Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 грудня 2018 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Інвест» було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 000 (десять мільйонів) гривень терміном повернення до 21 лютого 2019 року. Відповідно до п. 3 договору передбачено, що у разі несвоєчасного повернення грошових коштів (до 21 лютого 2019 року), відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача штраф у розмірі 30% від суми позики. Станом на 28 лютого 2019 року відповідачем грошові кошти позивачу не повернуто, сума заборгованості складає 10 000 000 гривень та штраф у розмірі 3 000 000 гривень, а всього 13 000 000 гривень. Позивач просив суд стягнути з TOB «Запоріжжя Інвест» на його користь заборгованість у розмірі 13 000 000 млн. грн. відповідно до договору позики від 22 грудня 2018 року. У підготовче засідання позивач не з'явився з поважних причин, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник TOB «Запоріжжя Інвест» у підготовче засідання не з'явився з поважних причин, позовні вимоги [PERSON] визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання TOB «Запоріжжя Інвест» позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved