Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, вказуючи, що згідно договору про сплату аліментів від 10.08.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікулем Я.Г. вони з відповідачем дійшли згоди про те, що на утримання синів [PERSON] та [PERSON] він платитиме в її користь 400 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка зазначила, що в даний час сума аліментів є недостатньою для нормального матеріального утримання дітей, а тому вона просить збільшити розмір аліментів і стягувати з відповідача на утримання синів аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 06 вересня 2010 року за рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області було розірвано. Від спільного проживання з відповідачем мають синів [PERSON] та [PERSON], на утримання яких відповідач сплачував їй аліменти в розмірі по 200 грн. на кожну дитину щомісячно на підставі договору про сплату аліментів, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікулем Я.Г. 10.08.2010 року. Вважає, що на сьогоднішній день сума сплачуваних відповідачем аліментів є недостатньою для нормального матеріального утримання дітей, які навчаються в школі, окрім того, молодший син [PERSON] хворіє з самого дитинства, діагноз - гідроцефалія. Відповідач є фізично здоровий і може надавати матеріальну допомогу дітям, а оскільки він ніде офіційно не працює то просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач у судовому засіданні позову не визнав, не згідний на збільшення розміру аліментів. Пояснив, що на даний час не ніде не працює, а тому немає змоги сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06 вересня 2010 року за рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області. Від шлюбу мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження дітей [NUMBER], [NUMBER]). Згідно договору про сплату аліментів, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікулем Я.Г. 10.08.2010 року, реєстровий №1029, сторони дійшли згоди про те, що на утримання синів [PERSON] та [PERSON] відповідач [PERSON] платитиме в користь позивачки [PERSON] 400 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно ч.2 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] проживає в будинку в [ADDRESS], де головою двору є бабуся [PERSON] Разом з позивачкою проживають та перебувають на її матеріальному утриманні сини [PERSON] та [PERSON] Батько дітей [PERSON] з сім'єю не проживає. Наведене підтверджується довідками Заліської сільської ради від 20.01.2014 року та від 28.01.2015 року № 53 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20 січня 2015 року № 10. Згідно, доданої позивачкою до матеріалів справи довідки про доходи від 16 січня 2015 року №59/01-8, вона працює вчителем ОБЖ Заліської ЗОШ І-ІІ ступенів і її заробітна плата за період з липня 2014 року по грудень 2014 року становить 4602,50 грн. Крім того, відповідно до довідки Заліської сільськолї ради від 21.01.2015 року № 2 позивачка [PERSON] займає в Заліській ЗОШ 1-11 ступенів посаду вчителя прогулянкової групи і загальна сума її доходу за період з 01.07. по 31.12.2014 року становить 5690,28 грн. З виписки з історії хвороби за 2006 рік №8213 вбачається, що [PERSON] знаходився на обстеженні та лікуванні в нейрохірургії з діагнозом прогресуюча гідроцефалія і йому рекомендований нагляд у педіатра, невропатолога з контрольним оглядом через 4-6 місяців. Згідно довідки Управління соціального захисту населення від 17.04.2015 року [PERSON] перебуває на обліку як одержувач державної соціальної допомоги дітям-інвалідам до 18 років на сина [PERSON] Допомога призначена на період з 10.10.2007 року по 31.01.2016 року в сумі 949,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років встановлений ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015рік" та складає 1 286 грн. З пояснень позивачки та матеріалів справи вбачається, що діти потребують більших затрат на утримання та виховання, розмір сплачуваних раніше аліментів є недостатнім для утримання дітей, тому доводи позивачки слугують підставою для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки Гермаківської сільської ради №380 від 01.04.2015 року відповідач [PERSON] ніде не працює з 16.06.2000 року. Враховуючи те, що відповідач ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, то розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дітей, на користь яких стягуються аліменти, матеріальне становище позивачки, а також, враховуючи матеріальне становище та потреби дітей, оскільки при сучасному рівні життя та необхідності забезпечити належний матеріальний стан та розвиток дитини, суд вважає, що розмір аліментів у сумі по 200 грн. на дитину щомісяця є недостатнім. Разом з тим, заявлений позивачкою розмір аліментів - 1200 грн. є необгрунтованим. А тому, враховуючи встановлений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також те, що відповідач як фізично здорова людина спроможний надати аліменти в сумі більшій ніж по 200 грн., суд вважає, що для задоволення розумних потреб дітей доцільним та відповідним буде визначити аліменти на їх утримання в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.5 п.1 ч.3 ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 189, 192 СК України та

Outcome: partial