Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні (а.с. 23). Представник відповідача - Хрипівської сільської ради, Городнянського району, Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує (а.с.15). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Третя особа - Приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.25). Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина на все його майно в на домоволодіння [ADDRESS], який за життя не зареєстрував своє право власності на вказане нерухоме майно. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно довідки виконкому Хрипівської сільської ради, Городнянського району станом на 01.07.1990 року в житловому будинку [ADDRESS] був зареєстрований та постійно проживав [PERSON] йому належав вказаний будинок з господарськими спорудами в цілому (а.с.4). Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Згідно довідок виконкому Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області за даними погосподарських книг домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] обліковувалось як колгоспний двір. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність" застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно з довідкою № 386 від 03.06.2014 року, виданої Городнянським районним госпрозрахунковим бюром технічної інвентаризації (а.с. 6) процент готовності будинку [ADDRESS] складає 100 %. Суд приймає до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1940 році. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Факт смерті [INFO] року [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Як встановлено у судовому засіданні позивач звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом. (а.с. 25-27). Вказане випливає із дослідженої в судовому засіданні спадкової справи. Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на частину нерухомого майна, що складає спадкову масу, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з переведенням прав [PERSON] на його сина [PERSON]

Outcome: approved