Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 28 жовтня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № IKSPAT.17424.014, за яким відповідач отримував кредит у розмірі 100000 ( сто тисяч гривень) гривень строком до 27.10.2018 року зі сплатою 12 % річних. У відповідності до договору відповідач зобов»язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості в розмірі, встановленому графіком погашення. Відповідач станом на 21.08.2015 року порушив умови договору та має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 83330 гривень 90 копійок: поточна заборгованість по тілу кредиту 66960 гривень 92 копійок, прострочена заборгованість по тілу кредиту - 10384 гривень 62 копійок, поточна заборгованість за процентами - 451 гривень 44 копійок, прострочена заборгованість за процентами - 5533 гривень 92 копійок, яку просить стягнути на свою користь позивач. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, справу просив розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки не повідомив, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № IKSPAT.17424.014 від 28 жовтня 2013 року, який укладений між ПАТ " [PERSON] РОЗВИТКУ" та фізичною особою [PERSON] вбачається, що банк надає останньому кредит в розмірі 100000 ( сто тисяч гривень) гривень строком до 27.10.2018 року зі сплатою 12 % річних. У відповідності до договору відповідач зобов»язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості в розмірі, встановленому графіком погашення. А він зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути його банку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за договором кредиту та станом на 21.08.2015 року має заборгованість за кредитом 83330 гривень 90 копійок: поточна заборгованість по тілу кредиту 66960 гривень 92 копійок, прострочена заборгованість по тілу кредиту - 10384 гривень 62 копійок, поточна заборгованість за процентами - 451 гривень 44 копійок, прострочена заборгованість за процентами - 5533 гривень 92 копійок , яка підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.11.2014 р. прийнято рішення № 132 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» з 2811.2014 р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» призначено [PERSON]. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України , Закону України "Про судовий збір" , в редакції, чинній на момент ухвалення рішення, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави сума судового збору у розмірі 1249 гривень 96 копійок. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved