Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину у розмірі 50% на дитину відповідного віку, зазначивши, що 06.08.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. З грудня 2017 року сторони разом не проживають. Після припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин відповідач допомоги на утримання дитини не надає. 07.06.2018 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова справу було призначено у підготовче судове засідання. 25.07.2018 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова справу було призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи за відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, якою не заперечував проти задоволення позову та про розгляд справи за відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 06.08.2011 року [PERSON]уклав шлюб з [PERSON], про що Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було внесено актовий запис № 312. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2017 року, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 -18 років з липня 2018 року складає 1 944,00 грн. Водночас ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток При цьому в ст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Аналіз вказаних правових норм приводить до висновку, що батьки з метою належного фізичного, духовного та морального розвитку дитини зобов'язані забезпечити її потреби у розмірі не менше визначеного чинним законодавством прожиткового мінімуму. Таким чином, враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивача, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який є працездатною особою і в змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу, враховуючи позицію відповідача, який не заперечував проти задоволення позову, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 972,00 грн. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved