Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнез»» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 14199,63 грн., стягнення витрат по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрат на прибуття представника до суду. Представник позивача Швець Г. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що 05.12.2012 року ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнез»» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-20586/1НТ, а саме автомобілю Fiat Doblo Combi, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. 05.06.2013 року на вул. Леніна в с. В. Копані Цюрупинського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участі об'єкта страхування та автомобіля М-412, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. ДТП сталася в результаті порушення [PERSON] пп. 2.3 б) ПДР. Відповідно до умов договору добровільного страхування дорожньо-транспортна пригода відноситься до страхового випадку. З метою виплати відшкодування [PERSON] був складений страховий акт, в якому загальна сума відшкодування визначена в розмірі 13749,63 грн.. Страхове відшкодування було сплачено ремонтному підприємству 23.07.2013 року. Тому просить стягнути з відповідача в порядку регресу фактичні витрати, що включають суму страхового відшкодування в розмірі 13749,63 грн. та витрати на визначення розміру збитку в розмірі 450,00 грн., а також витрати по оплаті судового збору та витрати на прибуття представника до суду. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що сума страхового відшкодування є завищеною, оскільки не підтверджена належними доказами, не зазначено, що саме в автомобілі було пошкоджено та на які фактичні витрати були потрачені кошти. Крім того, витрати на прибуття представника до суду також не підтверджено жодними належними доказами, не надано документів, що підтверджують певну суму, оскільки розмір її взагалі не заявлений. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 05.12.2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнез»» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-20586/1НТ. За умовами договору Страховик взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а Страхувальник, в свою чергу, зобов'язався виконувати вимоги Закону України "Про страхування". Забезпеченим транспортним засобом в полісі зазначено Fiat Doblo Combi, реєстраційний номер [NUMBER]. 05.06.2013 року на вул. Леніна в с. В. Копані Цюрупинського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участі об'єкта страхування та автомобіля М-412, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення [PERSON] пп. 2.3 б) ПДР, що підтверджується постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області по справам № 664/2738/13-п та № 664/2755/13-п від 16.08.2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Відповідно до страхового акту № 47971/1 від 12.07.2013 року та додатку № 1 до нього «Розрахунок страхового відшкодування», а також відповідно до дослідження автомобілю, вартість якого складає 450,00 грн. та підтверджується платіжним дорученням № 10138 від 04.11.2013 року, сума страхового відшкодування становить 13749,63 грн.. На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 006-20586/1НТ, позивач сплатив на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 13749,63 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 6795 від 23.07.2013 р.. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області по справам № 664/2738/13-п та № 664/2755/13-п від 16.08.2013 року встановлено, що відповідач [PERSON] був винним у вчиненні ДТП за участі автомобіля Fiat Doblo Combi, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], вказана обставина додатковому доказуванню не підлягає. Суд критично відноситься до пояснень представника відповідача, що сума страхового відшкодування є завищеною, оскільки судом було роз'яснено право заявити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи у зв'язку з незгодою з сумою збитків, але такого клопотання заявлено не було. Крім того, представником відповідача не надано суду будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження іншого розміру страхового відшкодування. У зв'язку із вказаним доводи представника відповідача є необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, те, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог про страхове відшкодування в порядку регресу з відповідача [PERSON], сума збитків, яка складається з суми страхового відшкодування в розмірі 13749,63 грн. та витрат на визначення розміру збитку в розмірі 450,00 грн., є обґрунтованою, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у вказаній частині в повному обсязі. Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим позивачем також заявлена вимога про відшкодування витрат на прибуття представника позивача до Цюрупинського районного суду Херсонської області, проте вказана вимога є необґрунтованою з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 85 ЦПК України, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони. У совою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 85 ЦПК України, граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із постановою КМУ від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» встановлено, що витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Відповідно до постанови КМУ від 02 лютого 2011 року №98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів по Україні» сума добових становить - 30,00 грн., а гранична сума витрат на найм житлового приміщення за добу не більш як 250,00 грн.. Проте позивачем не надано жодних розрахунків суми відшкодування витрат, пов'язаних із прибуттям його представника до суду, не надано належних доказів на підтвердження зазначеної суми, а також не надано жодного належного доказу на підтвердження часу перебування у відповідному відрядженні та найму житла для визначення суми добових. У зв'язку із вказаним, суд приходить висновку, що вимога позивача про відшкодування витрат на прибуття представника позивача до Цюрупинського районного суду Херсонської області є необґрунтованою та в її задоволенні необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial