Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсними договорів та стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 03 березня 2014 року [PERSON] призначено директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг». Протягом 2015-2016 роки між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» в особі [PERSON] було укладено договори поворотної фінансової допомоги на загальну суму 668000,00 грн., а саме: № 8 від 01.11.15 на суму 18000,00 грн.; № 10 від 01.12.15 на суму 150000,00 грн.; № 1/16 від 19.04.16 на суму 50000,00 грн.; № 2/16 від 22.04.16 на суму 50000,00 грн.; № 3/16 від 29.04.16 на суму 100000,00 грн. ; № 4/16 від 24.05.16 на суму 50000,00 грн.; № 5/16 від 16.08.16 на суму 100000,00 грн.; № 6/16 від 02.09.16 на суму 150000,00 грн. 07 липня 2017 року відповідача було звільнено з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» у зв`язку з його винними діям щодо укладення ним в своїх інтересах від свого імені і від імені Товариства договорів поворотної фінансової допомоги, що дає підстави для втрати довір`я до нього, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Відповідно до п. 1.1. зазначених договорів Позикодавець надає Отримувачу позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк. Згідно з п. 3.1. Позикодавець передає поворотну фінансову допомогу Отримувачу в день підписання Сторонами цього Договору. Згідно п. 3.2. зазначених договорів поворотна фінансова допомога надається у готівковому порядку шляхом видачі готівки з каси товариства необхідних коштів по видатковому касовому ордеру, оформленого на Отримувача. Грошові кошти було видано позивачем в готівковій формі за видатковими ордерами: від 01.11.15 на суму 18000,00 грн.; від 01.12.15 на суму 150000,00 грн.; від 19.04.16 на суму 50000,00 грн.; від 22.04.16 на суму 50000,00 грн.; від 29.04.16 на суму 100000,00 грн.; від 24.05.16 на суму 50000,00 грн.; від 16.08.16 на суму 100000,00 грн.; від 02.09.16 на суму 150000,00 грн. Відповідачем було повернуто 2 000,00 грн. за договором № 8 від 01.11.2015 та 300 000,00 грн. за договорами № 3/16 від 29.04.2016, № 10 від 01.12.2015 та № 1/16 від 19.04.2016. У зв`язку з чим станом на 07 вересня 2017 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 366 000,00 грн. Крім того, спірні правочини було вчинено з порушенням положень ч. 3 ст. 92, ч. 3 ст. 237 ЦК України, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. У зв`язку з чим просить визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 8 від 01 листопада 2015 року; визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 2/16 від 22 квітня 2016 року; визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 4/16 від 24 травня 2016 року; визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 5/16 від 16 серпня 2016 року; визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 6/16 від 02 вересня 2016 року; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» грошові кошти у розмірі 366 000 грн. 00 коп., стягнути витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 25 липня 2018 року протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відібрані у відповідача [PERSON] зразки підписів і почерків та приєднані до матеріалів справи. Зразки підпису і почерку відповідачем виконані правою рукою у положеннях сидячи за столом, стоячи та у незручному положенні. Ухвалою суду від 25 липня 2018 року провадження у справі зупинено на час проведення судової комісійної судово-почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставлено наступні питання: Чи виконано підпис (рукопис) [PERSON] на Договорах поворотної фінансової допомоги: № 8 від 01.11.2015 на суму 18000 грн.; № 10 від 01.12.2015 на суму 150000 грн.; № 1/16 від 19.04.2016 на суму 50000 грн.; № 2/16 від 22.04.2016 на суму 50000 грн.; № 3/16 від 29.04.2016 на суму 100000 грн.; № 4/16 від 24.05.2016 на суму 50000 грн.; № 5/16 від 16.08.2016 на суму 100000 грн.; № 6/16 від 02.09.2016 на суму 150000 грн.? Написаний текст та виконаний підпис (рукопис) на видаткових касових ордерах Товариства: від 01.11.2015 на суму 18000 грн.; від 01.12.2015 на суму 150000 грн.; від 19.04.2016 на суму 50000 грн.; від 22.04.2016 на суму 50000 грн.; від 29.04.2016 на суму 100000 грн.; від 24.05.2016 на суму 50000 грн.; від 16.08.2016 на суму 100000 грн.; від 02.09.2016 на суму 150000 грн. здійснений [PERSON] ? 03 грудня 2018 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз повернуто цивільну справу без виконання через невиконання клопотання експерта про оплату вартості експертного дослідження. 07 грудня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 28 січня 2019 року провадження у справі зупинено на час проведення судової комісійної судово-почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставлено наступні питання: Чи виконано підпис (рукопис) [PERSON] на Договорах поворотної фінансової допомоги: № 8 від 01.11.2015 на суму 18000 грн.; № 10 від 01.12.2015 на суму 150000 грн.; № 1/16 від 19.04.2016 на суму 50000 грн.; № 2/16 від 22.04.2016 на суму 50000 грн.; № 3/16 від 29.04.2016 на суму 100000 грн.; № 4/16 від 24.05.2016 на суму 50000 грн.; № 5/16 від 16.08.2016 на суму 100000 грн.; № 6/16 від 02.09.2016 на суму 150000 грн.? Написаний текст та виконаний підпис (рукопис) на видаткових касових ордерах Товариства: від 01.11.2015 на суму 18000 грн.; від 01.12.2015 на суму 150000 грн.; від 19.04.2016 на суму 50000 грн.; від 22.04.2016 на суму 50000 грн.; від 29.04.2016 на суму 100000 грн.; від 24.05.2016 на суму 50000 грн.; від 16.08.2016 на суму 100000 грн.; від 02.09.2016 на суму 150000 грн. здійснений [PERSON] ? 30 серпня 2019 року ухвалою суду відновлено провадження у справі. 12 листопада протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 16 січня 2020 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено. Крім того, 16 січня 2020 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, оскільки перебуває у довготривалому службовому відрядженні. У відповідності до вимог ст. 2 ст. 210 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних доказів з урахуванням розумного строку розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 03 березня 2014 року [PERSON] призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» (а.с. 25). 01 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» в особі [PERSON] та відповідачем укладено договір поворотної фінансової допомоги № 8, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 18 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 26-28, 49). 01 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» в особі [PERSON] та відповідачем укладено договір поворотної фінансової допомоги № 10, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 29-31, 50). 19 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» в особі [PERSON] та відповідачем укладено договір поворотної фінансової допомоги № 1/16, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 32-34, 51). 22 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» в особі [PERSON] та відповідачем укладено договір поворотної фінансової допомоги № 2/16, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 35-37, 52). 29 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» в особі [PERSON] та відповідачем укладено договір поворотної фінансової допомоги № 3/16, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 38-40, 53). 24 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» в особі [PERSON] та відповідачем укладено договір поворотної фінансової допомоги № 4/16, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 41-43, 54). 16 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» в особі [PERSON] та відповідачем укладено договір поворотної фінансової допомоги № 5/16, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 44-46, 55). 02 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» в особі [PERSON] та відповідачем укладено договір поворотної фінансової допомоги № 6/16, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 47-48, 56). Позивач просить визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 8 від 01 листопада 2015 року; визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 2/16 від 22 квітня 2016 року; визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 4/16 від 24 травня 2016 року; визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 5/16 від 16 серпня 2016 року; визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 6/16 від 02 вересня 2016 року. Підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначив про укладання відповідачем, як директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» від імені юридичної особи у власних інтересах зазначених договорів поворотної фінансової допомоги. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Згідно ч.ч. 1, 4, 5 ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також можуть бути наділені цим правом. Відповідно до п. 10.1, 10.3 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг», затвердженого протоколом № 1 від 26 червня 2009 року (діючого на момент перебування відповідача на посаді директора) в товаристві створюється одноособовий виконавчий орган - директор. Директор діє від імені товариства в межах встановлених законодавством та статутом товариства (а.с. 19-24). Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Судом встановлено, що зазначені договори поворотної фінансової допомоги, укладено між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг», в особі директора Вишневецького Володимира Володимировича, тобто відповідачем, як директором товариства вчинено правочини в своїх інтересах. Отже з урахуванням викладеного позовні вимоги в частині визнання недійсними (нікчемними) договорів підлягають задоволенню повністю: визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 8 від 01 листопада 2015 року. Визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 2/16 від 22 квітня 2016 року. Визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 4/16 від 24 травня 2016 року. Визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 5/16 від 16 серпня 2016 року. Визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 6/16 від 02 вересня 2016 року. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 366 000 грн. 00 коп. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Судом встановлено, що за недійсними (нікчемними) договорами поворотної фінансової допомоги відповідач отримав грошові кошти у загальному розмірі 338 000,00 грн. (а.с. 49, 52, 54, 55, 56). Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем було повернуто грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн. за договором поворотної фінансової допомоги, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 8 від 01 листопада 2015 року. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування повернення грошових коштів у розмірі 2 000,00 грн. за договором поворотної фінансової допомоги, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 8 від 01 листопада 2015 року. Отже, оскільки відповідачем отримано та не повернуто позивачу грошові кошти у загальному розмірі 366 000,00 грн. за недійсними (нікчемними) договорами поворотної фінансової допомоги, тому суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» до [PERSON] про стягнення коштів повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг», код ЄДРПОУ 36558274, юридична адреса: 02068, вул. Вербицького, 1-п, м. Київ, грошові кошти у розмірі 366 000 (триста шістдесят шість тисяч) грн. 00 коп. За встановлених обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» до [PERSON] про визнання недійсними договорів (нікчемними) та стягнення коштів підлягають задоволенню повністю: визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 8 від 01 листопада 2015 року.Визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 2/16 від 22 квітня 2016 року. Визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 4/16 від 24 травня 2016 року. Визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 5/16 від 16 серпня 2016 року. Визнати недійсним (нікчемним) договір поворотної фінансової допомоги, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» № 6/16 від 02 вересня 2016 року. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг», код ЄДРПОУ 36558274, юридична адреса: 02068, вул. Вербицького, 1-п, м. Київ, грошові кошти у розмірі 366 000 (триста шістдесят шість тисяч) грн. 00 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 13 490 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 13 490 грн. 00 коп.

Outcome: approved