Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 058675, виданого 13 жовтня 2006 року на підставі розпорядження голови РДА № 254-р-04 від 13 квітня 2004 року йому належить земельна ділянка площею 8,2458 га, кадастровий номер 1222082000:01:003:0049 яка розташована на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. 05 березня 2007 року між позивачем та ТОВ «Надія» було укладено договір оренди земельної ділянки № 2 строком на п`ять років. Позивач зазначає, що під час укладання договору вони з відповідачем узгодили, що після закінчення строку дії договору, його дію продовжено не буде. Після закінчення строку дії договору [PERSON] , як власник земельної ділянки почав самостійно обробляти вищевказану земельну ділянку під посів, але директор ТОВ «Надія» [PERSON] вказав йому, що вказана земельна ділянка на даний час перебуває в оренді Товариства, на підставі договору оренди земельної ділянки № 33, укладеного 10 лютого 2014 року, який зареєстровано 05 серпня 2014 року в державному реєстрі прав та їх обтяжень за № 14927616. Позивач стверджує, що не продовжував дію договору оренди земельної ділянки № 2 від 05 березня 2007 року та не укладав ніяких додаткових угод, не укладав нового договору та не здійснював листування з ТОВ «Надія» щодо оренди спірної земельної ділянки. Тому звернувся до суду з проханням визнати неукладеним договір земельної ділянки № 33 від 10 лютого 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Надія», який зареєстровано в реєстрі 05 серпня 2014 року за № 14927616. Представник відповідача в судове засідання не з`вився, причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, про дату судового засідання сповіщений. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивач мають бути задоволеними. У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 058675, виданого 13 жовтня 2006 року на підставі розпорядження голови РДА № 254-р-04 від 13 квітня 2004 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 8,2458 га, кадастровий номер 1222082000:01:003:0049, яка розташована на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. За ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. 05 березня 2007 року між позивачем та ТОВ «Надія» було укладено договір оренди земельної ділянки № 2 строком на п`ять років. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим до виконання (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Положеннями статей 30, 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі: закінчення строку, на який його було укладено, а також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналіз ст.ст. 525, 651 ЦК України та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що чинним законодавством передбачається можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України, якими зокрема можуть бути визнання правочину недійсним та припинення правовідношення. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено та досліджено, у наявних в матеріалах справи: договорі оренди земельної ділянки № 33 від 10 лютого 2014 року; Акті прийому-передачі земельної ділянки, наданої в оренду ТОВ "Надія" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та додатку № 1 до договору № 33 від 10 лютого 2014 року наявні підписи [PERSON] . Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року було зобов`язано ТОВ "Надія" надати суду належним чином завірену копію договору оренди спірної земельної ділянки, який був зареєстрований 01 серпня 2014 року та інших документів, які мають суттєве значення для вирішення даного спору та розгляду справи. Однак вказана ухвала суду залишилась не виконаною та проігнорованою відповідачем. В судові засідання для дачі пояснень по справі представник відповідача жодного разу не з`явився. За таких обставин суд приймає до уваги доводи позивача, що він не продовжував дію договору оренди земельної ділянки № 2 від 05 березня 2007 року та не укладав ніяких додаткових угод, не укладав нового договору у 2104 році та не здійснював листування з ТОВ «Надія» щодо оренди спірної земельної ділянки. Тому суд вважає, що в судовому засіданні не встановлені докази підписання позивачем договору оренди з відповідачем земельної ділянки № 33 від 10 лютого 2014 року, тому позов має бути задоволеним у зв`язку з невідповідністю договору вимогам ст. 203 ЦК України, що тягне за собою скасування державної реєстрації вказаного договору та на підставі ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved