Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , який помер [INFO] , та належить [PERSON] та [PERSON] - по 1/3 за кожним співвласником. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті\~батька відкрилась\~спадщина на\~спадкове майно\~-\~на частину\~квартири за\~ [ADDRESS] ,\~яка належала\~батькові та\~членам його\~сім`ї [PERSON] ,\~та [PERSON] ,\~на праві\~спільної сумісної\~власності на\~підставі свідоцтва\~на право\~власності на\~житло,\~виданого 1\~березня 1996\~року Глуховецьким\~гірничо-збагачувальним\~каоліновим комбінатом.\~Відповідно до\~заповіту,\~посвідченого секретарем\~виконкому Глуховецької\~селищної ради\~Козятинського району\~Вінницької області\~8\~жовтня 2013\~року,\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №\~153,\~він є\~спадкоємцем всього\~майна померлого\~батька.\~Крім нього\~спадкоємцем майна\~померлого батька\~є його\~мати -\~дружина померлого\~-\~ [PERSON] ,\~яка має\~право на\~обов`язкову\~частку у\~спадщині. Зазначає, що він спадщину\~прийняв у встановлений законом строк, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до Козятинської державної нотаріальної контори. Мати відмовилась від отримання своєї частки на його користь.Однак прийнявши спадщину, він не має можливості набути її в порядку, передбаченому\~ст. 1298 ЦК України,\~шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки у свідоцтві про право власності на житло не визначені частки кожного із співвласників. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.07.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про вручення судової повістки. Однак його представник адвокат Проніва Н.Р. надала заяву про слухання справи у відсутність позивача та його представника, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявна у матеріалах розписка про вручення судової повістки про виклик до суду. Однак надала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України,\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п.1 ч.2\~ст. 49 ЦПК України,\~відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, судовий розгляд здійснюється у відсутність учасників провадження, які заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі матеріалами без технічної фіксації судового засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 01 березня 1996 року Глуховецьким гірничо-збагачувальним каоліновим комбінатом, на підставі розпорядження від 28 лютого 1996 року №3, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру зареєстровано в КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 21 березня 1996 року за № 126 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 грудня 2020 року. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області 8 жовтня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 153, спадкоємцем всього майна померлого [PERSON] є його син [PERSON] . Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка є відповідачем у справі. Про те, що спадкодавець [PERSON] на час смерті перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.01.1974. 11.03.2021 державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Сизонюк Т.В. було заведено спадкову справу №78/2021\~\~щодо майна померлого [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63887638. Із копії спадкової справи №78/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовилась, про що подала відповідну заяву до Козятинської державної нотаріальної контори. Як вказує позивач, будучи спадкоємцем майна померлого за заповітом, не може скористатись своїм правом на спадщину, оскільки Свідоцтво про право власності від 1 березня 1996 року було видано на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] без зазначення конкретних часток співвласників квартири. Так,\~позивач просить\~визнати \~розмір часток\~у праві\~спільної сумісної\~власності на\~квартиру [ADDRESS] ,\~яка належала\~на праві\~спільної сумісної\~власності на\~підставі свідоцтва\~про право\~власності на\~житло,\~виданого 01\~березня 1996\~року Глухівецьким\~гірничо-збагачувальним\~каоліновим комбінатом,\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~та належить\~ [PERSON] та\~ [PERSON] - по 1/3 за кожним співвласником. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч. 1, 2\~ст. 1220 ЦК України). У відповідності до\~ст. 1222 ЦК України,\~спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України\~передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Відповідно до\~ст. 1226 ЦК України,\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. \~Відповідно до положень ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 355 ЦК України\~передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.95 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачає що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Враховуючи вищезазначені положення законодавства, оскільки частка у квартирі, яка належала померлому [PERSON] , а також позивачу [PERSON] та відповідачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності на даний час не визначена, а невизначення часток не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що розмір часток у спільній сумісній власності вказаних осіб на квартиру за адресою [ADDRESS] , становить по 1/3 частки кожному. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом частин, 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Як вбачається із поданої відповідачем заяви, остання визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що обставини справи, викладені у позовній, заяві знайшли своє підтвердження в письмових матеріалах справи, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved