Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитом № б/н від 27 квітня 2008 року, станом на 16 серпня 2020 року у розмірі 12834,86 грн., мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідачки зобов`язань з повернення кредиту та просив стягнути з відповідачки судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102 грн. 29 вересня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.2-5 ). Відповідачка надала письмову заяву про визнання позовних вимог в частині боргу за тілом кредиту та відсотками, звернулась з клопотанням про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. Судом встановлено, що 27 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» ( з 30 квітня 2009 року перейменоване на ПАТ КБ "ПриватБанк" та згідно рішення Єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк»), які є правонаступником всіх прав та зобов`язань ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, що складається із підписаної відповідачкою заяви, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку. [PERSON] отримала кредитку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом та базовою процентною ставкою за кредитом 30 % на рік ( 2,5 % на місяць) на залишок заборгованості ( а.с. 22,23). З матеріалів справи вбачається, що за кредитним договором № б/н відповідачка отримала кредитні картки: - № [NUMBER] з терміном дії з 15листопада 2010 року по 08/13 року, - № [NUMBER] з терміном дії з 27 квітня 2010 року по 03/14 року, - № [NUMBER] з терміном дії з 16 вересня 2010 року по 08/14 року, - № [NUMBER] з терміном дії з 01 березня 2012 року по 11/15 року, - № [NUMBER] з терміном дії з 11 вересня 2015 року по 05/18 року, - № [NUMBER] з терміном дії з 05 липня 2018 року по 05/21 року. а.с.21 Останній платіж в погашення кредиту відповідачем здійснено у листопаді 2019 року. За розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором, наданим позивачем, заборгованість відповідачки станом на 16 серпня 2020 року складала 12834,86 грн., а саме: - 8575,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту, - 1779,83 грн. - заборгованість за відсотками на прострочений кредит , - 2479,37 грн. - заборгованість з пені . а.с. 13 За договором, у межах строку кредитування відповідачка повертала позивачеві кредит і сплачувала проценти періодичними (щомісячними) платежами, але не в повному обсязі . Розглядаючи позов, судом враховано, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики, у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відтак, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, банк має право на нарахування відсотків в межах дії строку кредитування до травня 2021 року, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по відсоткам станом на 16 серпня 2020 року підлягають задоволенню . Позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання (п. 6.5. Умов, що діяли на час укладання договору). Згідно п. 6.6. Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, боржник зобов`язаний, на вимогу банку, повернути кредит оплатити винагороду банку. Частиною 3 ст. 1056 -1 ЦК України в редакції Закону України від 12 грудня 2008 року N 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що доданий до анкети - заяви , вказано про те, що базова процентна ставка за кредитом з квітня 2008 року встановлена у розмірі 30 % на рік ( 2,5% на місяць) на залишок заборгованості ( а.с. 23). З урахуванням даних про отримання відповідачкою кредитних карток та проведених нею виплат по кредиту до листопада 2019 року , суд вважає , що зміна розміру фіксованої процентної ставки на прострочену заборгованість позивачем погоджено з [PERSON] . Згідно п. 5.5. розділу 5 «Порядок нарахування та сплати відсотків» Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку із розрахунку 360 днів на рік. Проценти за користування кредитом нараховуються в останній операційний день місяця за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту кошти з дня списання суми з карткового рахунку(п.5.5.2.). Сума заборгованості за процентами по кредиту становить 1779,83 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки на користь банку. Сума заборгованості за тілом кредиту за наданим розрахунком становить 8575,66 грн., отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 16 серпня 2020 року складає 10355,49 грн. (виходячи із розрахунку: 1779,83 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом + 8575,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту). В частині позову про нарахування пені, суд враховує таке. Станом на квітень 2014 року сума заборгованості за пенею позивачем не нарахована (а.с. 8). Судом враховано, що до виниклих правовідносин щодо стягнення нарахованої пені застосовуються положення ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де здійснювалася антитерористична операція. Відповідачка є громадянкою України, яка зареєстрована та проживає в населеному пункті, де здійснювалася антитерористична операція ( с. Староварварівка Олександрівського району Донецької області), відповідно до Переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року. Отже, на виконання ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», нарахування їй пені в цей період заборонено, тому, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають . За частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов банку задоволено на 80,68 % ( 10355,49 х 100 : 12834,86 ) з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції 1695,89 грн. (2102 х 80,68%).

Outcome: partial