Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив щодо стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк", ЄДРПОУ 14360570, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованості у розмірі 11817 грн. 38 коп. за кредитним договором від 10.11.2012 року. В обґрунтування позовних позивач, зокрема зазначив, що між позивачем (далі Банк) та відповідачем було укладено Кредитний договір від 10.11.2012 року, зобов'язання за яким позивач виконав повністю, в тому числі, надав відповідачу кредит у розмірі 5696 грн. 34 коп., за умови його повернення, сплати процентів та комісії (щомісячними платежами), а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, а саме станом на 17.12.2016 року не сплатив на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 11817 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості: за кредитом - 3924,15 грн.; за процентами за користування кредитом - 3,08 грн.; за пенею - 6133,48 грн.; за штрафом (фіксованої частини) - 500 грн.; за штрафом (процентної складової) - 538,92 грн.; за комісією за користування кредитом - 717,75 грн. У письмовій заяві представник позивача просив позов задовольнити. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом також враховано перевагу норм міжнародного права, а саме, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказаний розумний строк для справи даної категорії визначено згідно з національним законодавством, а саме у ч.1 ст.157 ЦПК України, згідно з імперативними вимогами якої - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі (яке було відкрито згідно з ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Парамонова М.Л. 18 квітня 2017 року - а.с.28, при цьому, справу було передано в провадження судді Вовка Є.І. 07.08.2017 року а.с.2 №1187). Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі копії: вказаного кредитного договору; розрахунку заборгованості, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між позивачем (далі Банк) та відповідачем було укладено Кредитний договір від 10.11.2012 року, зобов'язання за яким позивач виконав повністю, в тому числі, надав відповідачу кредит у розмірі 5696 грн. 34 коп., за умови його повернення, сплати процентів та комісії (щомісячними платежами), а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, а саме станом на 17.12.2016 року не сплатив на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 11817 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості: за кредитом - 3924,15 грн.; за процентами за користування кредитом - 3,08 грн.; за пенею - 6133,48 грн.; за штрафом (фіксованої частини) - 500 грн.; за штрафом (процентної складової) - 538,92 грн.; за комісією за користування кредитом - 717,75 грн. При цьому, судом враховано, що арифметичний розрахунок заборгованості стороною відповідача не заперечується. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору; Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Відповідно до положень ст.ст.549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved