Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в листопаді 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 26 187, 83 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.02.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4292849, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло па себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ» д/н [NUMBER] . 15.02.2016 року в м. Васильків по вул. Петровського сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення ПДР України водієм «ЗАЗ» д/н [NUMBER] [PERSON] , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. 04.04.2016 року до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування звернулась ПрАТ «СК «Уніка», страхова компанія, в якій застрахований автомобіль «Renault», д.н.з. [NUMBER] за договором добровільного страхування. Згідно Звіту №56142 від 28.02.2016 року, наданого ТОВ «Юніверсал Асісанс-Україна» вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, склала 26 633,50 грн. Проте, відповідно до Рахунку №АМСС090189 від 17.02.2016 року, наданого ТОВ «Арма Моторс» вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] склала 26 187,83 грн. ПрАТ «СК «Уніка» здійснили виплату страхового відшкодування у розмірі 26 187,83 грн. 29.04.2016 року відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було вирахувано коефіцієнт фізичного зносу та здійснено виплату страхового відшкодування, з урахуванням франшизи 1000,00 грн. у сумі 21 231,63 грн. 20.05.2016 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було направлено відповідачу претензію №200516-21952/К від 20.05.2016 року з вимогою сплатити страхове відшкодування, але відповідач в добровільному порядку не відшкодував її, а тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Оскільки отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, суд відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України здійснив виклик відповідачів через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи, що відповідачі, які були належним чином повідомленими про місце, день і час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, не прибули в судове засідання і не повідомили суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідачів в судове засідання неповажними. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.02.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4292849, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло па себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ» д/н [NUMBER] . 15.02.2016 року в м. Васильків по вул. Петровського сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення ПДР України водієм «ЗАЗ» д/н [NUMBER] [PERSON] , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. 04.04.2016 року до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування звернулась ПрАТ «СК «Уніка», страхова компанія, в якій застрахований автомобіль «Renault», д.н.з. [NUMBER] за договором добровільного страхування. Згідно Звіту №56142 від 28.02.2016 року, наданого ТОВ «Юніверсал Асісанс-Україна» вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, склала 26 633,50 грн. Проте, відповідно до Рахунку №АМСС090189 від 17.02.2016 року, наданого ТОВ «Арма Моторс» вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] склала 26 187,83 грн. ПрАТ «СК «Уніка» здійснили виплату страхового відшкодування у розмірі 26 187,83 грн. 29.04.2016 року відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було вирахувано коефіцієнт фізичного зносу та здійснено виплату страхового відшкодування, з урахуванням франшизи 1000,00 грн. у сумі 21 231,63 грн. 20.05.2016 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було направлено відповідачу претензію №200516-21952/К від 20.05.2016 року з вимогою сплатити страхове відшкодування, але відповідач в добровільному порядку не відшкодував її. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «СК «Уніка». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України (постанови ВГСУ від 23.08.2011 у справі №42/92, від 15.01.2013 у справі №5011- 72/9778-2012, від 30.01.2013 у справі №5011-35/11156-2012, від 13.05.2013 у справі №5011- 50/17051-2012, від 14.05.2013 у справі №5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 у справі №910/3655/13, від 21.01.2014 у справі 910/11450/13, від 25.12.2014 у справі 910/13665/14, від 01.07.2015 у справі 910/29084/14). Правова позиція з вказаного питання викладена в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. № 3-50гс15 у справі № 910/7163/14, яка в силу статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України має враховуватись судами при застосуванні вказаних правових норм. Верховний Суд України виклав свою правову позицію у постанові від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15 та зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована. У раз задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд : вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до частини четвертої ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п. 2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд прийшов до висновку, що [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду, тому з нього на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»» слід стягнути виплачене відшкодування у розмірі 400 575,71 грн. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про відшкодування шкоди у розмірі 1762 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved