Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території у розмірі 5174,91 грн., та сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником квартири №20 в будинку №34 корпус 4 по вул. І. Кулика в м. Херсоні. За період з жовтня 2015 року по 01 березня 2018 року заборгованість за житлово-комунальні послуги становить 5174, 91 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2017 року по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2018 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив від відповідачів не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №20 в будинку №34 корпус 4 по вул. І. Кулика в м. Херсоні, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.09.2011 року, витягом про державну реєстру прав №31564354 від 06.10.2011 року. Згідно розрахунку заборгованості по квартирі №20 за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, буд. 31, корп. 4, наявна заборгованість станом на 01.03.2018 року у розмірі 4405,62 грн., індекс інфляції - 616,24 грн., 3% - 153,05 грн., що разом становить 5174,91 грн. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов»язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо не встановлено законом або договором. Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сімї зобов»язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст. 20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а . замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved