Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що перебуває із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось і на даний час звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, неповнолітні діти проживають із нею. Зазначає, що їй важко піклуватись про дітей та забезпечувати їм належний рівень життя, а відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на них. Так, відповідач є працездатний, інших утриманців немає. Просилаь стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2500 грн. гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги, про що подала письмову заяву та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі, що просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази у сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи від спільного проживання сторін у шлюбі народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір"ю. В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України зарішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, матеріально забезпечений, не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі, заявленому позивачкою, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved