Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої позивачу відкрилась спадщина за заповітом на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1020 га, які розташовані по [ADDRESS] . Право власності на земельні ділянки посвідчується державними актами серії КВ № 046285 та серії КВ № 046286, відповідно. В державних актах невірно зазначені кадастрові номери земельних ділянок, крім того для земельних ділянок з різним цільовим призначенням визначено один кадастровий номер 3221955100:04:004:0001. Фактично земельним ділянкам відповідають наступні кадастрові номери: земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства - 3221955100:04:004:0084, земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 3221955100:04:004:0085, що підтверджується витягами з ДЗК. Можливість отримати нові державні акти без помилки відсутня. Позивач спадщину у встановленому законом порядку прийняв та його спадкові права ніким не оспорюються, він є єдиним спадкоємцем. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки, у зв"язку із наявністю помилок в державних актах. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивача Костенко О. М просить суд визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування право власності на спірні земельні ділянки та не стягувати з відповідача судовий збір. В підготовче судове засідання учасники справи не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1500 га, яка розташована по [ADDRESS] , згідно державного акту серії КВ № 046285, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 152 від 07 травня 2004 року. Також [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1020 га, яка розташована по [ADDRESS] , згідно державного акту серії КВ № 046286, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 153 від 07 травня 2004 року. Земельні ділянки передані у власність на підставі рішення Згурівської селищної ради від 25.12.2003 року (9 сесії 24 скликання), що встановлено з копій державних актів (а.с.29,30). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. В державних актах для вищезазначених земельних ділянок визначений один кадастровий номер 3221955100:04:004:0001. Зазначений кадастровий номер є невірно сформований. Фактично земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідає кадастровий номер 3221955100:04:004:0085, земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 3221955100:04:004:0084 (копії державних актів - а.с.29,30, копії витягів з ДЗК - а.с.17-28). Позивачу було відмовлено Відділом у Згурівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області у внесенні виправлень в державні акти (копії відмов - а.с.6,7). Згідно п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року № 43, виправлення у державних актах на право власності на земельну ділянку не допускаються. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті позивачу [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на все майно померлої, зокрема і на спірні земельні ділянки. Заповіт посвідчений Саркісян О.М., державним нотаріусом Згурівської районної держаної нотаріальної контори від 06.05.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 1293. Позивач спадщину за заповітом у встановленому законом порядку прийняв, він є єдиним спадкоємцем та його спадкові права ніким не оспорюються. Так, позивачем був успадкований належний [PERSON] на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] . Право власності позивача на житловий будинок у встановленому законом порядку зареєстроване. Житловий будинок розташований на спірній земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.11), копії заповіту (а.с.12), копії свідоцтва про народження (16), копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.14), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15), копії спадкової справи № 41/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.43-90). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірні земельні діляки у зв"язку із наявністю невідповідності кадастрових номерів в державних актах та витягах з ДЗК (нотаріальна відмова - а.с.5). В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Через зазначення в державних актах невірних кадастрових номерів спірних земельних ділянок та неможливість внесення виправлень до державних актів в цій частині, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса. Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221955100:04:004:0085 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1020 га, кадастровий номер 3221955100:04:004:0084, які розташовані по [ADDRESS] . Суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме грошові кошти в розмірі 955,00 грн.

Outcome: approved