Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся із заявою, якою просить суд ухвалити рішення про визнання кредитного договору недійсним та припинення зобов'язання. В обґрунтування зазначив наступне. Є власником платіжної картки відповідача з кредитним лімітом 20 тисяч гривень. 26 березня 2014 року із зазначеної картки шахрайським шляхом були зняті грошові кошти в сумі 19 951,74 гривень. За таких обставин, на переконання позивача, зобов'язання має бути припиненим, а правочин визнаний недійсним. Представник відповідача вимог не визнав та зазначив, що правових підстав для задоволення позову не має. Заслухав пояснення учасників розгляду, проаналізував матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Позивач є власником картки ПАТ КБ "Приват Банк" із кредитним лімітом 20 тисяч гривень (а.с.8). 27 березня 2014 року із картки було перераховано кошти на інші карткові номери в розмірі 19 951,74 гривень (а.с.9,10). За заявою позивача поданою в міліцію 28 березня 2014 року внесено відомості в ЄРДР про вчинення шахрайських дій (а.с.11). Позивач частково погасив зазначений борг, перерахував на адресу позивача грошові кошти в сумі 950,83 гривень (а.с.12). 2 квітня 2014 року позивач звертався із заявою до ПАТ КБ "Приват Банк" про вчинення шахрайських дій відносно нього внаслідок чого з його картки були зняті грошові кошти у зазначеному розмірі (а.с.14-16). На останній лист позивач отримав відповідь про те, що транзакції про перерахування коштів були здійснені (дозволено здійснити) самим позивачем, тому порушень банку допущено не було. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України). Позивач стверджував направленим позовом і підтвердив це в судовому засіданні про те, що вважає недійсним не сам укладений правочин по обслуговуванню кредитної картки та надання кредитного ліміту відповідачем, а факт перерахування коштів із зазначеної картки. Проаналізував пояснення учасників розгляду та норми матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Суд не вважає правочином перерахування коштів з картки позивача на інші платіжні картки або їх рахунки, який би підлягав визнанню недійсним та припинення за ним зобов'язань враховуючи положення ст. 202 ЦК України. Крім цього, дій працівників банку, які б мали наявність ознак порушень і давали б привід для визнання правочину недійсним або припинення його, за наголошеними фактичними обставинами справи, судом не встановлено. Позивач, в судовому засіданні, пояснював, що, як зрозумів пізніше, сам перерахував кошти із власної картки шляхом введення особистих ідентифікаційних даних. Тобто відносно нього були вчинені, як стверджував сам позивач, шахрайські дії. За таких обставин, підстав для задоволення позову судом не встановлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed