overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому вказує, що вона 25.12.1993 року з відповідачем уклала шлюб зареєструвавши його у виконавчому комітеті Березівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 6.Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося із-за несумісності характерів, різних поглядів на життя, відповідач проживає з іншою жінкою, а тому вона прийшла до переконання, що сім"я розпалась і зберегти її неможливо. Позивачка проситьсуд шлюб між нею та відповідачем розірвати, дитину [PERSON] [INFO]для подальшого проживання залишити з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду направив телеграму у якій просить про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із досліджених в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.04.2002 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.08.2002 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживають у шлюбі, який зареєстрували 25.12.1993 року у виконавчому комітеті Березівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 6 і вони є батьками дочки[PERSON] [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не мають бажання зберегти сім"ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому зазначила, що 15 серпня 2014 року вона позичила відповідачці грошові кошти в розмірі 15 000 (п"ятнадцять тисяч) гривень, які [PERSON] попередньо взяла в кредит в декількох банках, про що в розписці зазначено самою відповідачкою. Вищезазнчена розписка не містить кіцевої дати повернення і є безстроковою, при цьому відповідач зобов'язувалась повернути всі кошти за першою ж вимогою позивачки. Факт отримання [PERSON] грошових коштів підтверджується розпискою, яка підписана нею. Протягом вересня 2014 року позивачка неодноразово зверталась до відповідачки з усною вимогою щодо повернення позичених коштів, однак вона порушує взяті на себе зобов"язання. Просить стягнути з відповідачки суму основного боргу в розмірі 15 000 грн. та судовий збір. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся судовими повістками. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлено оригінал розписки позичальника. Відповідно до ст.1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що [PERSON] позичила під розписку [PERSON] грошові кошти у сумі 15 000 гривень, без зазначення кінцевого терміну повернення, з умовою, що відповідач зобов"язується повернути всі кошти за першою ж вимогою позивача. Факт отримання [PERSON] грошових коштів підтверджується угодою, а саме розпискою, яка підписана відповідачкою. Протягом вересня 2014 року позивачка неодноразово зверталась до відповідачки з усною вимогою щодо повернення позичених коштів, однак остання законні вимоги про повернення грошей ігнорує і тим самим порушує взяті на себе зобов"язання, що дає суду підстави для задоволення позову. Встановлене судом підтверджується оригіналом розписки [PERSON] від 15.08.2014 року, копією паспорта та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 23, 526, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 07 серпня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Задубрівській сільській раді Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Зазначає, що від шлюбу є одна неповнолітня дитина : [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними виникали непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, дитину просить залишити проживати з нею, прізвище просить залишити «Матійчук». Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, з позовними вимогами згідний. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року сторони уклали шлюб у Задубрівській сільській раді Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. (а.с.4). В шлюбі у сторін народилась дочка : [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір"ю, позивачу відновити дошлюбне прізвище "Матійчук". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 22 вересня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 394. Зазначає, що від шлюбу є одна неповнолітня дитина : [PERSON], [INFO]. Вказує, з самого початку подружнього життя у них склалися хороші сімейні відносини, однак з часом відносини погіршилися. Почали виникати непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, з позовними вимогами згідний. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2012 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 394 (а.с.6). В сторін народився син [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір"ю, позивачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 22 лютого 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Зазначає, що від шлюбу є одна неповнолітня дитина : [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними виникали непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Вважає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, з позовними вимогами згідний. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2003 року сторони уклали шлюб у виконкомі Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 (а.с.5). В сторін народився син [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір"ю, позивачу залишити прізвище "Ткачук". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 10.08.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON] [INFO]. Так як відповідач проживає окремо від сім»ї і коштів на утримання дитини добровільно не надає, то вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в сумі 800 грн. щомісячно та 200 грн. на її утримання, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. В судовому засідання позивачка свій позов підтримала. Відповідач з позовом згідний частково і суду пояснив, що згідний сплачувати на дитину 500-600 грн., а не 800 грн., як просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013 року, від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач . Дитина проживає з позивачкою, знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач не обтяжена аліментними зобов"язаннями, утриманням непрацездатних членів сім"ї, має задовільний стан здоров"я, а тому він спроможний сплачувати аліменти, які слід стягувати з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що відповідає вимогам ст.180-182 СК України Крім того, позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і маючи допомогу у розмірі, що не забезпечує їй прожитковий мінімум потребує матеріальної допомоги, яку спроможний надати відповідач. А тому, з відповідача на утримання позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х років що відповідає вимогам ст. 84 СК України. Судові витрати слід стягнути з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

\~ Позивачка звернулась до суду з даним позовом та стверджує, що 15.11.2005 року в Стрілківській сільській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №14 (свідоцтво про шлюб І-СГ № 020816) між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивачка одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виниками сварки, скандали, непорозуміння. Відповідач неналежно відносився по позивачки як до дружини, не забезпечував сім"ю матеріально, не займався вихованням дитини. Їх сім"я розпалась і перспектив на її поновлення немає.\~ Позивачка\~ в судове засідання \~не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує повністю, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з"явився , до суду надійшло повідомлення від сільського голови Стрілківської сільської ради на території якої зареєстрований відповідач, про те що останній знаходиться на заробітках за кордоном, а його мати яка проживає з відповідачем за однією адресою відмовляється від отримання судових повісток для передачі відповідачу. Суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 цього ж Кодексу -суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 60 ЦПК України \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,\~\~що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, \~сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, а тому суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що 21 жовтня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син: [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. З самого початку у них склались хороші сімейні стосунки, однак після народження сина стосунки між ними стали погіршуватись. Вони з чоловіком виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, шлюб та сім'ю. Внаслідок погіршення взаємовідносин з квітня 2014 року практично припинили шлюбні відносини та ведення спільного сімейного господарства. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам іхнього неповнолітнього сина. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся через засоби масової інформації, а саме в газеті "Галичина" від 03 жовтня 2015 року № 146 (5099). Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 21 жовтня 2005 року у виконавчому комітеті Ліснохлібинської сільської ради зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюб зроблено відповідний актовий запис№ 10. Від шлюбу у них народився [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Подружнє життя у них не склалося через постійні непорозуміння, сварки. Сторони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, а численні спроби зберегти сім'ю не дали результату, що призвело до неможливості спільного проживання та збереження сім'ї. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітнього сина, а тому шлюб між ними слід розірвати. Встановлене судом підтверджується свідоцтвом про шлюб, копією перекладу свідоцтва про народження, повідомленням в газеті "Галичина" від 03 жовтня 2015 року № 146 (5099) та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який підтримала у судовому засіданні та пояснила, що 08 жовтня 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], 07 липня 1995 рооку народження, які є повнолітніми та син [PERSON], [INFO]. З початку їхнього спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак пізніше погіршились, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, матеріально сім"ю належним чином не зебезпечцє, зловживає спиртними напоями, а встані алкогольного сп"яніння влаштовує сварки, скандали в присутності дітей, що негативно впливає на її здоров"я та виховання дітей. На протязі останніх місяців сімейне життя між ними ще більше погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. За таких обставин вважає що сім"я їхня розпалася, тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, про дату та час слухання справи належно повідомлявся судовими повістками. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 08 жовтня 1994 року у Голубієвицькій сільській раді Компаніївського району, Кіровоградської області зареєстрували шлюб, від якого народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], 07 липня 1995 рооку народження, які є повнолітніми та син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Подружнє життя у них не склалося через постійні непорозуміння, скандали. Збереження шлюбу в подальшому суперечитб її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який представник позивачки частково підтримав в судовому засіданні та пояснив, що 27 листопада 1995 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Перші роки у них були хороші сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. З метою покращення матеріального становища сім"ї, [PERSON] декілька років назад почала виїжджати на сезонні роботи за кордон. За цей час позивачка та відповідач відвикли один від одного, стали чужими та не відчувають одне до одного кохання та поваги. Вони мають абсолютно різні характери та погляди на життя і сім"ю. На даний час в них немає спільних цінностей та планів на майбутнє. Такі обставини призвели до того, що [PERSON] з відповідачем не підтримують відносин як чоловік та жінка. Їхня сім"я розпалась, оскільки відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім"ї. Просить шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, сина залишити проживати з відповідачем, а після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачці - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу, та просить неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним, залишити при ньому. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 27 листопада 1995 року зареєстрували шлюб від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою та [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Подружнє життя у них не склалося через втрату взаєморозуміння, підтримки та поваги. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини і шлюб між ними слід розірвати. Після розірвання шлюбу син залишається проживати з відповідачем. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved