Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн., мотивуючи тим, що 12.01.2012 року близько 16 години по вул. Троїцька в с. Вересоч Куликівського району Чернігівської області під час сварки позивача і відповідача, останній штовхнув [PERSON] рукою у праве передпліччя від чого [PERSON] впав на землю та вдарився головою о щебень, в результаті падіння від отримав тілесні ушкодження та лікувався в Чернігівській міській лікарні №1. Вважає, що йому заподіяно моральної шкоди в наслідок завдання йому фізичних страждань та болю та душевних страждань в наслідок протиправної поведінки відповідача. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги і просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день і місце розгляду справи у відповідності ч.5 ст.74 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов'язку відшкодувати моральну шкоду. При вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди, слід мати на увазі, що винна у заподіянні цієї шкоди особа може бути звільнена від обов'язку відшкодування тільки за умови, якщо вона доведе відсутність своєї вини (умислу або необережності). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чом у полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 25.12.2014 року зазначено, що [PERSON] заподіяно легких тілесних ушкоджень з необережності в результаті протиправних дій [PERSON] ( а.с. 19). Суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково і відповідачу слід відшкодувати позивачу моральну шкоду в сумі 2000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial