Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач просить визнати договір оренди землі від 07 лютого 2007 року (зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 лютого 2007 року за №0407696000001) поновленим, а додаткову угоду про поновлення зазначеного договору укладеною, в редакції, що додається, судові витрати покласти на відповідача. Сторони у судове засідання не зявились, їх представники надали заяви про розгляд справи без їх участі, та: представник позивача про підтримання позову, представник відповідача про його заперечення. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, 07 лютого 2007 року між Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області (далі - Кегичівська РДА) та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 62,9739 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Зазначений договір зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 лютого 2007 року за №040769600001. Строк дії договору, згідно з пунктом 8, складає 10 років, до 07 лютого 2017 року. Цим же пунктом договору передбачене переважне право орендаря на його поновлення на новий строк, у разі чого орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 05 жовтня 2016 року позивач звернувся до орендаря за договором Кегичівської РДА з повідомленням про поновлення терміну дії договору оренди землі від 07 лютого 2007 року разом з проектом відповідної додаткової угоди, на що отримав листа №01-25/3537 від 02 листопада 2016 року про зміну повноважень органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок в оренду згідно з приписами Закону України від 06 вересня 2012 року №5245 та необхідність звернутися з цього питання до Головного управління Держгеокадастру Харківської області. Ще до отримання цього листа, 05 жовтня 2016 року позивач направив лист-повідомлення про поновлення терміну дії договору оренди землі разом із проектом відповідної додаткової угоди, на яке отримав лист відповідача №С-19937/0/14-19418/0/21-16 від 04 листопада 2016 року про необхідність отримання погодження Кегичівської РДА, яка є орендодавцем по договору, на його поновлення. Крім того, наголошено на необхідності страхування обєкта, який передається в оренду та повторного звернення до Головного управління із зазначеними документами, проектом додаткової угоди із запропонованими змінами щодо строку оренди не більше 7 років та орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі та наданням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. На виконання умов цього листа позивачем вжиті заходи по страхуванню обєкта оренди (земельної ділянки), приведенню розміру орендної плати до вимог відповідача, у звязку з чим він, 24 листопада 2016 року, повторно звернувся до Кегичівської РДА за отриманням погодження на поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року. Листом від 14 грудня 2016 року №01-25/4051, що був отриманий позивачем 01 лютого 2017 року, Кегичівська РДА повідомила про те, що вона не заперечує проти поновлення договору оренди землі з повторним зазначенням про зміну повноважень органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок державної власності в оренду. 15 лютого 2017 року позивач повторно звернувся до відповідача листом-повідомленням про поновлення терміну дії договору оренди землі від 07 лютого 2007 року з проектом відповідної додаткової угоди на умовах відповідача, викладених в листі №С-19937/0/14-19418/0/21-16 від 04 листопада 2016 року, додавши до цього листа копії договору добровільного страхування майна. Відповідачем зазначений лист розглянутий, але будь-яких заперечень на нього або на прохання позивача поновити договір оренди землі від 07 лютого 2007 року, в місячний термін від дати закінчення цього договору, позивач не отримав, та продовжував використовувати земельну ділянку, яка є предметом зазначеного договору. Натомість, 18 березня 2017 року позивачем отриманий лист відповідача від 06 березня 2017 року №С-2625/0/14-3928/0/21-17, направлений 15 березня 2017 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті відправлення, в якому повідомлялось про те, що відповідно до пункту 38 договору оренди землі від 07 лютого 2007 року дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, в звязку з чим та з метою наповнення місцевого бюджету, Головне управління відмовляє позивачеві у поновленні зазначеного договору оренди землі. Позивач, посилаючись на ст. 124 Земельного кодексу України, ст. ст. 626, 627, 777, 792 ЦК України, статті 15, 27, 33 Закону України «Про оренду землі», вважає таку позицію відповідача незаконною, протиправною та суперечливою не тільки нормам чинного законодавства та договору оренди землі, а й раніше викладеній позиції самого відповідача. Крім того, з урахуванням того, що на момент звернення до суду з цим позовом, на земельній ділянці, що є предметом спірного договору, засіяна озима пшениця, що приватною власністю позивача, і щодо якої існує загроза її знищення, позивач посилається на практику Європейського суду з прав людини щодо очікування продовження терміну дії договору оренди землі, як складової частини права власності, наданої за договором оренди землі. Представник відповідача надав письмове заперечення проти позову, згідно з яким, як слідує зі змісту копії договору оренди землі від 07 лютого 2007 року, зареєстрованого у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 лютого 2007 року за №040769600001, такий договір укладений на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Так, до Головного управління 07 жовтня 2016 року надійшла заява [PERSON] стосовно поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року площею 62,9739 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області. До вказаної заяви додано копії зазначеного договору, довідки з органів податкової інспекції про відсутність заборгованості по орендній платі, додаткової угоди до договору, опису вкладення до листа-повідомлення, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. За результатами розгляду вказаної заяви автору надано вмотивовану відповідь за №С-19937/0/14-19418/0/21-16 від 04 листопада 2016 року із посиланням на вимоги чинного законодавства стосовно необхідності надання документів для поновлення договору оренди землі, а саме згоду Кегичівської РДА на поновлення вказаного договору оренди землі, проект додаткової угоди із запропонованими змінами, витяг із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витяг про нормативну грошову оцінку такої земельної ділянки. Наведене повністю відповідає вимогам Закону України «Про оцінку земель», Закону України «Про оренду землі», Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України «Про Державний земельний кадастр». У подальшому до Головного управління 07 лютого 2017 року надійшла повторна заява [PERSON] стосовно поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року площею 62,9739 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, до якої додано копії: листа ГУ Держгеокадастру у Харківській області, договору оренди землі від 07 лютого 2007 року, довідки про відсутність заборгованості по орендній платі, додаткових угод до договору оренди землі, технічної документації з нормативної грошової оцінки, договору добровільного страхування майна, листа до Кегичівської РДА. За результатами розгляду вказаної заяви автору надано вмотивовану відповідь за №С-2625/14-3928/0/21-17 від 06 березня 2017 року про те, що Головне управління відмовило останньому у поновленні договору оренди землі. Так, Головне управління послалося, зокрема, на п. 38 Договору, у відповідності до якого дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Також повідомлено про те, що право на оренду зазначеної земельної ділянки планується виставити до продажу на земельних торгах. Крім цього, з урахуванням ст. 211 Земельного кодексу України [PERSON] було повідомлено про необхідність повернути зазначену земельну ділянку до земель запасу. На підставі статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено. Порядок поновлення договорів оренди врегульований статтею 33 Закону України «Про оренду землі». По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Таким чином, необхідною умовою для поновлення договору оренди землі в порядку використання переважного права орендаря є належне виконання орендарем обовязків за умовами договору. Окрім того, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору, і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною 2 статті 84 Земельного кодексу України передбачено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі викладеного, представник відповідача вважає, що відмова Головного управління у поновленні договору оренди земельної ділянки є правомірною та повністю відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» та умовам договору. До того ж у позовній заяві [PERSON] просить суд визнати договір оренди землі від 07 лютого 2007 року поновленим, в той же час не зазначає строк, на який просить поновити дію договору. Враховуючи те, що відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди є істотною умовою договору, представник відповідача вважає, що вказана позовна вимога [PERSON] є прямим порушенням цієї статті та не може бути задоволена судом. Щодо позовної вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року в редакції, що додається, представник відповідача зауважує, що вказана позовна вимога є некоректною, оскільки з її змісту є незрозумілим про яку саме додаткову угоду чи її редакцію та про які умови такої угоди веде мову позивач. Позивач двічі звертався до Головного управління, при цьому надававши проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року, додаткової угоди про внесення змін до договору оренди, умови яких є різними за своїм змістом. В звязку з цим, представник відповідача вважає, що вказана позовна вимога унеможливлює однозначне трактування волевиявлення позивача та є необґрунтованою, та, відповідно, такою, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні досліджені: копія договору оренди землі від 07 лютого 2007 року з актом приймання передачі земельної ділянки (а.с.7-11); копія листа-повідомлення [PERSON] голові Кегичівської РДА [PERSON] про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року з рекомендованим повідомленням про його вручення та описом вкладення (а.с.12-14); копія листа-повідомлення [PERSON] начальнику Головного управління Держгеокадастру у Харківській області [PERSON] про поновлення договору оренди землі з рекомендованим повідомленням про його вручення та описом вкладення (а.с.15-17); копія листа Кегичівської РДА №01-25/3537 від 02 листопада 2016 року [PERSON] про розгляд його листа про поновлення договору оренди землі (а.с.18); копія листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04 листопада 2016 року №С-19937/0/14-19418/0/21-16 [PERSON] щодо розгляду його заяви про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року (а.с.19); копія листа-повідомлення [PERSON] голові Кегичівської РДА [PERSON] про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року (а.с.20); копія листа Кегичівської РДА №01-25/4051 від 14 грудня 2016 року [PERSON] Ю.М. про погодження поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року (а.с.21); копія листа [PERSON] начальнику Головного управління Держгеокадастру у Харківській області [PERSON] про поновлення договору оренди землі з рекомендованим повідомленням про його вручення та описом вкладення (а.с.22-24); копія листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06 березня 2017 року №С-2625/0/14-3928/0/21-17 [PERSON] про відмову у поновленні договору оренди землі від 07 лютого 2007 року з відбитком штампу дати його відправлення на конверті (а.с.26); копія проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року (а.с.27), інші документи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Дані правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та відповідними підзаконними актами. Відповідно до ч.1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 2 Земельного Кодексу України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Відповідно до пункту а) частини першої статі 17 ЗК України (у редакції, чинній на час укладення спірного договору оренди землі) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (частина перша статті 124 ЗК України (у редакції, чинній на час укладення договору оренди земельної ділянки). Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 4 вказаного Закону визначено - орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Судом встановлено, що 07 лютого 2007 року між Кегичівською РДА та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 62,9739 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Зазначений договір зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 лютого 2007 року за №040769600001. Строк дії договору, згідно з пунктом 8, складає 10 років, до 07 лютого 2017 року. Цим же пунктом договору передбачене переважне право орендаря на його поновлення на новий строк, у разі чого орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» визначає умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Так, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Отже, для поновлення договору оренди землі у розумінні статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Зі змісту зазначеної статті вбачається, що вона фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі: перший випадок передбачений частинами 1 - 5 цієї статті щодо порядку реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк; частиною 6 цієї статті передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Ці два випадки поновлення договору оренди землі на новий строк застосовуються самостійно у залежності від конкретних обставин. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Аналогічного висновку щодо застосування статті 33 Закону України «Про оренду землі» у подібних правовідносинах та щодо способу захисту дійшов Верховний Суд України у постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-219цс14, яка в силу вимог частини першої статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Отже, як вбачається з матеріалів справи, 05 жовтня 2016 року позивач звернувся до орендаря за договором Кегичівської РДА з повідомленням про поновлення терміну дії договору оренди землі від 07 лютого 2007 року разом з проектом відповідної додаткової угоди, на що отримав листа №01-25/3537 від 02 листопада 2016 року про зміну повноважень органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок в оренду згідно з приписами Закону України від 06 вересня 2012 року №5245 та необхідність звернутися з цього питання до Головного управління Держгеокадастру Харківської області. Ще до отримання цього листа, 05 жовтня 2016 року позивач направив лист-повідомлення про поновлення терміну дії договору оренди землі разом із проектом відповідної додаткової угоди, на яке отримав лист відповідача №С-19937/0/14-19418/0/21-16 від 04 листопада 2016 року про необхідність отримання погодження Кегичівської РДА, яка є орендодавцем по договору, на його поновлення. Крім того, наголошено на необхідності страхування обєкта, який передається в оренду та повторного звернення до Головного управління із зазначеними документами, проектом додаткової угоди із запропонованими змінами щодо строку оренди не більше 7 років та орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі та наданням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. На виконання вимог відповідача, викладених у зазначеному листі, позивачем вжиті заходи по страхуванню обєкта оренди (земельної ділянки), приведенню розміру орендної плати до 8% від нормативної грошової оцінки землі, у звязку з чим, позивач, 24 листопада 2016 року, повторно звернувся до Кегичівської РДА за отриманням погодження на поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року. Листом від 14 грудня 2016 року №01-25/4051, що був отриманий позивачем 01 лютого 2017 року, Кегичівська РДА повідомила про те, що вона не заперечує проти поновлення договору оренди землі з повторним зазначенням про зміну повноважень органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок державної власності в оренду. 15 лютого 2017 року позивач повторно звернувся до відповідача з листом повідомленням про поновлення терміну дії договору оренди землі від 07 лютого 2007 року з проектом відповідної додаткової угоди на умовах відповідача, викладених в листі №С-19937/0/14-19418/0/21-16 від 04 листопада 2016 року, додавши до цього листа копії договору добровільного страхування майна. Отже, з огляду на наведене, суд вважає, що позивачем вжито вичерпних заходів на виконання умов п. 8 договору оренди землі від 07 лютого 2007 року та ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення договору оренди землі, а саме: - орендар дійсно належно виконує свої обов'язки за договором, що відповідачем не заперечено та не спростовано; - орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; - до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; - орендодавець протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди землі не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Натомість, відповідач, листом від 06 березня 2017 року №С-2625/0/14-3928/0/21-17, що відправлений 15 березня 2017 року, а отриманий позивачем 18 березня 2017 року (підтверджується матеріалами справи), посилаючись на свої наміри продати право оренди земельної ділянки, що є обєктом цього договору, на конкурентних засадах, згідно з вимогами статей 122, 127, глави 21 Земельного кодексу України, та на статтю 288 Податкового кодексу України щодо встановлення розміру орендної плати згідно з вимогами цієї статті, відмовив позивачеві у поновленні договору та запропонував повернути земельну ділянку площею 62,9739 га до земель запасу державної власності. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає можливість поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму та немає заперечень наймодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору. Як зазначалося судом вище, частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з вищенаведених листів-відповідей Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, позивачеві безпідставно відмовлено в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 07 лютого 2007 року, чим порушено його переважне право на поновлення вказаного договору оренди. При цьому, доводи представника відповідача на заперечення позову про недосягнення домовленостей з позивачем щодо орендної плати та інших істотних умов договору, не знаходять свого підтвердження, оскільки позивачем надано докази про те, що ним виконано всі вимоги для поновлення договірних відносин, що їх висував відповідач. Крім того, посилання представника відповідача на те, що відповідачеві незрозуміло про яку саме додаткову угоду йдеться, оскільки позивач двічі звертався до Головного управління, надававши при цьому проекти різних додаткових угод, суд вважає також необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять проект додаткової угоди саме про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2007 року, копія якої також направлялась відповідачеві разом з примірником позовної заяви. Іншого проекту додаткової угоди суду не надано. Отже, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що договір оренди землі від 07 лютого 2007 року є поновленим в силу статті 33 Закону України «Про оренду землі» та пункту 8 цього договору, на умовах, запропонованих відповідачем. Проте, відповідач не підписав додаткову угоду до договору оренди землі, чим порушив статтю 33 Закону України «Про оренду землі» і права позивача на укладення додаткової угоди до договору оренди землі, тому позивач у порядку захисту своїх порушених прав може вимагати визнання такої додаткової угоди укладеною за рішенням суду. При цьому, суд вважає за необхідне взяти до уваги принцип "належного урядування", який неодноразово викладався в рішеннях Європейського Суду з прав людини (зокрема, справа "Рисовський проти України", п. 70), згідно з яким, якщо справа впливає на такі основоположні права людини як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Як визначено частиною першою статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини другої статті 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не приймає доводи відповідача на заперечення позову, оскільки наданими позивачем доказами доведено, а відповідачем не спростовано, те, що позивач, як орендар з переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, повідомив про це орендодавця у визначений законом строк, продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору і користується нею в даний час, належно виконує свої обов'язки за договором оренди та сплачує орендну плату за землю. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. Згідно з п.4 ч.1 ст. 215 ЦПК України, при прийнятті рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 Кодексу, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, витрати по сплаті судового збору у даній справі підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в сумі 1280 грн.

Outcome: approved