Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати незаконним звільнення [PERSON] , поновити його на посаді директора відділу редакції газети «Культура і життя», стягнути з Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво» суму заборгованості по заробітній платі за 2017 рік і розмірі 39 687,20 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільнені за період з 14.08.2018р. по 14.11.2018 р. в розмірі 40 204,00 грн. та середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14.08.2018р. по 14.11.2018 р. в розмірі 40 204,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 червня 2014 року позивач був прийнятий на посаду редактора відділу редакції журналу «Український театр». Редакція зазначеного журналу була структурним підрозділом Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво». Остання займана посада - редактор відділу редакції газети «Культура і життя». 11 червня 2018 року генеральним директором видавництва Щекуном А.С. видано наказ №58/10-05 про скорочення редакторів відділу в редакціях газет та журналів в ДП «Національне газетно-журнальне видавництво». 13 серпня 2018 року позивача було звільнено із займаної посади на підставі наказу №86/10-05. В день звільнення повний розрахунок проведеним не був, вакантні посади запропоновані не були. Зважаючи на викладені обставини, позивач вважає що його звільнено незаконно. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Розпорядженням керівника апарату суду від 14.01.2019 року № 74 призначений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відстороненням від посади судді Новака А.В. , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 15.01.2019 року, вказана цивільна справа розподілена судді Шкірай М.І. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року за № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року за № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2019 року цивільну справу прийнято до провадження. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2019 року підготовче провадження закінчено. У відзиві на позовну заяву генеральний директор Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво» зазначив, що у 2017-2018 р.р. відбулося скорочення фінансової підтримки зазети «Культура і життя» за рахунок бюджетник асигнувань,а також враховуючи те, що проектом ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік.» не передбачено подальше фінансування газети, а також самого ДП «Національне газетно-журнальне видавництво», задоволення позовних вимог позивача є неможливим без залучення фінансово-відповідального співзасновника газети «Культура і життя» Міністерства культури України. У судове засідання позивач не з`явився. Надав до суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує. Розгляд справи просить проводити у його відсутність. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу у відсутність нез`явившихся осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.06.2014 року [PERSON] прийнято на посаду редактора відділу редакції журналу «Український театр» з посадовим окладом згідно штатного розпису, що підтверджується наказом про прийняття №92/09-05. 21.08.2017 року [PERSON] переведено на посаду редактора відділу редакції газети «Культура і життя», що підтверджується записом в трудовій книгі. 11 червня 2018 року [PERSON] було направлено персональне поперження про скорочення з посади редактора відділу редакції газети «Культура і життя». Наказом генерального директора А. С . Щекуновим від 11 червня 2018 року №58/10-05 наказано скоротити редактора відділу редакції газети «Культура і життя» [PERSON] . Як вбачається з листа від 11.06.2018 року №162/1/01-08 комітету профспілки працівників культури ДП «Національне газетно-журнальне видавництво», скорочення штату відбувається у зв`язку зі зменшенням обсягів видатків на фінансову підтримку друкованих періодичних видань культурологічного напрямку. 13 серпня 2018 року наказом генерального директора ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» №86/10-05 [PERSON] звільнено. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За приписами ч.1. ст. 117 КЗпП України,в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.1 ч.1. ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч.2. ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно із п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 зі змінами і доповненнями від 29.07.2015 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved