Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності на праві власності частини квартири, визнання права власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що 2.02.1998 року 135 заводом ЗБВ було видано свідоцтво про право власності на житло, за змістом якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних долях, тобто по 1/4 частині квартири кожному. [INFO] померла [PERSON] і 5.06.2010 року державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/3 частині тієї ж квартири кожному від спадкового майна померлої, яка складалась з 1/4 частини спірної квартири. Тобто кожний із спадкоємців отримав по 1/12 частини квартири. [INFO] помер [PERSON] . Позивачі звернулись до Сьомої Київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину за законом на майно померлого [PERSON] однак їм було відмовлено, оскільки вони не надали оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 2.02.1998 року, який втратили. За таких обставин просять встановити факт належності за кожним із позивачів на праві власності 1/4 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 2.02.1998 року 135 заводом ЗБВ, а також визнати за кожним із позивачів право власності на 1/6 частину цієї ж квартири в порядку спадкування за законом майна померлого [INFO] [PERSON] , що складалось з 1/4 частини квартири, яка належала на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 2.02.1998 року 135 заводом ЗБВ та 1/12 частини квартири, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5.06.2010 року державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. Представник відповідача Київської міської ради Новаковський Р.Я. в судове засідання не з`явився, але у направленому відзиві до суду просив розглянути справу у його відсутність та винести рішення згідно діючого законодавства (а.с.41-43). 3-тя особа: Сьома Київська державна нотаріальна контора в судове засідання також не з`явилась, про розгляд справи юридична особа була повідомлена належним чином (а.с.37), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у відсутність свого представника 3-тя особа не зверталась. Заслухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. За змістом ч.4, ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року" ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначає ч.1, ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавленийцього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч.1, ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як регламентує ч.1, ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як встановлено у судовому засіданні, 2.02.1998 року 135 заводом ЗБВ було видано свідоцтво про право власності на житло, за змістом якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних долях, тобто по 1/4 частині квартири кожному (а.с.27). За приписами ч.1, ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1, ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1, ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. [INFO] померла [PERSON] і 5.06.2010 року державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким [PERSON] , чоловік померлої, [PERSON] , донька померлої та [PERSON] , син померлої, успадкували по 1/3 частині тієї ж квартири кожному від спадкового майна померлої, яка складалась з 1/4 частини спірної квартири (а.с.28-29). Тобто кожний із спадкоємців отримав у власність в порядку спадкування по 1/12 частини квартири. Вказані вище частки власності були зареєстровані в КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації", про що свідчить інформаційна довідка від 12.07.2017 року (а.с.19). [INFO] помер [PERSON] , батько обох позивачів (а.с.11-13; 18). Позивачі звернулись до Сьомої Київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину за законом на майно померлого [PERSON] , однак їм було відмовлено у його отриманні, оскільки вони не надали оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 2.02.1998 року (а.с.26), який втратили. Як передбачає ч.1, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч.1-2, ст.16 ЦК Українни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. У відповідності до ч.1, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1, ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як зазначає ч.2, ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивачі втратили свідоцтво про право власності на житло, видане 2.02.1998 року 135 заводом ЗБВ, про що свідчить висновок Дарницького УП ГУНП в м. Києві та копія газети „Урядовий кур`єр" (а.с.21-24), при цьому вони не можуть отримати його дублікат, в чому відмовив їм ДП МО України „Укрвійськбуд" (а.с.25), що позбавляє їх права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого їх батька [PERSON] , тому з метою захисту їх інтересів та порушеного права необхідно встановити факт належності [PERSON] та [PERSON] на праві власності 1/4 частини квартири [ADDRESS] за кожним із них на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 2.02.1998 року 135 заводом ЗБВ. Приймаючи до уваги, що на день смерті [PERSON] , батьку позивачів, належала на праві власності 1/4 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 2.02.1998 року 135 заводом ЗБВ та 1/12 частина цієї ж квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5.06.2010 року державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В., тому в порядку спадкування майна померлого батька їм буде належати на праві власності по 1/6 частині квартири кожному (1/4 + 1/12 = 4/12 = 1/3). (1/3 : 2 спадкоємця = 1/6). Або кожному із спадкоємців належить 1/2 частина спадкового майна померлого, тобто від 1/4 частини його частки в квартирі половина складає 1/8 частину, від 1/12 частини - половина складає 1/24 частину, що в сумі дає (1/8 + 1/24 = 4/24 або 1/6).

Outcome: approved