Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач у січні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором № K2U4AU01170696 від 18.09.2007 року у розмірі 9789,96 дол. США.; з ПАТ "Акцент - банк", [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн.; з [PERSON] витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. та з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно стягнути на свою користь судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № K2U4AU01170696 від 18.09.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 21275,45 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків 8,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.09.2014 року. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року та договорами поруки від 18.09.2007 року, укладеними з поручителями [PERSON], [PERSON], у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково. Ухвалою суду від 31 жовтня 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2013 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. При новому розгляді справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Просила суд зменшити розмір пені, вказала, що заставний автомобіль реалізовано ПАТ КБ «ПриватБанк» , а її щомісячна заробітна плата становить біля 1600 грн. в місяць. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Представник Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2007 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №K2U4AU01170696 від 18.09.2007 року, відповідно до якого Банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти в частині загального ліміту в розмірі 21275,45 дол. США. Відповідно до Договору позичальник сплачує відсотки в розмірі 8,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.09.2014 року. Зобов'язання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, за умовами якого ПАТ «Акцент Банк» взяв на себе зобов'язання у випадку неналежного виконання боржником зобов'язань за зазначеним кредитним договором відповідати перед банком нарівні з боржником як солідарні боржники (п.4 договору поруки). Розмір відповідальності поручителя перед кредитором 10000 грн. ( а.с.11). В забезпечення виконання умов кредитного договору №K2U4AU01170696 від 18.09.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 18 вересня 2007 року. Крім того взабезпечення виконання умов кредитного договору № №K2U4AU01170696 від 18.09.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 18 вересня 2007 року. Відповідно до п 4 Договорів поруки від 18 вересня 2007 року, у випадку невиконання Боржником обов'язків за Кредитним договором, Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Позивач також зазначив, щоу зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № K2U4AU01170696 від 18.09.2007 року заборгованість станом на 18.01.2013 р. склала 11041,52 дол. США, що за курсом НБУ 7,99 в еквіваленті складає 88254,87 грн., в тому числі 4527,76 дол. США - заборгованість за кредитом; 3439,88 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3073,88 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598,599 ЦК України договірні зобов'язання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобов'язання, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи викладене, та оскільки договори поруки були укладені банком з кожним із поручителем окремо, та те, що відповідачі не виконали зобов`язань за кредитним договором, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 4527,76 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 18.01.2013 року складає 36176 грн. 80 коп. законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню . Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивач просить суд стягнути із відповідачів заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 3439,88 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 18.01.2013 року складає 27484 грн.64 коп. Оскільки заборгованість по процентам за користування кредитом є платою за користування грошима, тому вона підлягає стягненню в повному розмірі за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги позивача в цій частині законні та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог позивача в частині стягнення пені в розмірі 3073,88 дол. США, то відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи обставини, які мають істотне значення, що підтверджують ненавмисний характер невиконання відповідачами зобов'язань перед позивачем, реалізацію предмета застави, скрутного матеріального становища відповідачки [PERSON], не співмірності нарахованої пені з розміром основного зобов'язання, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, настання кризи фінансової системи, що є загальновідомим фактом, який не потребує доказуванню ( ч.2 ст.61 ЦПК України), суд вважає за можливе зменшення розміру неустойки, а саме пені до 8000 грн. Враховуючи, що Договір поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, згідно до якого позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів та ПАТ « Акцент-Банк» суми в розмірі 10000 грн. не є багатостороннім договором, тому суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення заборгованості із відповідачів в цій частині. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо заявлених вимог про стягнення із відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 3200 грн. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Оскільки позивачем не надано жодних документальних доказів щодо надання позивачу правової допомоги, а також фінансових документів про розмір понесених позивачем витрат на правовому допомогу, тому суд не вбачає законних підстав для відшкодування даних витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідачів на його користь по 294 грн.18 коп. з кожного.

Outcome: partial