Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», був укладений кредитний договір №40/156-5, відповідно до якого відповідач отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 45500,00 доларів США зі сплатою 12% річних. Кредит був наданий позичальнику з метою придбання нерухомого майна шляхом видачі готівкових коштів, що підтверджується заявою про видачу готівки. Таким чином, позивач повністю виконав свій обов'язок, передбачений ст.1054 ЦК України. Поряд з цим, відповідач свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконав. Відповідно до п. 3.3.8., 3.3.9 Кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку і в строки, визначеному в Кредитному договорі. В порушення зазначених вище умов Кредитного договору станом на 18.02.2016 року позичальником не повернуто належні до сплати суми кредиту та не сплачено проценти. Відповідач, порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, всупереч ст.526, 530, 629 ЦК України припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, тим самим порушив норми ст. 1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки, ст. 1049 ЦК України , відповідно до якої позичальник зобов'язаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. ст. 549, 611 ЦК України одним з наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідач не виконує (неналежно виконує) обов'язки щодо своєчасного повернення основної суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 18.02.2016 року сума заборгованості за Кредитним договором складає 80098,14 (вісімдесят тисяч дев'яносто вісім) доларів США 14 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 2 140 519, 33 (два мільйона сто сорок тисяч п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 33 коп., з яких: *заборгованість за кредитом - 34 291, 66 (тридцять чотири тисячі двісті дев'яносто один) доларів США 66 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 916 400, 34 (дев'ятсот шістнадцять тисяч чотириста) грн. 34 коп.; *заборгованість за відсотками - 21 089, 15 ( двадцять одна тисяча вісімдесят дев'ять) доларів США 15 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 563 580,36 (п'ятсот шістдесят три тисячі п'ятсот вісімдесят) грн. 36 коп.; *пеня за прострочення сплати кредиту - 18 232, 69 ( вісімнадцять тисяч двісті тридцять два) доларів США 69 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 487 244, 97 ( чотириста вісімдесят сім тисяч двісті сорок чотири) грн. 97 коп.; *штраф за порушення умов кредитного договору - 6 484, 64 (шість тисяч чотириста вісімдесят чотири) доларів США 64 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 173 293, 66 (сто сімдесят три тисячі двісті дев'яносто три) грн. 66 коп. Також звертають увагу, що у зв'язку з приведенням діяльності ПАТ «УКРСОЦБАНК» у відповідність із Законом України від 17.09.2008 року «Про акціонерні товариства» 14.06.2010 року було змінено найменування Позивача на Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» (ПАТ «УКРСОЦБАНК»). Це виявилося у заміні Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (позивача). Тобто ПАТ «УКРСОЦБАНК» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Позивачу належать всі права та обов'язки, все рухоме та нерухоме майно, які належали Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК». У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором кредиту просять стягнути солідарно з [PERSON] (ШН: [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, ОКПО 00039019, т/р 29091805130003) заборгованість за кредитним договором № 40/156-5 від 15 квітня 2005 року в розмірі 2 140 519, 33 (два мільйона сто сорок тисяч п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 33 коп., а також сплачений судовий збір за подання позову в сумі 32 107, 78 ( тридцять дві тисячі сто сім) грн. 78 коп. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, а також заперечення проти позову та заява про застосування строку позовної давності, в яких зазначається, що у звязку з неможливістю виконати відповідачем вимог позивача про дострокове погашення кредиту від 08.11.2005 року позивачем за заявою відповідача було звернуто стягнення на предмет Іпотеки, зазначеного в п.1.2. Договору кредиту майна - ? нежитлового приміщення VІІ підвалу літ. А-4, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Демократична, буд. 70, а також п.1.3. Договору кредиту, згідно якого в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор в день укладення кредитного договору укладає з відповідачем та [PERSON] іпотечний договір, за умовами якого, згідно з п. п. 1.2., 1.3., 1.3.1. Договору кредиту надається кредит, вартістю предмету іпотеки за погодженням сторін 482\~300,00 грн. У звязку з тим, що прилюдні торги по реалізації іпотечного майна не відбулися, 10 лютого 2010 року старшим державним виконавцем Потаповою К.І. на підставі заяви позивача про згоду залишити за собою непродане нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості за іпотечним договором №196 від 15.04.2005 року, на яке звертається стягнення, було винесено постанову про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, а саме: передати в рахунок погашення боргу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію, стягувачу АКБ «Укрсоцбанк» м. Дніпропетровськ, вул. Мечнікова, 11, нежитлове приміщення VІІ підвалу літ. А-4, загальною площею 339,3 м.кв., що розташовано за адресою: м.Запоріжжя вул.Демократична,70, на загальну суму 896 114 (Вісімсот девяносто шість тисяч сто чотирнадцять) грн. без ПДВ, що належить боржникам [PERSON] та [PERSON]. 11.02.2010 року в звязку з передачею майна в рахунок погашення боргу старшим державним виконавцем Потаповою К.І. також було винесено постанову про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу. Таким чином , виходячи з наведеного та відповідно до ст. 36, 37, 49 Закону України «Про іпотеку» у звязку з прийняттям Позивачем предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за іпотечним договором №196 від 15.04.2005 року основне зобовязання відповідача за іпотечним договором було виконано 10 лютого 2010 року шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі п. 5.6. Іпотечного договору). Згідно ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними. А тому вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом 34\~291,66 доларів США та заборгованості за відсотками 21\~089,15 доларів США є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. Також враховуючи, що зобов'язання, яке забезпечувалось іпотекою фактично виконане 10 лютого 2010 року, а позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості 18 травня 2016 року (дата надходження позовної заяви до суду), відповідач вважає за можливе застосування до вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором (основного боргу, пені, штрафу) позовної давності, у звязку з чим суд зобовязаний відмовити у задоволенні зазначених вимог. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. У відповідності до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~зі ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2005 року між відповідачем [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», був укладений кредитний договір №40/156-5, відповідно до якого відповідач отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 45500,00 доларів США зі сплатою 12% річних та кінцевим терміном його повернення 14 квітня 2010 року . Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, станом на 18.02.2016 року відповідач має заборгованість за Кредитним договором в розмірі 80098,14 (вісімдесят тисяч дев'яносто вісім) доларів США 14 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 2 140 519, 33 (два мільйона сто сорок тисяч п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 33 коп., з яких: *заборгованість за кредитом - 34 291, 66 (тридцять чотири тисячі двісті дев'яносто один) доларів США 66 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 916 400, 34 (дев'ятсот шістнадцять тисяч чотириста) грн. 34 коп.; *заборгованість за відсотками - 21 089, 15 ( двадцять одна тисяча вісімдесят дев'ять) доларів США 15 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 563 580,36 (п'ятсот шістдесят три тисячі п'ятсот вісімдесят) грн. 36 коп.; *пеня за прострочення сплати кредиту - 18 232, 69 ( вісімнадцять тисяч двісті тридцять два) доларів США 69 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 487 244, 97 ( чотириста вісімдесят сім тисяч двісті сорок чотири) грн. 97 коп.; *штраф за порушення умов кредитного договору - 6 484, 64 (шість тисяч чотириста вісімдесят чотири) доларів США 64 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2016 року складає 173 293, 66 (сто сімдесят три тисячі двісті дев'яносто три) грн. 66 коп. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. В своїх запереченнях представник відповідача факт перебування відповідача у договірних правовідносинах з позивачем не оспорював, але оспорював наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, у зв'язку зі зверненням стягненням на предмет іпотеки. Але вказані обставини нічим не підтверджені, клопотань про витребування доказів відповідачем або його представником суду не заявлялося, тому суд не може прийняти їх до уваги. Однак з матеріалів справи та письмових пояснень відповідача вбачається, що позивачем пропущений строк позовної давності. Так, згідно наданого банком розрахунку останню проплату за вказаним кредитним договором [PERSON] здійснила 03.02.2011 року. З матеріалів справи вбачається з позовною заявою банк звернувся до суду 11 травня 2016 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті . Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5\~ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. У відповідності до\~ст.266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). У п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини 13\~статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів"\~застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Оскільки позовна давність до основної вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором спливла, то відповідно позовна давність спливла і до додаткових вимог щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, комісії та штрафних санкцій, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог і в цій частині.

Outcome: dismissed