Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Гожулівської сільської ради Полтавського району, про зміну сторони у договорі оренди земельної ділянки водного об`єкту, посилаючись на те, що її батько - [PERSON] , [INFO] , як приватний підприємець, уклав із Гожулівською сільською радою Полтавського району Полтавської області Договір оренди земельної ділянки водного об`єкту (ставка) від 04.09.2002 року (надалі - Договір оренди), площею 4,24 га для риболовецьких потреб, що розташований в межах села Гожули. Договір укладений на строк 25 років, зі строком дії з 04.09.2002 р. по 04.09.2027 р. Родинні відносини позивача, а саме що вона являється донькою [PERSON] , підтверджуються свідоцтвом про народження. [PERSON] помер [INFO] . Позивач як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (номер у Спадковому реєстрі 61078589 від 14.08.2017 р.). Зазначений ставок з 1998 року, ще при житті орендувала мати позивача [PERSON] , що підтверджується Договором від 1998 року, що був укладений з Гожулівською сільською радою на термін з 15.11.1998 року по 15.11.2002 року. І як уже було зазначено, 04.09.2002 року Договір оренди на цей ставок сільська рада потім уклала з її батьком. У 2000 році зазначений ставок знаходився у запущеному стані (оброслий очеретом, засмічений сміттям та перегноєм що стікав зі свинарника) та як підтверджується Актом від 2000 року силами сім`ї [PERSON] та ентузіастів - мешканців сіл Гожули, Рибці, цей ставок був приведений у належний стан. Роботи та зусиль у приведенні ставку до відповідних санітарних норм сім`єю позивача було вкладено немало. З 2008 року батько позивачки почав хворіти. Хвороба прогресувала (довідка МСЕК додається) та у 2010 році [PERSON] оформив на неї довіреність на виконання нею обов`язків по Договору оренди. З того часу позивач та її чоловік [PERSON] фактично самостійно здійснювали догляд за ставком та допомагали батькові. З 2012 по 2017 рік позивач з чоловіком купували та зариблювали ставок мальком, доглядали за ставком, виконували передбачені санітарними нормами заходи щодо його утримання. Під час прийняття спадщини, у січні 2018 року, перед приватним нотаріусом Дробітько В.В., позивачем було поставлене питання про можливість спадкувати право на оренду за Договором оренди земельної ділянки водного об`єкту (ставка) від 14.09.2002 року, що був укладений її батьком, з огляду на норми що зазначені у ст. 7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи- орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. В умовах Договору не передбачені обмеження, щодо застосування до неї права викладеного у ст. 7 Закону України «Про оренду землі», окрім того вона додатково підпадає і під ознаки особи яка використовувала цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарем. Приватний нотаріус Дробітько В.В. з цього питання повідомив, що у главі 84 «Загальні положення про спадкування» Цивільного кодексу України у цьому питання мається правова прогалина і нотаріуси не практикують нотаріального врегулювання таких питань та порадив звернутися до суду. Таку ж пропозицією висловила і Гожулівська сільська рада. Статтею 85 Водного кодексу України передбачено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством. З цих підстав я і посилаюсь на норми Закону України «Про оренду землі» Приймаючи до уваги, що сім`єю позивача - матір`ю, батьком та нею було вкладено у цей ставок багато труда, часу та коштів щодо доведення його до нормального стану та утримання ставку, майже 20 років вони його зариблювали та розводили рибу, вважає що відповідно до норм ст. 7 Закону України «Про оренду землі» має право на перехід після смерті батька [PERSON] право на оренду земельної ділянки під водним об`єктом та самого водного об`єкту та укладення Гожулівською сільською радою з нею договору оренди на умовах та термін що був укладений з її батьком. Таким чином, ст. 7 Закону України «Про оренду землі» передбачає можливість зміни сторони у договорі оренди земельної ділянки водного об`єкту (ставка) від 14.09.2002 року, з правами та обов`язками що зазначені у Договорі. Мною до позовної заяви надані докази, що підтверджують моє право як спадкоємця на перехід права на оренду земельної ділянки водного об`єкта (ставка), але Гожулівська сільська рада може прийняти моє право на підставі певних правових визначень. Так як, нотаріус фактично ухиляється від оформлення права на оренду землі, то своє порушене право позивач може відновити у суді і з цієї причини звертається до суду з позовом. Так як Гожулівська сільська рада є стороною у договорі оренди то вона формально виступає відповідачем у даному позові. