Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 серпня 2013 року по укладеному договору №ABH0RG59140499 [PERSON] отримала кредит в сумі 4776 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка", Тарифами складає між ним і Банком кредитно - заставний договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві, яка була згодна з зазначеними Умовами, при цьому домовились, що договір складається з заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, при цьому в період сплати відповідач повинна надавати позивачеві грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 15 липня 2016 року за даним договором мається заборгованість у розмірі 11 596 гривень 15 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом - в сумі 4 274 гривень 62 копійки, по процентам за користування кредитом - в сумі 04 гривні 04 копійки, по комісії за користування кредитом - в сумі 1 002 гривні 96 копійок, нарахованих за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором пені - в сумі 5 286 гривень 14 копійок та штрафу відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг у вигляді фіксованої частини в сумі 500 гривень та у вигляді процентної складової в сумі 528 гривень 39 копійок, які в добровільному порядку відповідач не сплачує в зв'язку з чим змушені звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.32), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмове клопотання (а.с.23), відповідно до якого прохав розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити, а у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи згідно положень ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.32,35), в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як і не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10, ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, при цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до вимог ст.599 цього Кодексу зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки(пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, а також за наявності інших обставин, які мають істотне значення, якими в розумінні даної норми права можна вважати ступінь виконання зобов'язань боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та відсотків, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України та згідно положень ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі Судом встановлено, що 28 серпня 2013 року між ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" як позикодавцем та [PERSON] як позичальником був укладений кредитно-заставний договір №ABH0RG59140499 для оплати вікон/дверей, за яким [PERSON] отримала строковий кредит в сумі 4776 гривень 00 копійки для часткової оплати товару строком 36 місяців з 28 серпня 2013 року по 27 серпня 2016 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом (фіксована ставка) у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та сплатою щомісячно винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 143 гривні 28 копійок, а також зі сплатою щомісячного платежу в розмірі 132 гривні 92 копійки, з 30 квітня 2014 року - в розмірі 276 гривень 20 копійок з «25» по «29» число кожного місяця (а.с.6). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами, Тарифами складає між нею і Банком кредитно-заставний договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві, яка була згодна з зазначеними Умовами. При цьому сторони домовились, що договір складається з заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам (а.с.6-15). Відповідно до умов зазначеного договору, позивач передав відповідачу грошові кошти, а остання зобов'язалася в строки, обумовлені кредитним договором повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 143 гривні 28 копійок, а також зі сплатою щомісячного платежу в розмірі 132 гривні 92 копійки, а з 30 квітня 2014 року - в розмірі 276 гривень 20 копійок з «25» по «29» число кожного місяця (а.с.6) в обмін на зобов'язання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, а також комісії в зазначені в заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків на вимогу позивача достроково сплатити кредит, відсотки, пеню та інші платежі відповідно до умов договору. При цьому погашення заборгованості здійснюється починаючи з 25 по 29 число кожного місяця шляхом надання позичальником (щомісячний платіж) у сумі 132,92 гривні, а з 30 квітня 2014 року у сумі 276,2 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом, відсоткам, винагороди, комісій та інших витрат згідно з Умовами (а.с.6). Згідно п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») сторони домовились, що строк позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором становить 5 років, що не суперечить положенням ст.259 ЦК України. Встановлена законом позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін, в той час як відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю, в тому числі позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст. ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору пеню та штрафи, в зв'язку з чим станом 15 липня 2016 року за даним договором мається заборгованість у розмірі 11 596 гривень 15 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом - в сумі 4 274 гривень 62 копійки, по процентам за користування кредитом - в сумі 04 гривні 04 копійки, по комісії за користування кредитом - в сумі 1 002 гривні 96 копійок, нарахованих за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором пені - в сумі 5 286 гривень 14 копійок та штрафу відповідно до п.5.3 Умов у вигляді фіксованої частини в сумі 500 гривень та у вигляді процентної складової в сумі 528 гривень 39 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5), яка у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України підлягає стягненню з відповідача за судовим рішенням. З урахуванням зазначеного, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за укладеним кредитним договором №ABH0RG59140499 від 28 серпня 2013 року в загальній сумі 11 596 гривень 15 копійок. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved