Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратв право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що зазначене житлове приміщення належить їй на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 15.07.2020 рок. В даній квартирі зареєстрованим також значаться [PERSON] , який не є членом її сім`ї та в зазначеній квартирі не проживає з січня 2012 року, витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг не несе. Реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні майном, отримання житлових соціальних пільг, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судовому засіданні участі не приймала, при цьому подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином з урахуванням положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подав. Поштові конверти направлені на його адресу повернуті з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Окрім того, відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи з урахуванням положень ч.11ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Третя особа КП «ВЖРЕО» про час та місце судового засідання повідомлялось належним чином, однак у судове засідання свого представника не направило, про причини неявки суд не повідомило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно довідки про склад сім`ї №1297 виданої відділом ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради за адресою: [ADDRESS] зареєстрованим, окрім позивача значиться [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як вбачається з комісійного акту про відсутність особи за місцем реєстрації від 18.10.2020 року посвідченого депутатом Жовтоводської міської ради 12 округу Бережним О., відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з січня 2012 року.Під час огляду квартири комісією особистих речей [PERSON] не виявлено.(а.с.10). На даний час реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні належною квартирою, у зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень йогоправа хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Відповідно до 4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Із змісту зазначених норм матеріального права вбачається, що правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Отже, за порівняльним аналізом ст.ст. 383, 391,405 ЦК України та ст.ст. 150, 156 у поєднанні зі ст. 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення ст.ст. 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення ст.ст.405 ЦК України, ст.ст. 150,156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016р. по справі 6-709ЦСІ6. Таким чином, відповідач, який не є членом сім`ї позивача, порушує його права як власника майна, у зв`язку з чим остання позбавлена права користування та розпорядження житловим приміщенням. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] є законними та обґрунтованими у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Згідно ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати На підставі вище викладеного та

Outcome: approved