Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача мотивуючи тим, що вона є власником спірної квартири, в якій зареєстрований відповідач, яка вже тривалий час не проживає в даній квратирі не оплачує комунальній послуги та не бере участі в її утриманні. З 2012 року відповідач проживає за кордоном. Враховуючи вищевикладене позивач просить задовольнити її позовні вимоги та визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №101 в будинку №58 по вулиці І.Богуна (колишня назва [PERSON]) у м. Херсоні, Позивач в судове засідання не зявилась надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з'явився надав до суду клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії дублікату договору дарування, виданого 31.10.2017 року [PERSON] державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Херсонської області - [PERSON] замість втраченого договору дарування посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 28 грудня 2004 року і зареєстрованим у реєстрі за №4869, встановлено, що [PERSON] є власником квартири №101, що в будинку №58, який знаходиться на вулиці [PERSON] (нова назва [PERSON]) в місті Херсоні. Право власності позивача зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.11.2017 року, номер запису про право власності: 23337049. Відповідно до довідки №2223 від 23.11.2017 року виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна", за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча (нова назва [PERSON]) [ADDRESS] зареєстровані:[PERSON] - колишній чоловік; [PERSON] - син; [PERSON] - знайома та [PERSON] - знайома. Непроживання відповідача [PERSON] підтверджено актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 07.11.2017 року складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна", у вказаному акті вказано, що [PERSON] Леоінідвна не проживає у квартирі №101 вказаного будинку з 2016 року і по цей час. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі\~ ст. 71 ЖК України\~ при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього можу бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 9 ЖК України\~ визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У п. 10\~ постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня\~ 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України\~ судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній квартирі з 2016 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На\~ підставі викладеного,

Outcome: approved