Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу, який накладений постановою від 14.08.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Коростенською міськрайонного управління юстиції. На звернення позивача до Коростенського міськрайонного відділу ДВС було повідомлено про те, що станом на 29.08.2019 року виконавчі документи на виконанні не перебувають, про що надали відповідну довідку. На звернення позивача до Коростенського МБТІ також було надано довідку про те, що чинність арешту майна припинено, однак технічної можливості скасувати запис в реєстрі не має можливості та йому було роз`яснено право на звернення до суду. Внаслідок накладення арешту позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю кафетерію з літнім майданчиком, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та 61/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Станом на дату звернення до суду відповідно до постанови від 14.08.2012 року виконавче провадження є закінченим в зв`язку з його виконанням, повернуто стягувачу. Позивач подав суду заяву в якій просив провести судове засідання без його участі та задовольнити позов. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 10.09.2019 року), відзив на позов не подав, подав лист в якому повідомив, що виконавче провадження №27937810 з примусового виконання виконавчого документа № 3-387/11 від 11.05.2011 року 14.08.2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на даний час виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у серпні 2019 року при зверненні до нотаріуса позивачу, як власнику даного нерухомого майна стало відомо про те, що на все належне йому нерухоме майно накладено арешт. Зазначений арешт на майно було накладено на підставі постанови Коростенського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 23.07.2012 року в рамках виконавчого провадження №27937810. 14.08.2012 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до змісту якої зазначено, що припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Станом на дату звернення до нотаріуса відомості в реєстрі про наявність арешту не скасовані. Внаслідок накладення арешту позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника на нерухоме майно. Позивач, як власник майна, згідно чинного законодавства не може розпорядитись своїм майном, на яке було накладено арешт. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. А відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Перебування майна під забороню порушує право власності позивача, він не має можливості у повній мірі бути власником майна, а саме володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту майна може бути пред`явлений власником майна. Відповідно до ст.19 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для здійснення реєстраційних дій. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved