Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконкому Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звернувся до відповідача [PERSON] з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначають, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON] зроблені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. У вересні 2018 року до служби у справах дітей виконавчого комітету Раївської сільської ради надійшло повідомлення про те, що громадянка [PERSON] залишила свого малолітнього сина [PERSON] у комунальному закладі „Раївський навчально-виховного комплекс" та вже протягом кількох тижнів не забирає його додому на вихідні. За місцем проживання родини неодноразово здійснювалися виїзди, але матері вдома не було, телефонний зв`язок з нею відсутній. 19.09.2018 центром надання соціальних послуг Раївської сільської ради було надано запит до Синельниківського відділу поліції ГУПН в Дніпропетровській області щодо встановлення місця перебування громадянки [PERSON] .. У відповіді Синельниківського відділу поліції зазначено, що встановити місцеперебування відповідачки не виявилось можливим. 05.10.2018 інспектором ювенальної превенції Хіврічем Р.В. в присутності директора комунального опорного закладу середньої освіти „Раївський навчально-виховний комплекс" Раївської сільської ради [PERSON] , головного спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Раївської сільської ради Погорєлової Ю.Є., завідуючої Раївською амбулаторією ЗПСМ [PERSON] був складений відповідний акт про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, після чого дитина була доставлена до дитячого відділення Синельниківської ЦРЛ. Рішенням виконавчого комітету Раївської сільської ради від 05.10.2018 року малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови Синельниківської райдержадміністрації від 31.10.2018 №Р-372/0/115-18 малолітній [PERSON] був влаштований на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу Колєснікових. На сьогоднішній день громадянка [PERSON] повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина. Покинувши [PERSON] у вересні, вона жодного разу не поцікавилась його життям та здоров`ям, не намагалась повернути його додому. Відповідачка не має постійного місця проживання, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої. Її місцезнаходження до цього часу не встановлено. За інформацією з Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області громадянка [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності, а саме: 03.01.2018 року за ч.1 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді) та 01.02.2018 року за ч.3 ст.109 КУпАП (Порушення правил з охорони порядку і безпеки руху на залізничному транспорті). Просять позбавити [PERSON] батьківських прав но відношенню до її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття, на користі осіб, чи установ, які будуть його утримувати. До початку слухання справи представник позивача Погорєлова Ю.Є. надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не з`явилася по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, відзиву не надала. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Згідно з довідкою виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №1510 від 09.10.2018 [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Проживає в будинку матері, яка померла у 2010 році. Інших родичів на території Раївської сільської ради не має. Відповідно до характеристики, наданої КОЗЗСО «Раївський НВК» на матір учня 3 класу [PERSON] [PERSON] , остання не має постійного місця проживання, не працює, веде аморальний спосіб життя, вихованням сина не займається, безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, що загрожує життя та здоров`ю [PERSON] . Згідно з висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, наданого в результаті перевірки умов проживання малолітнього [PERSON] , було визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно ч.1 п.1,2,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати ( батько ) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не виявляють щодо дитини батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів , у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої дитини, не піклується про його виховання та матеріальне забезпечення, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі як такі, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved