Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить припинити поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 01.04.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ "Сведбанк" за № 2009/0408/55-007-Р-1. В обґрунтування зазначає, що 01.04.2008 року між нею та ВАТ «Сведбанк» укладено договір поруки за №2009/0408/55-007-Р-1, відповідно до якого вона зобов`язалася виконати всі зобов`язання основного позичальника (її колишнього чоловіка) [PERSON] на теперішній час після зміни прізвища [PERSON] за кредитним договором № 2009/0408/55-007 від 01.04.2008 року. У зв`язку з різким знеціненням національної валюти України гривні, збільшенням курсу доларів США, [PERSON] перестав сплачувати чергові платежі за кредитом з 2010 року, внаслідок чого утворилася заборгованість. Позивач зазначає, що їй було відомо, що до [PERSON] висловлюють претензії одразу декілька банків, особисто вона вимог та попереджень не отримувала. Шлюбні відносини між нею та [PERSON] припинені з 2013 року, шлюб розірвано за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2015 року. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище на « [PERSON] ». З 2017 року їй почали телефонувати представники ТОВ «Кредитні ініціативи» з вимогою сплатити борг за кредитом в сумі більше 200 тис. дол. США. У зв`язку з чим, вона звернулась до основного боржника [PERSON] . Як їй стало відомо зі слів її колишнього чоловіка [PERSON] , 21.01.2010 року Київським районним судом м. Харкова було винесене заочне рішення суду по цивільній справі №2-412/10/06 про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Сведбанк» боргу за вищезгаданим кредитним договором в сумі 94 902,78 дол. США. Про винесення заочного рішення суду їй нічого не було відомо. Крім іншого, вказаний кредит було забезпечено іпотекою - належною [PERSON] та його батькам чотирьохкімнатною квартирою за адресою [ADDRESS] . Виконавче провадження за заочним рішенням суду було закрите за відсутністю майна боржника. 28 листопада 2012 року ВАТ «Сведбанк» уступило право вимоги за вищезгаданим кредитним договором ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», яке, в свою чергу, того самого дня уступило право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи». 16 січня 2016 року на ім`я ТОВ «Кредитні ініціативи» оформлено виконавчий напис нотаріуса Паракуди І.В. про стягнення квартири [ADDRESS] за іпотечним договором №2009/0408/55-007-Я-1 з метою стягнення заборгованості за вищезгаданим кредитним договором. Строк виконання кредитного зобов`язання настав 01 листопада 2013 року. Строк виконання зобов`язання за кредитним договором настав ще 09.04.2009 року. З 2009 року вона не отримувала вимог первісного кредитора, вимог подальших кредиторів, не повідомлялася про збільшення суми боргу, про зміну кредитора та стягнення предмету іпотеки. Враховуючи, що строк виконання основного зобов`язання настав за виконавчим написом нотаріуса 01 листопада 2013 року, проте протягом шести місяців з цього часу до неї вимоги кредитора або позови не були пред`явлені, просить визнати поруку припиненою. Також, звертає увагу, що строк повернення кредиту - до 01 квітня 2018 року, закінчився, та протягом наступних шести місяців, тобто до 02 жовтня 2018 року позов до неї також не пред`явлений. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.02.2020 року закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» надав відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування позову зазначає, що 01.04.2008 р. Банк надав позичальнику - [PERSON] ( [PERSON] після зміни прізвища) у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти. У забезпечення виконання зобов`язань Боржника за Договором Кредиту було укладено Договір Поруки №2009/0408/55-007-Р-1 від 01.04.2008 року з [PERSON] ( [PERSON] на теперішній час). Припинення правовідносин (зобов`язань) здійснюється у спосіб, визначений договором чи законом. Заявлені позивачем вимоги не відповідають визначеним законом способам захисту судом цивільних прав та не передбачені договором поруки. Щодо закону - порука не припинилася, оскільки підстави, передбачені ч.1 ст. 559 ЦК України при збільшенні відсоткової ставки по кредиту в даному випадку відсутні, оскільки поручитель зобов`язався солідарно відповідати за виконання фізичними особами у повному обсязі зобов`язань за кредитними договорами. Щодо умов договору поруки в договорі поруки також відсутній спосіб припинення договору з підстав збільшенні відсоткової ставки по кредиту, поручитель ознайомлений з умовами договору, яким обумовлене основне зобов`язання, і ніяких заперечень не висказував. Строк повернення кредиту закінчився 01.04.2018 р., тому строк припинення поруки закінчується 01.04.2021 р. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, через електронну пошту суду подала заяву про перенесення судового засідання у зв`язку із запровадженим карантином. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Крім того, суд звертає увагу, що в силу положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України). Посилання представника відповідача у заяві про відкладення судового засідання на загальнодержавний карантин, як на підставу для чергового відкладення справи, не може бути прийнято до уваги, оскільки постанова Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року не зупинила роботу судів і не містить заборони участі сторін у судових засіданнях. Наразі карантинні заходи є послабленими, з 12 травня 2020 року дозволена робота адвокатських офісів, а з 01 червня 2020 року Україна перейшла на 3 етап карантинних послаблень. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України). Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.04.2008 року між [PERSON] (на теперішній час [PERSON] ). та ВАТ «Сведбанк» укладено договір поруки за №2009/0408/55-007-Р-1, відповідно до якого вона зобов`язалася виконати всі зобов`язання основного позичальника [PERSON] час після зміни прізвища [PERSON] за кредитним договором № 2009/0408/55-007 від 01.04.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з названою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. У постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі № 6- 3087цс16 зроблено правовий висновок, що у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. З таким висновком погодилася і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження №14-145цс18) і не вбачала підстав для відступлення від нього. Крім того, слід зауважити, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Як вбачається зі змісту заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.01.2010 року, строк виконання основного зобов`язання, тобто повернення [PERSON] кредиту за кредитним договором №2009/0408/55-007 від 01.04.2008 року, встановлений до 01.04.2018 року. Разом з цим, 21.04.2009 року Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» звернулось до Київського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2009/0408/55-007 від 01.04.2008 року у розмірі наданого кредиту. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21.01.2010 року вказану позовну заяву було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором №2009/0408/55-007 від 01.04.2008 року у розмірі 759\~222,24 грн. Відповідно до Виконавчого напису №56 від 16.01.2014 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Паракуда І.В. було звернуто стягнення на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 20.02.2014 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №42192133 з виконавчого напису № 56 від 16.01.2014 року. Враховуючи, що ВАТ «Сведбанк» достроково, а саме 21.04.2009 року, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення всієї суми боргу з боржника за основним кредитним договором №2009/0408/55-007 від 01.04.2008 року, тобто, такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання, а до [PERSON] як до поручителя з вимого про повернення боргу не звертався, таким чином, з урахуванням строків передбачених частиною 4 ст. 559 ЦК України, порука припинилася. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та припинення поруки за договором поруки №2009/0408/55-007-Р-1 від 01.04.2008 року. На підстав викладеного,

Outcome: approved