Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"" про стягнення страхового відшкодування. Просив сягнути 50000 суму відшкодування витрат на компенсацію матеріальної шкоди, 6067 гривень - суму відшкодування витрат на компенсацію витрат на лікування, 829,44 гривень - витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження, та судові витрати в сумі 568,96 гривень. Мотивував свої вимоги тим, що 02.03.2015 року сталося ДТП за участі водія автомобілю «Тойота Корола» р/номер [NUMBER] [PERSON] та водія автомобілю «Хюндаі Єлантра» р/номер [NUMBER] [PERSON]. Сплативши кошти [PERSON] Позивач направив Відповідачу заяву про виплату відшкодування в порядку компенсації витрат страхувальника, враховуючи, що Позивач змушений був сплатити відшкодування шкоди потерпілому самостійно. Адже ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» жодної виплати страхових відшкодувань не здійснило. 1.10.2015 року [PERSON] отримав поштою відповідь від ПАТ «УСК «ГАРАНТ- АВТО» за підписом заступника начальника управління врегулювання страхових подій в якій Відповідач повідомив, що повідомлення про ДТП розглянуто і в виплаті відмовлено, адже взаєморозрахунок з потерпілим проведено без погодження зі страховиком. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.ст.\~224,\~225 ЦПК України\~проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. 02.03.2015 року сталося ДТП за участі водія автомобілю «Тойота Корола» р/номер [NUMBER] [PERSON] та водія автомобілю «Хюндаі Єлантра» р/номер [NUMBER] [PERSON]. Власник автомобілю «Тойота Корола» р/номер [NUMBER] [PERSON]. ДТП сталося з вини [PERSON], що встановлено постановою про закриття кримінального провадження від 30.04.2015 року за наслідками якого на [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення. Згідно ст. 1188 п. 1.1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загатьних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Проте, цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано за полісом АІ/6949046 в ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО». Поліс укладено на умовах Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тож, згідно статті 1194 ЦК України та умов ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» зобовязалось відшкодувати шкоду спричинену водієм автомобілю «Тойота» р/номер [NUMBER] відповідно до умов статті 22, 29 Закону. Сплативши кошти [PERSON] Позивач направив Відповідачу заяву про виплату відшкодування в порядку компенсації витрат страхувальника, враховуючи, що Позивач змушений був сплатити відшкодування шкоди потерпілому самостійно. Адже ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» з грудня 2014 року жодної виплати страхових відшкодувань не здійснило. 01.10.2015 року [PERSON] отримав поштою відповідь від ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» за підписом заступника начальника управління врегулювання страхових подій в якій Відповідач повідомив, що повідомлення про ДТП розглянуто і в виплаті відмовлено, адже взаєморозрахунок з потерпілим проведено без погодження зі страховиком. По-друге, ліміт відповідальності [PERSON] за шкоду спричинену майну становить 50000 грн. Позивачем [PERSON] було сплачено на відшкодування шкоди 166958 грн. Вартість матеріальної шкоди спричинену пошкодженням автомобілю «Хюндаі Елантра» р/номер [NUMBER] складає 87468,87 грн. Тож вартість шкоди перевищує ліміт відповідальності компанії за полісом, і компанія не може сплатити суму більшу за ліміт відповідальності. Тож Відповідач не може посилають на завищення суму виплати здійсненої Позивачем. Так, стаття 34 пункт 34.2. Закону, передбачає, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно п. 34.3. якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). І неможливість погодження з Відповідачем суми виплати здійсненої Позивачем на відшкодування шкоди потерпілому ніяк не сплинула на дії Відповідача, щодо розгляду матеріалів справи. Це не призвело до підвищення суми витрат з виплати відшкодування і не порушило інтереси страхової компанії. Адже страхова сума за полісом АІ/6949046 значно менше суми шкоди спричиненої [PERSON] внаслідок ДТП. Таким чином. Відповідач, згідно статті 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зобов'язаний у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно статті 24 Закону, у звязку з лікуванням потерпілого [PERSON] відшкодовує обгрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Вимога [PERSON] щодо стягнення з відповідача на його користь 829,44 гривень на оплату витрат на проведення експертного авто товарознавчого дослідження, є безпідставною, заявленою внаслідок хибного трактування правових норм, щодо відшкодування завданої майнової шкоди. Позовні вимоги [PERSON] в частині 50000 суму відшкодування витрат на компенсацію матеріальної шкоди, 6067 гривень - суму відшкодування витрат на компенсацію витрат на лікування - підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору розмірі 569 гривень На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, \~встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.

Outcome: partial