Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, вказав, що 17 квітня 2010 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], про що виконавчим комітетом Великокісницької сільської ради 17 квітня 2010 року було видано свідоцтво про шлюб серія: [NUMBER] ( актовий запис № 04). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склались у зв'язку з різними поглядами на життя. Через різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сімї виникали непорозуміння та сварки, які привели до розпаду сім'ї. З відповідачем не проживають однією сім'єю вже рік. З часу припинення шлюбних відносин та окремого поживання, примирення між ними не відбулось. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між ними. Позивач [PERSON] с позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі, справу просить слухати у його відсутність, про що суду надано письмову заяву (а.с.11). Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення, прізвище залишити «[PERSON]» та не надавати строк для примирення. Справу просить слухати у її відсутність (а.с.13). Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних міркувань. При вирішенні питання про розірвання шлюбу суд приходить до наступного висновку. Після дослідження матеріалів справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін. Так, відміткою в паспорті про сімейний стан та свідоцтвом про шлюб стверджується, що сторони із 17 квітня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Суд вважає, що існування цього шлюбу не відповідатиме його цілям та інтересам сторін. Одночасно суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає рішення сторін виваженим і перевіреним. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а в даному випадку сторони не мають наміру зберегти шлюб та не заявляють клопотання про надання строку для примирення. Спору про майно сторони не мають. Шлюб розривають вперше. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, що шлюб сторін існує лише формально, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась повністю та остаточно, і зберегти її неможливо, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.5), відповідач при реєстрації шлюбу змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]». У своїй заяві відповідач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Тому, суд вважає за необхідне залишити прізвище відповідача «[PERSON]». Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у зв'язку з чим,

Outcome: approved