Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 19.05.1995 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], 1998 р. народження, який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем по справі. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні відносини, через що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Спору по майну не має. Посилаючись на ст. ст. 110, 112 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 19.05.1995 року відділом РАГС виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська по актовому запису № 437. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в судовому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала повністю, зазначивши, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати з нею, шлюбно-сімейні відносини припинено з відповідачем з серпня 2010 року та причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, спору по майну не має, прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає, судові витрати на її користь просила стягнути з відповідача по справі. При цьому, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 52). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи , відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останнього (а.с. а.с. 49, 50, 51), однак, судова повістка повернута до суду з відміткою про не проживання відповідача за місцем реєстрації. Разом з тим, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином , при цьому про причини не явки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі не явки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи дане, суд вважає можливим провести заочний розгляд даної справи у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, проти чого позивач не заперечував, зазначивши про це у наданій суду заяві (а.с. 52). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - 19.05.1995 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні на час розгляду справи в суді мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дане підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.07.1998 року (а.с. 5) та копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 22.07.1998 року (а.с. 5). Шлюбно - сімейні відносини припинені між сторонами починаючи з серпня 2010 року через відсутність взаєморозуміння , різні погляди на сімейне життя. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін залишиться проживати з позивачем ( матір»ю) по справі. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім"ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. Спору про розподіл майна у сторін не має. При викладених вище обставинах, суд знаходить збереження сім"ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки на відшкодування судових витрат по справі 243, 60 грв..

Outcome: approved