Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. № 334 від 11.01.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором № К-3509241 від 19.12.2013 р. в розмірі 79108,75 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виконавчий напис Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. № 334 від 11.01.2021 року вчинений з порушенням законодавства, а тому не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 06.05.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність Відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» відзиву на позовну заяву не надав. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. пояснень на позов не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами на підставі ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 19.12.2013 між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № К-3509241 від 19.12.2013 року за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 63920 грн. та зобов`язався повернути на умовах, визначених цим договором. 16.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги № 993/К за яким до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № К-3509241 від 19.12.2013 року. 11.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис № 334 від 11.01.2021 року про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № К-3509241 від 19.12.2013 р. в розмірі 79108,75 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вчинення виконавчого напису є одним з видів захисту порушеного права та відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.12.2012 р. (в редакції від 07.04.2017 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, зокрема, що для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Окрім того, пункт 5.1. вказаного Порядку передбачає, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. В редакції вказаного переліку від 29.11.2001 року передбачалась можливість стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису мають бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Звернення стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не на підставі нотаріально посвідчених договорів, не передбачалось. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема, щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №295/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Спірний виконавчий напис вчинено 11.01.2021 року. За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу безпідставного застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Для одержання виконавчого напису згідно з даною редакцією подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved