Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про включення до стажу роботи та виплату надбавки за вислуги років, вказуючи, що він з 1970 р. по 1972 р. навчався в професійно - технічному училище №85 м. Попасне Луганської області за спеціальністю механік колійних машин та механізмів. В період навчання з 25.11.1971р. по 17.07.1972 р. він проходив виробничу практику н посаді слюсара по ремонту машин і механізмів в штаті Колійної машинної станції№7 ДП «Донецька залізниця». Ще до закінчення навчання 13.05.1972 р. позивач був призваний для проходження строкової військової служби до лав Збройних сил Радянського Союзу. Строкову військову службу проходив з 13.05.1972 р. по 23.05.1974 р. Цей період входить в безперервний стаж роботи, який дає право на отримання надбавки за вислугу років. Відповідач йому цей стаж не зарахував в стаж роботи, оскільки він після закінчення училища не працював на роботі, а знаходився в армії з 03.05.1972 р. по 23.05.1974 р. Після закінчення строкової служби з 01.08.1974 р. позивач був прийнятий на роботу на посаду помічника водія АГМу до Колійної машинної станції№7 ДП «Донецька залізниця» та продовжував працювати на підприємстві по 05.09.2013 р., був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію за віком. Листом №2014-1/536 від 07.08.2013р. йому було відмовлено у зарахуванні до стажу роботи час навчання в професійно-технічному училищі та військової служби. В результаті неправильного встановлення стажу роботи він не отримує надбавку за вислугу років. Просить Наказ від 05.09.2013 р начальника Колійної машинної станції№7 ДП «Донецька залізниця» про припинення трудового договору в частині нарахування [PERSON] одноразової грошової допомоги у розмірі 7 середньомісячних заробітків визнати недійсним. Включити до стажу роботи період навчання в професійно - технічному училищі №85 м. Попасне Луганської області з 25.11.1971р. по 17.07.1972 р. та службу в армії з 13.05.1972 р. по 23.05.1974 р., який дає право на отримання одноразової грошової допомоги працівникам ДП «Донецька залізниця» при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію в розмірі 8 середньомісячних заробітних плат, стягнути з ДП "Донецька залізниця" одноразову грошову допомогу при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідно до наказу начальника Колійної машинної станції№7 ДП «Донецька залізниця» від 25.11.1971 р. №274 [PERSON] дійсно проходив виробничу практику Колійної машинної станції№7. Строкову військову службу проходив з 13.05.1972 р. по 23.05.1974 р. 01.08.1974 р. позивач був прийнятий на роботу на посаду помічника водія АГМу до Колійної машинної станції№7 ДП «Донецька залізниця», лише після служби в армії. Визначення стажу для нарахування надбавки за вислугу років працівникам Донецької залізниці проводиться відповідно до "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років робітникам підприємств та організацій залізниці". Відповідно до даного Положення час дійсної військової строкової служби зараховується до стажу, який дає право на отримання надбавки за вислугу років, при умові якщо працівник до призову на військову службу був зайнятий на роботах, які дають право на отримання надбавки за вислугу років та повернувся на підприємство залізничного транспорту протягом трьох місяці на ці ж самі роботи. Також в Положенні передбачено, що до стажу роботи, який дає право на отримання надбавки за вислугу років, включається час навчання в технічних та професійно - технічних училищах, які здійснюють підготовку кваліфікованих працівників по професіям для виконання робіт, які дають право на отримання надбавки за вислугу років, при умові, якщо працівник безпосередньо після закінчення училища був зайнятий на вказаних роботах. Таким чином, позивач по справі не має право на включення до стажу роботи навчання в ПТУ №85 м. Попасне Луганської області з 25.11.1971р. по 17.07.1972 р. та службу в армії з 13.05.1972 р. по 23.05.1974 р., оскільки до закінчення навчання в ПТУ був призваний на військову службу, та тільки після повернення з армії був прийнятий до Колійної машинної станції№7 ДП «Донецька залізниця» на роботу. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються трудовим законодавством. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справи, виникає спір. З 1970 р. по 1972 р. [PERSON] навчався в професійно - технічному училище №85 м. Попасне Луганської області за спеціальністю механік колійних машин та механізмів. 13.05.1972 р. позивач був призваний для проходження строкової військової служби до лав Збройних сил Радянського Союзу. Строкову військову службу проходив з 13.05.1972 р. по 23.05.1974 р 01.08.1974 р. позивач був прийнятий на роботу на посаду помічника водія АГМу до Колійної машинної станції№7 ДП «Донецька залізниця». Визначення стажу для нарахування надбавки за вислугу років працівникам залізниці проводиться відповідно до Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років робітникам підприємств та організацій залізничного транспорту, затвердженого наказом Укрзалізниці від 28.12.2001р. №743-Ц. Відповідно до п. 3.1 Положення час дійсної військової строкової служби зараховується до стажу, який дає право на отримання надбавки за вислугу років, при умові якщо працівник до призову на військову службу був зайнятий на роботах, які дають право на отримання надбавки за вислугу років та повернувся на підприємство залізничного транспорту протягом трьох місяців на ці ж самі роботи. Відповідно до п. 3.3 Положення, до стажу роботи, який дає право на отримання надбавки за вислугу років, включається час навчання в технічних та професійно - технічних училищах, які здійснюють підготовку кваліфікованих працівників по професіям для виконання робіт, які дають право на отримання надбавки за вислугу років, при умові, якщо працівник безпосередньо після закінчення училища був зайнятий на вказаних роботах. З урахуванням викладених обставин у справі та на підставі добутих в судовому засідання доказів, суд не знаходить підстав для включення до стажу роботи позивачу для нарахування та виплати надбавки за вислугу років періоду навчання в ПТУ №85 м. Попасне Луганської області з 25.11.1971р. по 17.07.1972 р. та службу в армії з 13.05.1972 р. по 23.05.1974 р., оскільки позивач до закінчення навчання в ПТУ був призваний на військову службу, тобто відповідно до п.3.3 Положення безпосередньо після закінчення училища не був зайнятий на роботах, які дають право на надбавку за вислугу років. Також суд не знаходить підстав для включення до стажу роботи позивачу для нарахування та виплати надбавки за вислугу років періоду служби в армії, оскільки до призову на військову службу не був зайнятий на роботах, які дають право на отримання надбавки за вислугу років (лише навчався в ПТУ №85 м. Попасне Луганської області), і тільки після повернення з армії був прийнятий 01.08.1974 р. на роботу на посаду помічника водія АГМу до Колійної машинної станції№7 ДП «Донецька залізниця». За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed