Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилася дитина - [PERSON], [INFO] В подальшому 08.04.2013 року шлюб між подружжям розірвано. Відповідач не цікавиться життям доньки, не телефонує, не спілкується з дитиною та не приймає участь у її вихованні. Матеріальної допомоги не надає, зобов'язання зі сплати аліментів не виконує. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх доньки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується копією газети «Урядовий кур'єр» від 30.09.2017 №184. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надав, тому суд ухвалив справу розглядати за відсутності відповідача. Третя особа виконавчий комітет Добропільської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, заяв та клопотань суду не подавав, у зв'язку з чим справа розглядається за відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Як вбачається з записів у паспорті позивача остання з 30.01.2009 року перебувала у шлюбі відповідачем. Шлюб розірвано на підставі рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 08.04.2013 у справі №256/1695/13-ц. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.07.2009 року [PERSON] (відповідач) є батьком [PERSON], [INFO]. Матір'ю є позивач. Дитина є неповнолітньою, постійно проживає разом із матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою від 11.11.2014 року №1422000847 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Згідно довідки навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №7 - дошкільний навчальний заклад» від 11.04.2017 року №70 [PERSON] навчається у 2-А кл. вказаного навчального закладу. Батько [PERSON] вихованням дитини не займається, з сім'єю не проживає. В школі жодного разу не з'являвся. З довідки комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу Музичної школи №1 від 10.04.2017 року №11 слідує, що [PERSON] навчається в музичній школі з 01.09.2015 року по теперішній час. За період навчання дитини її батько [PERSON] жодного разу в музичній школі не з'являвся, збори та шкільні заходи не відвідував, успіхами дитини за весь період навчання не цікавився. Довідкою-розрахунком відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку від 03.03.2014 року заборгованість по аліментам [PERSON] згідно виконавчого листа №2-2073/11 виданого 05.10.2011 року Калінінським районним судом м. Донецька про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [INFO] становить з 23.08.2011 року по 03.03.2014 року 24879,85 грн. Крім цього, у Висновку від 16.05.2017 року №05/0479-10/02 виконавчим комітетом Добропільської міської ради Донецької області вказано, що місце фактичного проживання відповідача не відомо. Останній має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 33487,35 грн. У зв'язку з тим, що місце проживання відповідача не відоме орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради не може надати висновку про доцільність/недоцільність позбавлення його батьківських прав. З наведених встановлених судом обставин справи слідує, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини [PERSON], її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкується з дитиною для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти; не приймає участі у її утриманні, що свідчить про ухилення ним від обов'язку по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За наведених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав відносно його дочки [PERSON]

Outcome: approved