Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані в квартирі 3 житлового будинку № 14-В по вул. Анголенко у м.Запоріжжя та отримують житлово-комунальні послуги. Будинок №14-В по вул. Анголенко у м. Запоріжжі знаходиться на балансі Запорізького державного підприємства «Радіоприлад». Відповідачі отримують комунальні послуги та послуги з утримання будинку і прибудинкової території. Відповідачі в повному обсязі не сплачували за опалення та абонентську плату за опалення, в наслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 6388,14 грн. Позивач просить суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів на свою користь суму боргу за опалення та абонентську плату за опалення у розмірі 6\~388,14 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав на підставах, зазначених у позові. Відповідачі і їх представник надали суду письмові заперечення і в судовому засіданні відповідач [PERSON] і представник його і інших відповідачів пояснили, що 01.11.2011 р. відповідачі у своїй квартирі у зв»язку з неналежним опаленням будинку встановили автономну систему опалювання своєї квартири, послугами концерну «МТМ» не користувались, тому не має підстав стягувати з них кошти за послуги, якими вони не користувались Крім того, позивач безпідставно стягує суму абонплати, так як спірна абонплата була скасована 14.12.2012 р. рішенням Запорізької міської ради № 465. У судовому засіданні також представник відповідача зробив зауваження на те, що Договір № 753 про постачання теплової енергії в гарячій воді, до якого не включено будинок, де проживають відповідачі, укладено між концерном «МТМ» і ДП «Радіоприлад» 01.08.2002 р. І тільки в Додатковій угоді до цього договору від 01.03.2012 р. включено будинок, де проживають відповідачі. Тому, позивач безпідставно нараховує борг за січень, лютий 2012 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали позову, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за місцем проживання в [INFO], систематично не вносять плату за комунальні послуги (опалення та абонплату за опалення). Даний будинок №14-В по вул. Анголенко у м. Запоріжжі є власністю держави, в особі Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», тобто в повному господарському віданні, а позивач є балансоутримувачем будинку, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 28.11.1991, виданим позивачу на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 16.08.1990 №184. З метою надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинку позивачем укладений договір: - №600753 від 01.01.2007 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з Концерном «Міські теплові мережі». Тариф на постачання теплової енергії затверджений рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.02.2009 №34 з наступними змінами. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, зокрема, зобов'язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Із розрахунку позивача вбачається, що відповідачі у період з січня 2012 року по грудень 2014 року включно не сплачували в повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за комунальними послугами (абонплата, опалення) в сумі 6\~388,14 грн. Посилання відповідача [PERSON] на те, що позивач незаконно просить стягнути з відповідачів кошти за ненадані послуги, оскільки з 01.10. 2011 року він відключив свою квартиру від центрального опалення являються безпідставними. Відповідно до ч. 1, ч. З ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. На підтвердження зазначених обставин відповідачами не надано суду у встановленому законом порядку оформлених копій актів-претензій з приводу надання неякісних послуг. Матеріалами справи не підтверджено, що відповідачі заявляли про відмову від житлово-комунальних послуг та були законним порядком відключені від мереж централізованого опалення та обслуговування будинку. Згідно з п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно з пунктом 26 Правил (у редакції з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268) відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектувань житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року №169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Зокрема, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії з письмовою заявою про відключення від мереж центрального опалення. Згідно з пунктом 2.2 зазначеного Порядку Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та відповідно до неї. Внесені до Порядку зміни унеможливлюють відключення від центрального опалення окремих квартир будинку і передбачають можливість відключення від тепломереж будинку в цілому за рішенням загальних зборів, за згодою всіх власників (уповноважених осіб власників) -приміщень у житловому будинку. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з центрального опалення та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення приміщення (будинку) від мереж центрального опалення і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Затвердження акта на черговому засіданні Комісії є підставою для перегляду сторонами умов договору про надання послуг з централізованого опалення. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Як вбачається з вищенаведених норм діючого законодавства України, процедура припинення постачання теплової енергії споживачу має певний порядок та може здійснюватись лише постачальником (виробником) особисто або іншими особами за попереднім погодженням постачальника (виробника). Відповідач не надав суду доказів відключення від мережі централізованого опалення з дотриманням відповідної процедури, що передбачена чинним законодавством, відтак нарахування плати за централізоване опалення є правомірним. Що стосується суми за абонплату, сам відповідачі у своїх запереченнях зазначає, що скасована вона була 14.12.2012 року рішенням Запорізької міської ради № 465. Як видно з розрахунку, з січня 2013 р. вартість абонплати за опалення не нараховувалась. У судовому засіданні представник відповідачів зауважив, що Договір № 753 про постачання теплової енергії в гарячій воді, до якого не включено будинок, де проживають відповідачі, укладено між концерном «МТМ» і ДП «Радіоприлад» 01.08.2002 р. І тільки в Додатковій угоді до цього договору від 01.03.2012 р. включено будинок, де проживають відповідачі. Тому, позивач безпідставно нараховує борг відповідачам за січень, лютий 2012 року. Але, Рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 10.12.2014 р. і Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.04.2015 р. встановлено, що позивачем було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з Концерном «МТМ» № 6000753 від 01.01.2007 року. В матеріалах даної справи відсутній цей договір. Проте, згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд вважає позов обґрунтованим, доказаним, вимоги законними, тому підлеглими задоволенню.

Outcome: approved