Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду та його представник в судовому засіданні підтримав позовні вимоги мотивуючи тим, що 07 квітня 2013 року [PERSON] уклав договір (індивідуальний номер заказу ЕР-936) з фізичною особою-підприємцем [PERSON], відповідно до якого ФОП [PERSON] зобовязався виготовити та монтувати металопластикову конструкцію балконну раму, розміром 7,432 кв.м., а також демонтувати стару, а [PERSON] у свою чергу сплатити за надані послуги 7422 грн. Згідно договору ФОП [PERSON] мав виконати договір шляхом залучення супідрядних організацій. Відповідно до договору позивач сплатив авансовий внесок в розмірі 495 грн. на імя ФОП [PERSON]. Також [PERSON] уклав з ФОП [PERSON] згоду на купівлю (встановлення) металопластикових вікон №234-340, згідно якої необхідно було сплатити 50 грн. при замірах майбутньої балконної рами. Крім того після укладення договору з ФОП [PERSON], з метою сплати коштів по договору 7 квітня 2013 року [PERSON] отримав в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» кредит на суму 6927 грн. з відсотковою ставкою 12% річних на придбання металопластикових вікон. [PERSON] виконав умови договору сплатив необхідну суму, але ФОП [PERSON] умови договору не виконав, виконав заміри, але балконну раму не встановив. Позивач неодноразово телефонував відповідачу, однак у відповідь постійно отримував у відповідь різні причини невстановлення балконної рами. 04.03.2014р. [PERSON] на свій запит, отримав від ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» копію меморіального ордеру, згідно якого гроші у сумі 5853 грн. 31 коп. перераховані на рахунок ФОП [PERSON], а не на рахунок ФОП [PERSON] Враховуючи те, що позивач виконав умови договору, а відповідачі не виконали, [PERSON] просить суд розірвати договір №ЕР-936 з ФОП [PERSON] від 97.04.2013р.;стягнути з ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] на користь [PERSON] в солідарному порядку 7422 грн. згідно догвору №ЕР-936; стягнути з ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] на користь [PERSON] неустойку в розмірі 74516,88 грн. у солідарному порядку; стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідачі, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявились, заперечень проти задоволення позову не надали. Представник третьої особи, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, заперечень проти задоволення позову не надав. Суд заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 07 квітня 2013 року [PERSON] уклав договір (індивідуальний номер заказу ЕР-936) з фізичною особою-підприємцем [PERSON], відповідно до якого ФОП [PERSON] зобовязався виготовити та монтувати металопластикову конструкцію балконну раму, розміром 7,432 кв.м., а також демонтувати стару, а [PERSON] у свою чергу сплатити за надані послуги 7422 грн.(а.с. 7) Відповідно до договору позивач сплатив авансовий внесок в розмірі 495 грн. на імя ФОП [PERSON].(а.с. 8) Також [PERSON] уклав з ФОП [PERSON] згоду на купівлю (встановлення) металопластикових вікон №234-340, згідно якої необхідно було сплатити 50 грн. при замірах майбутньої балконної рами.(а.с. 9) Крім того після укладення договору з ФОП [PERSON], 7 квітня 2013 року [PERSON] отримав в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» кредит на суму 6927 грн. з відсотковою ставкою 12% річних на придбання металопластикових вікон (а.с. 10-13). 04.03.2014р. [PERSON] на свій запит, отримав від ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» копію меморіального ордеру, згідно якого гроші у сумі 5853 грн. 31 коп. перераховані на рахунок ФОП [PERSON], а не на рахунок ФОП [PERSON] (а.с. 18) [PERSON] вважав, що виконав умови договору сплатив необхідну суму, але ФОП [PERSON] умови договору не виконав, виконав заміри, але балконну раму не встановив.(а.с. 53-55) Позивач неодноразово телефонував відповідачу, однак у відповідь постійно отримував у відповідь різні причини невстановлення балконної рами, на письмову претензію ФОП [PERSON] відповіді не надав. (а.с.14-16) Між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав і обовязків є Договір. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обовязків. Статтями 6 та 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 10,11 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається я на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до п. 3.1 Договору (індивідуальний номер заказу ЕР-936) між [PERSON] та ФОП [PERSON] вбачається, що заказчик зобов"язується сплатити вакртість заказу, в розмірі 7422 грн., а п.3.2 уього договору передбачає, щопісля виконання пункту 3.1 виконавець зобоі"язується передати у власність заказчика виготовлені вироби на протязі 28 робочих днів. Пунктом 4 вищевказаного договору передбачена відповідальність сторін, де у п.4.1. зазначено, що в разі не виконання Заказчиком пункту 3.1 цей договір вважається розірваний, і всі його додатки є недійсними. У випадку внесення заказчиком предоплати та в подальшому не виконання п.3.1 цього договору, предоплата Заказчику не повертається. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] вніс предоплату по Договору (індивідуальний номер заказу ЕР-936) в розмірі 495 грн., що підтверджується копією товарного чеку № 222 від 07.04.2013 р. та ПАТ "А-Банк" перерахував ФОП [PERSON] 5853 грн. 81 коп., що підтверджується меморіальним ордером № ВLFZ1LRZ91 від 08.04.2013 р., всього [PERSON] внесена предоплата за договором на суму 6348 грн. 81 коп., залишок не сплачених коштів по договору складає 1073 грн. 19 коп. (7422-6348-81). Судом було встановлено, що договір підписаний обома сторонами, однак належних доказів виконання договору зі сторони позивача, суду не надано, оскільки грошові кошти перераховувались на рахунок ФОП [PERSON], доказів про наявність будь-яких договірних відносин з останньою позивач суду не надав, доказів на підтвердження сплати коштів в повному обсязі на виконання договору ЕР-936 позивачем не надано. За таких умов у суду немає законних підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів та неустойки.

Outcome: dismissed