Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 31.10.2006 року, мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її матеріальному забезпеченні, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, не оспорював розміру аліментів, але пояснив, що він згодний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно, також він бажає визначати разом з позивачкою потреби дитини та витрачання коштів на ці потреби, допомогу на утримання дитини протягом останніх 3-х місяців, коли вони з позивачкою стали проживати окремо, він не надавав, оскільки вони не змогли знайти спільної мови щодо вирішення цього питання, але він спілкувався з донькою, приймав участь у її вихованні. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.10.2006 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини. 17.06.2016 року за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано, чого вони в суді не заперечували. Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає разом з дитиною [ADDRESS], відповідач зареєстрований і проживає по [ADDRESS]. Цих обставин сторони не оспорювали. Крім того, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, [PERSON] зареєстрований за вказаною вище адресою, а відповідно до довідки Матюшівської сільської ради Білоцерківського району від 05.05.2016 року № 245, [PERSON] та її донька [PERSON] [INFO] зареєстровані, але не проживають за адресою: [ADDRESS]. Отже, шлюб між сторонами по справі розірвано, позивач з донькою проживають окремо від відповідача. За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що домовленості між сторонами по справі щодо способу участі відповідача в утриманні доньки не досягнуто, а тому розмір аліментів визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач на користь інших осіб аліментів не сплачує, працює в Київській обласній дитячій лікарні № 2 і отримує заробітну плату в розмірі 4000-4500 грн., є інвалідом 3 групи від загального захворювання і розмір пенсії по інвалідності становить 1200 грн. Позивач працює в Білоцерківській міській лікарні № 2 і отримує заробітну плату в розмірі 1400-1500 грн. Наведених вище обставин сторони не оспорювали, а згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивачки на утримання доньки -1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням вищенаведених обставин. Крім того, розмір аліментів відповідачем не оспорювався. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Щодо посилань відповідача на те, що він буде добровільно надавати допомогу на утримання своєї доньки, то відповідач мав можливість в порядку ст.187 СК України надати заяву за місцем роботи про відрахування аліментів, але на час розгляду справи в суді цього не зробив, договір про сплату аліментів в порядку, передбаченому ст.189 СК України, між сторонами по справі також на даний час не укладено. А тому суд вважає за можливе вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача, який проживає окремо, на користь позивача на утримання доньки Вікторії. Щодо посилань відповідача на те, що він бажає визначати разом з позивачкою потреби дитини та витрачання коштів на ці потреби, то за ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Також за ст.186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. За ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову - в даному випадку з 06.05.2016 року. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та відповідно до Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави при зверненні до суду з даним позовом. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved