Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання за нею права власності на квартиру №2 позначену на плані під літерою «А», загальною площею 75,3 м.кв., що знаходиться за адресою смт Верховина вул.Грушевського,16 Верховинського району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з актом-передачі колгоспу ім. Коцюбинського Івано-Франківської області, рахунок фактура №60 від 25.05.1995, їй в рахунок паю передано 2/3 частини будинку спеціалістів в смт Верховина. Рішенням виконавчого комітету від 10.12.2013 №146 квартирі було присвоєно адресний номер квартира [ADDRESS]. Крім цього, згідно державного акту серія ЯК №694621 їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0407 га, яка знаходиться по вул. Грушевського, 16 у смт Верховина для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Також, 28.02.2017 нею виготовлено технічний паспорт на дану квартиру та 06.02.2017 оформлено договір про користування електричною енергією. Зазначила, що в зазначеній квартирі не зареєстрована, однак проживає з 1993 року, квартирою володіє на правах власника, яку отримала на законних підставах в рахунок паю, однак на даний час позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном через відсутність державної реєстрації права власності на квартиру. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 01.06.2018 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в підготовче засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради, [PERSON] в підготовче засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Як встановлено судом позивач [PERSON] була членом колгоспу ім. Коцюбинського. Згідно з актом-передачі, рахунок фактура №60 від 25.05.1995 (а.с.8) вбачається, що позивачу [PERSON], на підставі рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Коцюбинського від 10.01.1995 було виділено 2/3 будинку спеціалістів в рахунок її паю згідно поданої заяви. З свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] 14.06.1998 уклала шлюб з [PERSON] та після одруження їй присвоїно прізвище "Мойсюк". Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9) позивачу після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище "Мойсюк". Як вбачається із рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради від 10.12.2013 №146 (а.с.10) квартирі, що належить [PERSON] присвоєно адресний номер - [ADDRESS]. Крім цього, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №694621 від 10.03.2011, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0407 га, яка знаходиться в смт Верховина вул. Грушевського, 16 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], який обґрунтовує тим, що на даний час не має можливості вільно розпоряджатися цим майном в силу відсутності державної реєстрації права власності на це майно, законодавчих вимог щодо здійснення якої на час надання квартири не було. При цьому, оскільки наведені позивачем обставини щодо набуття нею у власність спірної квартири мали місце у 1995 році, а тому при наданні правової оцінки заявленим правовідносинам слід керуватися чинним на той час цивільним законодавством України. Відповідно до ст.86 ЦК України 1963 року, чинного станом на 1995 рік, відносини власності регулювалися Законом України «Про власність». У відповідності з нормами ст. 12 Закону України «Про власність», чинними на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Статтею 24 цього ж Закону було передбачено, що у майні, що належить кооперативу (колгоспу), визначаються частки членів цього кооперативу (колгоспу). В разі добровільного виходу з кооперативу (колгоспу) громадянин має право на виділення належної йому частки в майні кооперативу (колгоспу) в натурі, грошах або цінних паперах. Крім цього, ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Згідно з положеннями ст. 9 Закону до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Враховуючи наведені правові положення, оскільки судом встановлено, що позивач при виході із членів колгоспу отримала в рахунок паю квартиру [ADDRESS] і така нею набута у власність належним чином з підстав не заборонених законом, а тому суд приходить до висновку, що дійсно зазначена квартира перебуває у приватній власності позивача починаючи з 25.05.1995, моменту реальної передачі їй нерухомого майна як пайової частки в колгоспі. При цьому суд переконаний, що відсутність державної реєстрації права власності на квартиру не може бути перешкодою для вільного розпоряджання позивачем належним їй майном, так як станом на травень 1995 року діяло законодавство, відповідно до якого виникнення права власності не залежало від державної реєстрації прав на нерухоме майно. А відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на квартиру №2 на вул. Грушевського, 16 в смт Верховина Івано-Франківської області, позначену на плані під літерою «А», загальною площею 75,3 кв.м. (а.с.12-17). \~ \~ \~ \~При цьому, з урахуванням положень ч.3 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки відповідач визнав повністю позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

Outcome: approved