Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 25 листопада 2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На час розгляду цієї справи у суді шлюб не розірваний. Під час шлюбу, а саме 27 листопада 2012 року сторони придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,50 кв.м., жилою площею 29,40 кв.м вартістю 463 594,00 грн. Просить здійснити поділ спільного майна, визнавши за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає повністю та просить визнати за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS] Дослідив матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1898 (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гніденко\~Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1942, відповідачем придбано квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,50 кв.м., жилою площею 29,40 кв.м., вартістю 463 594,00 грн. (а.с. 3). Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів № 12184160, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гніденко\~Н.Ю. 27.11.2012 12:08:04, набувачем предмету правочину: реєстраційний № об'єкту у РПВН: 37954633, квартира, адреса: [ADDRESS] є [PERSON], ІдН: [NUMBER], фізична особа, адреса: [ADDRESS]; дата та час реєстрації: 27.11.2012 12:07:32; Реєстратор Київський міський, Приватний нотаріус Гніденко\~Н.Ю. (а.с.4,5). Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України). Пунктом 5 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, нажите подружжям за час шлюбу. Суд вважає доведеним наявність правових підстав для визнання спільним майном сторін квартири [ADDRESS] загальною площею 45,50 кв.м., жилою площею 29,40 кв.м., вартістю 463 594,00 грн. Відповідно до ст.69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З урахуванням рівності часток сторін у спірному майні, вартість частки кожного складає у сумі 231 797,00 грн. Згідно зі статтею 71 цього Кодексу майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК). За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню повністю: визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 318,00 грн., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 22-а). Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 2 318,00 грн. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved