Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 10229,42 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що на підставі заяви [PERSON] від 02.01.2014 року, відкритий кредитний картковий рахунок та відповідачу видані кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених цим договором. Однак відповідач порушує вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 02.11.2020 року утворилась заборгованість у сумі 10229,42 грн., яка складається з: 7658,61 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2570,81 грн. заборгованість за простроченими відсотками, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, відносно ухвалення заочного рішення не заперечував. Додатково пояснив, що відповідач при зверненні до АТ КБ «ПРИВАТ БАНКУ» заповнив вищезазначену Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, на підставі якої 20.10.2017 р. отримав кредитну картку, якою він в подальшому користувався, а саме, отримував кредитні кошти, частково погашав їх. У зв`язку з неналежним погашенням отриманих кредитних коштів та не своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами у відповідача виникла вищевказану заборгованість, яку представник позивача просить стягнути на користь позивача. В судові засідання відповідач по справі повторно не з`явився, з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про час, дату та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не відомі, відзив на позов та будь-які інші заяви чи клопотання до суду не надавав. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Вислухав пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.01.2014 року Відповідач підписав анкету-заявку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в КБ «Приватбанк», на підставі якої був відкритий картковий кредитний рахунок та видана 20.10.2017 р. відповідачу кредитна картка. З Анкети-заяви позичальника вбачається, що позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. З банківських виписок по картковим рахунках, відкритих на підставі вищезазначеної заяви вбачається, що з 29.11.2017 р. відповідач активно користувався кредитними коштами, наданим позивачем (шляхом зняття готівки, розрахуванням за придбані товари, переведення коштів на інші карткові рахунки тощо). Також частково періодично погашав кредит та сплачував проценти за користування кредитом. Тобто, відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який періодично змінювався, з чим відповідач погоджувався, продовжуючи отримувати кредитні кошти. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст.\~628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ч.1 ст.1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048\~Цивільного кодексу\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Згідно з ст. ст. 610, 612\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Згідно з розрахунку наданого позивачем, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов даного кредитного договору, станом на 02.11.2020 року утворилась заборгованість у сумі 10229,42 грн., яка складається з: 7658,61 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2570,81 грн. заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 625 ЦПК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги договору про надання банківських послуг № б/н від 02.01.2014 року, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вищевказаної кредитної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2\~102,00 грн.

Outcome: approved