Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Підтримуючи в судовому засіданні свої позовні вимоги суду пояснила, що 26 листопада 1999 року вона уклала шлюб з [PERSON] За час спільного проживання [INFO] народилася донька, [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2012 року шлюб припинено. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, донька проживаює разом з нею та знаходиться на її утриманні. На данний час вона ніде не працює, проживає в орендованній квартирі, за яку, згідно договору оренди щомісяця виплачує 1700 грн. Крім того, дитина, яка до 2012 року мала групу інвалідності, потребує значних витрат. А тому, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" № 5 від 30.01.2014 року. Клопотання про розгляд справи в його відсутність відповідач до суду не направив. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебуваня) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається через оголошення в пресі. З публікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданого 26.09.2000 року її батьком є [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні відповідач вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, донька проживаює разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Позивачка просила стягнути з відповідача на утримання доньки - [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає дані вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільняється від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача в дохід держави. А тому суд,

Outcome: approved