Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на таке. Сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач, будучи батьком дітей, та маючи обов`язок утримувати їх до досягнення повноліття, свої обов`язки по утриманню дітей не виконує. Виходячи з викладеного, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Позовна заява надійшла до суду 09.09.2020р. Ухвалою від 17.09.2020р. було відкрито спрощене позовне провадження та призначеного справу до розгляду. До початку розгляду справи відповідач надав суду заперечення проти позову, в якому просив провадження у справі закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, посилаючись на таке. Довіреність від 24.07.2020р. не відповідає вимогам ч.3 ст.247 ЦПК України та є нікчемною, оскільки в ній не зазначена дата її вчинення. Наказах від 24.07.2020р. №81 та 24 - пронумеровані «навиворіть». Крім цього, в довідці №3-1819 від 23.07.2020р. зазначено, що вона проживає в [ADDRESS] та на її утриманні знаходяться діти. Вказане, на думку відповідача, не стикується з актом обстеження від 13.08.2020р. №3-547, в якому зазначено, що позивач мешкає в [ADDRESS] . Вказує, що даний акт підписано [PERSON] , який про даний акт нічого не знає, нумерація документів проводиться в надуманій формі, посилаючись, що в липні 2020р. був більший номер ніж в серпні 2020р., а саме №3-1819, №3-547. Також відповідач зазначив, що являється інвалідом III групи. Позивач та її представник будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив визначити розмір аліментів на розсуд суду. Від заперечень поданих до початку розгляду справи - відмовляється. Суд вирішує провести розгляд справи у відсутності сторін на підставі наданих документів. В судовому засіданні було встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказане підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.08.2020р №3-547. Вижницької міської ради, копія якої додана до матеріалів справи. Відповідач являється інвалідом III-групи. Вказане підтверджується копією довідки про інвалідність виданої Чернівецьким обласним центром очно-туберкульозної МСЕК від 05.03.2019р. серія 12 ААБ №201621. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 грудня 2020 року для дітей віком від 6 років в сумі 2395 гривень. Діти сторін перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке їм зобов`язані надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Тобто, обов`язок забезпечення дітям, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дітей, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів, справедливим і можливим до стягнення із відповідача. При цьому суд виходить також із правила ч.2 ст.182 СК України щодо того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісяця. Разом з тим будь-якого обґрунтування зазначеного розміру аліментів позивач не надала. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд приймає до уваги, що відповідач дійсно зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття, разом з тим суд враховує, що відповідач являється інвалідом III групи. Тому суд знаходить, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 1400 грн. на кожну дитину щомісяця, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку його дитини. У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить також із правила ч.2 ст.182 СК України щодо того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначену суму аліментів на утримання дітей, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 09.09.2020р., що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що позов задоволено на користь позивача.

Outcome: partial