Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення грошових коштів за договорами підряду. Свої вимоги мотивував тим, що 31 березня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено ряд договорів підряду, зокрема № 3103/17 від 31 березня 2017 року, № 0704/17 від 07 квітня 2017 року та № 2804/17 від 28 квітня 2017 року , за умовами яких позивачем сплачено відповідачу переоплату на загальну суму 14 500,00 грн розмірі. Оскільки відповідач в порушення умов вказаних договорів не поставив вироби позивачу, то позивач просить стягнути на його користь вартість оплачених виробів у сумі 14 500,00 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 10 477,50 грн., 3% річних у сумі 172,24 грн., інфляційні втрати у розмірі 400,80 грн., а також витрати на правовому допомогу у розмірі 2 500,00 грн. та сплачений судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договорами підряду. 26 квітня 2018 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідача суму фактично отриманих коштів у розмірі 14 500,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 27 серпня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 31 березня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 3103/17 до замовлення-наряду № 3103/17/1 від 31 березня 2017 року про виготовлення виробу (стелажу) згідно проекту, що є невід'ємною частиною цього договору (а.с.15-19). За договором строк виконання замовлення 01 квітня 2017 року. Згідно умов Договору № 3103/17 позивачем сплачено відповідачу переоплату у розмірі 4 500,00 грн. (а.с. 19). 07 квітня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 0704/17 до замовлення-наряду № 0704/17/1 від 07 квітня 2017 року про виготовлення виробу (стелажу) згідно проекту, що є невід'ємною частиною цього договору (а.с.20-23). За договором строк виконання замовлення 07 квітня 2017 року. Згідно умов Договору № 0704/17 позивачем сплачено відповідачу переоплату у розмірі 4 000,00 грн. (а.с.23). 28 квітня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2804/17 до замовлення-наряду № 2804/17/1 від 28 квітня 2017 року про виготовлення виробу (стелажу) згідно проекту, що є невід'ємною частиною цього договору (а.с.24-29). За договором строк виконання замовлення 31 травня 2017 року. Згідно умов Договору № 2804/17 позивачем сплачено відповідачу переоплату у розмірі 6 000,00 грн. (27,28). Оскільки відповідач не поставив виробу позивачу, затримує виготовлення та поставку виробів, позивач просить стягнути із відповідача суму фактично отриманих коштів у розмірі 14 500,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 3 статті 865 ЦК України встановлено, що до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 2 ст. 867 ЦК України замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними. Згідно ч.ч.1,2 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Відповідно до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено ряд договорів, зокрема: договір № 3103/17 від 31 березня 2017 року, договір № 0704/17 від 07 квітня 2017 року, договір № 2804/17 від 28 квітня 2017 року, відповідно до умов яких відповідач взяв на себе зобов'язання виготовити вироби (стелажі) згідно проектів. У якості передоплати за договорами позивачем сплачено відповідачу 4 500,00 грн., 4 000,00 грн. та 6 000,00 грн., що разом складає 14 500,00 грн. 06 вересня 2017 року позивачем на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо повернення сплачених за договором грошових коштів (а.с.30-33). Позивач просить про стягнення з відповідача суми фактично отриманих коштів за договорами у розмірі 14 500,00 грн. Згідно із п.п. 4.1, 4.2 Договору № 3103/17 позивач сплатив відповідачу в порядку передоплати 4 500,00 грн. Згідно із п. 4.2 Договору № 0704/17 позивач сплатив відповідачу в порядку передоплати 4 000,00 грн. Згідно із п. 4.2 Договору № 2804/17 позивач сплатив відповідачу в порядку передоплати 6 000,00 грн. Оскільки відповідач не виконав умови договорів № 3103/17 від 31 березня 2017 року, № 0704/17 від 07 квітня 2017 року, № 2804/17 від 28 квітня 2017 року, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 14 500,00 грн., які були сплачені позивачем на користь відповідача в порядку передоплати. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн. Згідно із положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Правова допомога надається адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). На підтвердження надання правової допомоги суду надано договір про надання адвокатських послуг № 085-09/17 від 05 вересня 2017 року, укладений між позивачем та Адвокатським об'єднанням «Ліга Справедливості в Києві» (а.с. 34), додаток № 1 від 05 вересня 2017 року до Договору про надання адвокатських послуг № 085-09/17 від 05 вересня 2017 року Тарифи на надання правової допомоги та адвокатських послуг (а.с. 35), рахунок-фактуру № СФ-0000702 від 05 вересня 2017 року, за яким позивач сплатив за підготовку документів, складання та подання позовної заяви до суду 2 500,00 грн. (а.с. 36). Таким чином позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн. підлягають до задоволення. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договорами підряду повністю: стягнути з [PERSON], паспорт серії [NUMBER], адреса: [ADDRESS], на користь [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], адреса: 02068, [ADDRESS], заборгованість за договорами підряду № 3103/17 від 31 березня 2017 року, № 0704/17 від 07 квітня 2017 року, № 2804/17 від 28 квітня 2017 року у розмірі 14 500 (чотирнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON], паспорт серії [NUMBER], адреса: [ADDRESS], на користь [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], адреса: 02068, [ADDRESS], витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн. (а.с.1), відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved