Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

позовні вимоги вмотивовані тим, що 23.02.2005 року між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № IFR0R002490395, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в сумі 900 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяв на себе зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів. Однак позичальник [PERSON] умови договору не виконує, порушує договірні зобов'язання, в зв'язку з чим виникла заборгованість і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить позов задоволити, справу розглянути у відсутності представника та не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії договору № IFR0R002490395 укладеного 23.02.2005 року між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON] останньому було надано кредит в сумі 900 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 40,08% на суму залишку заборгованості за кредитом(а.с.5-8) Як вбачається з матеріалів справи, станом на 11.02.2014 року [PERSON] порушив умови договору, в зв'язку з чим заборгованість відповідача по кредитному договору становила загалом 11584,34 грн.(а.с.12-13). В силу п.1 ч.1 ст.258 ЦПК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позивач просить стягнути з відповідача 8491.35 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач просить стягнути з відповідача пеню починаючи з 2005 року, а пеня за 2013 рік становить 1823 грн. 31 коп. Тому суд, беручи до уваги вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково в сумі 4916 грн. 30 коп. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.514, 516, 526, 530, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved