Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивачзвернувся до суду з позовом, в якому просить визнати розпорядження Лисичанського міського голови Лисичанської міської ради №122-к від 09.07.2018 р. «Про проведення службового розслідування» протиправним та скасувати в повному обсязі. Позов мотивував тим, що 1.Розпорядження №112-к від 09.07.2018 р. «Про проведення службового розслідування» винесене міським головою безпідставно, з порушенням конституційних норм та умов Контракту, Статуту, норм КЗпП; 2. Службове розслідування призначене всупереч п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ від 13.06.2000 №950, не містить посилань на конкретні факти згідно з підставами, визначеними ч. 1 Порядку, які саме стали підставою для проведення службової перевірки; 3.Службове розслідування призначене всупереч п. 3 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ від 13.06.2000 №950 та не зазначає про предмет службового розслідування; 4.Відсторонення позивача від виконання директора порушує його конституційне право на працю; 5.Призначення виконуючого обов'язки керівника підприємства здійснене з порушенням вимог Статуту та загрожує зупиненням роботи підприємства; 6.Порушення ч. 5 ст. 19 Господарського кодексу України, а саме: незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються. 7.Видання Розпорядження №122-к від 09.07.2018 р. «Про проведення службового розслідування» є явно злочинним, та таким, що примушує інших осіб виконувати злочинне розпорядження. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, дала пояснення, аналогічні викладеному у відзив на позов. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено,що позивач відповідно до Контракту з керівником підприємства, що перебуває у комунальній власності Лисичанської міської раді від 05.12.2017 р., розпорядження міського голови Лисичанської міської ради № 249-к від 08.12.2017 р., наказу №263-к від 19.12.2018 р. «Про переукладання контракту» займав посаду директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» та здійснював повноваження керівника підприємства на підставі зазначеного Контракту та Статуту ЛКСП «Лисичанськводоканал», затвердженого Наказом Управління власності Лисичанської міської ради № 203 від 31.10.2017 р. (а.с.10-18), 12.06.2018 р. відповідачем було прийняте розпорядження «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» та КП «Лисичанськтепломережа» №210. Зазначеним розпорядженням створено комісію для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» за період з 01.01.2016 р. по 31.05.2018 р. без зазначення терміну надання результатів перевірки на розгляд міському голові, а також без зазначення терміну проведення перевірки (початкової та кінцевої дати). 18.06.2018 р. на адресу Лисичанської міської ради направлене заперечення №01/1695 від 18.06.2018 р. на розпорядження від 12.06.2018 р. №210. 19.06.2018 р. комісія до перевірки допущена не була. 21.06.2018 р. відповідачем було прийнято розпорядження №222 «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 12.06.2018 р. №210 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» та КП «Лисичанськтепломережа», яким були внесені зміни в склад комісії, а також встановлений термін перевірки з 22.06.2018 р. по 31.07.2018 р. На адресу голови Лисичанської міської ради було направлено заперечення №01/1771 від 21.06.2018 р. на розпорядження від 21.06.2018 р. №222. 02.07.2018 р. члени комісії знову не були допущені до перевірки. 06.07.2018 р. на ЛКСП «Лисичанськводоканал» надійшла телефонограма про намір комісії 09.07.2018 р. о 8.15 здійснити перевірку, зазначену у Розпорядженні міського голови № 210 від 12.06.2018 р. зі змінами відповідно до Розпорядження міського голови №222 від 21.06.2018р. 06.07.2018 р. відповідачу було направлено листа №01/1901 з проханням переглянути склад комісії у зв'язку з отриманням інформації про конфлікт інтересів та наявністю ознак корупційного правопорушення. 09.07.2018 р. комісія прибула на ЛКСП «Лисичанськводоканал» та отримала інформацію про лист до міського голови від 06.07.2018 р. № 01/1901 з проханням переглянути склад комісії у зв'язку з отриманням інформації про конфлікт інтересів та наявністю ознак корупційного правопорушення, та інформацію про адміністративний позов на дії міського голови та заяву про забезпечення позову, отримала копії цього листа та заяв, про що складено Акт від 09.07.2018 р. 09.07.2018 р. на ЛКСП «Лисичанськводоканал» надійшла телефонограма про намір комісії 10.07.2018 р. о 8.30 здійснити перевірку, зазначену у Розпорядженні міського голови № 210 від 12.06.2018 р. зі змінами відповідно до Розпорядження міського голови № 222 від 21.06.2018 р. та №254 від 05.07.2018 р. 09.07.2018 р. відповідачем з порушенням діючого законодавства було прийнято розпорядженням № 122-к «Про проведення службового розслідування» з метою з'ясування обставин щодо дій позивача при виконанні посадових обов'язків (в частині недопущеня до перевірки зазначеної комісії) і як наслідок невиконання розпорядження відповідача від 1206.2018 р. №210. Задовольняючи позов, суд виходить з такого. Суд не приймає посилання позивача на неможливість застосування до нього затвердженого постановою КМУ №950 від 13.06.2000 р. Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Порядок) з наступних підстав. Так, згідно ст.3 ч.1 п.2 п.п.«а» Закону України «По запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті… Відповідно до ст.81 ч.2 абз.3 ЦК України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. У розділі Першому Статуту ЛКСП «Лисичанськводоканал» зазначено, що його засновником є Лисичанська міська рада, тобто орган місцевого самоврядування. Таким чином, позивач є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», тобто особою, яка для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівняна до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування. Разом з тим, згідно п.1 Порядку може бути проведено службове розслідування: у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян; у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов'язки (далі - керівник органу). Відповідно до абз.1 п.3 Порядку рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. Метою (предметом) службового розслідування в оскаржуваному розпорядженні відповідача зазначене з'ясування обставин щодо дій позивача при виконанні посадових обов'язків (в частині недопущення до перевірки комісії) і як наслідок невиконання розпорядження відповідача від 1206.2018 р. №210. Однак ця мета (предмет) службового розслідування не підпадають під жодну з перелічених у п.1 Порядку вичерпних підстав для призначенняслужбового розслідування. Саме по собі перешкоджання у проведенні перевірки фінансово-господарської діяльності не може бути підставою для призначення службового розслідування, оскільки у розпорядженні №210 про призначення цієї перевірки не зазначена причина її проведення (наявність порушень, зловживань, розкрадань тощо). Таким чином, оскаржуване розпорядження було прийняте із суттєвим порушенням діючого законодавства, і позов підлягає задоволенню. Що стосується інших доводів позивача, зокрема про порушення його трудових прав внаслідок відсторонення від посади, то згідно п.4 Порядку у відповідача було право на прийняття такого рішення, яке є не заходом дисциплінарного стягнення, а забезпечувальним тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування. Тому у даному випадку порушення трудових прав позивача є похідним від порушення при призначенні службового розслідування і саме по собі не може бути підставою для задоволення позову. Також, згідно ст.62 ч.1 Конституції України злочинність діяння особи встановлюється виключно вироком суду. Такий вирок позивачем суду не наданий, тому суд не приймає посилання позивача на злочинність дій відповідача при прийняття оскаржуваного розпорядження. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved