Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт, що померлий [INFO] [PERSON] є її двоюрідним дядьком, встановити юридичний факт, що вона мешкала однією сім`єю з [PERSON] з листопада 2012 року не менше 5 років до часу відкриття спадщини та визначити їй додатковий строк тривалістю 2 місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідач [PERSON] є молодшим братом батька позивача, а позивачці доводиться-двоюрідним дядьком. У її батька також був двоюрідний брат [PERSON] який позивачці доводиться двоюрідним дядьком. З чоловіком позивачки розвелась у 2016 році, спільних дітей не мають. Після смерті дружини [PERSON] він проживав один. В листопаді 2012 року позивачка взяла свого дядька до себе на утримання, оскільки в них були дружні стосунки. [PERSON] сам запропонував проживати разом. До цього вона мешкала за адресою [ADDRESS] З [PERSON] вони проживали взимку в його квартирі, а коли закінчувався опалювальний сезон переїжджали проживати в будинок по вул. Сімферопольській. Восени 2017 року [PERSON] зламав шийку бедра у зв`язку із чим йому була зроблена операція, після якої вона здійснювала за ним догляд, купувала ліки, продукти харчування. За його дорученням отримувала його пенсію. Здійснювала оплату комунальних послуг, робила поточний ремонт в квартирі. [INFO] [PERSON] помер, усі витрати по похованню здійснювала позивачка. За час життя [PERSON] пропонував скласти заповіт на ім`я позивачки оскільки більше в нього не було родичів. Відповідач був присутнім на похованні [PERSON] де повідомив що останні чотири роки він з померлим не спілкувався та вони не бачились. Вважає, що вона фактично прийняла спадщину оскільки проживала однією родиною із померлим, доглядала його. У квітні 2018 року позивачка звернулась до Державного архіву Запорізької області щодо анкетних даних народження діда, його сестри та інших документів. Починаючи з 05 до 09 липня 2018 року позивачка знаходилась на амбулаторному лікуванні в КУ «Центр надання медичних послуг ММР № 2» з діагнозом «ДДПП» - радикуліт з явно вираженим больовим синдромом. Після лікування вона звернулась до Мелітопольської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , однак її направили до приватного нотаріуса Тимченко М.Г. в провадженні якої вже була заведена спадкова справа ще в січні 2018 року після смерті [PERSON] за заявою відповідача. Коли вона звернулась до приватного нотаріуса Тимченко М.Г. із заявою про прийняття спадщини, дізналась, що нею був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подання зави до нотаріуса, у зв`язку з чим їй було рекомендовано звернутись до суду. Строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин у зв`язку із тим, що вона тривалий час відновлювала документи по родинним стосункам з померлим, крім того в кінці терміну знаходилась на лікуванні. Нею було пропущено усього 10 днів. Пояснила, що 07.01.2018 року вона не була в лікарні у [PERSON] оскільки [INFO] померла її бабуся і вона поїхала підтримати близьких. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Дуда С.В. підтримав надані позивачкою пояснення, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Зазначив, що позивачка більше ніж п`ять років проживала однією сім`єю разом з померлим [PERSON] , доглядала за ним, готувала їжу, робила ремонт в квартирі. Під час знаходження [PERSON] в лікарні купувала необхідні ліки. Факт постійного проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] також були підтверджені показами свідків, які були допитані в судових засіданнях. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що померлий [PERSON] є його двоюрідним братом. В 2015 році помер його рідний брат, він разом з [PERSON] були на його похоронах, в цей період позивачки в квартирі [PERSON] не було, як і її речей. Він часто провідував [PERSON] , в них були гарні стосунки. [PERSON] після смерті дружини проживав один. Позивачка почала навідуватись до [PERSON] після 2015 року після смерті її батька. В квартирі [PERSON] вона не проживала тільки провідувала його. Про смерть [PERSON] йому повідомила квартальна. Не заперечує проти встановлення того, що [PERSON] є її двоюрідним дядьком позивача. Заперечує проти задоволення позовних вимог стосовно встановлення факту проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] не менше п`яти років та надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Представник відповідача-адвокат Шаповалова О.В. в судовому засіданні позов визнала в частині того що [PERSON] який помер [INFO] , є двоюрідним дядьком [PERSON] . Не визнає позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] не менше п`яти років та надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачем не надано доказів поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса. Підтримала пояснення надані відповідачем [PERSON] та пояснила, що позивачем не надано доказів спільного проживання з померлим [PERSON] з листопада 2012 року. Відповідно до архівних довідок [PERSON] проживав один, дітей не має. За адресою [ADDRESS] старша по будинку приносила квитанції та бачила, що [PERSON] проживав за вказаною адресою один. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що вона спілкувалась з [PERSON] після смерті його дружини, він мешкав один, вона приносила йому їжу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померлий [PERSON] проживав один. Відповідно до пояснень голови квартального комітету довідка про проживання позивача з 2012 року разом з [PERSON] є недостовірною, тому її не можна приймати до уваги. Позивачем не надано доказів ведення спільного побуту з померлим не менші ніж п`ять років. При викладених обставинах, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивачки [PERSON] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с.8/. Відповідач [PERSON] , який народився в 1953 році, є молодшим братом батька позивача, а позивачці доводиться-двоюрідним дядьком. Батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , які є рідними дідом та бабусею позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12.01. 1949 року /а.с.9/. В 1953 році народився [PERSON] , який є братом батька позивача- [PERSON] . Відповідно до копії довідки Державного архіву Запорізької області № 01-32/м-1362 від 15.06.2018 року, [INFO] народився дідусь позивача - [PERSON] батьками якого є: батько [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с.14/. Згідно із копією довідок Державного архіву Запорізької області № 01-32/м-0666, [INFO] народилась рідна сестра дідуся позивача - [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с.16,17/. Так, [PERSON] , 1918 року народження є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією посвідки [NUMBER] , актовий запис № 36 /а.с.11/. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.10/. Відповідно до п. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, сукупність наведених позивачем доказів свідчить про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , є двоюрідним дядьком [PERSON] , [INFO] , що є підставою для задоволення позовної вимоги в частині встановлення факту що [PERSON] , який помер [INFO] , є двоюрідним дядьком [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.12/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме квартира [ADDRESS] , яка належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане 09.02.2004 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-592 /а.с.18/. Відповідно до листа № 1133/01-16 від 26.12.2018 року після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 5/2018 за заявою [PERSON] /а.с.84-95/. З метою оформлення спадкових прав позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г., однак постановою від 20.07.2018 року останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законодавством України строку для прийняття спадщини та через відсутність документів, що підтверджують спорідненість померлого [PERSON] із спадкоємицею /а.с.20/. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування"особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, їх поважність визначається судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин та характеру взаємовідносин сторін. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. В обґрунтування поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказує, що у встановлений шестимісячний строк, а саме у квітні 2018 року вона звернулась до Мелітопольської державної нотаріальної контори щодо процедури оформлення спадкових прав, де їй повідомили про необхідність підтвердження факту родинних відносин з померлим [PERSON] . Після чого позивач почала збирати документи, аби підтвердити родинні відносини із спадкодавцем [PERSON] , що також підтверджується відповідями з Державного архіву датовані червнем місяцем 2018 року, копії яких містяться в матеріалах справи. У період збирання архівних довідок позивач захворіла у зв`язку із чим знаходилась на амбулаторному лікуванні в КУ «Центр надання медичних послуг ММР № 2» з діагнозом «ДДПП» - радикуліт з явно вираженим больовим синдромом, а саме з 05 по 09 липня 2018 року, що підтверджується копією довідки з лікувального закладу /а.с.22/. Одразу після виписки з лікарні позивач звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г., однак нею був пропущений строк подачі заяви на прийняття спадщини, який складав лише 10 днів. Доводи позивача щодо поважності причини пропуску строку підтверджуються наданими відповідями з Державного архіву, що також свідчить про її намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає, що позивачем доведено, що вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , але у встановлений законом час із заявою про прийняття спадщини не звернулась, через поважну причину, у зв`язку з хворобою. В силу цих обставин суд вважає, що позивач пропустила передбачений законом строк з поважних причин, а тому,

Outcome: partial