Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач Вільнянська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в якому вимагає позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнути з них аліменти на утримання дітей. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, відповідачі у справі самоусунулися від виховання та утримання дітей, діти ходять голодні, батьки не працюють, зловживають спиртними напоями, нормальних побутових умов для розвитку дітей не створили. Враховуючи це, орган опіки та піклування й звернувся до суду із зазначеними вимогами. Під час судового розгляду справи представник позивача [PERSON] підтримала заявлений позов, пояснивши суду, що діти у відповідачів ходили голодні та драній одежі, будинок, де вони проживають разом із дітьми, руйнується, самі відповідачі ніде не працюють та зловживають спиртними напоями; просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, пояснила суду, що належним чином займалася вихованням дітей, діти не були брудними і голодними, вона із чоловіком спиртними напоями не зловживала та намагаються знайти роботу; просить у позові відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідачка [PERSON], крім того, є матір'ю ще однієї дитини [PERSON], [INFO] Згідно висновку органу опіки та піклування (а.с.26-29), цей орган вважає що наявні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дітей. З акту обстежень житлово-побутових умов відповідачів (а.с.22, 24, 67, 68) вбачається, що вони проживають у будинку по вул.Приміській в м.Вільнянськ Запорізької області, в якому немає умов для розвитку дітей, а саме: в домі брудно, цвіль, відключене водопостачання, відсутній холодильник та продукти харчування, паркан зруйнований. Допитана в якості свідка заступник директора Вільнянської ЗОШ № 1 [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] та [PERSON] навчалися у цій школі, при цьому неодноразово були у школі голодні, просили їжу у їдальні; звернення до матері позитивного результату не мали, та стверджувала, що діти нагодовані. Пояснення [PERSON] підтверджуються довідками та іншими документами Вільнянської ЗОШ 1 (а.с.13, 19), з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово приходили до школи у неохайному вигляді та голодні, змушені були прохати їжу у сторонніх осіб. Допитаний в якості свідка працівник соціальної служби [PERSON] пояснив суду, що займався родиною відповідачів близько 1,5 року, увесь цей час діти перебували у занедбаному стані, а відповідачі постійно були у стані алкогольного сп'яніння. З характеристик дітей (а.с.52-54), які перебувають на момент розгляду справи у КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" вбачається, що: [PERSON] на момент влаштування надійшов у неохайному вигляді, занедбаний як у психологічному, так і в педагогічному стані, у нього недостатньо розвинуто мовлення, недостатньо сформовані культурно-гігієнічні навички, дитина потребує корекційно-розвиваючих занять; [PERSON] неохоче розповідав про батьків, відчував сором за їх поведінку, має обмежений словниковий запас; [PERSON] скаржилася на пияцтво батьків, не проявляє до батьків емоційної близькості. У судовому засіданні [PERSON] пояснила суду, що матір та батько поводили себе "среднє", у реабілітаційному центрі вона живе не гірше, аніж з батьками. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з цих положень закону, суд вважає, що докази, надані позивачем, свідчать про те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а відповідачі, зі свого боку, не довели належними доказами свої заперечення проти вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З поданих доказів вбачається, що батьки, маючи реальну можливість виконувати свої батьківські обов'язки, тривалий час самоусувалися від виховання своїх дітей та їх належного утримання, і вжиті заходи впливу з боку органів опіки та піклування, позитивних наслідків не дали. У зв'язку з цим наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, передбачені п.2 ч.1 ст.164 СК України. Відповідно до положень ч.2 ст.166, ст.180, ч.3 ст.181 СК України, батьки дитини зобовязані утримувати її до досягнення нею повноліття; за рішенням суду на утримання дитини можуть бути присуджені аліменти у частці від доходу батьків, при цьому це питання може бути вирішено одночасно з позбавленням батьків батьківських прав. У звязку з цим позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів також підлягають задоволенню. При цьому, враховуючи кількість дітей, які підлягають утриманню, суд встановлює розмір аліментів: для відповідачки [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку на кожну дитину; для відповідача [PERSON] 1/4 частини заробітку на кожну дитину. На підставі викладеного та

Outcome: partial