Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить збільшити розмір аліментів стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] та дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовної вимоги [PERSON] посилається на те, що під час спільного проживання із відповідачем у них народились дві дочки, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та перебувають фактично на її матеріальному утриманні. 04 лютого 2013 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 1715/15697/12 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] та дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Визначений розмір аліментів є мізерним та не забезпечує 10% реальних потреб дітей. Оскільки, на момент пред`явлення позову розмір стягнених аліментів є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та враховуючи, що в подальшому прожитковий мінімум поступово буду збільшуватись, діти потребують посиленого харчування та забезпечення умов для подальшого свого розвитку, позивач вважає за доцільне встановлення розміру аліментів на утримання дітей в розмірі 2000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 05 жовтня 2020 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] , в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі №1715/15697/12 від 04 лютого 2013 року на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] та дочки, [PERSON] , [INFO] з 750 грн. до 500 грн. щомісяця на кожну дитину. В обґрунтування позовної вимоги [PERSON] посилається на те, що 04 лютого 2013 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 1715/15697/12 з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] та дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. На час ухвалення вказаного рішення враховано, що він працював підприємцем і його середній заробіток становив 4500 грн. на місяць. З 24 квітня 2020 року він не працює, з цього часу до 01 липня 2020 року він отримував щомісяця пенсію в розмірі 2558 грн. 61 коп., а з 01 листопада 2020 року по даний час отримує пенсію в розмірі 3158 грн. 61 коп. Окрім цього, на його утриманні перебувають ще двоє дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які народились після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів і не були враховані при цьому. Оскільки, на момент звернення до суду із позовом змінились обставини, які впливають на його можливість утримувати дочок, змінився його матеріальний стан, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів. [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву і клопотання про розгляд справи без її участі, в яких підтримує свою позовну вимогу та просить її задоволити в повному обсязі, а позов [PERSON] не визнає і просить відмовити у його задоволенні. Представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України). Ознайомившись із позовними заявами, дослідивши докази, суд приходить до переконання, що первісний і зустрічний позови не підлягають до задоволення. Так, [PERSON] є батьком, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 19 січня 2007 року і копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 17 квітня 2009 року Окрім цього, [PERSON] є батьком, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14 листопада 2018 року і копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 24 січня 2014 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2013 року по справі № 1715/15697/12 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання: дочки - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 16 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. В силу вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із змісту первісної позовної заяви підставою збільшення розміру аліментів позивач вказує лише те, що їх розмір є меншим від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Поряд з цим, обґрунтування позовної заяви не містять жодного посилання на підстави збільшення розміру аліментів визначенні ч.1 ст.192 СК України. Також, до позовної заяви не долучено жодного доказу, який би свідчив про покращення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я платника аліментів або про погіршення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я їх отримувача. Сама по собі зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Така позиція відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 березня 2020 року по справі № № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19). Згідно статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивач за первісним позовом не навела жодних обґрунтувань та не надала жодного доказу існування обставин, які в силу вимог ч.1 ст.192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, суд приходить до переконання про необґрунтованість та недоведеність первісного позову і вважає за необхідне відмовити у його задоволенні. Вирішуючи зустрічну позовну заяву суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України " Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 грудня 2020 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлено - 2395 гривень. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми чотирнадцятирічного та одинадцятирічного віку, а відповідно мінімальний розмір аліментів для їх утримання становить 1197 грн. 50 коп. на кожну дитину (50 відсотків від 2395 грн.). Як вбачається із змісту рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання вищевказаних двох дітей, розмір яких становить 750 грн. на кожну дитину, що є меншим мінімального гарантованого розміру аліментів, передбаченого Сімейним кодексом України, а відповідно в силу вимог частини другої статті 182 СК України зазначений розмір аліментів зменшенню не підлягають. Враховуючи, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2013 року, зменшенню не підлягає, оскільки вони є меншими від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення зустрічної позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed