Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування приміщеннями в квартирі [ADDRESS] . В позові вказав, що 12.01.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, в забезпечення виконання зобов`язань за яким було укладено іпотечний договір № 0703/0108/71-366-Z-1 від 12.01.2008р. згідно якого в іпотеку була передана квартира [ADDRESS] , для придбання якої і надавався кредит. 28.11.2012 року ВАТ "Сведбанк" відступив позивачу свої права вимоги до відповідача по кредитному та іпотечному договорам. 12.06.2015 року позивач набув право власності на квартиру [ADDRESS] в зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Зазначене право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З цього часу відповідачі в зазначеній квартирі не проживають, своїх речей там не мають, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несуть, однак до теперішнього часу перебувають на реєстраційному обліку в спірній квартирі. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку в належному позивачу житлі створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідачів права користування квартирою. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились з невідомих причин. Заперечень проти позову не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи без його участі, надав суду акт обстеження спірної квартири, з якого вбачається, що відповідачі в спірній квартирі не мешкають, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несуть з червня 2015 року, квартира перебуває в аварійному стані. З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу належить право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі іпотечного договору № 0703/0108/71-366-Z-1 від 12.01.2008року. Зазначене право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідачі, зареєстровані в квартирі, але з червня 2015 року в зазначеній квартирі не проживають, своїх речей там не мають, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несуть, однак до теперішнього часу перебувають на реєстраційному обліку в спірній квартирі. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб. До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідачів права користування належною позивачу квартирою на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі. Між тим судом встановлено, що відповідачі впродовж чотирьох років в квартирі не мешкають. Перебування відповідачів на обліку в належній позивачу квартирі створює для нього перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. У зв`язку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved