Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2015 року позовну заяву [PERSON] в частині вимог про розірвання шлюбу було повернуто на підставі ч. 2 ст. 110 СК України, таким чином в провадженні залишились тільки вимоги про стягнення аліментів. Так, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення їх дитиною трьох років. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 20.09.2013 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Зазначила позивач і те, що пологи у неї пройшли з ускладеннями, внаслідок чого вона отримала інвалідність другої групи, після чого, стосунки з чоловіком значно погіршились, почали виникати постійні сварки, як наслідок чого на початку жовтня 2014 року відповідач залишив її з донькою та переїхав жити до своїх батьків. Після такого, виховання та матеріальне забезпечення доньки лягло повністтю на неї, оскільки зі сторони відповідача ніякої допомоги не надходить, у зв"язку з чим вона і вимушена звернутися до суду з таким позовом. Зазначила позивач і те, що на її утриманні ще перебуває син від іншого чоловіка [PERSON], [INFO] та її батьки, які як люди похилого віку потербують постійного догляду і матеріальної допомоги. У судовому засіданні вказані позовні вимоги підтримала, просила їх повністтю задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, зокрема через направлення судових повісток та телеграми, за зареєстрованим його місцем проживання, як це передбачено нормами цивільного процесуального кодексу України, який в свою черугу направив до суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи без його участі, у зв"язку з чим, суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], від якого сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка проживає разом із позивачкою про що свідчить Довідка форми № 3 виданої КП «ДУОЖФ Святошинського району м. Києва» від 4644 від 05.12.2014 року (а.с. 6). Як повідомила позивачка питання з приводу розірвання шлюбу наразі вирішується в суді. Згідно наданої медичної документації вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи. Встановлено і те, що між сторонами виник конфлікт з приводу надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, у зв"язку з чим позивачка і звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Як пояснила позивакча у судовому засіданні, відповідач працює, але не має стабільного заробітку, з огляду на що, суд вважає за можливе призначити аліменти у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, позивача, потреби дитини даного віку, а тому вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як вбачається із Довідки форми № 3 (а.с. 6) [PERSON], [INFO] з народження проживає з матрі'ю та з року з 12.08.2014 року зареєстрована разом з нею за адресою [ADDRESS]. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, як це передбачено частиною 4 цієї ж статті. Враховуючи все вищезазначене, зокрема докази та пояснення надані позивачкою, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і в цій частині позовних вимог, зокрема стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання позивача у розмірі 1 000 грн. щомісяця до досягнення [PERSON], [INFO] трьох річного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає за необхідне, стягнення аліментів проводити з 08.12.2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Пунктом 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позову немайнового характеру справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved