Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивував тим, що 05 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/1235/08-ПІ, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 40 000,00 Доларів США, на строк до 04 травня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,00 відсотків річних. 05 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено іпотечний договір № 04/І-262, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна 05 листопада 2014 року на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року внесено запис № 29994944 про арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , а також запис № 7570164 (спеціальний розділ). Позивач вважає, що має пріоритетне право на звернення стягнення на предмет іпотеки оскільки обтяження позивача за іпотечним договором зареєстровані 05 травня 2008 року, тобто раніше ніж обтяження на майно, накладені на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року. У зв`язку з чим просить зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , який накладено на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року, запис № 29994944 від 05 листопада 2014 року; зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , який накладено на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року, запис № 7570164 (спеціальний розділ) від 05 листопада 2014 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 05 лютого 2020 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник третьої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/1235/08-ПІ, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 40 000,00 Доларів США, на строк до 04 травня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,00 відсотків річних (а.с. 12-14, 15-16). 05 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено іпотечний договір № 04/І-262, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с.18-19). Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна 05 листопада 2014 року на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року внесено запис № 29994944 про арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , а також запис № 7570164 (спеціальний розділ) (а.с. 22-24). Позивач просить зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , який накладено на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року, запис № 29994944 від 05 листопада 2014 року; зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , який накладено на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року, запис № 7570164 (спеціальний розділ) від 05 листопада 2014 року. Підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначає, що наявність арешту перешкоджає йому скористатися пріоритетним правом на звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно ч.2 ст. 59 зазначеного Закону у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу(установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-28цс15, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем. Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний Закон визначає загальні положення, права учасників виконавчого провадження та чіткий порядок здійснення виконавчих дій, зокрема, і випадки та порядок зняття з майна арешту, накладеного державним виконавцем у процесі здійснення виконавчих дій. Отже, у разі, якщо на майно, що є предметом іпотеки, накладено арешт в рамках виконавчого провадження, яке не є завершеним, в тому числі, якщо виконавчий лист повернуто стягувачу, іпотекодержатель, який є стягувачем у такому виконавчому провадженні, враховуючи наявність у нього переважного права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, вправі звернутися до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що обтяження позивача за іпотечним договором зареєстровані 05 травня 2008 року, тобто раніше ніж обтяження на майно, накладені на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року, а тому позивач має пріоритетне право на задоволенні своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] за участю третьої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту повністю: зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , який накладено на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року, запис № 29994944 від 05 листопада 2014 року. Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , який накладено на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40707850 від 14 листопада 2013 року, запис № 7570164 (спеціальний розділ) від 05 листопада 2014 року. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved