Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач з 25.05.2011 року по 28.06.2011 року та з 14.02.2017 року по 20.11.2017 року перебував на обліку в Коропському районному центрі зайнятості та йому було надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю. Центром зайнятості було проведено розслідування обґрунтованості виплати матеріального забезпечення за результатами якого встановлено, що [PERSON] є засновником та керівником фермерського господарства «Вишеньки» з 10.08.2001 року. Таким чином відповідач належав до категорії зайнятих осіб, але при заповненні заяв не повідомив про це службу зайнятості, що спричинило незаконне надання статусу безробітного та виплату допомоги по безробіттю. Посилаючись на викладені обставини, а також те, що в добровільному порядку відповідач отримані кошти допомоги по безробіттю не повернув, позивач просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 76534 грн. 13 коп. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2011 року [PERSON] звернувся до Коропського районного центру зайнятості із заявою (а.с.9), про працевлаштування та надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У заяві він вказав, що не зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, не займається іншими видами діяльності, що визначені ч. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» і не отримує пенсію на пільгових умовах чи вислугу років. Згідно витягу із наказів відповідачу надано статус безробітного та з 25.05.2011 року призначена допомога по безробіттю (а.с. 14-15). 14.02.2017 року відповідач звернувся до Коропського районного центру із заявою (а.с. 10) про надання статусу безробітного. В заяві вказав, що через відсутність роботи не має заробітку, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує, не є зареєстрованим як суб'єкт підприємницької діяльності, не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства. Згідно витягу із наказів відповідачу надано статус безробітного та з 21.02.2017 року призначена допомога по безробіттю (а.с. 15). 08.05.2018 року Коропським районним центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та встановлено, що [PERSON], перебував на обліку, як безробітний в Коропському РЦЗ з 25.05.2011 року по 28.06.2011 року та з 14.02.2017 року по 20.11.2017 року. Згідно отриманих запитів з Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, слідчого відділення Коропського відділення поліції Бахмацького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області та даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виявлено, що [PERSON], перебуваючи на обліку як безробітний з 25.05.2011 р. по 29.06.2011 р. та з 14.02.17 по 20.11.17 р, належав до категорії зайнятого населення, а саме з 10.08.2001 року є засновником юридичної особи - ФГ «Вишеньки». 11.05.2018 року директором Коропського районного центру зайнятості видано наказ № 34 від 11.05.2018 року (а.с. 25) про повернення коштів в сумі 76534 грн. 13 коп. в тому числі: за періоди з 25.05.2011 р. по 05.06.2011 р. в сумі 755 грн. 35 коп., з 23.06.2011 р. по 28.06.2011 р. - 378 грн. 30 коп., з 21.02.2017 р. по 17.11.2017 р. - 53606 грн. 38 коп. матеріальної допомоги у період проходження навчання з 06.06.2011 р. по 22.06.2011 р. - 1071 грн. 84 коп., а також вартості послуг професійного навчання з 06.06.2011 р. по 22.06.2011 р. - в сумі 231 грн. 12 коп., допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності з 29.06.2011 р. по 18.05.2012 р. - 20491 грн. 14 коп. 11.05.2018 року на адресу відповідача Коропським районним центром зайнятості було надіслано претензію з пропозицією добровільно повернути отримані кошти. У добровільному порядку відповідач кошти не повернув. Згідно ч. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI кожен має право на вільно обрану зайнятість. Зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Відповідно п. б ст. 1 до Закону України «Про зайнятість населення» (станом на 25.05.2011 року) до зайнятого населення відносяться громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство". Згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» (станом на 14.02.2017 року) до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств). Згідно ч. ч. 2, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено , що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року, Постанови правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані кошти особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні. За змістом п. 6 вказаного Порядку в разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятий така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку (п. 8 Порядку). Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Позивачем не доведено факт неправомірних дій щодо отримання спірних коштів з боку відповідача, тому суд вважає, що отримані кошти, відповідачем - не підлягають поверненню. Вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду України № 6-151цс13 від 22 січня 2014 року.

Outcome: dismissed