Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, де в обґрунтування своїх вимог вказує, що йому на праві власності належить будинок [ADDRESS]. В будинку зареєстрований його син- відповідач по справі [PERSON], але в будинку син не проживає з 1996року. Не дивлячись на те,що відповідач в будинку не проживає, він не знімається з реєстраційного обліку за адресою будинку, приходить та вчиняє скандали, погрожує йому та його дружині. Так як відповідач не знімається з реєстраційного обліку, то позивач змушений звернутись в суд з цим позовом. Відповідач перестав бути членом його сім,ї. Позивач вважає, що відповідач втратив право користування будинком, так як на протязі 18 років не проживає в будинку за місцем своєї реєстрації. Реєстрація відповідача за адресою належного йому будинку створює для них незручності та перешкоди в користуванні ним. Позивачу приходиться сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб. Коли необхідно надавати довідку про склад сім,ї, то відповідача включають в склад їх сім,ї та у наданні пільг їм відмовляють. Він людина похилого віку, бажає оформити субсидію, так як має незначні доходи та не має можливості сплачувати газопостачання та електропостачання. Але так як син -працездатна особа, зареєстрований за адресою будинку , то в наданні субсидії відмовляють. Ті обставини, що відповідач на протязі тривалого часу , з 1996року не проживає в будинку позивача підтверджується актом депутату і можуть це підтвердити свідки. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування належним йому на праві приватної власності житловим будинком [ADDRESS] з послідуючим зняттям його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з,явився, але надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день слухання справи належним чином був повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 24.04.2014р. (а.с.17), про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає згідно з ст. 224 ЦПК України справу розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення по справі. Третя особа - представник відділу громадянства, паспортної та міграційної служби Свердловського МВ УМВС України в Луганській області в судове засідання не з,явився, але у провадження Свердловського міського суду надійшов лист, в якому зазначено, що він просить розглянути справу без його участі та прийняти рішення за позовом згідно із Законом. Суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав : У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.1994 року, виданого державним нотаріусом 1-ї Свердловської нотаріальної контори Вівденко Л.В., зареєстроване в реєстрі за №1-305 (а.с.7) убачається, що спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO] є чоловік [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно по будинкової книги для прописки громадян (а.с.9-10) витікає, що у будинку [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO], уродженець м. Свердловську Луганської області Відповідно акту (ас-8), посвідченого депутатом Свердловської міської ради Бондаревим А.В., відповідач [PERSON] [INFO] з 1996року не мешкає за адресою : [ADDRESS], що можуть підтвердити свідки [PERSON], [PERSON] У судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає у будинку [ADDRESS] з 1996 року, його особистих речей в будинку немає, з реєстрації за даною адресою він не знятий , у зв,язку з чим суд вважає, що порушуються права власника, [PERSON] на користування і розпорядження своїм майном, тобто належного йому на праві власності будинку, так як статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням права володіння. Так як позивач повинен сплачувати за відповідача додаткові комунальні послуги, то суд вважає, що це порушує його право на користування і розпорядження будинком на власний розсуд і тому суд вважає, що засобом захисту права власності позивача є визнання відповідача [PERSON], уродженця м. Свердловську, Луганської області таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком [ADDRESS]. Щодо позовних вимог позивача в частині зобов,язання органу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Свердловського МВ УМВС зняти з реєстрації відповідача [PERSON], то ці вимоги суд вважає не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.215 ЦПК України, яка визначає зміст рішення, та роз,яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 18 грудня 2009 року № 14 " Про судове рішення у цивільних справах ", в рішенні зазначаються конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на користь кого. Позивачем відповідно до ст.. 31,33 ЦПК України не заявлялось клопотання про залучення до участі у справі у якості другого відповідача, співвідповідача органу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Свердловського МВ УМВС, тому суд не може покласти обов,язок на вищевказану установу вчинити певні дії, так як вона є третьою особою по справі. Також згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, або остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Системний аналіз даної норми права свідчить про те, що зняття з реєстрації провадиться при наявності для того відповідних підстав, визначених законом. Зокрема за рішенням суду це може мати місце тільки у разі позбавлення особи права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням чи визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Тому з урахуванням викладеного, так як суд визнав [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком [ADDRESS], то орган реєстрації повинен на підставі рішення суду зняти відповідача з реєстрації.

Outcome: partial