Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності майна померлій особі та визнання права власності\~ у порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 січня 2013 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, одноповерховий житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями і спорудами за № 52 по вул. Лісна в с.Собич Шосткинського району Сумської області. За життя, 21 серпня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачу [PERSON] усе майно, яке буде належати їй на час смерті. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Позивач звернувся до державного нотаріуса для тримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, однак у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 січня 2013 року в м. Шостка Сумської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-БП № 136935) /а.с. 7/. З копій державних актів на право власності на земельну ділянку від 20 жовтня 2009 року, вбачається, що [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки площею 0,0746 га та 0,5839 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: вул. Лісна, 52, с. Собич, Шосткинський район, Сумська область /а.с.12,13/. З технічного паспорту на житловий будинок №52 вбачається, що за адресою вул. Лісна в с. Собич Шосткинського району розташований одноповерховий житловий будинок, загальною площею 63,3 кв. м, позначений в плані земельної ділянки літерою «А» з прибудовою "а", сараями «Б», «В», «Г», погребом "Пг", навісами\~ «Д», «Е», «Є» та «Ж», сінником\~ «З», вбиральнею «У», колодязем «К» . Будинок та інші споруди побудовані у 1965 році /а.с. 14-17/. Згідно висновку експертного дослідження ПП «Оцінка і Право» №1/2018 від 10 січня 2018 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Лісна №52 в с. Собич Шосткинського району, згідно інструкції про проведення технічної інвентаризації №127, побудовано з дотриманням санітарних і протипожежних вимог /а.с. 18/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Собицької сільської ради Шосткинського району № 54 від 10 січня 2018 року, згідно із записом в погосподарській книзі №11 на 2011 -2015 роки, житловий будинок № 52 по вулиці Лісна в селі Собич Шосткинського району, Сумської області рахується за [PERSON], яка померла 04 січня 2013 року /а.с. 11/. Згідно копії заповіту, [PERSON] все майно, яке належало їй на момент смерті заповіла своєму сину - позивачу [PERSON] /а.с. 6/. Відповідно до наданої на запит суду інформації Шосткинськоїраонної державної нотаріальної контори від 11 квітня 2018 року № 42/01-16, спадкоємцем [PERSON] за заповітом є її син [PERSON], який прийняв спадщину на земельні ділянки (паї), свідоцтво про право на спадщину видавалось 04 вересня 2013 року. Спадкоємець на обовязкову долю у спадщині- син померлої\~ [PERSON], надав заяву про відмову від обовязкової долі. Інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались /а.с. 33/. З постанови державного нотаріуса Шосткинської міської державної контори від 16 листопада 2018 року\~ вбачається, що позивач прийняв спадщину після [PERSON], однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджував би право власності спадкодавця на вказаний будинок /а.с. 13/. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує як спадкоємець за заповітом на визнання за ним права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно технічного паспорту на вказаний будинок, він побудований в 1965 році. За даними погосподарської книги спірний будинок рахується за [PERSON] /а.с.11/. На момент побудови даного будинку, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім того, момент виникнення права власності на будинки, споруди, побудовані в 1965 році, не залежав від державної реєстрації. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлій [PERSON] належав на праві власності вищевказаний житловий будинок, а її син [PERSON], як єдиний спадкоємець прийняв вказану спадщину після неї. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця та його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved