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна. Як зберігач майна він був зобовязаний забезпечити зберігання майна у приміщенні, яке відповідає торговельно- технологічним, санітарно-гігієнічним і протипожежним нормам, його демонстрацію та передачу переможцю електронних торгів. При передачі майна на зберігання та перед проведенням торгів якість пального не викликала сумніву, проводилися експертні дослідження щодо товару. Представник відповідача - Херсонської митниці ДФС в судовому засіданні вважав митницю неналежним відповідачем за позовними вимогам. Зазначив, що дизельне пальне було вилучено за протоколом про порушення митних правил від 14.10.2013 року та в цей день було розміщено на склад митного органу. 14.10.2013 року Херсонська митниця передала товар- дизельне паливо 4370 кг на зберігання зберігачу в особі директора ГВСП ПАТ «ХСЗ-2» Термінал» [PERSON] Згідно висновку №142001101-4532 Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів проведено дослідження товару дизельного палива відповідно до постанови про призначення експертизи. За постановою суду від 02.12.2013 року зазначене майно було конфісковано. 18.12.2013 року відділом ПВР Управління ДВС ГУ юстиції в Херсонській області було відкрито виконавче провадження № 41272412. Згідно висновку оцінювача [PERSON] про вартість майна від 11.03.2014 року, ринкова вартість дизельного палива склала 30572 грн. Зазначене пальне державним виконавцем було за актом опису та арешту майна 15.01.2014 року передано на відповідальне зберігання директору ГВСП ПАТ «ХСЗ-2» Термінал» [PERSON] На даній підставі товар- дизельне пальне випущено зі складу митного органу, що підтверджується актом від 15.01.2014 року. Представник відповідача - Управління державної казначейської служби в Херсонській області позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. Представник третьої особи - ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в судовому засіданні покладався на розсуд суду при вирішенні спору. Пояснив, що підприємство не порушувало прав позивача, є організатором електронних торгів (забезпечувало постійний доступ органам державної виконавчої служби, учасникам та спостерігачам до системи з метою отримання відомостей про хід електронних торгів). Функції прийняття рішення про арешт майна, про реалізацію майна шляхом проведення електронних торгів, внесення інформації до інформаційної системи, що забезпечує здійснення в електронній формі процесу подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги, перевірку відомостей, що вносяться відповідальними працівниками державної виконавчої служби до Системи електронних торгів, визначення порядку та місця зберігання арештованого майна віднесені до повноважень органів виконавчої служби. В останнє судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа - [PERSON]Ю в судовому засіданні вважав, що між ним та зберігачем відсутні договірні відносини. Договір про зберігання майна укладений між Херсонською митницею та госпрозрахунковим підрозділом ПАТ «ХСЗ» (далі Термінал), який він підписав як директор ГВСП ПАТ « ХСЗ-2» Термінал» на підставі довіреності. Зазначив, що позивачем не доведено в судовому засіданні, що 15.01.2014 року актом опису зберігачу було передане на зберігання якісне пальне, яке відповідає вимогам стандартів, технічним умовам. Пояснив, що після передачі пального на зберігання, ємність, в якій воно знаходилась, не опломбовувалася. Тільки після відмови позивача забрати дизельне пальне, позивач ємність закрив на замок. В останнє судове засідання не зявився, надав заяву про подальший розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи- Публічного акціонерного товариства «Херсонський суднобудівний завод» в судовому засіданні щодо вимог про стягнення шкоди покладався на розсуд суду. Просив врахувати, що не доведено, що 15.01.2014 року актом опису [PERSON] було передане на зберігання якісне пальне, яке відповідає вимогам стандартів, технічних умов. В останнє судове засідання не зявився, надав заяву про подальший розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно протоколу про порушення митних правил від 14.10.2013 року було виявлено дизельне пальне - 4370 кг , яке було вилучено у [PERSON] та розміщено на склад митного органу (а.с.105-106,107). 14.10.2013 року Херсонська митниця передала товар - дизельне паливо 4370 кг на зберігання зберігачу в особі директора ГВСП ПАТ « ХСЗ-2» Термінал» [PERSON], що підтверджується актом приймання передачі майна від 14.10.2013 року та додатковою угодою № 2 від 14.10.2013 року до договору зберігання 22/13 від 29.01.2013 року ( а.с.108-112). Згідно висновку № 142001101-4532 від 22.11.2013 року спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів проведено дослідження товару дизельного палива обємом 5063,73 л відповідно до постанови Суворовського районного суду м.Херсона від 02.12.2013 року про призначення експертизи по справі про порушення митних правил відносно [PERSON], визначено вартість 5063,73 л (4370 кг) дизельного пального у справі про порушення митних правил - 34737,19 грн. (а.с.113-115). За постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 02.12.2013 року у справі про порушення митних правил [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у скоєнні правопорушення за ст. 472 МК України у вигляді штрафу з конфіскацією дизельного пального у кількості 4370 кг ( а.с. 68). 17.12.2013 року на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області надійшла заява Херсонської митниці про відкриття виконавчого провадження в частині конфіскації безпосередніх предметів правопорушення за постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 02.12.2013 року у справі №668/16018/13-п про порушення митних правил [PERSON] (а.с. 61). Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції. 18.12.2013 року відділом ПВР Управління ДВС ГУ юстиції в Херсонській області було відкрито виконавче провадження № 41272412 з примусового виконання постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 02.12.2013 року у справі про порушення митних правил [PERSON], в частині конфіскації у [PERSON] на користь держави дизельного пального у кількості 4370 кг ( а.с.117). Згідно п. 4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мін'юсту України від 02.04.2012 № 512/5, державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна від 15.01.2014 року дизельного пального у кількості 4370 кг. Зазначений акт складено в присутності представника Херсонської митниці Міндоходів [PERSON], представника ПП «[PERSON]Ш.» Філії 22, представника ГВСП ПАТ «ХСЗ» «Термінал» [PERSON] та двох понятих. Згідно акту описане майно передано на відповідальне зберігання директору ГВСП ПАТ «ХСЗ» «Термінал» [PERSON], який був попереджений про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що останній особисто розписався в акті. Державним виконавцем встановлено обмеження права користуватися описаним майном, зокрема, заборонене відчуження, приховування, розтрату, вчинення будь-яких інших дій, що призведуть до зміни якісних або кількісних характеристик майна. Згідно зазначеного акту зауважень або заяв осіб, що були присутніми під час опису майна не надходило. Зауважень до акту опису й арешту майна сторонами та учасниками виконавчого провадження не надано (а.с.76-77). Згідно акту прийому - передачі № 2 від 15.01.2014, представник Херсонської митниці Міндоходів [PERSON] передав, а директор ГВСП ПАТ «Херсонський Суднобудівний Завод» «Термінал» [PERSON] прийняв дизельне пальне в кількості 4370 кг (5063,73 л), вартість майна при передачі 34737,19 грн. Зазначений акт складено у присутності представника ВПВР управління ДВС Головного управління юстиції у Херсонській області [PERSON] на підставі постанови КМУ від 26.12.2001 № 1724 «Про порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна - органам ДВС і розпорядження ним». Акт підписано представником Херсонської митниці [PERSON], директором ГВСП ПАТ «ХСЗ» «Термінал» [PERSON], старшим державним виконавцем Кондратюком С.С. ( а.с.78) 19.03.2014 року до відділу примусового виконання рішень надійшов звіт ФОП [PERSON], який діє відповідно до сертифікату суб'єкта оціночної діяльності №118/11 від 20.05.2011 року, про незалежну оцінку по визначенні ринкової вартості дизельного пального, що конфісковане у [PERSON] Згідно звіту оцінювача [PERSON] про вартість майна від 11.03.2014 року, призначеного в процесі виконання судового рішення, ринкова вартість дизельного палива згідно акту опису й арешту майна від 15.01.2014 року становить 30572 грн. (а.с. 118-131) . 02.12.2014 року до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області направлено документи для проведення реалізації описаного майна (а.с. 202-203). 20.02.2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було проведено електронні торги щодо реалізації майна - дизельного пального 4370 кг вартістю 60790,50 грн., місцем знаходження якого було: м. Херсон, Карантинний острів,1. За результатами електронних торгів було складено протокол № 52389 від 20.02.2015 року, згідно якого переможцем електронних торгів визнано [PERSON] (а.с.9). 03.03.2015 року до відділу примусового виконання рішень надійшов лист від ДП «Інформаційний центр» від 24.02.2015 року в додаток до якого надано копію протоколу проведення електронних торгів №52389 від 20.02.2015 року, згідно якого переможцем торгів став [PERSON], ціна продажу дизельного пального в кількості 4 370 кг склала 60790,50 грн., сума, яку необхідно перерахувати на рахунок органу державної виконавчої служби 57750,97 грн. Перерахування [PERSON] коштів за придбаний товар підтверджується виписками з особового рахунку [PERSON] в Укрсиббанку, відповідно до яких він сплатив гарантійний внесок у сумі 3039,53 грн на рахунок Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, а також 57750,97 гривень 02.03.2015 року та 05.03.2015 року на рахунок ГУЮ у Херсонській області (а.с.10 та 10 звор.стор.). Згідно розпорядження державного виконавця належна до виплати сума на користь Херсонської митниці Міндоходів як податки і збори згідно довідки від 25.12.2013 №499 складає 11418,06 грн.; належна до виплати сума від реалізації конфіскованого майна на користь держави складає 43802,79 грн.; належна до виплати сума як витрати виконавчого провадження складає 2530,12 грн. Зазначені кошти перераховані платіжними дорученнями від 13.03.2015 року №112, 116, 123, копії яких містяться в матеріалах виконавчого провадження. Крім того, кошти, отримані як витрати виконавчого провадження, розподілені наступним чином: 173,32 грн. - витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, 2356, 8 грн. - кошти щодо проведення експертної оцінки, які 17.04.2015 року платіжними дорученнями №№1713, 1714 перераховані на рахунок ПП «[PERSON]В.» (а.