Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що вона є власницею вказаного житла, в ньому зареєстровані її донька та онук - відповідачі по справі, але вони фактично не проживають за вказаним місцем реєстрації, оскільки вони виїхали в іншу країну і зараз їх місце перебування невідоме. Усі витрати, пов`язані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послуг, несе лише позивач. Реєстрація відповідачів обмежує право користування позивача зазначеним будинком, а саме: отримання субсидій на утримання будинку, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Наполягає на задоволенні заявлених позовних вимогах, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомої суду причини, про час, дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява слухання справи без участі представника органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області та прийняття рішення на підставі наявних у справі документів, враховуючи висновок органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 31.09.1988 та копією технічного паспорту /а.с.5-10/. За відомостями відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 548, 549 від 04.02.2020 відповідачі по справі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.16-17/. Згідно довідки голови квартального комітету від 19.01.2020 [PERSON] , 1975р.н., з 2005 року не мешкає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , 2002р.н., з 2012 року не мешкає за адресою: [ADDRESS] /а.с.11/. Правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і врегульовані ст.71,72 ЖК України. Відповідно до ст. ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжено. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.85 року у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає понад шість місяців без поважних причин, а тому суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити. Як вбачається з матеріалів справи, в будинку прописаний неповнолітній [PERSON] , [INFO] , якого позивач також просить визнати таким, що втратив право на користування будинком. Відповідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 104/8 від 18.06.2020, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, орган опіки та піклування не має достатніх підстав підтримувати позовні вимоги [PERSON] в частині визнання неповнолітнього [PERSON] , 2002р.н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням /а.с.68/. Частиною 2 та 3 ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Реєстрація неповнолітніх була вчинена за згодою всіх членів сім`ї, і це надає можливість батькам неповнолітньої дитини реалізовувати права на виховання, навчання та лікування своєї дитини за місцем реєстрації - у дитячих садочках, школах, лікарнях, тощо. В судовому засіданні не було встановлено наявність у [PERSON] іншого свого житла, іншого постійного місця проживання, у зв`язку із чим не доведено наявність можливості у відповідачки забезпечити реєстрацію свого неповнолітнього сина на теперішній час, а тому, в разі зняття його з реєстраційного обліку в будинку тягне позбавлення можливості та права на реалізацію законних прав дитини, тобто, це суперечить інтересам дитини. За вказаних обставин вимоги про визнання неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задоволенню не підлягають.

Outcome: partial