Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказав, що відповідачі по справі є батьками малолітніх дітей, однак свої обов`язки щодо виховання та утримання дітей не виконують, житло утримують в антисанітарних умовах, створюють незадовільні житлово-побутові умови проживання та умови, що можуть становити загрозу для здоров`я малолітніх дітей, діти не забезпечені найнеобхіднішими речами. Питання про виконання батьківських обов`язків відповідачами неодноразово розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації. У зв`язку з виявленою загрозою життю та здоров`ю дітей виконавчим комітетом Тубільцівської сільської ради прийнято рішення від 22.08.2019 № 43 «Про негайне відібрання малолітніх дітей у батьків [PERSON] та [PERSON] ». На виконання зазначеного рішення 22.08.2019 діти були вилучені з сім`ї, після чого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] влаштовані до комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», а [PERSON] - на обстеження та лікування до комунального некомерційного підприємства «Черкаська центральна районна лікарня» та в подальшому буде влаштований до комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради. На підставі вище вказаних обставин позивач просить суд відібрати у [PERSON] та [PERSON] малолітніх дітей без позбавлення їх батьківських прав, а також стягнути з них аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Представник позивача Гребеник В.С. у судове засідання не з`явилася проте на адресу суду надішла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсягу. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі до суду не надали. Представники третіх осіб: Черкаського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Гунчак О.Г. , Тубільцівської сільської ради Черкаського району Шафікова Н.А., Комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» Святченко Н.А. в судове засідання не з`явилися але надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністраціїпідтримали в повному обсязі. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 17.08.2011 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 17.08.2011 Тубільцівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, та виховують малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки, виданої Тубільцівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, від 22.08.2019 № 1198, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та їхні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.08.2019 сім`я [PERSON] та [PERSON] проживає у приватному обноповерховому будинку, що складається з двох кімнат та коридору. У будинку наявне пічне опалення, є меблі та предмети побутового вжитку. Під час обстеження у помешканні виявлений стійкий неприємний запах, для виховання та розвитку дітей умови не сторені, батьки не в змозі забезпечити належні умови для проживання, навчання та виховання дітей, будинок потребує ремонту. Батьки не приділяють належної уваги вихованню, навчанню та харчуванню дітей, не працюють, домашнє господарство не ведуть, мати [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дітей, але використовує кошти не за призначенням. Згідно з довідками-характеристиками від 28.08.2019 року № 1211, 1212, виданими Тубільцівською сільською радою, [PERSON] та [PERSON] за час проживання у селі зарекомендували себе посередньо. Виховують чотирьох малолітніх дітей, умови проживання незадовільні, домашнім підсобним господарством сім`я не займається, земельна ділянка належним чином не обробляється. Відносини в родині незадовільні, батьки не виконують свої батьківські обов`язки, про що до сільської ради неодноразово надходили усні заяви від сусідів. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. [PERSON] офіційно не працює, на нього від дружини [PERSON] до сільської ради неодноразово надходили усні скарги. Відповідно до характеристики, виданої 19.08.2019 року Тубільцівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, учениця 1 класу [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьками, сестрами та братом у будинку по [ADDRESS] , де житлово-побутові умови потребують генерального прибирання та ремонту, в одній кімнаті знаходяться кухня та спальня. Власний куточок у [PERSON] відсутній, дитячі ліжка без матраців, кімната не облаштована для проживання дітей. Під час відвідування 10.04.2019 дитина була голодна, на прохання комісії показати продукти харчування, мама [PERSON] показала олію, цукор, чай та холодну варену картоплю. Під час відвідування сім`ї 04.05.2019 року, 21.05.2019 року, 29.07.2019 року діти були голодні, в будинку нестерпний запах сечі, відсутня постільна білизна, дитячі ліжка - без матраців, подушок та постільної білизни. Дитина до школи дуже часто приходить голодна, випрошуючи в інших щось поїсти. Батьки регулярно забирають дитину зі школи, цікавляться її навчанням, проте недостатньо приділяють уваги її навчанню та вихованню. Згідно з психологічною характеристикою, виданою психологом Тубільцівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, [PERSON] має хороший та достатній розумовий розвиток, до навчання ставиться позитивно таз великим бажанням. На запитання щодо сім`ї відповідає неохоче, за результатами психологічних обстежень (проективні методики), учениця відчуває дискомфорт в сім`ї, негативні емоції, пригніченість та хвилювання. Сім`я відповідачів [PERSON] та [PERSON] з 01.08.2018 року перебуває на обліку Черкаського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку з низьким потенціалом сім`ї. Відповідно до повідомлення Черкаського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 28.08.2019 № 226 сім`я має борги по кредитній картці, батько [PERSON] не має бажання працювати та забезпечувати родину. Вони проживають у будинку, що належить покійній матері [PERSON] , непереоформленому, зі слів [PERSON] , через відсутність коштів. Мати дітей повідомила, що не має коштів, щоб зібрати до школи дочку [PERSON] , яка йде у 2-й клас. Діти недоглянуті, одяг брудний, потреби дітей задоволені частково, з продуктів харчування є лише найнеобхідніші (хліб, овочі), для забезпечення повноцінного дитячого раціону коштів у батьків немає. Родина живе за рахунок виплат на дитину та державної соціальної допомоги. Рішенням виконавчого комітету Тубільцівської сільської ради від 22.08.2019 року № 43 «Про негайне відібрання малолітніх дітей у батьків [PERSON] та [PERSON] » малолітні діти були вилучені з сім`ї, після чого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] влаштовані до комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», а [PERSON] - на обстеження та лікування до комунального некомерційного підприємства «Черкаська центральна районна лікарня» та в подальшому буде влаштований до комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради. Згідно зі ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У частині першій ст.170 Сімейного кодексу України зазначається, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Підставою для відібрання дитини, згідно положень ст.164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічний алкоголізм або наркоманія батьків; експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва; інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання. З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд також враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Водночас, згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з вимогами ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд в першу чергу керується інтересами дитини. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчанням, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, не спілкуються з ним в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що свідчить про неспроможність батьків на теперішній час самостійно забезпечити належні умови для проживання, повноцінного розвитку та виховання своїх дітей, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відібрання у відповідачів малолітніх дитітей без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей підлягають до задоволення. Згідно п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1536,80 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved