Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він та відповідач по справі є рідними синами [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS] Позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом по 1/6 частині спірної квартири після смерті матері. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документу, який підтверджує родинний зв'язок між позивачем та його матір'ю. Просив встановити факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] як між сином та матір'ю та визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Сторона відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій вказали, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин визнають, а в задоволенні позовних вимог про визнання права власності просили відмовити, оскільки вважають, що дані вимоги відносяться до компетенції нотаріуса. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до копії паспорту [NUMBER], виданого 18 лютого 1998 року Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] року в ст.Селянка Пермської області, Росія. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 16 березня 2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла - [INFO] року, актовий запис №412. В матеріалах справи мається витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5143229 та свідоцтво про право власності на житло від 11 серпня 2004 року, відповідно до яких встановлено, що [PERSON] на лежала 1/3 частина квартири [PERSON] Таким чином, відповідно до письмових матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, увійшла 1/3 частина квартири [ADDRESS] В своєму позові [PERSON] вказує, що позбавлений можливості оформити спадщину після смерті матері, оскільки в нього відсутнє його свідоцтво про народження, яке свідчить про його родинний зв'язок із померлою матір'ю. Разом з цим, факт його родинних відносин із померлою [INFO] року [PERSON] підтверджується листами направленими [PERSON] позивачу в Челябінську область, РФ, де він проживав. Також в матеріалах справи маються квитанції №181, №154, №155 від 16 березня 2015 року, сплачені сином позивача на послуги по похованню [PERSON] Відповідно довідки №842 від 07 жовтня 2006 року, виданої Житлово-експлуатаційним підприємством Іллічівського району, дільниця №4 вбачається, що [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] разом із членами її родини: онукою [PERSON], чоловіком онуки [PERSON], дочкою онуки [PERSON] та сином позивача - онуком [PERSON]. Відповідно до повідомлення Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 24 березня 2017 року в справах держнотконтори мається спадкова справа №475/2015 до майна померлої [INFO] року [PERSON] З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої [PERSON], 1952 року народження. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері задоволенню не підлягають виходячи з такого. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 лютого 2017 року №306/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутні документи, які підтверджують родинний зв'язок між спадкоємцем та спадкодавцем та роз'яснено процедуру вирішення даного питання в судовому порядку. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Так, з постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність свідоцтва про народження, яке підтверджує факт родинних відносин між [PERSON] та його матір'ю [PERSON], а тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на частку в спадковому майні не можуть бути задоволені, оскільки для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину достатньо лише встановлення факту родинних відносин та дані позовні вимоги відносяться до компетенції нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд з'ясувавши наявність умов для одержання позивачем свідоцтва про право на спадщину, вважає, що його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial