Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування 09 серпня 2017 року звернулася до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] з позовною заявою, в якій зазначено, що відповідачі у справі є батьками спільної малолітньої дочки [PERSON] [INFO], а відповідач [PERSON] є матір'ю і малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Мати дітей [PERSON] відбувала покарання у місцях позбавлення волі, схильна до вживання спиртними напоями. Батько [PERSON] [PERSON] і наразі відбуває покарання за вироком суду у місцях позбавлення волі. У зв'язку з тим, що відповідачі не виконували свої батьківські обов'язки відносно своїх малолітніх дітей, постійно зловживали спиртними напоями, вели аморальний спосіб життя, діти з родини відповідачів двічі вилучалися, а потім знову поверталися в родину. Проте, оскільки відповідачі не змінили свого ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків, діти з їх родини були вилучені втретє 24 липня 2017 року і на підставі розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області тимчасово влаштовані в КУ «Запорізькій обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради, де перебувають на теперішній час. У позові в його обґрунтування зазначено, що залишення малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] з матір'ю є небезпечним для життя дітей, їх здоров'я та морального виховання, а тому для захисту прав та інтересів малолітніх дітей позивач просить суд постановити судове рішення, яким: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]; позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітньої дочки [PERSON] [INFO]; стягнути на користь піклувальника (прийомних батьків, батьків-вихователів, усиновлювачів) або установи (закладу), в якому будуть перебувати діти і який буде виконувати функції їх державного опікуна, аліменти з відповідача [PERSON] на утримання малолітніх дочки [PERSON] і сина [PERSON] щомісячно по 1/3 частині з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, а з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] - щомісячно по 1/2 частині з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Кокуценко О.І. підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх з зазначених у позові підстав. При цьому суду пояснила, що за весь час перебування дітей у комунальному закладі мати дітей [PERSON] жодного разу не відвідала їх, не поцікавилася станом здоров'я і життя дітей. Навіть протягом судового розгляду справи [PERSON] не змінила свого ставлення до дітей, продовжує зловживати спиртними напоями. До адмінвідповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків [PERSON] не притягувався, а [PERSON] притягувалася за ст.184 КУпАП у 2015 році, проте службою у справах дітей [PERSON] неодноразово письмово попереджувалася про можливість позбавлення батьківських прав, якщо вона не змінить свого ставлення до материнських обов'язків. Відповідач [PERSON] позовні вимоги до нього не визнав, просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. При цьому суду пояснив, що коли він разом з [PERSON] проживали у с.Пологи Пологівського району Запорізької області, він працював за наймом у приватних осіб, гроші витрачав на дітей, щоб дружина купувала їм продукти харчування, одяг, взуття. Вдома у них було все необхідне. Дійсно, були випадки, коли він і [PERSON] випивали, але це відбувалося вдома, коли були якісь свята. Він не погоджується з тим, що він і [PERSON] погані батьки, просто у них в родині невеликі доходи. Він зараз перебуває у слідчому ізоляторі, бо він засуджений до міри покарання у виді позбавлення волі. Він подав апеляцію на вирок суду, апеляція ще не розглянута. Він не ухилявся і не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] позовні вимоги до неї не визнала, просила відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. При цьому суду пояснила, що вона і [PERSON] певний час проживали у цивільному шлюбі, у них є спільна дочка [PERSON]. У неї, [PERSON], є ще син [PERSON]. Діти проживали разом з нею і [PERSON] у с.Пологи Запорізької області. Після того, як [PERSON] потрапив за грати, їй довелося виїхати з с.Пологи, бо у будинку, де проживала її родина, стала жити інша сім'я. Вона з дітьми поїхала у с.Новоселівка Пологівського району, де проживала у будинку, який винаймала як квартиру, у [PERSON] [PERSON] отримував гроші на біржі праці, у нього є корова, вони здавали молоко і отримували за це гроші. Вона отримувала державну допомогу на дітей. Доходи були невеликі, але їх вистачало, щоб купувати їжу, одяг і взуття дітям. Вона дійсно відбувала покарання раніше у місцях позбавлення волі, і тому вона не могла працевлаштуватися офіційно на роботу. А тепер сину [PERSON] не виповнилося ще трьох років, і тому вона не може отримувати допомогу по безробіттю на біржі праці. Вона в січні 2018 року відвідувала своїх дітей у будинку «Сонечко». Директора закладу не було на роботі, але їй пішли на зустріч і пустили до дочки [PERSON], син [PERSON] спав. Вона і [PERSON] передали дітям солодощі і фрукти. Вона ніколи не відмовлялася і не відмовиться від своїх дітей, у неї нікого більше нема з рідні, тому просить суд надати їй шанс довести, що вона гідна мати своїх дітей. Представник позивача у судовому засіданні не могла спростувати пояснення відповідача [PERSON] в тій частині, що та відвідувала у дитячому будинку своїх дітей взимку 2018 року. Прокурор Семененко Т.О. після дослідження доказів у справі просила суд не позбавляти відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, оскільки відповідач [PERSON] декілька разів приходила на прийом до Пологівського відділу Токмацької місцевої прокуратури з тим, щоб їй надали можливість забрати дітей з дитячого будинку. Крім того, прокурор вважає, що під час розгляду справи не встановлено загрози життю і здоров'ю дітей у разі залишення їх з матір'ю. Допитаний в якості свідка сільський голова Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області [PERSON] суду пояснив, що він працює сільським головою з жовтня 2015 року. За час проживання на території с.Новоселівка [PERSON] у будинку її співмешканця [PERSON] він особисто з секретарем сільської ради відвідували родину [PERSON] У будинку було прибрано, були наявні продукти харчування, під час відвідування [PERSON], і її співмешканець не були в стані алкогольного сп'яніння. Але від сусідів йому, свідку, відомо, що були непоодинокі випадки, коли [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп'яніння, і коли вона в такому стані, то вона не приділяла належної уваги своїм дітям. Під час відвідувань він бачив, що діти горнуться до матері. Особисто він вважає, що [PERSON] можна надати останній шанс, бо рідну матір дітям не замінить ніхто. Суд, вислухав представника позивача, відповідачів, прокурора, свідка, дослідивши письмові докази, дав оцінку добутим доказам в сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. З копій свідоцтв про народження на а.с.8,9 і копій витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України на а.с.10,11 судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]; відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дочки [PERSON] [INFO]. З копії довідки і довідки-характеристики встановлено, що [PERSON] станом на 20 січня 2017 року проживала разом зі своїми двома малолітніми дітьми [PERSON] і [PERSON] у с.Пологи по вул.Козацька,2. За час проживання на території села неодноразово надходили скарги від сусідів та жителів стосовно зловживання сім'єю спиртними напоями, ведення аморального способу життя. [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов'язки, діти постійно недоглянуті, є загроза здоров'ю і життю дітей. Іншими даними виконком Пологівської сільської ради не володіє (а.с.17,18). З копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 31 липня 2017 року і копії характеристики встановлено, що [PERSON] влітку 2017 року проживала у будинку співмешканця [PERSON] у [ADDRESS]. На час відвідування за зазначеною адресою [PERSON] з дітьми вдома не було, у будинку прибрано, з продуктів харчування наявні макаронні вироби, картопля, крупи. Ніхто з членів сім'ї не працює, [PERSON] перебуває на обліку у Пологівському центрі зайнятості, на момент обстеження [PERSON] в алкогольному стані не перебував. [PERSON] характеризується як така, що не виконує батьківських обов'язків, залишає дітей на співмешканця, має шкідливі звички, зловживає спиртними напоями. Скарг на [PERSON] до Новоселівської сільради не надходило (а.с.19,20). Згідно інформації на а.с.21 від 14 квітня 2015 року, відносно [PERSON], яка мешкала в с.Тарасівка Пологівського району, був складений адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП . За повідомленням начальника ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», [PERSON] з 15 грудня 2016 року утримується в зазначеній установі (а.с.16). За повідомленням начальника УСЗН Пологівської районної державної адміністрації від 28 липня 2017 року [PERSON] з 01 липня 2017 року отримувала допомогу на дітей одиноким матерям, допомогу при народженні дитини, державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, виплата яких припинена з 01 серпня 2017 року у зв'язку з влаштуванням дітей до педіатричного відділення Пологівської ЦРЛ для медичного обстеження з метою подальшого тимчасового влаштування до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» на державне утримання (а.с.23). З копій актів вилучення дітей на а.с.25-27 встановлено, що з сім'ї [PERSON] 30 травня 2016 року, 12 грудня 2016 року, 24 липня 2017 року її малолітні діти [PERSON] і [PERSON] вилучалися і направлялися до педіатричного відділення Пологівської ЦРЛ. З копії розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації від 25 липня 2017 року №237 «Про відібрання у матері малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та тимчасове влаштування їх до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» вбачається, що у зв'язку з виникненням обставин, які загрожують життю або здоров'ю дітей в родині громадянки [PERSON], на підставі клопотання служби у справах дітей райдержадміністрації від 24 липня 2017 року, з метою захисту цивільних прав та інтересів малолітніх було вирішено відібрати малолітніх [PERSON] і [PERSON] у матері [PERSON] і тимчасово влаштувати до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» на державне утримання (а.с.28). Згідно висновку Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування від 31 липня 2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], а також позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дочки [PERSON] [INFO], оскільки батьки дітей ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.29-32). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 29 січня 2018 року і характеристики встановлено, що [PERSON] проживає у будинку співмешканця [PERSON] у [ADDRESS]. На час відвідування за зазначеною адресою [PERSON] і співмешканець [PERSON] були вдома. У будинку прибрано, з продуктів харчування наявні макаронні вироби, картопля, крупи та інше. [PERSON] не працює, перебуває на обліку у Пологівському центрі зайнятості, на момент обстеження жоден із членів сім'ї в алкогольному та наркотичному стані не перебував. [PERSON] характеризується як особа, привітна з односельцями. Скарг на [PERSON] до Новоселівської сільради не надходило (а.с.65,66). Згідно копії довідки ТОВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» від 07 березня 2018 року вбачається, що [PERSON] протягом травня-липня 2017 року отримав 5401,85 грн. як оплату за здану молочну сировину (а.с.78). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому ухилення від виконання юридичного обов'язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати може вважатися такою, що ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, якщо вона ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 даної постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Відповідно до п.18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Проаналізував добуті докази, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав, виходячи з наступного. З досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що відповідачі на обліку в медичних закладах як особи, які страждають на хронічну алкогольну або наркотичну залежність, не перебувають. З 25 липня 2017 року по теперішній час малолітні [PERSON] і [PERSON] перебувають у Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко». З пояснень у судовому засіданні відповідача [PERSON] встановлено, що вона навідувала своїх дітей у зазначеному будинку дитини взимку 2018 року, передала дочці [PERSON] солодощі і фрукти. Зазначена інформація представником позивача не спростована. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 29 січня 2018 року посадовою особою сільської ради, на території якої наразі проживає [PERSON], а також пояснень свідка [PERSON] судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає у вказаному житлі, в якому наявні необхідні для життя дітей меблі, у будинку прибрано, наявні продукти харчування, відповідачка і її співмешканець на момент обстеження тверезі. Наразі [PERSON] характеризується позитивно, діти до неї линуть. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має місце проживання, має бажання піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, спілкуватися з ними, що свідчить про небайдуже ставлення до дітей та відсутність свідомого нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов'язками. Відповідач [PERSON] з-за перебування у слідчому ізоляторі з грудня 2016 року по теперішній час фактично позбавлений можливості спілкуватися зі своєю малолітньою дочкою, відвідувати її у будинку дитини, опікуватися нею. За таких обставин суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що залишення малолітніх дітей в сім'ї відповідачів загрожує життю або здоров'ю дітей, чим в першу чергу обгрунтовував свої позовні вимоги позивач. На підставі вищенаведеного суд вважає зазначені вище обставини винятковими та зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, при цьому зважаючи на підстави відібрання раніше у відповідачів дітей, попереджає їх про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей і покладає на орган опіки та піклування Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, а також виконавчий комітет Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області контроль за виконанням відповідачами батьківських обов'язків. У разі невиконання відповідачами такого попередження позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з аналогічним позовом.

Outcome: dismissed