Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу квартири від 27.04.2017 року. На теперішній час в зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які тривалий час в ній не проживають, добровільно не знялися з реєстраційного обліку, оскільки проживають в іншій країні, чим перешкоджають йому як власнику квартири здійснювати право користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 115 в будинку № 45 по вул. Володимирській в м. Рубіжному Луганської області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засіданні відповідачі не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, надали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~\~ Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що відповідачі подали письмову заяву, якою визнали позовні вимоги, суд приймає визнання нимипозову. При цьому, судом враховано, що\~в матеріалах справи\~відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачами\~позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 27.04.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 346, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.04.2017 року № 86147213 (а.с. 8-9). [PERSON] надала згоду та просила зняти її з реєстрації за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією нотаріально завіреної заяви від 05.04.2017 року № 23АА 6948117 (а.с.5, 39-40). [PERSON] та [PERSON] визнали позовні вимоги [PERSON] та просили зняти їх з реєстрації за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Володимирська, буд. 45, кв. 115, що підтверджується їх клопотаннями та копіями паспортів (а.с.6-7, 33-38). Актом щодо встановлення факту проживання за адресою: Луганська область, [ADDRESS] встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON]О в даній квартирі не проживають (а.с.32). Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідачі приблизно з 2007 2008 років за адресою: [ADDRESS] не мешкають. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Статтею\~41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до\~Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР\~"Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~ Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316, 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин. У звязку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником квартири, в якій залишаються зареєстрованими відповідачі, які тривалий час в квартирі позивача не проживають, чим позбавляють власника даної квартири права вільно користуватися та розпоряджатися належною йому власністю. Окрім того, суд бере до уваги те, що відповідачі визнали позов. Після встановлення зазначених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Володимирська (Леніна), 45-а, кв. 115підлягають задоволенню.

Outcome: approved