Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

представник заявника - адвокат Стасюк В.О. звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Новоазовськ Донецької області. В обґрунтування вимог в заяві вказано, що [INFO] в місті Новоазовськ Донецької області помер чоловік заявника - [PERSON] , [INFO] . Внаслідок смерті чоловіка, на тимчасово окупованій території України, а саме Новоазовським районним відділом записів актів цивільного стану «Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . Листом № 2556-16.10-36 від 21.08.2019 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду ГТУЮ у Дніпропетровській області представнику заявника - адвокату Стасюку В.О. було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з пред`явленням ним документів, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку та вирішення питання щодо вступу до спадщини після смерті чоловіка та отримання допомоги на поховання. У судове засідання представник заявника - адвокат Стасюк В.О. не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його та заявника участі. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, який завчасно повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення про причини неявки. Виходячи з вимог ст.317 ЦПК України щодо невідкладного розгляду, суд вважає за необхідне розглянути справу без учасників справи, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Із досліджених судом письмових доказів встановлено наступне. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24 липня 2001 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області [PERSON] народився [INFO] в м. Новоазовськ Донецької області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] 1974 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.05.1974 року, виданим Новоазовським райвідділом РАЦС Донецької області. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". 13 березня 2019 року у місті Новоазовськ Донецької області відділом ДРАЦС на бланку «Донецької народної республіки» видано свідоцтво ДНР [NUMBER] про смерть [INFO] року [PERSON] . Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 12 від 13 березня 2019 року, складеного на бланку форми № 106/у, затвердженого наказом МЗ "ДНР" та виданого Новоазовською ЦРЛ з довідкою про причину смерті, інформації про реєстрацію поховання [PERSON] [INFO] № 257, [PERSON] помер [INFO] в терапевтичному відділенні ЦРЛ міста Новоазовськ Донецької області. Причиною смерті зазначені хвороби: 1) набряк легенів; 2) хронічна серцева недостатність; 3) хронічна ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Кривчунка Жошковського району Черкаської області, згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28.09.2005 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Новоазовськ Донецької області . Згідно довідки № 0000602711 від 23.08.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування [PERSON] зареєстроване з 23 серпня 2018 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Разом із тим, даючи оцінку допустимості доказів (документів виданих ДНР), слід врахувати положення ч.2 ст.3 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», згідно якої діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Суд також бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, згідно висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Відповідно до ст.1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, зокрема, сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, межі та перелік яких визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України. Указом Президента України №32/2019 від 07.02.2019 року затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, серед яких є Новоазовський район Донецької області. Враховуючи встановлені обставини та наведені норми законів, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце та причину) [PERSON] , які зазначені у вищенаведених свідоцтві про смерть, лікарському свідоцтві про смерть та довідці про причини смерті, що видані на окупованій території Донецької області. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 2556-16.10-36 від 21 серпня 2019 року, виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, документ пред`явлений заявником - оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , видане 13.03.2019 року Новоазовським районним відділом записів актів громадянського стану Донецького ГРП Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки є недійсним і не створює правових підстав. Частина 1 статті 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення обґрунтованих вимог заяви, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними і допустимими доказами в достатньому об`ємі. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для [PERSON] , оскільки необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть чоловіка у відповідності з вимогами законодавства України.

Outcome: approved