Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до договору № б/н. від 18.11.2006 року відповідачка отримала кредит в сумі 3100.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 30.07.2014 року має заборгованість - 10209,27 грн. Відповідачка надала заперечення на позов, згідно якого вона не погоджується із сумою заявлених вимог, адже позивач констатує факт отримання кредиту в сумі 3100 грн. 18.11.2006 року за договором номер якого невідомий, а у копії заяви-анкети, яку представив позивач, п.4 Банківські послуги вказано кредитний ліміт в сумі 3000 грн. Данна розбіжність викликає обґрунтований сумнів у достовірності позовних вимог. Також відповідачка вказала в запереченні на пропуск позивачем позовної давності так як строк дії кредитної картки 11/08, тобто карта була дійсна до останнього календарного дня листопада 2008 року, з посиланням на п. 3. 4 ст. 267 ЦК України згідно якого позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В зв»язку з чим відповідачка просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до неї в повному обсязі. У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк", позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що відповідачка 18.11.2006 року отримала кредит в сумі 3100 грн., зі сплатою 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також вказав, що банк може змінювати суму кредитного ліміту, що передбачено п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Остання сплата відповідачкою була здійснена 04.06.2009 року в сумі 500 грн., а до цього нею було здійснено проплати: 22.12.2006 року в сумі 225 грн., 24.01.2007 року в сумі 300 грн., 30.03.2007 року в сумі 300 грн., 25.05.2007 року в сумі 500 грн., 27.07.2007 року в сумі 300 грн., 13.08.2007 року в сумі 320 грн., 31.08.2007 року в сумі 237 грн., 28.09.2007 року в сумі 300 грн., 26.10.2007 року в сумі 300 грн., 21.12.2007 року в сумі 300 грн. Також відповідачка користувалася коштами. Також представник банку вказав, що кредитний договір є діючим на теперішній час, так як відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У судовому засіданні відповідачка, позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що розбіжності в сумах, а саме посилання позивача в позові на отримання нею кредиту в сумі 3100 грн. 18.11.2006 року, а у копії заяви-анкети, яку представив позивач, п.4 Банківські послуги вказано кредитний ліміт в сумі 3000 грн., викликають у неї обґрунтований сумнів у достовірності позовних вимог. Також відповідачка вказала на пропуск позивачем строку позовної давності, так як строк дії кредитної картки 11/08, тобто карта була дійсна до останнього календарного дня листопада 2008 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, так станом на 30.07.2014 року має заборгованість - 10209,27 грн. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк, так заперечення позивачки є не обґрунтованим, так як вона добровільно погодилася на умови кредиту затвердивши це своїм підписом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним, належним чином. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРЙВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved