Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 березня 2013 року. Позивач вважає, що подальше продовження шлюбних відносин із відповідачем неможливе через те, що під час шлюбу з`ясувалось, що сторони зовсім різні за характером, вони постійно сварились, шлюбні стосунки фактично припинені, проживають окремо, стосунки не підтримують, тому спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Сторони в судове засідання не прибули, про час і місце його проведення повідомлені належним чином, згідно ст.\~12-1\~ЗУ "Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України" та ст. 1-1 ЗУ "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", що підтверджується копіями оголошень про виклик учасника справи від 14.07.2021 року та від 02.08.2021 року, розміщених на офіційному веб-сайті судової влади України. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заяві просив розглянути справу без його участі. Представником позивача також подано клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, у якій зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не прибула, причини не явки не повідомила, заяв або клопотань до суду не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2018 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.03.2013 року, актовий запис № 08. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить витяг із свідоцтва про народження серія В, частина 2, реєстр 05, актовий запис № 0792, рік 2009. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони різні за характером, вони постійно сварились, шлюбні стосунки фактично припинені, проживають окремо, стосунки не підтримують. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб між ними носить формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судові витрати, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: approved