Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку терміном чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини дійсно були поважні. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила суд ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, позивачка є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Копії свідоцтва про укладення шлюбу позивача, підтверджує факт того, що дошлюбне прізвище позивача було [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть відділом записів актів громадянського стану Крефельд - Німеччина, номер реєстрації S114/2018. Постановою приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Римською А.В. від 13 червня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON]. у зв'язку з тим, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом також встановлено, що позивач пропустила визначений законом строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: позивач є громадянкою України але вона постійно проживає та працює на території іншої держави - Німеччина, що підтверджується посвідкою на постійне проживання, копією паспорта для виїзду за кордон та довідкою з місця роботи, внаслідок чого не мала змоги своєчасно звернутися з відповідною заявою. Відповідно до вимог ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Враховуючи викладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач є спадкоємицею померлого за заповітом, пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк у два місяці з дня набрання рішенням чинності для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], що буде достатнім для подання вказаної заяви.

Outcome: partial