Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») звернувся з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором №TEСNA80000101123 від 26 червня 2008 року. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 26 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитно-заставний договір №TEСNA80000101123, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4742,39 доларів США на термін до 25 червня 2013 року. За умовами договору [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором, проте зобов'язання за договором не виконав та має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03 серпня 2016 року складає 5026,18 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 2603,00 доларів США, заборгованість за відсотками 1443,96 доларів США, заборгованість за комісією за користування кредитом 979,22 доларів США. На забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають з кредитно-заставного договору, 26 червня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] (поручитель) уклали договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає за невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором як солідарний боржник. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором кредиту відповідачам направлялася вимога про дострокове повернення кредиту, яка ними не виконана. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість за кредитно-заставним договором №TEСNA80000101123 від 26 червня 2008 року в розмірі 5026,18 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03.08.2016 року становить 124 749,79 гривень, а також покласти на відповідачів судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи у відсутності представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не представили. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує представник позивача. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 26 червня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") та відповідачем [PERSON] укладено кредитний-заставний договір №TEСNA80000101123 (далі кредитний договір). Відповідно до п.п. 16.1., 16.1.7 Кредитного договору відповідачу [PERSON] був наданий кредит у розмірі 4742,39 доларів США на термін до 25 червня 2013 року, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 16,92 % річних та щомісячною винагородою за надання фінансового інструменту в розмірі 0,60% від суми виданого кредиту. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконував та своєчасно кредит не погашав. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 03 серпня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитом складає 5026,18 доларів США з яких: 2603,00 Доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 1443,96 доларів США - заборгованість по відсотках, 979, 22 Доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, Відповідно до п. 6.2.2. кредитного договору позичальник зобов'язується сплатити банку проценти за користування кредитом відповідно до вимог договору, в тому числі здійснити повну сплату процентів за користування кредитом не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. 26 червня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON], як поручитель, зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 5 договору поруки у випадку невиконання боржником будь-якого зобов'язання, передбаченого кредитно-заставним договором, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання. Згідно з п. 6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 01 липня 2016 року позивач звернувся до відповідачів [PERSON], [PERSON] із письмовим повідомленням з вимогою про повернення коштів за кредитним договором, які слід сплатити у п'ятиденний строк з дати одержання цього повідомлення. Однак, відповідачами зазначена вимога залишена без виконання. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 14 Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до положень ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційний курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Станом на день розгляду справи відповідачами не подано доказів погашення боргу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що права позивача порушені відповідачами та піддягають захисту шляхом солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитно-заставним договором №TEСNA80000101123 від 26 червня 2008 року в розмірі 5026,18 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03.08.2016 року становить 124 749,79 гривень. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 533, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved