Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 02.10.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя вони мають доньку [PERSON],[INFO]. На даний час сторони однією родиною не проживають, дитина мешкає з позивачем. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач у добровільному порядку не надає. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку та іншого доходу, щомісячно , але не менш прожиткового мінімуму для дитин відповідного віку , починаючи від дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Позивач [PERSON] надала письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Від відповідача [PERSON] також надійшла письмова заява, у якій він позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом установлено, що 02.10.2004 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Від спільного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Положеннями ч. 3 ст. 181 встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи те, що законом встановлений обов'язок відповідача надавати дитині матеріальну допомогу, а у добровільному порядку він цього не робить, беручи до уваги, що сторони дійшли згоди з питання розміру аліментів, а також, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку та іншого доходу, щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, оскільки позивач в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ, звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved