Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк» та [PERSON] державної нотаріальної контори про зобовязання вчинти певні дії, посилаючись на те, що у 2014 році позивач випадково довідався, що належна йому на праві приватної власності квартира № 3 в багатоквартирному будинку № 7, що знаходиться по вулиці І. Франка в місті Берегові Закарпатської області, досі знаходиться під забороною відчуження, накладеною нотаріусом при посвідченні договору іпотеки від 25 квітня 2008 року, і така заборона не була знята в звязку з визнанням зазначеного договору недійсним, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 січня 2014 року № 17130016. Однак, на сьогоднішній день договір іпотеки, на підставі якого спірна квартира була передана в іпотеку, визнаний недійсним, однак сама державна реєстрація обтяження спірної квартири іпотекою не скасована. У судове засідання позивач не зявився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак згідно поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» до суду не зявився, однак подав заяву згідно якої просив розглянути справу без його участі та відмовити в задоволення позову з підстав викладених в запереченні. Представник відповідача [PERSON] державної нотаріальної контори до суду не зявився, однак подав заяву, згідно якої просять розглянути справу без їх участі. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом частини першої статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема, у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про іпотеку» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником є , зокрема, іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки. За приписами частин першої, другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до пункту 3 названого вище Порядку державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державним реєстратором, які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав в електронній формі з накладенням власного електронного цифрового підпису. Пунктом 40 Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 35 Порядку державна реєстрація обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, державна реєстрація припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а також державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником. Для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна іпотекою у разі придбання (передачі) за результатами прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, подається примірник акта про реалізацію предмета іпотеки (п. 74 Порядку). Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. За приписами підпункту 5.1. пункту 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); за рішенням суду. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 січня 2014 року № 17130016 заборону відчуження спірної квартири наклала державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори Закарпатської області [PERSON] Однак, оскільки остання припинила нотаріальну діяльність, тому знімати заборону відчуження спірної квартири має [PERSON] державна нотаріальна контора Закарпатської області. 03 червня 2016 року [PERSON] державної нотаріальної контори Закарпатської області за № 270/01-16, відмовила в скасуванні запису про обтяження спірного нерухомого майна. Таким чином, попри визнання судом недійсним договору іпотеки від 25 квітня 2008 року, на даний час у Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна продовжують існувати записи про обтяження спірної квартири, яку позивач законно набув у власність на підставі свідоцтва про передачу майна стягувачу від 24 лютого 2012 року, що є порушенням прав позивача як власника зазначеного нерухомого майна. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] звертався до [PERSON] державної нотаріальної контори з метою отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Однак, згідно листа [PERSON] державної нотаріальної контори вих. 806/01-16 від 26.06.2017 року вбачається, що винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій є неможливим, оскільки скасування запису про обтяження нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не вважається нотаріальною дією. Перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, наведений у статті 34 Закану України "Про нотаріат". Дії щодо скасування запису про обтяження нерухомого майна в Дережавному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчиняються державними реєстраторами прав на нерухоме майно в порядку передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Наказом Міністерства юстиції України від 14 грудня 2012 року № 1844/5 «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» припинено доступ державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, приватних нотаріусів до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, а реєстраторів бюро технічної інвентаризації до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Оскільки, внесені при посвідченні договору іпотеки від 25 квітня 2008 року до Державного реєстру іпотек запис про обтяження квартири № 3 в багатоквартирному будинку № 7, що знаходиться по вулиці І. Франка в місті Берегові Закарпатської області та до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження вказаного нерухомого майна повинні бути скасовані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в який такі записи мають бути перенесені відповідно до пункту 20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. На підставі викладеного,

Outcome: approved