Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що 10 серпня 2013 року вона з відповідачем по справі уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом №289. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 04 листопада 2014 року. Шлюб виявився невдалим, спільне життя не склалося. Тому позивач просила суд шлюб розірвати, малолітню дитину залишити проживати разом з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Мартинюк та стягнути на її користь понесені судові витрати. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглядати без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом №289 (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач звернувся до суду з цим позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги взаємне бажання сторін розірвати шлюб, викладене в поданих до суду заявах, суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін разом не склалося, вони припинили подружні стосунки і тому цей шлюб існує формально. При таких обставинах, сумісне життя і збереження сімї суд вважає неможливим, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати разом із матір'ю [PERSON] Судові витрати, згідно зі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved