Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду в травні 2016 року з вищезгаданим позовом, в якому зазначив, що 20.02.2016 року о 20 год. на перехресті вул. 1-го Травня та вул. Гагаріна в м. Житомирі з вини відповідача, який керував автомобілем «Сітроєн » д.н. [NUMBER], що йому належить, сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок цієї пригоди автомобіль «Опель» д.н. [NUMBER], яким керував позивач, отримав механічні ушкодження. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля становить 39442 грн. 39 коп. При цьому просив врахувати, що вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження становить 66843,39 грн. Натомість, йому було сплачено страхове відшкодування в сумі 27911 грн. Просив також відшкодувати витрати пов'язані з оплатою експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн, та витрати сплаченого судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, на обґрунтування своїх доводів вказав, що винним в скоєнні ДТП є відповідач. При визначенні розміру позовних вимог керувався висновкам експертного автотоварознавчого дослідження № 4093 від 03.03.2016 року, а також підтримав вимоги щодо відшкодування понесених витрат, пов'язаних з оплатою експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн, та витрати сплаченого судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. В останнє судове засідання не з'явився, просив розглянути справу в його відсутності. Представник відповідача та відповідач не з'явилися в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення у відсутності сторін, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог та визначеного кола відповідачів, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 998, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, чинними на день їх виникнення, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст.1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Судом встановлено, що 20.02.2016 року о 20 год. на перехресті вул. 1-го Травня та вул. Гагаріна в м. Житомирі з вини відповідача, який керував автомобілем «Сітроєн » д.н. [NUMBER], що йому належить, сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок цієї пригоди автомобіль «Опель» д.н. [NUMBER], яким керував позивач, отримав механічні ушкодження., згідно протоколу огляду автотранспорту. Суд прийшов до висновку, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася із вини [PERSON] в результаті порушення ним Правил дорожнього руху України, оскільки останній виїхав на перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора та здійснив зіткнення автомобілів. Наведене стверджується постановою Богунського районного суду м. Житомира від 29.03.2016 року, щодо [PERSON], згідно якої останній визнаний винним в скоєнні даної ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАУ у вигляді штрафу в сумі 340 грн. /а.с. 5/. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою./ ст. 61.ч.4 ЦПК України/. Суд враховує, що відповідно до вимог ст.ст. 10 ч.2, 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, судом враховуються обсяги механічних пошкоджень автомобіля та висновок № 4093 експертного автотоварознавчого дослідження від 03.08.2016 року, згідно якого розмір матеріального збитку пошкодженого автомобіля «Опель» д.н. [NUMBER] становить 66843,39 грн. /а.с. 10-21/. Суд приймає до уваги надані докази, позаяк вони не викликають сумніву, сторони не заперечували наявність та перелік механічних пошкоджень автомобіля позивача, переконливих доказів на спростування розміру матеріальної шкоди, визначеного в даному висновку, відповідач не надав. Згідно полісу № АІ/8479924 від 11.08.2015 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач [PERSON], який є власником автомобіля «Сітроєн» д.н. [NUMBER], є страхувальником і особою, цивільно-правова відповідальність якої за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС»/а.с.48-65/. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 зазначеного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що позивач має право на відшкодування шкоди у повному обсязі в межах ліміту відповідальності страховика, а саме в межах 50000грн. з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» з урахуванням франшизи в сумі 510 грн, а не в сумі фактичного відшкодованого страхового відшкодування в сумі 27911 грн. Згідно ч.3 ст. 998 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього ж Кодексу до реальних збитків відносить втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За правилами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Враховуючи вищенаведене та встановлений ліміт майнової відповідальності страховика 50000 грн, беручи до уваги вимоги, які пред'явлені лише до відповідача [PERSON], суд стягує з останнього на відшкодування матеріальної шкоди 17353,39 грн.(66843,39 -50000 -510). Підлягають також відшкодуванню з відповідача на користь позивача витрати пов'язані з оплатою експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн, та витрати сплаченого судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial