Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина: 1/2 частина жилого будинку з надвірними будовами і спорудами на земельній ділянці площею 910 кв.м. по [ADDRESS]. За життя померла склала заповіт, яким все свої майно заповідала позивачу. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову долю не має. Спадщину позивач прийняла, так як проживала зі спадкодавцем однією сім'єю. В даний час позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але в цьому їй було відмовлено з тих підстав, що дублікат свідоцтва про право на спадщину померлої [PERSON], виданий Сумським обласним державним нотаріальним архівом 22.02.2015 року не був належним чином зареєстрований. Реєстраційна служба даний документ не приймає до реєстрації в зв'язку з тим, що власник будинку померла, тому позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить дану справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить дану справу розглядати без участі представника відповідача. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України, постановивши рішення, на підставі матеріалів справи, про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач народилася [INFO] в м.Тростянець Сумської області та її матір була [PERSON] (а.с.11). 13 лютого 1982 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та своє дівоче прізвище "[PERSON]" змінила на "[PERSON]" (а.с.12). [INFO] [PERSON] померла (а.с.6), після смерті якої залишилася спадщина: 1/2 частина жилового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 910 кв.м., яка в приватну власність померлій не передавалася (а.с.10,13). Вищевказана спадщина належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 31 серпня 1994 року державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER] (а.с.9). Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За життя померла [PERSON] склала заповіт, посвідчений 24 липня 2003 року державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2118, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] (а.с.7). Згідно ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №40356772 від 12.05.2015 року та повідомлення Тростянецької районної державної нотаріальної контори Сумської області за №1000/02-14 від 14.05.2015 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову долю не має. Спадщину [PERSON] прийняла, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач звернулася до Тростянецької районної державної нотаріальної контори Сумської області, але в цьому їй було відмовлено з тих підстав, що дублікат свідоцтва про право на спадщину померлої [PERSON], виданий Сумським обласним державним нотаріальним архівом 22.02.2015 року не був належним чином зареєстрований (а.с.8). Як вказала позивач в своїх позовних вимогах, реєстраційна служба дублікат свідоцтва про право на спадщину померлої [PERSON] не приймає до реєстрації в зв'язку з тим, що власник будинку померла, тому позивач не має можливості в інший спосіб, ніж шляхом звернення до суду, захистити своє право. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, визнання відповідачем пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи те, що позивач є спадкоємцем спадкового майна після смерті матері за заповітом, фактично прийняла спадщину, оскільки володіє правовстановлюючими документами на спадкове майно та постійно проживала разом з померлою матір'ю, її право власності на спадкове майно не визнається нотаріальною конторою в силу того, що дублікат свідоцтва про право на спадщину померлої не був належним чином зареєстрований, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved