Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що вона є власником житлового будинку № 3 по вулиці Миру в селі Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області, в якому зареєстрована її онука [PERSON] та її син [PERSON], які проживали у зазначеному будинку з 2012 року по квітень 2013 року. Більш ніж три роки відповідачі не користуються зазначеним житлом, у звязку з чим позивач вважає, що вони втратили право на користування житлом. Оскільки відповідачі не бажають самостійно знятися з реєстрації місця проживання, позивач вирішила звернутися до суду з вимогою про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеним житлом. В судовому засіданні позивач та її представник просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON], яка також представляє інтереси малолітнього сина - [PERSON], в судовому засіданні повідомила суд, що в будинку № 3 по вулиці Миру в селі Нова Прилука, який належить позивачу на праві особистої приватної власності, не проживає з 2013 року, можливості зареєструватись за іншою адресою не має, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити. Начальник служби у справах дітей Липовецької райдержадміністрації Вінницької області повідомила суду, що визнання дитини такою, що втратила право користування спірним житлом не відповідає інтересам дитини, у зв'язку з чим просила суд в цій частині заявлених вимог відмовити. В іншій частині заявлено позову, просила суд вирішити спір відповідно до закону. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що [PERSON] є власником житлового будинку № 3 по вулиці Леніна (змінено найменування "Миру") в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області, підтвердженням чого є Свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 5), зареєстроване в реєстрі за №1798. У вказаному будинку зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] ([INFO]), що підтверджується даними вказаними в повідомленні Новоприлуцької сільської ради № 287 від 09.12.2016 року (а.с. 23). Зі змісту позову, а також матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] та її син [PERSON] були зареєстровані у зазначеному будинку та проживали в ньому в період з 2012 року по квітень 2013 року. Понад три роки відповідачі не користуються будинком в якому зареєстровані, що підтверджується даними вказаними в акті обстеження (а.с. 8), крім цього вказану обставину також визнала [PERSON] З урахуванням встановлених обставин, суд встановив відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут припиняється у разі його невикористання протягом трьох років підряд (ст. 406 ч.1 п.5 ЦК України). З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] та її син [PERSON] не користується житловим будинком в якому зареєстровані понад три роки, їх слід визнати такими, що втратили право на користування зазначеним житлом.

Outcome: approved