с.72,73, 205). 16.03.2015 року ст. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області [PERSON] було складено акт про проведені електронні торги, згідно якого відповідно до протоколу №52389 переможцем електронних торгів визначено [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до постанови від 31.03.2015 року виконавче провадження було закінчено у звязку з фактичним виконанням судового рішення ( а.с.201) Відповідно до накладної від 22.05.2015 року [PERSON] придбано бочки у кількості 26 шт. на загальну суму 2600 грн.( а.с.16). Відповідно до акту від 23.05.2015 року, складеного за участю [PERSON] та [PERSON], позивач відмовився від отримання товару (пального), придбаного за протоколом торгів № 52389, з причини невідповідності його якості. 25.05.2015 року позивачем було направлено вимогу Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області, [PERSON], ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про повернення грошових коштів, сплачених за товар, та коштів, сплачених за придбання бочок для транспортування дизельного пального. Зазначені претензії позивача залишені без задоволення ( а.с.18-19). Примусова реалізація майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акту опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу. Частина 5 вказаної статті встановлює, що порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Виходячи з положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Міністерством юстиції України від 15.12.1999 №74/5 (п. 5.11, 5.12.1, 5.12.2) державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів регулюється Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204 (надалі - Тимчасовий порядок). Правила проведення прилюдних торгів, встановлені Тимчасовим порядком, яким визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну та передбачено певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Відповідно до ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно частини 4 ст. 656 ЦК України до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Підставою для розірвання договору є його істотне порушення однією із сторін, при цьому сторона, якій завдано таке порушення має довести реальну наявність такої шкоди та належним чином обґрунтувати \~свої доводи, а також надати належні та допустимі докази, що їх підтверджують, оскільки \~відсутність обґрунтованого підтвердження доводів про наявність завданої шкоди не матиме правового значення для розгляду справи. Відповідно до ст. ст. 12, 76 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Предметом доказування за вказаною справою є дотримання продавцем умов договору купівлі-продажу дизельного пального на електронних торгах та наявність підстав для розірвання цього договору. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , які мають значення для вирішення справи. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу (ст.12,13 ЦПК України) позивач повинен був довести в судовому засіданні те, що відповідач територіальне управління юстиції, до складу якого як структурний відділ входить Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС, порушив як продавець умови договору купівлі-продажу дизельного палива на електронних торгах та реалізував з торгів товар неналежної якості. Так, відповідно до абзацу 3 пункту 30 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» у разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Таким чином, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що сторонами договору шляхом примусової реалізації майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є організатор торгів (продавець) та переможець торгів (покупець). Електронні торги 20.02.2015 року з продажу дизельного пального проводились Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №52389. Таким чином, сторонами договору купівлі-продажу дизельного пального є позивач [PERSON] та ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, а не територіальне управління юстиції в Херсонській області. Крім того, в судовому засіданні позивачем не доведено реальну наявність завданої йому шкоди, не надані докази на підтвердження того факту, що йому продано товар неналежної якості. З врахуванням зазначеного, суд вважає, що предявлені до управління юстиції позовні вимоги про розірвання договору, повернення коштів та відшкодуванню збитків є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В частині стягнення моральної шкоди позов також задоволенню не підлягає за необґрунтованістю відповідно до вимог ст.ст.22, 611, 623 ЦК України, оскільки позивачем не доведено, що мали місце дії територіального управління юстиції, що заподіяли позивачу збитки та моральну шкоду. Вимоги про відшкодування судових витрат не підлягають задоволенню відповідно до ст.141 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позову.

Outcome: dismissed