Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім.М.С.Сургая» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я на виробництві. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він відпрацював на підприємствах вугільної промисловості 23 роки 8 місяців з яких 17 років 6 місяців відпрацював у шкідливих умовах праці з повним робочим днем на ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая». 27.07.2014 року був звільнений з ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая» за станом здоров'я. 15.09.2010 року з ним стався нещасний випадок на виробництві внаслідок чого [PERSON] отримав тяжку травму руки, за висновком Обласної медико-соціальної експертної комісії №4 м. Донецька від 09.11.2010 року було встановлено 20 % втрати професійної працездатності. В умовах важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату він отримав професійне захворювання- хронічна вертеброгенна попереково -крижова радикулопатія з помірним больовим м'язово-тонічним синдромом, лівобічним корінцем синдромом. Внаслідок професійного захворювання за висновками міжрайонної медико-соціальної експертної комісії №3 від 07.08.2014 року його визнано інвалідом другої групи з втратою 60 % професійної працездатності, з яких 40% первинно внаслідок професійного захворювання та 20% повторно за наслідками виробничої травми. Він переносить тяжкі фізичні та моральні страждання, що порушили нормальні життєві зв'язки. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер та тривалість хвороби та необхідність додаткових зусиль для організації подальшого життя, просить суд стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім.М.С.Сургая» на його користь моральну шкоду в сумі 60 000 грн. та 800,00 грн. витрати за надану правову допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі , про час розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання представник відповідача ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім.М.С.Сургая» не з'явився, надав суду письмові заперечення в яких пояснив, що наявність факту моральної шкоди, яка, як певний психіатричний стан особи, згідно пп. «д» п.1.1 «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я пов'язане з виконанням трудових обов'язків», може бути встановлена лише за висновками МСЕК. Позивачем не доведено ступінь та тяжкість перенесених ним, саме, моральних страждань, які відповідали б сумі заявлених вимого. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до матеріалів позовної заяви повинно було додано договір про надання правової допомоги чого не було зроблено, що каже про те, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу не підтверджена, тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Позивач [PERSON] відпрацював на підприємствах вугільної промисловості 23 роки 8 місяців з яких 17 років 6 місяців у шкідливих умовах праці з повним робочим днем в шахті на ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая». 27.07.2014 року був звільнений з ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая» за станом здоров'я. 15.09.2010 року з ним стався нещасний випадок на виробництві внаслідок чого [PERSON] отримав тяжку травму руки, за висновком Обласної медико-соціальної експертної комісії №4 м. Донецька від 09.11.2010 року було встановлено 20 % втрати професійної працездатності (а.с.12). Актом розслідування професійного захворювання від 15.07.2014 року підтверджується вина підприємства, а саме той факт, що професійне захворювання виникло внаслідок недосконалості технологічного процесу, механізмів, робочого інструменту та фізичного перевантаження (а.с.10). Внаслідок професійного захворювання за висновками міжрайонної медико-соціальної експертної комісії №3 від 07.08.2014 року [PERSON] визнано інвалідом другої групи з втратою 60 % професійної працездатності, з яких 40% первинно внаслідок професійного захворювання та 20% повторно за наслідками виробничої травми (а.с.11-14). Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно з ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок професійного захворювання пошкоджено здоров'я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, тривалим лікуванням, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України. Відповідно до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року № 1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості і домірності завданої моральної шкоди, постійний та тривалий незворотний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зв'язків, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая» на користь [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди 18 000,00 грн. з яких 6000,00 грн по травмі 15.09.2010 року та 12000,00 грн. за моральну шкоду професійного захворювання, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням, та відповідатиме склавшийся судовій практики. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С.Сургая» на користь [PERSON]. 800,00 грн., витрати на правову допомогу відповідно до квитанції про оплату, договору та розрахунку витрат робіт. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суд, розглянувши справу та частково задовольняючі позовні вимоги, вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст.268, 1167, 1202 ЦК України та ст. ст. 153 п.2, 237-1 КЗпП України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial