Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з 21.09.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. На теперішній батько дитини мешкає окремо. Дитина потребує оздоровчих процедур, для чого позивачці необхідно вивезти її за межі України, але відповідач відмовляється надати на те дозвіл та на оформлення відповідних документів, тому вона просила надати дозвіл на виготовлення проїзних документів та на виїзд дитини\~ без згоди та супроводу батька, разом з нею, до тимчасово окупованої території України (АР Крим) та до Росії\~ до досягнення дитиною 16 років.\~ В судове засідання позивачка не зявилася, надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, відзиву на позов н подав, клопотань про відкладення судового розгляду справи та про повідомлень про причини неявки не надав. Суд, зі згоди\~ позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню\~ з таких підстав. Так, зі свідоцтва про народження серії І-НО № 372081, актовий запис № 6, вбачається, що [PERSON] Дар*я Олександрівна народилася 12.03.2004 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]В.(а.с.6). \~ \~ \~ Згідно з положеннями частини 3 статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише зі згоди батьків і в їх супроводі\~ або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Порядок виїзду з України громадян, які не досягли 16-річного віку, регулюється «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого\~постановою\~\~Кабінету Міністрів України N 57 від 27 січня 1995 року. Пунктом 4 вказаних Правил передбачено, що в супроводі одного з батьків або інших осіб, виїзд з України дітей вказаного віку здійснюється за обов'язкової наявність нотаріально посвідченої згоди другого батька, в якій зазначається назва держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків виїзд вказаних осіб з України здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, із контексту наведеної норми вбачається, що визначення держави прямування та часового проміжку перебування у цій держави є обов'язковим змістом документу, на підставі якого дитина виїжджає з України. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~Згідно з пунктом № 3 Порядку в»їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 року № 367, вїзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється через контрольні пункти: громадян України - за умови предявлення будь-якого документа, визначеного\~статтею 5 Закону України Про громадянство України або\~статтею 2\~Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, а громадян України, що не досягли 16-річного віку, - з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб\~Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92). \~ \~ \~ \~На підставі п. 5.1.1 Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів\~\~\~ вїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. 5.1.2 Виїзд з неконтрольованої території громадян України: які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови предявлення свідоцтва про народження дитини, будь - якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо вїзду неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її вїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Суд приймає до уваги положення Сімейного Кодексу України, відповідно до якого батьки несуть повну відповідальність за життя та здоровя своєї дитини. До того ж, саме позивачка, як матір дітей, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і на захист своєї дитини. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Беручи до уваги те, що відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини разом з матірю за межі України та, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що надання дозволу на виготовлення дитині проїзного документу для виїзду до неконтрольованої території України, надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини до неконтрольованої території України та до Росії без згоди та супроводу батька необхідно задовольнити.\~\~\~\~

Outcome: approved