Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивачка 21.12.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON], який 19.01.2018 року був уточнений, про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 350 доларів США щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що 18.08.1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 20.01.2013 року, рішенням Суду першої інстанції в місті Джендуба Рспубліки Туніс шлюб був розірваний. З 21.09.2002 року відповідач не проживав з позивачкою, дитину не забезпечує. Ухвалою суду від 26.01.2018 року відкрите провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 19.02.2018 року. Ухвалою суду від 19.03.2018 року закрите підготовче засідання та призначена справа до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Ухвалу суду від 19.03.2018 року відповідач отримав в електронному вигляді, що підтверджено довідкою Приморського районного суду м. Одеси про доставку електронного листа, а також його заявою надісланою на електронну адресу суду 15.03.2018р., якою повідомив що він позов не підтримує, інших доводів та доказів не наддав. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.1996 року [PERSON] [PERSON] та Саіді (дошлюбне прізвище Хрустальова) [PERSON] вступили в шлюб, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №056332. 26.12.2002 року у сторін по справі народився син [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження серії І-ЖД №167057, видане Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції. Шлюб між [PERSON] [PERSON] та [PERSON] було розірвано 04.10.2013 року, що підтверджується Рішенням Суду першої інстанції в місті Джендуба Республіки Туніс, справа №35021 (в матеріалах справи наявне копія рішення суду мовою оригіналу та переклад на українську мову). Твердження позивачки щодо того, що син проживає разом з нею підтверджується Довідкою випискою з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію №2397 від 07.08.2017 року. Відповідач надав до суду 15.03.2018 року електронним засобами звязку заяву, де вказав, що не погоджується з вимогами [PERSON] Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Згідно ч. 2 ст. 496 ЦПК України іноземні особи мають процесуальні права та обовязки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 66 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обовязки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний звязок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про міжнародне приватне право» зобовязання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суду відомості щодо стану здоровя, матеріального становища та інші обставини відповідача [PERSON] [PERSON] та його сина [PERSON] не відомі. Позивачка в уточненому позові просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 350 доларів США, стягнення проводити в гривневому еквіваленті, встановленого Національним Банком України на час проведення виплат. Згідно зі ст. 524 ЦК\~зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України\~гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК\~грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Виходячи з норм національного законодавства, суд присуджує здійснювати виплату аліментів в грошовій одиниці України гривнях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Згідно с. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ Позивачка звернулася до суду 21.12.2017 року, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як зазначалося раніше позивачка звернулася до суду 21.12.2017 року, тож і стягнення аліментів відбуватиметься з цієї дати. Статтею 48 Конституції України встановлено, що кожен має право на достойний життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Право дитини (особи до 18 років) на достатній життєвий рівень додатково закріплено ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", згідно з якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Таким чином, з врахування вищевикладеного, та беручи до уваги, що відомостей щодо матеріального забезпечення дитини у суду не має, суд приходить до висновку, що можливо стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 5200 грн. (що еквівалентно 200 долл США), а отже позов задовольнити частково. Статтею 99 Конституції встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому [PERSON] держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Згідно зі ст.192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої обєктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~- у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial