Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 03.12.2013р., та [PERSON] , [INFO] відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 17.02.2016р. в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.12.2013р. стягуються аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно, а рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17.02.2016 р. - на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів виконує нерегулярно та ухиляється від сплати аліментів. На даний час існує заборгованість в розмірі 28 632,75 грн. щодо сплати аліментів на утримання [PERSON] . Вказує на те, що сума аліментів визначена рішеннями суду на даний час є недостатньою для належного утримання дітей та не відповідає визначеному законом мінімальному розміру аліментів. На даний час витрати її, позивачки, на дітей значно зросли, а суми аліментів визначеної рішеннями судів не вистачає навіть на продукти харчування. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у школі, є здібними та життєрадісними дітьми, однак вона, позивачка, не має можливості самостійно забезпечувати дітей всім необхідним, зокрема купувати одяг, шкільні підручники та приладдя, оплачувати додаткові заняття та гуртки, які необхідні для інтелектуально та фізичного розвитку дітей. Їй, позивачці не відомо які доходи має відповідач, проте він є молодим та працездатним чоловіком, відтак має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Просить позов задоволити. В чергове судове засідання позивачка та відповідач не прибули, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, представник позивачки подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, разом з тим уточнив позовні вимоги та просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 200 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, подав пояснення, в якому зазначив, що в судове засідання не прибуде у зв`язку з карантином, має на утриманні малолітніх дітей та вагітну дружину, в підтвердження чого долучив документи. Разом з тим, відзиву на позовну заяву суду не надав. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~розгляд справи\~проведено судом\~за відсутності\~осіб,\~які беруть\~участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , виданого 27 квітня 2010 року, позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно копії повторного свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , виданого 09 червня 2016 року, позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.12.2013р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі \~300 \~(триста) грн. щомісячно, починаючи з 27.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17.02.2016р. позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно сина\~ [PERSON] , [INFO] , збільшено розмір аліментів на утримання сина\~ [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду з 12.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частина 3 зазначеної норми закону вказує на те, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. \~ \~Стягнення аліментів\~на утримання\~дитини є\~одним із\~способів захисту\~інтересів дитини,\~забезпечення одержання\~нею коштів,\~необхідних для\~її життєдіяльності.\~За даних\~обставин,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~дитини у\~судовому порядку. Приписами\~ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2\~218 гривень. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні величини аліментного платежу, суд враховує величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення\~ст. 180 СК України\~про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. У відповідності до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача, законодавче встановлення розміру аліментів. Відтак, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дітей 1\~200 (одна тисяча двісті) гривень 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дітей,\~буде відповідати\~вимогам закону\~та принципам\~справедливості,\~не порушить\~інтересів відповідача\~та позивачки\~у справі. За ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачка при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: approved