Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем протягом останнього часу однією сім′єю не проживають, оскільки втратили почуття один до одного, у них постійно виникають сварки, непорозуміння, шлюб існує формально. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Сторонам надавався строк на примирення 2 місяці. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Також зазначив, що за час, наданий сторонам на примирення, нічого не змінилося в їх відносинах, оскільки позивачка не має наміру зберігати сім"ю, вважає, що шлюб існує формально, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що його дружина у минулому році виїхала на роботу до Польщі, де перебуває до цього часу, але він бажає зберегти свою сім"ю, вважає, що після повернення до України його дружини у них все буде добре. Також зазначив, що він бажає, щоб син проживав разом з ним, а тому вважає, що аліменти повинні бути стягнуті не з нього, а з позивачки на його користь. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1266. У період шлюбу у сторін народилася дитина - неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім′ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з′ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов [PERSON] у цій частині задоволенню, так як сторони однією сім′єю тривалий час не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, строк на примирення позитивних результатів не дав, а тому шлюб повинен бути розірваний. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з письмових матеріалів справи та встановлено судом, на даний час дитина [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка офіційно не працює. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] на даний час працює юрисконсультом у Київському національному лінгвістичному університеті, отримує заробітну плату, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка не працює, у добровільному порядку батько дитини не у повному обсязі надає матеріальну допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан матері, на утриманні якої перебуває дитина, а також батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу сину, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина. Що стосується визначення розміру аліментів, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач на даний час працює, отримує заробітну плату, також при розгляді справи були враховані інші обставини, досліджені в судовому засіданні, у тому числі наявність у відповідача матері похилого віку, яка також є інвалідом, суд приходить до висновку, що аліменти повинні бути стягнуті у частковому відношенні до доходу, а саме у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved