Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, пров. Москвіна, 9 шляхом зняття його з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначив, що останній не проживає за зазначеною адресою більше 2-ох років поспіль та цієї житлової площі не потребує, а наявність реєстрації відповідача перешкоджає здійсненню права власності. Представник позивача та позивач до судового засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Представник позивача, 01.11.2016 року через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу у його та позивачів відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день та час слухання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких підстав, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне: Відповідно до договору дарування від 20.05.1992 р., [PERSON] стала власником будинку за адресою: м. Харків, пров. Москвіна, 9 (а.с.4-5) Відповідно до акту від 20.08.2016 року, який склали та підписали особи, які постійно мешкають по сусудству, [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою: [INFO] не проживає за цією адресою з жовтня 2014 року по цей час. Згідно ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. ст. 4, 48 Закону України „Про власність власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Захист права власності здійснюється судом. Судом встановлено, що реєстрація відповідача, позбавляє можливості позивача використовувати житло за власним розсудом, і повною мірою реалізувати свої права власника передбачені вище вказаними нормами Закону. Згідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Крім того, як зазначено у п. 34 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті\~71,\~\~72,\~\~116,\~156 ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved