Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

покликаючись на непогашення відповідачем заборгованості по кредитному договору, представник позивача [PERSON] у поданій 12 січня 2021 року позовній заяві просить стягнути 16\~025\~грн.\~67\~коп. боргу та сплачений судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп. Покликаючись на те, що він не був обізнаний про розгляд даної цивільної справи у суді, у зв`язку з чим не мав змоги з об`єктивних причин надати суду свої заперечення та докази по суті справи та бути присутнім на судовому засіданні, відповідач у поданій до суду 07 червня 2021 року заяві просить скасувати заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2021 у справі № 570/114/21. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 червня 2021 року скасовано заочне рішення, винесене 08 квітня 2021 року Рівненським районним судом Рівненської області по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У поданому 05 липня 2021 року відзиві відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16 травня 2011 року не містить інформації про істотні умови договору. Зокрема відповідна заява не містить умов щодо строку повернення позичених коштів, а вимоги про повернення коштів до неї не надходило, також заява не містить умов про порядок нарахування, сплати та розмір процентів за користування позиченими коштами, умови щодо порядку та підстав стягнення пені, комісії за користування банківськими послугами. Вказує, що з долученими до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг, а також із жодними Тарифами не ознайомлювався та не погоджувався. Крім того, на сайті позивача наявні повні тексти договорів у редакціях, починаючи з 01 вересня 2013 року, однак відсутній договір в редакції станом на 16 травня 2011 року. Вважає, що довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 55 днів пільгового періоду по договору SAMDN50000044859969 не можна розглядати як складову спірних відносин і довідка не може підтверджувати факту погодження між сторонами тих умов кредитного договору, які банк вважає узгодженими, оскільки посилання на неї не міститься в анкеті-заяві від 16 травня 2011 року, як складову договору. Крім того, визначений позивачем розмір заборгованості суперечить умовам кредитування, про які йдеться у підписаній 16 травня 2011 року довідці, адже згідно з розрахунком позивачем нараховувалися відсотки як у передбаченому довідкою розмірі, так і у підвищеному розмірі (3,5 % та 3,6 % на місяць із застосуванням подвійного коефіцієнту). Позов не визнає у повному обсязі, оскільки позивачем до тіла кредиту було включено неправомірно нараховані відсотки, пеню та комісію за надані послуги, тоді як тіло кредиту ним погашено у повному розмірі. У відповіді на відзив представник позивача вказує, що відповідачем було підписано заяву про приєднання, яка разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг і на підставі якої відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] ; ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав останній. Вважає, що кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним, сторонами при його укладенні були досягнуті усі істотні умови. Виписку з карткового рахунку вважає належним та допустимим доказом у справі, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи у справі не призначалися. Просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі. У поданій до суду заяві вказаний представник позивача позов підтримує повністю, просить справу слухати у їх відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не заперечує справу розглянути у їхню з представником відсутність. Зважаючи на те, що учасників справи відповідно до ст.ст.128-130\~ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, їх явку не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність в порядку заочного розгляду та у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідач скористався правовою допомогою. Суд, дослідивши надані матеріали, вважаючи їх достатніми для постановлення ухвали, прийшов до таких висновків. Встановлено, що 16 травня 2011 року між сторонами підписано анкету-заяву, яка разом з пам`яткою клієнта та «Умовами і Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою за користування кредитом. У відповідності до розрахунку станом на 30 листопада 2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором, на думку сторони позивача, становить 16 025 грн.\~67 коп., а саме: -\~14\~496\~грн.\~12 коп. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 9 905,95 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 4 590 грн.\~17 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита; - 1 020 грн. 51 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 509 грн. 04 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст.627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналогічні вимоги ставляться ч.1 ст.1049 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків. Отриманню даного кредиту передувало оформлення відповідачем заяви, в якій він вказав свої анкетні дані. За текстом заяви відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг та був згідний з ними, йому також повідомлено про тарифи банку, умови кредитування в банку. Дані факти підтверджуються підписами на заявах. Укладений між\~сторонами договір\~відповідає вимогам\~Закону,\~оскільки визначені\~у ньому\~умови кредитування\~сторонами погоджені\~та підписані,\~договір виконувався\~позичальником,\~що підтверджується\~випискою з\~особового рахунку\~відповідача і\~свідчить про\~добровільне волевиявлення\~сторін і\~про погодження\~ними усіх\~його умов.\~Жодних претензій\~до банку\~з приводу\~його умов\~або укладення\~договору з\~порушеннями вимог\~закону,\~відповідач не\~пред`являв. Зазначений висновок\~узгоджується і\~з положенням\~ст.204\~ЦК України,\~яка закріплює\~презумпцію правомірності\~правочину і\~означає,\~що вчинений\~правочин вважається\~правомірним,\~тобто таким,\~що породжує,\~змінює або\~припиняє цивільні\~права і\~обов`язки,\~доки ця\~презумпція не\~буде спростована,\~зокрема,\~на підставі\~рішення суду,\~яке набрало\~законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред`явлення до позичальника позову про стягнення боргу за кредитним договором і визначив борг на відповідну дату. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Позивач надав до суду копії зазначених документів, розрахунок заборгованості по кредиту, виданий посадовою\~особою позивача,\~який являється\~допустимим доказом\~у справі,\~а відповідач не надав суду жодного належного доказу, що спростовують наявність кредитних відносин та не спростував подані позивачем розрахунки заборгованості за таким кредитним договором. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідач не надав, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за кредитним договором, а його дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов`язань за кредитним договором та повернення кредиту. Судом таких доказів також не здобуто, що вказує на обґрунтованість позову. Отже, позов підставний і підлягає до задоволення по суті. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Враховуючи, що відповідач як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору на підставі закону, то позивачу слід компенсувати за рахунок держави судовий збір в розмірі 2 102 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved