Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 04 вересня 2004 року уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Під час шлюбу за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори придбали житловий будинок, який розташований по вул.Чкалова, 24 в смт.Аули Криничанського району Дніпропетровської області. 05 червня 2015 р. сторони припинили шлюбні стосунки, з даного часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вищевказаний будинок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому просить поділити спільне майно подружжя, визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Чкалова, 24 в смт.Аули Криничанського району Дніпропетровської області. Відповідач згідно заяви просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що 04 вересня 2004 р. між сторонами був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу вони придбали житловий будинок, який розташований по вул.Чкалова, 24 в смт.Аули Криничанського району Дніпропетровської області за спільні кошти, де постійно проживали. У відповідності до ст.355 ЦК України, ст.ст.60,61 СК України суд дійшов висновку, що будинок №24 по вул.Чкалова в смт.Аули Криничанського району Дніпропетровської області є спільною власністю подружжя [PERSON], частки яких у цій власності є рівними. У 2015 році шлюб сторін розірваний і позивачка, у відповідності до ст.ст.68-70 СК України має право вимагати визнання права власності на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ Відповідно до ч.3\~ст.368 Цивільного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ Частинами 1, 2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~\~\~\~ Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо.\~\~\~ \~\~Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище викладене, те, що відповідач не заперечує проти поділу спільного сумісного майна подружжя, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивачки витрати, повязані зі сплатою нею при предявленні позову.

Outcome: approved