Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення,\~яким: встановити факт належності [PERSON], яка померла 03 липня 2009 року, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0153757, виданого Жидачівською РДА на імя «Савка Агрепина Іванівна»; встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], разом з її матірю [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила 03 липня 2009 року та визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 03 липня 2009 року, право на земельну частку (пай) площею 2,35 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі Сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №0153757, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №659 від 15 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Чорноострівській сільській раді 12 травня 1997 року за №85. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 03 липня 2009 року померла матір позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна частка (пай) площею 2,35 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі Сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №0153757, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №659 від 15 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Чорноострівській сільській раді 12 травня 1997 року за №85. За життя покійна не розпорядилася своїми правами, а тому спадкування відбувалося за законом. Позивачка, як дочка померлої, відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Інші спадкоємці вказаної черги відсутні. Відтак, вона як єдиний спадкоємець, що виявив бажання отримати свідоцтво про право на спадщину, яку фактично прийняла, оскільки на момент відкриття спадщини без реєстрації проживала спільно із спадкодавцем, звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримала відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством для подання заяви, а також у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку(пай), що знаходиться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, належала померлій та є спадковим майном. Вказана відмова позбавляє позивачку можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому остання змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його з довірителькою відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] обєднаної територіальної громади [PERSON] подала заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності представника територіальної громади, оскільки вони не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд,\~за правилом\~ч.1\~ст.13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Стаття 41 Конституції України\~зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 03 липня 2009 року, у віці 90 років, померла [PERSON], про що 03 липня 2009 року зроблено відповідний актовий запис №34 та Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 03 липня 2009 року, видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №184790 /арк. справи 13/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] ввійшло належне померлій майно, а саме земельна частка (пай) площею 2,35 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі Сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №0153757, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №659 від 15 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Чорноострівській сільській раді 12 травня 1997 року за №85. /арк. справи 15/. Так, згідно із витягу №0-13-0.22-531/104-18, виданого відділом Дергеокадастру у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06 червня 2018 року, сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №0153757, виданий на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №659 від 15 жовтня 1996 року та зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Чорноострівській сільській раді 12 травня 1997 року за №85, земельна частка(пай) розміром 2,35 умовних кадастрових гектарів. Така перебуває у колективній власності СПП ім.. Сагайдачного і її вартість становить 40980,10 грн. Державний акт на право власності на землю взамін на сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався /арк. справи 16/. Разом з тим, оглядом витягу зі книги реєстрації вищевказаного сертифіката та копії самого сертифікату, встановлено невідповідність імені спадкодавця із іменем особи на яку видано вказаний сертифікат. Судом встановлено та з свідоцтва про смерть серії 1-СГ №184790 вбачається, що такі документи видані на імя «Савка Ірина Іванівна». Разом з\~тим,\~в Сертифікаті\~на право\~на земельну\~частку(пай)\~серії ЛВ\~№0153757зазначено, що такий видано на «Савка Агрепина Іванівна». Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт помилковості зазначення вказаного в графі «імя» запису «Агрепина», замість правильного «Ірина», крім вищезазначених документів, підтверджується долученими письмовим доказами, серед яких свідоцтво про народження ІІІ-УР №299122 /арк. справи 11/. Окрім того, із долученої до матеріалів справи довідки №308 виданої виконавчим комітетом [PERSON] міської ради від 04 червня 2018 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа /арк. справи 17/. \~ \~ \~ \~Відтак, досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у Сертифікаті на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №0153757, допущена помилка у написанні імені власника сертифіката, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, що стверджується довідкою №307, виданою виконавчим комітетом [PERSON] міської ради від 04 червня 2018 року /арк. справи 14/. Відповідно до частин другої та третьої\~статті 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії ІІІ-УР №299122 від 19 жовтня 1961 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №401784, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (спадкодавця) /арк. справи 11-12/. Відтак, [PERSON] відноситься до спадкоємців першої черги спадкування. Також, дослідженими матеріалами вправи встановлено, що інші живі спадкоємці вказаної черги - відсутні. Згідно із\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В поданій до суду позовній заяві представник позивача пояснив, що протягом останніх років і до дня її смерті [PERSON] спільно постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON], оскільки остання була її мамою та потребувала стороннього догляду та допомоги. Вказані обставини підтвердили суду, наданими письмовими поясненнями, свідки [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що позивач дійсно постійно проживала(без реєстрації) з своєю матірю [PERSON] до дня її смерті, вели спільне господарство /арк. справи 19-22/. У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних у справі доказах. Окрім того, факт проживання позивача зі спадкодавцем додатково стверджується довідкою №307, виданою виконавчим комітетом [PERSON] міської ради від 04 червня 2018 року, згідно якої: на день смерті спадкодавця, разом з нею дійсно проживала без реєстрації дочка [PERSON] /арк. справи 14/. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, так як у відповідності до\~ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз'яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені факти, суд приходить до переконання про те, що позивач дійсно постійно проживала з разом з матірю [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила 03 липня 2009 року. Відтак позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], як така, що постійно проживала разом із нею, на час відкриття спадщини. Разом з\~тим,\~згідно з\~постановою про\~відмову у\~вчиненні нотаріальних\~дій №483/02-31\~виданою завідувачем\~Жидачівською державною\~нотаріальною конторою\~від 13\~липня 2018\~року,\~встановлено факт\~звернення позивача\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини після\~смерті матері\~та відмови\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~спадкову земельну\~частки(паї)\~у звязку\~з тим,\~що пропустила\~піврічний термін\~передбачений цивільним\~законодавством для\~подання заяви,\~а також\~у звязку\~з тим,\~що відсутні\~правовстановлюючі документи\~на земельну\~частку (пай)\~в майні\~СПП ім.\~Сагайдачного,\~що знаходяться\~на території\~Чорноострівської сільської\~ради Жидачівського\~району Львівської\~області,\~що належала\~померлій та\~є спадковим\~майном/арк. справи 18/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснено, що відповідно до статті 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Разом з тим, відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно із ст.ст. 81,126\~ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи те, що позивач оформити право на спадкове майно(земельну частку(пай), в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved