Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, з тих підстав, що він як спадкоємець успадкував спадкове майно за заповітом, що належало його бабусі [PERSON], яка померла [INFO], до складу якого входить земельна ділянка площею 0,8999га, кадастровий номер 3220884400:09:001:1330, з цільовим призначенням- для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка належала спадкодавцю за життя і на яку він оформив технічну документацію. Але остання не встигла отримати на неї свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку, оскільки свідоцтво було виготовлено після її смерті, а тому позивач просить визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з"явився , через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, представник Бориспільської райдержадміністрації Київської області, в судовому засіданні присутнім не був, але через канцелярію суду надав заяву в якій просили розглядати справу за відсутності представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть.(а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,8999га, кадастровий номер 3220884400:09:001:1330, з цільовим призначенням- для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області. 30.07.2012 року, за життя, [PERSON] склала заповіт, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала позивачу, [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, звернувшись в передбачений шестимісячний строк з заявою до нотаріуса, де було зареєстровано спадкову справу № 4/2013 та видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54954306. Свідоцтво про право на спадщину нотаріусом видане не було, оскільки на земельну ділянку було подано правовстановлюючий документ на спадкове майно, яке було зареєстровано після смерті спадкодавця. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] мала у своєму користуванні земельну ділянку площею 0,8999га, кадастровий номер 3220884400:09:001:1330, з цільовим призначенням- для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка передана у приватну власність розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації № 808 від 01.03.2012 року. ( а.с.10,11). Встановлено, що Свідоцтво про право власності на земельну ділянку було виготовлене 13.02.2014 року , однак [PERSON] в зв»язку зі смертю не встигла його отримати. З цих причин нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, що належала спадкодавцю за життя. Тобто фактично у відповідності з ст. 81 ЗК України спадкодавець за життя мав підстави на набуття права власності на визначену земельну ділянку та фактично набув це право. Згідно ст. 125 ч.1 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування, виникають з моменту державної реєстрації цих прав. [PERSON] не встигла отримати документ, що посвідчує її право власності на конкретну земельну ділянку та зареєструвати його в належній установі з незалежних від її волі причин - смерті, хоч мала таке право. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. „Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Мін"юсту України № 7/5 від 07.02.02 р. визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. 1216 - 1218, ст. 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved