Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивачка 10.02.2020 року звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивований тим, що вона з 05.11.2011 року перебуває у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, від якого мають двох малолітніх синів [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] . Після фактичного припинення ведення спільного проживання, малолітні діти залишились проживати разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, розвитком дітей не цікавиться. Вона не може самостійно утримувати дітей, оскільки має скрутне матеріальне становище, внаслідок чого змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 16.07.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Він частково погоджується з доводами позивачки щодо необхідності забезпечення дітей, він постійно турбується їх долею та хотів би брати участь у їх вихованні, однак, позивачка цьому перешкоджає, чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, у зв`язку з чим звернувся до Скадовського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дітей, рішення ще не ухвалено. Він добровільно надає позивачці матеріальну допомогу на їх утримання, дарує подарунки, а тому не може погодитись з доводами позивачки про те, що він не цікавиться та у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, оскільки це не відповідє дійсності. Вказує, що не має постійної роботи працює разом зі своїм батьком, допомагає вирощувати сільськогосподарську продукцію на належній батькові ділянці, що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Він не є фізичною особою-підприємцем та не має у власності земельних ділянок, на яких міг би самостійно вирощувати сільськогосподарську продукцію та отримувати певний дохід. Через відсутність стабільного щомісячного доходу не має можливості сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, вказана сума є для нього надмірною і завеликою. Разом з тим, погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1160 грн., [PERSON] - 930 грн. 26.08.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій вказав, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає розвитком дітей не цікавиться, більш того, [PERSON] перебуває на обліку як особа, що чинить насилля в сім`ї, на теперішній час відносно нього діє обмежувальний припис, особу притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно до висновків психолога діти взагалі бояться його. Отже, всі обставини щодо відносин [PERSON] з власними дітьми викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву не знаходять свого підтвердження, поряд з цим, суперечать об`єктивній дійсності. Вдруге, відповідач вказує, що ніде не працює, а допомагає батьку, при цьому намагається вести суд в оману, адже жодних доказів чи то власного безробіття чи то належності на праві приватної власності батьку будь-якої земельної ділянки не надає. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.03.2021 року судове засідання відкладено, витребувано у Державній прикордонній служби України відомості щодо перетину кордону [PERSON] (громадянин України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) за період з 01 січня 2019 року та станом на день отримання ухвали суду. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вказав, що відповідач є молодою, здоровою та працездатною особою, а відтак, має можливість сплачувати аліменти саме у визначеному позивачкою розмірі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що добровільно допомагає позивачці, сплачує по 2, по 5 тисяч гривень, якщо у нього є кошти. Суд, заслухавши вступні слова представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2011 року (арк. справи 5). Позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.11.2016 року та малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.04.2013 року (арк. справи 3-4). Згідно акту від 16.01.2020 р. складеного комісією в складі головного інженера Берлінського В., майстра Карчовської Л. проведено обстеження квартири [ADDRESS] та встановлено, що за вказаною адресою проживає [PERSON] не зареєстрована, однак, проживає разом з малолітніми дітьми [PERSON] , 2013 р.н. та [PERSON] , 2016 р.н. (арк. справи 8). Відповідно до довідки № 679 від 10.07.2020 р. виданої Михайлівською сільською радою Скадовського району Херсонської області, [PERSON] на території сільської ради земельної ділянки не має. Відповідач інших утриманців не має, є працездатною людиною, відомостей про тяжкий стан здоров`я, перебування на обліку, наявність хронічних захворювань суду не надано. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, то кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, СК України визначає можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів та не пов`язує це з заявою платника аліментів та мінливості його доходу. Щодо заявленого позивачем розміру аліментів, то позивачем визначено аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2020 рік" становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2020 рік" становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка на обгрунтування стягення аліментів в розмірі 2000 грн. вказує, що відповідач не має іншої родини, не має інших дітей, та вважає, що він може сплачувати аліменти саме у визначеному розмірі. Належних та допустимих доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти саме у визначеному позивачкою розмірі суду позивачкою не надано. Перетин відповідачем кордону жодним чином, не свідчить про працевлаштування за кордоном. Враховуючи встановлені обставини, працездатність відповідача, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, відсутність додаткових утриманців та хронічних хвороб чи інвалідності у відповідача, суд дійшов висновку про визначення аліментів на одну дитину в розмірі 1300,00 грн. щомісячно, що буде відповідати інтересам кожної дитини. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Згідно з положеннями Закону України № 1368-VIII від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» частину першу статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 10 лютого 2020 р. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 12 квітня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial