Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що вона перебувала у законному шлюбі , який в подальшому було розірвано за рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2011 р. Від даного шлюбу мають двох доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] За час шлюбу ними було розпочато будівництво будинку по [ADDRESS] по [ADDRESS]. В зв"язку з тим , що будівництво спірного об"єкта незавершеного будівництва здійснювалося в період шлюбу , вважає , що позовні вимоги є обгрунтованими та таким , що підлягають задоволенню в повному обсязі. Просить суд : - визнати , що незакінчений будівництвом будинок [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ; - визнати за [PERSON] ( [INFO] , і.к. [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] з надвірними спорудами , а іншу частину цього майна залишити у власності [PERSON] . У судове засідання сторони не з'явились. Надали суду заяви, у яких просять суд розглядати справу за їх відсутності. Позивач позов підтримує в повному обсязі. Відповідача позов визнає. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню . Судом встановлено , що сторони дійсно перебували у шлюбних стосунках з 16.10.1996 р. і за рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області їхній шлюб було розірвано. Рішенням сесії Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області сторонам було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS]. Технічним паспортом на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок - недобудована будівля житлового будинку , виданого замовником [PERSON] та виготовленим суб"єктом господарювання районним комунально-госпрозрахунковим підприємством № Проектно-вирбниче архітектурно-планувальне бюро" від 12.01.2014 р. вбачається , що дійсно спірне будівництво будинку незавершеним. Звітом про оцінку майна вищевказаного незавершеного будівництва також вбачається , що ринкова вартість його становить 119167 грн. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно положень ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина 1); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина). Відповідно до ст.. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина 1). Відповідно до ст.. 355 Цивільного кодексу України, майно що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (частина 1); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина 2); право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом (частина 3); спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина 4). Відповідно до ст.. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина 1); суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом (частина 2); майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 3); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частина 4). На підставі викладеного ,

Outcome: approved