Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання прав і обов»язків забудовника. Вимоги позову мотивовано тим, що 18 вересня 2015 року помер чоловік позивачки-ЛАСЛОВ [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на незавершений будівництвом будинок (25% готовності) з надвірними будівлями,який знаходиться в с.Шаланки,зул.Першотравнева, №19, Виноградівського району, 3акарпатської області. Спадкодавцем за життя заповітного розпорядження залишено не було. Після смерті чоловіка позивачки [PERSON], в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом /ст.1261/, а саме ч.3 ст.1268 зазначеного Кодексу спадщину прийняла,оскільки проживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Шаланківської сільської Ради, а також відміткою про зареєстроване місце проживання позивачки у її внутрішньому паспорті громадянина України. Спадкоємцем першої черги до спадкового майна, згідно до ст.1261 ЦК України, є також двоє дітей- відповідачів по справі [PERSON], та син [PERSON], які спадщину після смерті батька не прийняли, жодних дій, які б свідчили про їх намір таку прийняти не вчиняли, і жодних претензій до спадкового майна після смерті свого батька не мали і не мають, про що подали письмові заяви про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців ,передбачених ст. 1241 ЦПК України, немає. В зв»язку з необхідністю прийняття спадщини,що залишилася після смерті чоловіка позивачки, вона звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори для подачі документів на оформлення спадщини, що залишилася після смерті чоловіка [PERSON] Разом з тим державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із тим, що її чоловіком за життя не було оформлено правовстановлючі документи на спадковий будинок та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду. Позивачка [PERSON], про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені належним чином своєчасно, в судове засідання не зявилися, однак до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення позову. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2015 року помер чоловік позивачки-ЛАСЛОВ [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на незавершений будівництвом будинок (25% готовності) з надвірними будівлями,який знаходиться в с.Шаланки,зул.Першотравнева, №19, Виноградівського району, 3акарпатської області. Спадкодавцем за життя заповітного розпорядження залишено не було. Після смерті чоловіка позивачки [PERSON], в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом /ст.1261/, а саме ч.3 ст.1268 зазначеного Кодексу спадщину прийняла,оскільки проживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Шаланківської сільської Ради, а також відміткою про зареєстроване місце проживання позивачки у її внутрішньому паспорті громадянина України. Спадкоємцем першої черги до спадкового майна, згідно до ст.1261 ЦК України, є також двоє дітей- відповідачів по справі [PERSON], та син [PERSON], які спадщину після смерті батька не прийняли, жодних дій, які б свідчили про їх намір таку прийняти не вчиняли, і жодних претензій до спадкового майна після смерті свого батька не мали і не мають, про що подали письмові заяви про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦПК України, немає. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати Свідоцтво про право на спадщину. Ст.1297 зазначеного Кодексу, встановлено,що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В зв»язку з необхідністю прийняття спадщини,що залишилася після смерті чоловіка позивачки, вона звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори для подачі документів на оформлення спадщини, що залишилася після смерті чоловіка [PERSON] Разом з тим державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із тим, що її чоловіком за життя не було оформлено правовстановлючі документи на спадковий будинок та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина закривається внаслідок смерті особи. Разом з тим, у відповідності до п.8 Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадтцини. Згідно інформаційного листа ВССУ № 24-150/0/4-13 28.01.2013 року, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № іі'у (зі типами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права в масності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття. спадщини, та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про праію на с іадідину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати пэава на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям як уайнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, жий не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують пзаво власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права вїасності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, держазної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво І іінснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва того г зава та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок пришиття е експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до винного законодавства України неможливе. Разом з тим державним нотаріусом мені було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із тим, що моїм чоловіком за життя не було оформлено правовстановлючі документи на спадковий будинок та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду. Згідно довідки КП Виноградівського РБТІ за №362 від 12.05.2016року, стан готовності вказаного будинку складає 25%, він не є самочинно збідованим, побудований на спеціально відведеній для цієї мети земельній ділянці /копії документів додається/, однак потребує завершення його будівництеа,введення його в експлуатацію і відповідно реєстрації прав на нього, що може бути здійснене тільки забудовником. Таким чином, суд прийшов до переконання, що до позивачки в порядку спадкування мають перейти права і обовязки забудовника, щодо обєкту нерухомості - житлового будинку, який знаходиться в с. Шаланки по вул.Першотравнева (1-ше Травня) 19, Виноградівського району. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved