Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 грудня 2010 року в розмірі 112 772, 26 грн. та судових витрат в розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 грудня 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 13700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банком виконано зобов`язання за кредитним договором та надано відповідачу грошові кошти, обумовлені договором, однак відповідачем неналежним чином виконується обов`язок по його поверненню. Станом на 31.10.2018 заборгованість за кредитним договором становить 264 357, 23 грн. з яких 10 131,36 грн. - заборгованість за кредитом, 251 425, 87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією. Оскільки відповідач порушив умови зобов`язань щодо повернення суми кредиту, не погашає заборгованість, тому, представник позивача користуючись своїм правом, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 112 772, 26 грн. в примусовому порядку. Ухвалою від 24.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) відповідача. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд зі згоди представника позивача, обумовленої у клопотанні від 04.12.2018, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 17 грудня 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 13700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування, можливу неустойку (пеню, штраф) в обумовлені договором строки, що підтверджується кредитним договором . Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін. Судом встановлено, що позивачем належно виконано умови згаданого вище договору і відповідачу надані кредитні кошти. З наданих суду документів вбачається, що відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту. Як вбачається з розрахунку, який прийнятий судом як такий, що зроблений фахово у відповідності до умов договору, станом на 31 жовтня 2018 року заборгованість за кредитним договором становить 264 357, 23 грн. з яких 10 131,36 грн. - заборгованість за кредитом, 251 425, 87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією. Користуючись своїм правом, кредитодавець просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 112 772, 26 грн., яка складається з 10131, 36 грн. заборгованість за кредитом, 102 640, 90 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 17.12.2010 по 30.10.2017. У відповідності до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором кредиту заборгованість за кредитним договором в розмірі 112772, 26 грн. слід стягнути з відповідача. Задовольнючи позов згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1762,00 грн. На підставі ст. ст.526, 530, 550, 612, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: approved