Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, при цьому зазначив, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями за № 9-а, що розташований по пров. Перебійному в м. Радомишлі Житомирської області. Також зазначив про те, що в даному будинку зареєстрована як квартиронаймач відповідачка [PERSON], [INFO], яка з вересня 2008 року в будинку не проживає, добровільно залишила своє місце проживання за адресою: [INFO] і з зазначеної дати її постійне місце проживання: РФ Краснодарський край Білоглинський р-н с. Кулішівка, де вона проживає разом зі своєю малолітньою донькою [PERSON],[INFO] До даного часу відповідачка значиться зареєстрованою в його будинку, що перешкоджає йому у вільному розпорядженні своєю власністю та перешкоджає оформленню субсидій на комунальні послуги, а тому просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житлом та зняти її з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач [PERSON] не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не зазначив, заяв не надіслав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в справі доказах. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не з"явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала до суду письмову заяву зі своєю думкою щодо заявлених позовних вимог з якими погодилася, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в справі письмових доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється власником житлового будинку № 9-а, з господарськими спорудами, що розташований по провул. Перебійному в м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 03 березня 2005 року, виданого на підставі Рішення виконкому Радомишльської міської ради за № 26 від 13.01.2005 року та Витягом № 6676628 від 06.03.2005 року з реєстру права власності на нерухоме майно КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" (а.с.06-07). До даного часу відповідачка значиться зареєстрованою в будинку позивача, що перешкоджає йому у вільному розпорядженні своєю власністю та перешкоджає оформленню субсидій на комунальні послуги та інш. Згідно ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі Закону за рішенням суду. Разом з цим, у відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, беручи до уваги висновки Верховного Суду України та вимоги ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 138-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1)позбавлення права власності на житлове приміщення; 2)позбавлення права користування житловим приміщенням; 3)визнання особи безвісно відсутньою; 4)оголошення фізичної особи померлою. У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані з реєстрацією місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Оскільки, позивач є власником згаданого домоволодіння, його права передбачені ст. 319 ЦК України, він вправі просити суд захистити його права та усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом зняття Відповідача з реєстраційного обліку, так як вона хоча і зареєстрована у його домоволодінні, не проживає в будинку тривалий час вже понад 8 років, а її реєстрація в даному будинку була лише формальною, а відповідно, суд має право визнати її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, внаслідок своєї відсутності понад встановлені законом строки. Виходячи із змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не пов»язана з будь-якими іншими (майновими) правами особи. В даному конкретному випадку, будучи зареєстрованою у будинку Позивача - Відповідачка не набула з факту реєстрації ніяких майнових прав, і відповідно, будучи знятою з реєстрації ніяких прав вона не втратить. Натомість, подальша реєстрація Відповідачки є порушенням Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та інших норм чинного законодавства, до того ж чинить Позивачу перешкоди у відчуженні належного йому майна. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено судом відповідач відсутній за постійним місцем проживання значно більше одного року і про поважність пропуску строку суд не повідомив та доказів не надав. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи до уваги те, що власник будинку [PERSON] не має бажання надавати [PERSON] житло в оренду або укладати з нею Угоду про найм житлового приміщення, при цьому остання такого бажання не виявляла, а її реєстрація в будинку позивача є перешкодою до повного розпорядження своєю власністю, суд приходить до висновку про те, що позивачем надані суду докази на підтвердження своїх вимог та те, що відповідачем порушені його права, а тому задовольняє позовні вимоги, у зв"язку з їх правомірністю.

Outcome: approved