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та прохає задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] , [INFO] , як приватний підприємець, уклав із Гожулівською сільською радою Полтавського району Полтавської області Договір оренди земельної ділянки водного об`єкту (ставка) від 04.09.2002 року (надалі - Договір оренди), площею 4,24 га для риболовецьких потреб, що розташований в межах села Гожули. Договір укладений на строк 25 років, зі строком дії з 04.09.2002 р. по 04.09.2027 р. Родинні відносини позивача, а саме що вона являється донькою [PERSON] , підтверджуються свідоцтвом про народження. [PERSON] помер [INFO] . Позивач як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (номер у Спадковому реєстрі 61078589 від 14.08.2017 р.). Зазначений ставок з 1998 року, ще при житті орендувала мати позивача [PERSON] , що підтверджується Договором від 1998 року, що був укладений з Гожулівською сільською радою на термін з 15.11.1998 року по 15.11.2002 року потім 04.09.2002 року Договір оренди на цей ставок сільська рада уклала з її батьком. У 2000 році зазначений ставок знаходився у запущеному стані (оброслий очеретом, засмічений сміттям та перегноєм що стікав зі свинарника) та як підтверджується Актом від 2000 року силами сім`ї [PERSON] та ентузіастів - мешканців сіл Гожули, Рибці, цей ставок був приведений у належний стан. Роботи та зусиль у приведенні ставку до відповідних санітарних норм сім`єю позивача було вкладено немало. З 2008 року батько позивачки почав хворіти. Хвороба прогресувала (довідка МСЕК додається) та у 2010 році [PERSON] оформив на неї довіреність на виконання нею обов`язків по Договору оренди. З того часу позивач та її чоловік [PERSON] фактично самостійно здійснювали догляд за ставком та допомагали батькові. З 2012 по 2017 рік позивач з чоловіком купували та зариблювали ставок мальком, доглядали за ставком, виконували передбачені санітарними нормами заходи щодо його утримання. Під час прийняття спадщини, у січні 2018 року, перед приватним нотаріусом Дробітько В.В., позивачем було поставлене питання про можливість спадкувати право на оренду за Договором оренди земельної ділянки водного об`єкту (ставка) від 14.09.2002 року, що був укладений її батьком, з огляду на норми що зазначені у ст. 7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи- орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. В умовах Договору не передбачені обмеження, щодо застосування до неї права викладеного у ст. 7 Закону України «Про оренду землі», окрім того вона додатково підпадає і під ознаки особи яка використовувала цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарем. Приватний нотаріус Дробітько В.В. з цього питання повідомив, що у главі 84 «Загальні положення про спадкування» Цивільного кодексу України у цьому питання мається правова прогалина і нотаріуси не практикують нотаріального врегулювання таких питань та порадив звернутися до суду. Таку ж пропозицією висловила і Гожулівська сільська рада. Статтею 85 Водного кодексу України передбачено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством. З цих підстав я і посилаюсь на норми Закону України «Про оренду землі» Приймаючи до уваги, що сім`єю позивача - матір`ю, батьком та нею було вкладено у цей ставок багато труда, часу та коштів щодо доведення його до нормального стану та утримання ставку, майже 20 років вони його зариблювали та розводили рибу, вважає що відповідно до норм ст. 7 Закону України «Про оренду землі» має право на перехід після смерті батька [PERSON] право на оренду земельної ділянки під водним об`єктом та самого водного об`єкту та укладення Гожулівською сільською радою з нею договору оренди на умовах та термін що був укладений з її батьком. Таким чином, ст. 7 Закону України «Про оренду землі» передбачає можливість зміни сторони у договорі оренди земельної ділянки водного об`єкту (ставка) від 14.09.2002 року, з правами та обов`язками що зазначені у Договорі. Мною до позовної заяви надані докази, що підтверджують моє право як спадкоємця на перехід права на оренду земельної ділянки водного об`єкта (ставка), але Гожулівська сільська рада може прийняти моє право на підставі певних правових визначень. Так як, нотаріус фактично ухиляється від оформлення права на оренду землі, то своє порушене право позивач може відновити у суді і з цієї причини звертається до суду з позовом. Так як Гожулівська сільська рада є стороною у договорі оренди то вона формально виступає відповідачем у даному позові. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~ Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони\~ цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом\~ матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Згідно зі ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи - орендаря. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Отже, якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи - підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору. Разом з тим, вказаним договором оренди не передбачено заборони переходу права оренди спадкоємцям і це не суперечить чинному законодавству. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-375цс15, постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 266/2505/17-ц. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за похивачем перехід права на оренду земельної ділянки водного об`єкту за Договором оренди земельної ділянки водного об`єкту (ставка).

Outcome: approved