overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з обставин , що викладені у позовній заяві , зазначила про те , що з серпня 2015 р. сторони проживають окремо , позивач є особою яка переміщена з тимчасово окупованої території , відповідач не виявив бажання на переміщення разом з позивачем . З часу переміщення відповідач не переймається проблемами сім»ї , не приймає участі у матеріальному забезпеченні дружини та дитини . Бажання до збереження сім»ї не виявляв . Відповідач в судове засідання повторно не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом оголошення в газеті . Судом встановлено , що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.04.2014 р. . Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] р. , яка на час розгляду справи проживає разом з матір»ю . . Відповідно до ч. 2 ст. 104 , ст. ст. 105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання . Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу , бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено , що спільне життя сторін не склалося , останні припинили шлюбні стосунки , з серпня 2015 р. проживають окремо . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності , з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім"ї за викладених обставин буде суперечити інтересам сторін . Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 31.08.12 р. було між сторонами укладено шлюб. За час шлюбу у сторін народилась спільна неповнолітня дитина: дочка [PERSON], 12 р. н.. Зазначає, що причиною розпаду шлюбу стало зловживання відповідачем спиртними напоями, на грунті чого між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння. Спроби налагодити стосунки, не дали даних результатів. Зазначає, що шлюб існує формально, збережений бути не може. Сторони більше року проживають окремо. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з"явилась, хоча належно оповіщена, попередньо подала до суду заяву про розглчяд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належно оповіщений, про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав. Попередньо, під час виконання судового доручення, заявив про розгляд справи у його відсутності. Відповідачем також під час виконання судового доручення, дано пояснення про те, що позов він визнає. Суд, врахувавши пояснення відповідача під час виконання судового доручення, позицію позивача, висловлену у заяві від 15.05.15 р., дослідивши докази, зібрані у справі, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: категоричне заперечення позивачем можливості примирення, наявність неповнолітньої дитини; те, що на даний час сторони проживають у різних населених пунктах України, на протязі тривалого проміжку часу не виявляють бажання вживати заходи до збереження шлюбу, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з пояснень позивача та стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 31.08.12 р. відділом реєстрації ацс Святошинського РУЮ у м. Києві, сторони перебувають у шлюбі з 31.08.12 р., актовий запис № 951. Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони мають вищевказану спільну неповнолітню дитину. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, а тому позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та в разі неявки відповідача вона не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином шляхом опублікування оголошень у газеті "Вінницина" випуск №53 від 08.07.2016 та газеті "Урядовий кур'єр" випуск №123 від 05.07.2016. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Сторони спору зареєстрували шлюб 30.01.2001 у Могилів-Подільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії І-АМ №175506, виданим Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. До реєстрації шлюбу прізвище дружини було Дячок, а після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Актовий запис №9 (а.с.5). У сімї сторін спору народились діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АС №046723 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №228488 (а.с.6,7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи положення вказаних вище норм, те що позивач вважає збереження сімї неможливим та таким, що суперечить її інтересам, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 21.07.2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано в відділі реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №742, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю і просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, згідно якої позов визнав повністю і просив строк для примирення не надавати. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 21.07.2001 року у відділі реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №742, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.07.2001 року, що видане відділом реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, від 27 березня 2003 року, що видане відділом реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №421. Дані обставини повністю підтверджуються заявою позивача, відповідача, наданими копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, між ними існують неприязні відносини. Так, позивачка посилається на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сім'ї є не можливим. Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище "[PERSON]". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована [PERSON], яка в квартирі не проживає з жовтня 2012 року, за весь час відповідач жодного разу не намагалась вселитись до квартири, її речей у квартирі не має, перешкоди у вселенні їй не чинились. Відповідач проживає разом зі своїм сином в [ADDRESS]. В добровільному порядку відмовляється знятись з реєстраційного обліку. У зв'язку з реєстрацією відповідача позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. На підставі чого просить суд визнати [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS]., шляхом зняття з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позовну заяву задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилась про день та час слухання справи була повідомлена належним чином відповідно до ст..74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 21.08.2012 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки від 26.11.2013 року виданої ОСББ «Мир» - [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS], в спірній квартирі крім позивача зареєстрована відповідачка [PERSON], факт реєстрації відповідача в спірній квартирі також підтверджується відомостями адресно - довідкового сектору ВГІРФО УМВС України від 10.12.2013року. Відповідно до акту обстеження квартири від 26.11.2013 року виданого ОСББ «Мир» вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], але в ній не проживає з жовтня 2012 року. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст.. 405.ч.2 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає з жовтня 2012 року, у зв"язку з чим втратила право користування спірним житлом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.09.2011 року. Від шлюбу мають спільну дитину. Сімейне життя не склалось, оскільки у подружжя різні характери та різні погляди на життя та виховання дитини. Фактично з листопада 2015 року сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Вважає збереження шлюбу неможливим, в зв"язку з чим просить розірвати шлюб та відновити їй дошлюбне прізвище "Бакшина". Позивач в судове засідання не зявилась на адресу суду надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити та розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ №064416 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №256. З матеріалів справи судом встановлено, що від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Відповідно до ст. 110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 22.09.2006 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, відносини з чоловіком погіршились з причин неналежного матеріального забезпечення сім»ї з боку відповідача, позивач втратила почуття кохання до відповідача, шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з вересня 2015 року, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. За клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення, оскільки відповідач бажав зберегти сім'ю та відновити сімейні відносини з дружиною. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що за час наданого строку на примирення відповідачем неодноразово вживались заходи щодо налагодження сімейних відносин, проте позитивних результатів не було досягнуто. Вона має бажання створити нову сім»ю з іншим чоловіком, з яким з січня 2017 року проживає разом. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач після спливу строку наданого подружжю для примирення не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки сімейні відносини з позивачем не вдалось налагодити, вона втратила почуття кохання та має намір створити нову сім"ю з іншим чоловіком. Позивач жодних перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, яка проживає разом нею, відповідачу не чинить. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.09.2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 22 вересня 2006 року, актовий запис №2607, видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї (а.с. 6). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами не має. Як встановлено судом, з вересня 2015 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Судом надавався строк на примирення три місяці, проте, позитивних наслідків не досягнуто, сторони не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В судове засідання сторони не з"явились, надали заяви про розгляд справи без його участі, відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] У відповідності до ст. ст. 180, 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує судовий збір з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 30% від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В судове засідання сторони не з"явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] У відповідності до ст. ст. 180, 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує судовий збір з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що 20.02.2009 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти перебувають на вихованні та утриманні позивача. Відповідач не надає позивачу регулярної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча таку допомогу може надавати регулярно. Відповідач має постійну роботу та стабільну заробітну плату, оскільки працює вантажником складу на ПП фармацевтичній фабриці НВО "Ельфа". Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини зі всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Справа як малозначна розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подано. Про судовий розгляд відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 20.02.2009 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти перебувають на вихованні та утриманні позивача. Відповідач не надає позивачу регулярної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча таку допомогу може надавати регулярно. Відповідач має постійну роботу та стабільну заробітну плату, оскільки працює вантажником складу на ПП фармацевтичній фабриці НВО "Ельфа". Просить стягувати з відповідача на користьпозивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини зі всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.ст.180,182 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу в розмірі, передбаченому законодавством на утримання малолітньої дитини, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати суд стягує з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved