Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Також просила й надалі залишити дитину проживати з нею, з подальшим встановленням над дитиною опіки. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є працевлаштована, займається веденням підсобного домашнього господарства, а малолітня [PERSON] є її онучкою. З [INFO] року відповідачка не бере участі у вихованні та утриманні своєї доньки і фактично з цього періоду дитина перебуває на її утриманні та вихованні, проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини у свідоцтві про народження останньої записаний зі слів матері. Факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується заявою самої ж [PERSON] про ухилення від виховання дитини та незаперечення проти позбавлення її батьківських прав. Відтак, враховуючи інтереси дитини, а саме щоб вона могла належним чином захищати її права та інтереси, піклуватися про неї, виникла необхідність позбавити відповідачку батьківських прав у судовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду подали спільну заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, при цьому позивачка позов підтримала повністю, а відповідачка позов визнала повністю. Представник Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА Закарпатської області також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, при цьому позов підтримав повністю, просив його задовольнити, посилаючись на доданий до заяви висновок комісії з питань захисту прав дитини Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області № 01-34/295 від 01.07.2015 року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідачка [PERSON] являється матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] від 21.12.2010 року. Батько дитини записаний зі слів матері, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 13.03.2006 року, позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] Нотаріально завіреною заявою від 23.01.2013 року стверджується, що відповідачка [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], так як вона не бере жодної участі у вихованні та утриманні дитини. Останню виховує та утримує її бабуся - [PERSON], [INFO]. З Висновку комісії з питань захисту прав дитини Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області № 01-34/295 від 01.07.2015 року "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]" вбачається наступне. [PERSON] від самого народження дитини з нею разом не проживає, а залишила її на утримання своєї матері - [PERSON], жительки [ADDRESS]. Під час бесіди з матір'ю дитини було з'ясовано, що вона має іншу сім'ю та власних дітей. [PERSON] її зовсім не цікавить, вона їй не потрібна. Від народження дитини [INFO] року жодного разу не навідувалася до неї, не брала ніякої участі у її житті, вихованні, спілкуванні, не надавала жодної фінансової підтримки. Враховуючи вищевказані підстави, додані по даній справі довідки, а також нотаріально завірену відмову матері від дитини, з метою захисту прав та інтересів дитини, захисту здоров'я та життя, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що малолітня [PERSON] є онучкою позивачки, проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідачка жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, не відвідує її. Всі питання щодо виховання та утримання малолітньої вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки відповідачки. Зазначені фактори суд розцінює як свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню своєї дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] Дитину залишити й надалі проживати з позивачкою [PERSON], а органу опіки та піклування Великоберезнянської РДА Закарпатської області вирішити питання подальшого влаштування дитини під опіку позивачки. Документально підтверджені позивачкою понесені нею судові витрати - судовий збір за подачу позову про позбавлення батьківських прав у розмірі 243 (двохсот сорока трьох) грн. 60 коп., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на її користь з відповідачки.

Outcome: approved