Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що Позивачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Право приватної власності на квартиру не зареєстроване. Квартира не приватизована. Наймачем квартири був батько позивача [PERSON] (дідусь позивача [PERSON] ) - [PERSON] , що підтверджується договором найму житлового будинку та оредом від 15 липня 1963 року. [INFO] [PERSON] помер. З часу смерті [PERSON] будь-які документи не переоформлялись, а склад зареєстрованих осіб не змінився. Крім позивачів у квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] (онука [PERSON] , донька позивача [PERSON] , сестра позивача [PERSON] ). Відповідач не проживає у квартирі з 2010 року по теперішній час, її особистих речей у квартирі немає. Відповідач обіцяла знятись з реєстраційного обліку, але так цього і не зробила. Позивачам достовірно невідоме фактичне місце проживання відповідача, але вони знають, що відповідач мешкає за кордоном. Засоби зв`язку відповідача невідомі. Реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивачів, оскільки при нарахуванні комунальних платежів за деякими послугами, що надаються, розрахунок здійснюється з кількості осіб, що зареєстровані у нерухомому майні, що обтяжує їх матеріально, так як потребує додаткових витрат по сплаті платежів ще і за відповідача по справі. Також, відповідач своєю реєстрацією перешкоджає у реалізації права на приватизацію, а згодом, у разі необхідності зробити відчуження нерухомого майна. У зв`язку з викладеним, позивачка просить суд визнати [PERSON] . [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу місцем реєстрації. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що позивачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Право приватної власності на квартиру не зареєстроване. Квартира не приватизована. Наймачем квартири був батько позивача [PERSON] (дідусь позивача [PERSON] ) - [PERSON] , що підтверджується договором найму житлового будинку та оредом від 15 липня 1963 року (а.с. 12-13). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 12). Окрім того, відповідачка також зареєстрована у вказаній квартирі (а.с. 20), однак не проживає у квартирі з 2010 року по теперішній час (а.с.15). Згідно зі ст. 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 20.03.1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української PCP при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК Української PCP, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Статтею 72 ЖК Української PCP передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК України визначається, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. П. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначає, що: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, пере адресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Таким чином з письмових матеріалів справи судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим обмежують право позивача на на вільне розпорядження помешканням, а тому суд вважає що позов в даній частині необхідно задовольнити. Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь позивачів. На підставі зазначеного та

Outcome: approved