Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що після смерті їхнього чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] залишилось спадкове майно, а саме: - квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка, кадастровий № 3220255101:01:116:0148, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - автомобіль марки MITSUBISHI, модель - LANCER, ТИП - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , колір - СІРИЙ, реєстраційний номер: [NUMBER] , 2007 року випуску зареєстрованого 28 березня 2018 року ТСЦ 3241; - автомобіль марки MITSUBISHI, модель - PAJERO, ТИП - ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , [NUMBER] , колір - ЧОРНИЙ, реєстраційний номер: [NUMBER] , 2004 року випуску зареєстрованого 01 вересня 2012 року Баришівським РЕВ при УДАІ УМВС України в Київській області. - автомобіль марки HYUNDAI, модель - SONATA, ТИП - ЛЕГКОВИЙ СЄДАН, номер шасі (кузова, рами): VIN [NUMBER] , [NUMBER] , колір - СІРИЙ, реєстраційний номер: [NUMBER] , 2010 року випуску зареєстрованого 02 листопада 2010 року Баришівським РЕВ при УДАІ УМВС України в Київській області. - мотоцикл марки SUZUKI, модель - VZ800, ТИП - ЗАГАЛЬНИЙ МОТОЦИКЛ, МОТОЦИКЛ-А, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , колір - ЧОРНИЙ, реєстраційний номер: [NUMBER] , 2007 року випуску зареєстрованого 28 липня 2016 року Центром 3241. - причіп, марки - ПГМФ, модель - 8904, тип - ПРИЧІП, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , колір - сірий, реєстраційний номер: [NUMBER] , 2013 року випуску, зареєстрованого 05 жовтня 2013 року Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України у Київській області; - причіп, марки - ОДИСЕЙ, модель - 5, тип - ПРИЧІП ДО ЛЕГК.АВТОМ, номер шасі (кузова, рами): VIN [NUMBER] , [NUMBER] , колір - сірий, реєстраційний номер: [NUMBER] , 2011 року випуску, зареєстрованого 26 липня 2011 року Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України у Київській області; - судно, бортовий реєстраційний номер: [NUMBER] дата реєстрації: 31 жовтня 2013 року, тип - самохідне моторне, прогулянкове, "[INFO]" [NUMBER], дата побудови судна - 2012 рік, матеріал корпусу - склопластик, тип, кількість, номер та потужність двигуна: подвісний, один, "Mercury", № [NUMBER] , 60 к.с.; З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, вони, як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Київської області з письмовою заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, проте у видачі вказаного свідоцтва відмовлено оскільки в квартирі хоч й не проживали, але були зареєстровані батьки померлого, які письмової відмови від прийняття спадщини не писали, та було рекомендовано звернутися до суду. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися надавши суду письмову заяву в якій позов підтримують в повному обсязі, просять справу розглядати за їхньої відсутності. (а.с.72) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із нотаріально засвідченою заявою про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. (а.с.73) Від представника третьої особи - Баришівської селищної ради надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.24). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 41 року помер [PERSON] , про що 29 січня 2020 року Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) складено відповідний запис за № 63 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, в даній квартирі також були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , батько [PERSON] та мати [PERSON] . За життя заповіту та спадкового договору [PERSON] не складав. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] та його батьки: [PERSON] та [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини позивачі не зверталися вважаючи, що прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані та фактично проживали разом з спадкодавцем на момент його смерті в одній квартирі. Батьки спадкодавця, які будучи зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , фактично в ній не проживали, оскільки постійно проживають в садовому будинку [ADDRESS] ( а.с.23). До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чи відмови від її прийняття не зверталися. По закінченню шестимісячного строку на прийняття спадщини, 24 лютого 2021 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Каліщука Є.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] в рівних частках кожному. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва з тих підстав, що в квартирі, в якій проживав спадкодавець, хоч й не проживали, але були зареєстровані батьки померлого, які письмової відмови від прийняття спадщини не писали, та було рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Дані положення кореспондуються в статті 328 ЦК. Статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку після смерті їхнього чоловіка та батька, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на майно померлого в нотаріальній конторі не можуть, їхню право підлягає судовому захисту. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивачів в першу чергу пов`язується з правом спадкування і вони його набули після смерті їхнього чоловіка та батька [PERSON] оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] як встановлено в судовому засіданні лише були зареєстровані за адресою проживання спадкодавця, але фактично проживали за іншою адресою, а тому, приймаючи до уваги ту обставину, що із заявою про прийняття спадщини після смерті свого сина вони, як спадкоємці першої черги до нотаріальної контори не зверталися, то суд розцінює це як їхнє не бажання прийняти спадщину. На підтвердження такої позиції, суд приймає як факт визнання позову відповідачами, викладеними в нотаріально посвідченій заяві ( а.с.71). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи ту обставину, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що заявлений позов є обгрунтованим та підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved