Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач в березні 2021 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення посилаючись на те, що 26.04.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно даних норм виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. [PERSON] отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . Жодних відмов від отримання послуг від нього не надходило. Проте, у період з 01 липня 2014 по 30 вересня 2019 року відповідач не сплачує кошти за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 13 067 грн. 61 коп. У зв`язку з порушенням зобов`язань просили стягнути суму боргу в сумі 13 067,61 грн. та відповідно до норми ст.625 ЦК України 3 % річних у розмірі 2 017,47 грн., інфляційні втрати в сумі 9 058,21 грн., а також витрати по сплаті судового збору 2270 грн. Згідно ухвали від 19.04.2021 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін. 20.05.2021 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти позову, обґрунтовуючи свої заперечення наступним. Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з нього спожитих в період з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 13 067,61 грн., 3% річних в розмірі 2017,47 грн., інфляційної втрати в сумі 9 058,21 грн., та судових витрат в розмірі 2270,00 грн. в якості обґрунтування позовних вимог позивач надав копію Повідомлення про публічний договір (Оферта), опублікований в газеті «Хрещатик» від 05 серпня 2014 року №110 та розрахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з липня 2014 року по січень 2021 року за особовим рахунком № [NUMBER] . При цьому у вищевказаному розрахунку останнім місяцем розрахунку є вересень 2019 року. Проте, при пред`явленні позовних вимог до нього позивачем не враховано вимоги статей 256,257, 261, та 267 Цивільного кодексу України. Так, з огляду на те, що позов пред`явлений 30 березня 2021 року, строк позовної давності щодо вимог з 01 липня 2014 року по 30 березня 2018 року, передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України сплив. Тобто позивач знав про те, що «існує» заборгованість, але не звертався з невідомих причин до суду. В матеріалах справи відсутні будь-які посилання про поважність причини пропуску строку позовної давності. Крім, того до вимоги по сплаті інфляційних втрат та 3% річних застосовується скорочена позовна давність строком 1 рік. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України закріплено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Що стосується вимог, які є в межах строку позовної давності, з 31 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року, то відповідно до розрахунку заборгованість становить 216,49 грн, інфляційні втрати -15,14 грн., 3% річних - 8,33 грн., що разом становить 239,96 грн. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити в позові в повному обсязі. 04.06.2021 року на адресу суду від ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» надійшла відповідь на відзив в якій він вважає заяву відповідача про застосування строків позовної давності безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать фактичними обставинам справи. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. З липня 2014 року по січень 2018 року відповідачу нараховувались пільги. У свою чергу ПрАТ «АК «Київводоканал» застосовує пільги, згідно з реєстром пільговиків, що надається до ПрАТ «АК «Київводоканал» Управлінням праці та соціального захисту населення. Таким чином, позовна давність з січня 2018 року переривається, оскільки відповідачу нараховувались пільги, тобто відповідач звертався до відповідного структурного підрозділу з питань соціального захисту, що свідчить про те, що вчинялись дії для зменшення боргу. Отже, в даному випадку не підлягає застосування строку позовної давності, оскільки відповідачу надавались пільги за надані послуги, що, є підставою для переривання строку позовної давності. Отже позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Просив відмовити відповідачу у застосуванні строків позовної давності та задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач в судове засідання призначене на 14.07.2021 на 09 год. 30 хв. не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, особисто в приміщенні суду під розписку. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, на виконання вимог Закону ПрАТ «АК «Київводоканал» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в газеті «Хрещатик» від 05.08.2014 №110 (4510). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. 26.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року № 1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідно до п.1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» взяло на себе зобов`язання з надання відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем) житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги в строки та на умовах, передбачених Договором. Згідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином відповідач у період з 01.07.2014 по 30.09.2019 був споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає у своїх позовних вимогах ПрАТ «АК «Київводоканал», внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з липня 2014 року по вересень 2019 року послуг за водопостачання та водовідведення, у нього виникла заборгованість у розмірі 13 067,61 грн., що підтверджується довідкою та відповідним розрахунком (а.с. 9-10). Частиною 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, а згідно із п. 3.1 Договору боржник повинен вносити плату за отримані послуги на рахунок заявника до кінця поточного місяця. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В той же час, згідно положень ст.ст. 256, 257 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, у межах строку позовної давності, загальна тривалість якого встановлюється в три роки. У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із даним позовом у березні 2021р. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст.267 ЦК України). З наявного в матеріалах справи відзиву вбачається, що відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір суд доходить до висновку про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в межах 3-річного строку позовної давності за період з 31 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року, що становить 216 грн. 49 коп. - заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, 3% річних в сумі 8 грн. 33 коп. та інфляційні втрати в сумі 15 грн. 14 коп., а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 22 грн. 56 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial