Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належні їй майно та майнові права, в тому числі на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності ВАТ «Комінтерн» на території Комінтернівської сільської ради, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) від 16.08.2000 року серії [NUMBER] . Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини батько позивача [PERSON] , який доводиться сином [PERSON] , помер, позивач був неповнолітнім, інших спадкоємців які б заявляли свої вимоги відносно спадкового майна не має. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.06.2018 року № 398/3897/17 позивачу було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після померлої баби. При зверненні до нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що є доказом про належність майна спадкодавцеві, який було втрачено та до теперішнього часу не знайдено. Зважаючи на вказане, позивач вимушений звернутися до суду із заявою про визнання права власності на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності ВАТ «Комінтерн» на території Комінтернівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.04.2019 року у даній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2019 року у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 18.07.2017 року, актовий запис № 289 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй майно та майнові права, в тому числі на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності ВАТ «Комінтерн» на території Комінтернівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області та належала останній на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) від 16.08.2000 року серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 11.09.2018 року № 701 [PERSON] з 1977 року і до дня своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала в селищі Новоселівка Олександрійського району Кіровоградської області. На час смерті [PERSON] зареєстрованих та проживаючих осіб разом з нею не було. Заповіт від імені [PERSON] в Новоселівській сільській раді не посвідчувався (а.с. 9). Відповідно до довідки Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 05.03.2019 року № 179 за померлою [PERSON] числиться земельна частка (пай) по сертифікату 5,55 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради під № 297 (а.с. 8). Згідно з довідки відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 30.11.2018 року № 1177/162-18 вбачається, що за [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) від 16.08.2000 року серії [NUMBER] , яка перебувала в колективній власності ВАТ «Комінтерн» на території Комінтернівської сільської ради Кіровоградської області (а.с. 10). На підставі постанови Верховної Ради України від 04.02.2016 № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» селище Комінтерн Олександрійського району Кіровоградської області було перейменовано в селище Новоселівка. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00018905309 від 24.10.2017 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком останнього є [PERSON] , виданого повторно Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 28.01.2019 року (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Комінтернівською сільською радою Олександрійського району 01.01.2000 року, актовий запис № І (а.с. 7). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.06.2018 року № 398/3897/17 (провадження № 2/398/657/18) [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 25-27). З інформації наданої суду в.о. державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 03.05.2019 року № 594/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 19.06.2019 року № 56565451, вбачається, що 10.09.2018 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом заведена спадкова справа № 278/2018 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Інших спадкоємців, передбачених законом, в тому числі малолітніх та неповнолітніх, недієздатних, цивільна дієздатність яких обмежена, немає (а.с. 22 -43,55-56). Отже, інших спадкоємців, окрім [PERSON] , які б заявляли свої вимоги відносно спадкового майна, немає. Відповідно до постанови в.о. державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 22.02.2019 року № 287/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну частку (пай) після смерті померлої баби у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що є доказом про належність майна спадкодавцеві (а.с.11). У зв`язку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) від 16.08.2000 року серії [NUMBER] на вищезазначену земельну частку (пай), що належала [PERSON] , яка перебувала в колективній власності ВАТ «Комінтерн» на території Комінтернівської сільської ради, було дано оголошення в газеті "Олександрійський тиждень" за 28.02.2019 року (а.с.14). Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може тільки в судовому порядку. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень діючого Цивільного кодексу України від 1.01.2004 року, його норми застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (тобто після 1 січня 2004 року). Відповідно до пункту №1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Із матеріалів справи вбачається, що правовідносини за цим позовом виникли в 2002 році, коли відкрилася спадщина у зв`язку із смертю спадкодавця [PERSON] . Згідно положень ст. ст.524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Стаття 529 ЦК УРСР вказує, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.152 ЗК України, поміж іншого захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 5 червня 2003 року № 899-IV, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. Статтею 2 цього Закону передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 17 розділу 10 «Перехідних положень» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, наданих в п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що спадкодавець [PERSON] набула право на земельну частку (пай) у землях, що перебували в колективній власності ВАТ «Комінтерн» на території Комінтернівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області і на її ім`я було зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай), який було втрачено, а аналогічного порядку видачі нового сертифікату не передбачено, також того, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позивач [PERSON] у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на отримання земельної ділянки в натурі та оформити на нього право власності, є єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір виник через неправильні дії (бездіяльність) спадкодавця, в порядку ч. 9 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved