Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка перебувала у колективній власності AT «Долинський», належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0187202 виданого Чаплинською районною державною адміністрацією 15.10.1996. та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30 травня 1997 року за № 139.. Позовна заява мотивована тим, що після смерті [PERSON] , яка померла 01.02.2012 року, залишилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ХС 0187202 виданого Чаплинською районною державною адміністрацією 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30 травня 1997 року за № 139, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності AT «Долинський» розміром 7,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі, яку вона в свою чергу успадкувала після смерті чоловіка та батька позивачки [PERSON] , померлого [INFO] , якому й видано вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Чаплинського районного нотаріального округу Ткаченко С.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Долинський», яке належало померлому [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що позивачкою як спадкоємицею не подано документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач Хрестівська сільська рада також надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] від батьків - батька [PERSON] , матері - [PERSON] , про що Севрюківською сільською радою Красилівського району Хмельницької області в книзі записів актів про цивільного стану виконано відповідний актовий запис № 31 від 9 вересня 1967 року. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , про що Долинською сільською радою Чаплинського району Херсонської області від 04 грудня 2006 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 12. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ХС 0187202 виданого Чаплинською районною державною адміністрацією 15.10.1996 [PERSON] та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30 травня 1997 року за № 139, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності AT «Долинський» розміром 7,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі, що підтверджується відповіддю Чаплинської РДА від 20.09.2018 на запит позивачки. [PERSON] , дружина померлого та мати позивачки постійно проживала разом з померлим на день його смерті, що підтверджується довідкою Хрестівської сільської ради від 04.10.2018 №431, а отже вважається такою, що прийняла вказану спадщину. [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Долинської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 02 від 01 лютого 2012 року. Позивачка на день смерті її матері [PERSON] постійно проживала з нею та вважається такою, що прийняла спадщину, яка складається з вищевказаного права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ХС 0187202. За заявою [PERSON] від 16.01.2020 про видачу свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Ткаченко С.А. винесено постанову від 16.01.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Долинський», яке належало померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із тим, що спадкоємцем [PERSON] не подано документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. Вказане підтверджується копією спадкової справи №2/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців крім позивачки не встановлено, про що також вказано в постанові приватного нотаріуса від 16.01.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються, більше того відповідач не заперечує проти позовних вимог позивачки, визнає їх. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 № 7 роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Статтею 3 (яка є чинною на момент виникнення спірних правовідносин) Указу Президента України за №666/94 від 10.11.1994року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Як випливає з листа Чаплинської РДА від 20.09.2018, [PERSON] за життя отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), в розмірі 7.0 в умовних кадастрових гектарах, серія ХС № 0187202 із земель колишнього радгоспу «Долинське», але за життя зазначений сертифікат було втрачено. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (право на земельну частку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачем) права власності на вищевказане майно. Положення ст.ст. 81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що [PERSON] за життя отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), в розмірі 7.0 в умовних кадастрових гектарах, серія ХС № 0187202, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості); право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування та таке успадкувала позивачка, але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості у зв`язку із втратою оригіналу сертифіката, тому порушене право позивачки підлягає захисту. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved