Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив: поновити [PERSON] на посаді машиніста насосових установок 4 розряду Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць; стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 5000,00 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що він з 2014 року працював на Державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» на різноманітних посадах де зарекомендував себе професіоналом, завжди сумлінно виконував роботу та відповідально відносився до покладених на нього повноважень. 11.04.2019 року його було звільнено з посади машиніста насосових установок 4 розряду у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. Вважає, що його звільнення є незаконним, а дії відповідача неправомірними. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до наказу Генерального директора № 45 від 01.02.2019 року «Про упорядкування чисельності персоналу ДП НАВГ «Зоря-Машпроект» спортивний комплекс підлягає ліквідації, як структурний підрозділ підприємства 09.04.2019 року та у зв`язку з чим підлягає скороченню штат спортивного комплексу у кількості 99 штатних одиниць. На виконання цього наказу листом № 08/2-9516 від 07.12.2018 року та листом № 08/2-809 від 01.02.2019 року було проінформовано профспілковий комітет підприємства про зміни в організації виробництва і праці підприємства. При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку зі змінами в організації, переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Було створено комісію для розгляду переважного права на залишення на роботі. Під час ліквідації спортивного комплексу, порівнянню на наявність переважних прав, підлягали усі працівники підприємства, які займали посади машиністів насосових установок 4 розряду. Комісією було встановлено, що на підприємстві наявні 15 штатних одиниць машиністів насосових установок 4 розряду, а відповідно до додатку до наказу № 45 від 01.02.2019 року планується скоротити 5 таких штатних одиниць. Також було виявлено, що на підприємстві є 2 вакантних штатних одиниці машиністів насосових установок 4 розряду, тому вони підлягають скороченню. Для скорочення ще трьох штатних одиниць, провівся порівняльний аналіз переважних прав на залишення на роботі серед працівників підприємства, які займають ці посади. Серед 15 працівників, які займають штатні одиниці за професією - машиністів насосових установок 4 розряду мають менше переважних прав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому зазначені працівники підлягали звільненню за п. 1 ст. 40 КЗпП. [PERSON] було попереджено про зміну істотних умов праці у зв`язку зі скороченням штатної одиниці, яку він займав у спортивному комплексі та його переведенням на штатну одиницю машиністів насосових установок 4 розряду цеху № 75, або на іншу, зазначену у переліку вакантних одиниць станом на 01.04.2019 року. [PERSON] не погодився із зміною істотних умов двічі і відмовився від запропонованих вакантних одиниць, про що складено відповідні Акти в присутності свідків. Підприємством було розміщено на дошці оголошень спортивного комплексу оголошення про необхідність переліченим особам з`явитися до відділу кадрів для вирішення питання щодо подальшого працевлаштування чи звільнення з підприємства. У зв`язку з непогодженням із змінами істотних умов праці [PERSON] було звільнено на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП, із зазначеним наказом позивач був ознайомлений, проте від підпису про ознайомлення відмовився, про що складено відповідний акт в присутності свідків. Вважає, що відповідачем було дотримано норми законодавства України, та жодних прав позивача не порушено. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] працював, зокрема, на посаді машиніста насосових установок 4 розряду у спортивному комплексі «Зоря» ДП НВКГ «Зоря - Машпроект» з 05.12.2016 року на підставі наказу № 2497-08-к від 05.12.2016 року, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (а.с 11-15). [PERSON] в позовній заяві зазначає, що з 2017 року він влаштувався працювати за сумісництвом на посаду оператора електронно-обчислювальних та обчислювальних машин, де йому було присвоєно другий розряд у відповідності зх. Довідником кваліфікаційних характеристик працівників. Дане твердження позивача, суд не бере до уваги, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження зазначеного, крім того у копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] не містяться відмітки про працевлаштування на зазначену посаду за сумісництвом. Відповідно до наказу № 45 від 01.02.2019 року «Про упорядкування чисельності персоналу ДП НВКГ «Зоря-Машпроект», генеральним директором ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» наказано з 09.04.2019 року ліквідувати спортивний комплекс, як самостійний структурний підрозділ; скоротити штат працівників спортивного комплексу у кількості 99 штатних одиниць у зв`язку з його ліквідацією; створити комісію для розгляду переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку зі скороченням штату спортивного комплексу. Переліком штатних одиниць спортивного комплексу, які скорочуються з 09.04.2019 року, зазначено, зокрема штатну одиницю машиніста насосових установок 4 розряду у кількості 5 одиниць. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ст.. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Відповідно до п. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Відповідно до протоколу № 106 від 04.02.2019 року, комісією з розгляду переважного права на залишення на роботі вирішено за результатами проведеного порівняльного аналізу серед машиністів насосових установок 4 розряду, виявлено: [PERSON] (машиніст насосових установок 4 розряду в цеху № 75), [PERSON] ( машиніст насосових установок 4 розряду в ГСкл), [PERSON] (машиніст насосових установок 4 розряду в цеху № 180) мають менше переважних прав на залишення на роботі, а саме мають найнижчу серед машиністів насосових установок 4 розряду кваліфікацію, а тому підлягають вивільненню. Вказане підтверджується додатком до протоколу від 04.02.2019 року № 106 порівняльної оцінки кваліфікації, продуктивності праці та інших умов, які дають робітникові переважне право залишення на роботі за посадою машиніст насосових установок 4 розряду. Відповідно до ст. 32 КЗпП України передбачено, що працівники, істотні умови праці яких у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці підлягають зміні, персонально попереджаються про дату таких змін (не пізніше ніж за два місяці до змін). Попередження це письмова пропозиція працівникові продовжити роботу після того, як власник з дотриманням установленого двомісячного строку змінить істотні умови праці. Працівник може прийняти цю пропозицію та продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, або може відмовитися від продовження роботи у зв`язку зі змінами істотних умов праці з наслідками, що випливають. Двомісячний строк передбачений для того, щоб працівник міг знайти собі іншу роботу, якщо його не влаштовує зміна істотних умов праці. 11 лютого 2019 року [PERSON] попереджений про майбутнє скорочення штатної одиниці, та про те, що він підлягає вивільненню за скороченням штату 09.04.2019 року та запропоновано продовжити роботу на посаді машиніста насосових установок 4 розряду в цеху № 75 та підсумованим обліком робочого часу. Проте, [PERSON] від підпису письмового попередження про зміну істотних умов праці відмовився, про що складено Акт від 11.02.2019 року в присутності директора НВК з соціальних питань [PERSON] , начальника ВК [PERSON] , фахівця з питань кадрової роботи 2 категорії [PERSON] 19 березня 2019 року відділом кадрів на адресу директора спортивного комплексу направлена за вих. № 08/5-288 службова записка про забезпечення оповіщення всіх працівників про необхідність ознайомлення з переліком вакантних одиниць для можливого переведення на іншу роботу у зв`язку з надходженням нового переліку станом на 18.03.2019 року та обов`язкове прибуття, зокрема [PERSON] , для вирішення питання про подальше працевлаштування чи звільнення з підприємства. На дошці оголошень спортивного комплексу було розміщено оголошення працівників спортивного комплексу, зокрема [PERSON] , яким обов`язково необхідно звернутися до відділу кадрів для вирішення питання про подальше працевлаштування чи звільнення з підприємства. Станом на 02 квітня 2019 року залишилося 6 працівників, які не висловили своє бажання на переведення на іншу роботу або звільнення з підприємства, зокрема [PERSON] . У зв`язку з чим, було прийнято рішення запропонувати, зокрема [PERSON] ознайомитися з переліком вакантних одиниць, керівників, професіоналів, фахівців, службовців, основних і допоміжних працівників станом на 01.04.2019 року безпосередньо на робочому місці. 03 квітня 2019 року в присутності в.о. директора НВК з соціальних питань [PERSON] , в.о. директора СК [PERSON] , начальника відділу ВК [PERSON] , фахівця з питань кадрової роботи 2 категорії ВК [PERSON]., зокрема [PERSON] був ознайомлений з переліком вакантних одиниць керівників, професіоналів, фахівців, службовців, основних і допоміжних працівників станом на 01.04.2019 року. [PERSON] від запропонованої роботи відмовився, від підпису в переліку відмовився, про що було складено відповідний акт від 03.04.2019 року. 05 квітня 2019 року в присутності в.о. директора СК [PERSON] , начальника відділу ВК [PERSON] , фахівця з питань кадрової роботи 2 категорії ВК [PERSON]., зокрема [PERSON] був ознайомлений з переліком вакантних одиниць керівників, професіоналів, фахівців, службовців, основних і допоміжних працівників станом на 01.04.2019 року, про що складено відповідний акт від 05.04.2019 року, [PERSON] від підпису в акті відмовився. Відповідно до наказу ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» № 945-08-к від 11.04.2019 року, 11 квітня 2019 року [PERSON] звільнено з посади машиніста насосових установок 4 розряду в спортивному комплексі у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, свідченням чого є наказ ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» № 945-08-к від 11.04.2019 року та виплачено вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. [PERSON] від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення відмовився, про що складено відповідний акт від 11.04.2019 року. Згідно вимог ст.32 КЗпП України зміна істотних умов праці допускається у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Зміна істотних умов праці передбачає зміну системи та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інші. Про зміну істотних умов праці працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяця. Якщо працівник відмовився працювати в нових умовах та повідомив про це роботодавця письмово, роботодавець має право розірвати з ним трудовий договір на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України після закінчення двох місяців з моменту попередження. Якщо працівник не бажає працювати в нових умовах праці, роботодавець для звільнення через це повинен виконати ряд дій, а саме: отримати від працівника письмову заяву про те, що він дійсно не бажає продовжувати трудову діяльність після зміни істотних умов праці; видати наказ про припинення трудового договору, де вказати причину звільнення та дату звільнення; внести запис до трудової книжки працівника: «Звільнений у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, п. 6 ст. 36 КЗпП України»; провести остаточний розрахунок із працівником, а також виплатити вихідну допомогу у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року передбачено, що припинення трудового договору за п.6 статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці, і навпаки, впровадження передових методів, технології, тощо. Отже, під змінами в організації виробництва і праці варто розуміти об`єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені, за загальним правилом, впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних та соціальних показників, запобігання банкрутству і масовому вивільненню працівників та збереження кадрового потенціалу в період тимчасових зупинок у роботі, створення безпечних умов праці, поліпшення її санітарно-гігієнічних умов. Змінами в організації виробництва і праці слід вважати також удосконалення систем заробітної праці, нормування праці, ліквідацію шкідливих робіт, раціоналізацію робочих місць після їх атестації тощо. Про зміну істотних умов праці (системи та розміру оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення чи скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів та найменування посад тощо) працівник має бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці до їх введення. Таке повідомлення доводиться до відома працівника під підпис. Але не завжди працівник погоджується працювати після зміни істотних умов праці, у такому разі він повинен зафіксувати своє рішення письмово. Таким чином, оскільки позивач, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, зокрема щодо порушення відповідачем трудового законодавства під час його звільнення на підставі пункту 6 ст. 36 КЗпП України, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову. Будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, вказаних в позові, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилається, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для визнання звільнення незаконним та поновлення його на роботі. Оскільки судом не встановлено порушень законодавства при звільненні позивача з роботи, не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Інші доводи позивача цих висновків не спростовують. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed