Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, у якій вказує, що у період з жовтня 1993р. по 25 червня 2016р. вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Разом вони спільно проживали у квартирі, що знаходиться за адресою: вул.. Борисоглібська (Ворошилова),7 кв.22 м. Часів Яр Донецької області.19 квітня 2013 року вона зареєструвалась у даній квартирі та є зареєстрованою і по даний час. Під час спільного проживання [PERSON] приватизував зазначену вище квартиру, що підтверджується. 25 червня 2016 року [PERSON] помер. Похованням [PERSON] займалась вона, як його цивільна дружина. Після похорон свого цивільного чоловіка [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою оформити спадкові права, після смерті [PERSON], проте там їй повідомили, що дійсно, якщо вона проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, то має право на спадщину, як спадкоємець за законом четвертої черги. В той же час, факт такого проживання може бути встановлено виключно на підставі судового рішення, яке необхідно надати до нотаріальної контори на підтвердження своїх слів. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною заявою. З урахуванням вищевикладеного, просить суд винести рішення, яким встановити факт, що вона дійсно проживала однією сім'єю з [PERSON], [INFO] у період з 07 листопада 1993р. по 25 червня 2016р., тобто по дату його смерті. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не з*явились до початку судового засідання надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився про день та час розгляду був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно свідоцтва на житло від 02.04.2013 року, виданого Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради, квартира, що знаходиться у м. Часів-Яр по вул. Ворошилова, 7/23 дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно технічного паспорту на приватизацію квартири [ADDRESS], приватизована [PERSON] Згідно довідки, виданої [PERSON] в тому, що остання зареєстрована у [INFO]. Згідно акту від 16.11.2016року, вбачається, що [PERSON] з 1993 року не прописана у квартирі [ADDRESS], але фактично проживає у вказаній квартирі. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 25 червня 2016 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, наданої державним нотаріусом [PERSON], вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, яке належало [PERSON], який помер 25 червня 2016року. У судовому засіданні була допита у якості свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснювала, що вона приходиться сусідкою померлого [PERSON] та [PERSON], остання з 1993 року та по день смерті [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно до витягу з узагальнення судової практики розгляду справ, що мають юридичне значення, здійсненого Верховим Судом України, вбачається, що до заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. . Відповідно до ч.2 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю, підлягає задоволенню.

Outcome: approved