Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» на його користь суму завданої матеріальної шкоди, заподіяної ДТП у розмірі 29 060,59 грн., витрати на оплату за проведення експертного авто-товарознавчого дослідження №3211/12/12 від 23.11.2012 р. в розмірі 600 грн., а усього 29 660,59 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 01.11.2012 року у м.Дніпропетровську на перехресті вул.Леніна та вул. Комсомольська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ВАЗ 2121 д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля Деу, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить на праві розпорядження позивачу на підставі довіреності. Дане ДТП сталось внаслідок порушення [PERSON] вимог правил дорожнього руху України, що підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2012 року. Згідно висновку авто-товарознавчого дослідження №3211/12/12 від 23.11.2012 року, замовником якого був позивач, розмір матеріального збитку, завданий автомобілю Деу, д. н. [NUMBER] складає 30 649,03 грн., ринкова вартість пошкодженого автомобіля складає 30 649,03 грн., тому ремонт даного транспортного засобу є економічно не обґрунтованим, відповідно до актів виконаних робіт реальні витрати на проведення відновлювального ремонту автомобіля Деу, д.н. [NUMBER] складають 29 060,59 грн. Витрати позивача на проведення авто товарознавчого дослідження склали 600,00 грн. Але [PERSON] не відшкодовано матеріальної шкоди, заподіяної ДТП автомобілю Деу д.н. [NUMBER], яка на думку позивача підлягає стягненню з [PERSON] та ПрАТ «Дніпроінмед». Крім того, [PERSON] понесені витрати на оплату експертного авто-товарознавчого дослідження в розмірі 600 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник відповідача ПАТ «СК «Дніпроінмед» в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, відповідно яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено з матеріалів справи, постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме в зіткненні 01.11.2012 року з автомобілем Деу, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], автомобіль Деу М1Т13110, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON]. Згідно довіреності на праві розпорядження автомобілем уповноважений керувати [PERSON]. Відповідно до висновку авто-товарознавчого дослідження судового експерта Дроздова Ю.В. №3211/12/12 від 23.11.2012 року, вартість матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля Деу д.н. [NUMBER] складає 30 649,03 грн., оскільки вартість відновлювального ремонту - 34 322,36 грн., що перевищує ринкову вартість автомобілю - 30 649,03 грн. Згідно квитанції про оплату наданих експертних послуг, вартість проведеної експертизи складає 600 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, згідно ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розрахунок страхового відшкодування здійснюється наступним чином: транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, згідно ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно письмових заперечень відповідача2, розмір франшизи складає 1000 грн. З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач намагався вирішити спір в досудовому порядку, подавав 03.04.2013 року та 11.04.2013 року, 29.04.2013 року до ПрАТ СК «Дніпроінмед» заяви про виплату страхового відшкодування, втім відповідачем втрату товарної вартості автомобіля не відшкодовано, з посиланням на інший порядок визначення розміру збитків, а саме при фактичному знищенні автомобілю та недоцільністю його ремонту, підлягає виплаті різниця між вартістю автомобіля до ДТП та після ДТП, за винятком франшизи, тобто в розмірі 30649,00 грн. - 17000 грн. (вартість автомобіля після ДТП)-1000 грн. франшизи = 12649,00 грн. Тобто, відповідачем2 позовні вимоги визнано частково, оскільки обов'язок зі сплати страхового відшкодування на користь позивача не спростовується. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2013 року, згідно ст.ст. 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Таким чином, позивач, як фактичний та законний володілець пошкодженого з вини відповідача1 транспортного засобу, вправі вимагати відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2013 року, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За п.14 цієї Постанови, ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. З такою заявою відповідачі до суду не звертались, позивачем визнано транспортний засіб фізично знищеним та пред'явлено відповідні вимоги. Розмір ринкової вартості знищеного транспортного засобу позивача, за винятком франшизи, не перевищує граничного розміру страхового відшкодування цивільної відповідальності відповідача1, оскільки останній складає 50 000 грн., однак, оскільки вимоги позивача до відповідача1, цивільна відповідальність якого застрахована, не обґрунтовані нормами права, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши матеріальну шкоду та витрати на експертизу, за винятком франшизи з відповідача2. При цьому, оскільки позивачем невірно обраховано суму матеріальної шкоди, що підлягає стягненню, суд задовольняє позовні вимоги з урахуванням диспозиції ст.11 ЦПК України, в межах як вони заявлені. У відповідності ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача2 судовий збір на користь позивача, сплачений останнім при пред'явленні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved