Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] 26.10.2015 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона в 2015 році розірвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Усі обов'язки по вихованню дітей несе вона самостійно. Діти проживають з нею і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітейне надає та ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обов'язку по утриманню дітей, просила стягнути з відповідача кошти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягла та просила стягнути на її користь аліменти для утримання їхніх спільних з відповідачем дітей. Відповідач до судового засідання не з'явився з поважних причин, так як, згідно довідки Новотроїцького РВК, призваний на військову службу до зони АТО. Суд вважає можливим, відповідно до ст. 169 п. 4 ЦПК України, визнати причину неявки відповідача поважною і ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України за згодою позивача. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи позивачки в обґрунтування позову, та ті обставини, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено факт ненадання відповідачем коштів на утримання дітей, адже, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Суд погоджується із вимогами позивачки і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу, так як він має можливість сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей, оскільки працює та має дохід. Відповідно до ст. 191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і визнання позову. Позивачка в судовому довела обставини, на які вона посилалася, а саме факт несплати відповідачем коштів на утримання дітей та наявність умов для сплати аліментів відповідачем на неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи викладене та інтереси неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для стягнення аліментів від дня пред'явлення позову, а саме від 26.10.2015 року. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести за рахунок відповідача і стягнути з нього 487,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved