Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на будинковолодіння в [ADDRESS], посилаючись на те, що це будинковолодіння до смерті належало її матері - [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], а позивач є її єдиним спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, постійно проживаючи разом із спадкодавцем за адресою її реєстрації. Оскільки спадкодавець за життя не виготовила документів про право власності на будинковолодіння, з цієї підстави приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у вдачі свідоцтва про право на спадщину. В судових засіданнях позивач та представник позивача позов підтримали з аналогічних мотивів. Посилаються на те, що належність спірного майна спадкодавцю підтверджується записами у по господарських книгах. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала. Ствердила, що спірним будинковолодінням до смерті користувалась спадкодавець, позивач прийняла спадщину, продовжує користуватись будинковолодіням, сплачує плату за землю. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], що визнано відповідачем та підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 12.12.1975 р., свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 09.11.2011 р., листом Косогірської сільської ради №269 від 07.08.2014 р.. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 27.09.2013 р.. У відповідності до довідки Косогірської сільської ради №143 від 14.04.2014 р., на дату смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинку по [ADDRESS]. Разом із нею на дату смерті за цією адресою була також зареєстрована і позивач. Доказів наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] суду не надано. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав після смерті [PERSON], позивач листом від 11.04.2014 р. №143/01-16 отримала відмову у зв'язку із тим, що документ, який би підтверджував право власності на спірне майно спадкодавця, відсутній. Інші підстави для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не зазначались. У зв'язку із цим, позивач просить визнати право власності на будинковолодіння в [ADDRESS], яке, згідно із технічним паспортом виготовленим 09.04.2014 р. складається з житлового будинку А-1 1960 року побудови загальною площею 36,5 кв.м., погрібу літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «в». З інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається відсутність відомостей про зазначений об'єкт. У відповідності до листа відділу Держземагентства в Ярмолинецькому районі №01-04-08/4515 від 09.09.2014 р., державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій розміщено вказане будинковолодіння, спадкодавцю не видавався. Докази належності спірного будинковолодіння будь-якій іншій особі суду не надані, відповідач позов визнав довідкою №143 від 14.04.2014 р., а згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Водночас, з виписки із земельно-облікових документів №88 від 03.04.2014 р. вбачається, що позивач після смерті [PERSON] фактично користується земельною ділянкою, на якій розміщене вказане будинковолодіння, з 02.07.1998 р. зареєстрована за його адресою, що підтверджується відміткою у паспорті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Ця позиція відображена і в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». При цьому, враховуючи посилання позивача на завершення будівництва спірного майна до дати відкриття спадщини, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Проживання у вказаному будинковолодінні спадкодавця підтверджується відповідними записами у по господарських книгах. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позов слід задовольнити, у зв'язку із чим, згідно із ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved