Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 26.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Новосілко - Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області про, що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 19. Від шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON], який на даний час проживає з нею. Спільне життя не склалося через розбіжність в характерах та ігнорування її, як особистості, що спричинило постійні сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини не підтримують протягом двох років. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, так , як це суперечило б її інтересам, оскільки відповідач веде несприйнятливий для неї спосіб життя. Вважає, що збереження сім'ї та її відновлення є неможливим. А тому просить її позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву в якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив справу розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що 26.08.2008 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новосілко - Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області про, що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 18.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Самбірського району Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Як було встановлено в судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалося через розбіжність в характерах та ігнорування позивачки, як особистості, що спричинило постійні сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини сторони не підтримують протягом двох років. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК Українишлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved