Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «УкрCиббанк» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрCиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа», укладено Кредитний договір №11136499000 від 03.04.2007 року (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 193 990,00 дол. США, а позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти у терміни та порядку, передбаченому Кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 03.04.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору відповідно до договору іпотеки від 03.04.2007 року, укладеного між АТ «УкрCиббанк» та [PERSON] , прийнято в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок літ «А», загальною площею 379,9 кв.м., житловою площею 94,4 кв.м. та земельна ділянка, площею 3000 кв.м., які знаходяться за адресою [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності. В зв`язку з тривалим невиконанням позичальником кредитних зобов`язань АТ «Укрсиббанк» звернувся із позовом до Господарського суду Житомирської області про стягнення заборгованості з ТОВ «Вежа» і поручителя ТОВ «Фірма «Рада». Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.10.2017 року стягнуто з ТОВ «Вежа» на користь Позивача 62 432,46 дол. США боргу по кредиту, 5 797,16 дол. США боргу по процентам, 366,50 грн. пені, 22 948,16 грн. витрат судового збору. Станом на 19.11.2018 року заборгованість за Кредитним договором не погашена та становить 104 783,40 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.11.2018 року 27,75497 грн за 1 дол. США еквівалентно 2 908 260,12 грн. та пені у розмірі 2 927,32 грн. з яких: 62391,47 дол. США заборгованість по кредиту; 42391,93 дол. США - заборгованість по відсотках; 1808,51 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1118,80 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах. У зв`язку з цим та з метою погашення заборгованості на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк», що виникла внаслідок невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа» умов Кредитного договору №11136499000 від 03.04.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 104 783,40 дол. США та пені у розмірі 2 927,32 грн., а також судового збору у розмірі 1 762,00 грн. позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.07.2019 року, просить звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок літ «А», загальною площею 379,9 кв.м., житловою площею 94,4 кв.м. та земельну ділянку, площею 3000 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які на праві власності належать [PERSON] , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у позові, оскільки 16.06.2015 року ПАТ «УкрСиббанк» було надіслано позичальнику - ТОВ «Вежа» вимогу. Зі змісту даної вимоги вбачається, що у випадку не усунення порушень на 15 день з дня отримання цієї вимоги АТ «Укрсиббанк» вимагає виконання ТОВ «Вежа» своїх зобов`язань за Кредитним договором від 03.04.2007 року в повному обсязі. Вимога була отримана 24.06.2015 року. Аналогічну вимогу було направлено Відповідачу, яка була отримана останнім 26.06.2015 року. Тобто, в даному випадку строк виконання основного зобов`язання згідно з умовами кредитного договору було змінено на 09 липня 2015 року, тому після зазначеної дати банк не мав правових підстав для нарахування процентів за кредитним договором. Таким чином, вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за процентами, нарахованими після 09.07.2015 року є безпідставними. Крім того, рішенням Господарського суду Житомирської області від 06 жовтня 2017 року, яке було залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21 грудня 2017 року в справі №906/1510/15 з ТОВ «Вежа» на користь ПАТ «Укрсиббанк» було стягнуто 62 432,46 дол. США боргу по кредиту, 5 797,16 дол. США боргу по відсотках, 366,50 грн пені за Кредитним договором №11136499000 від 03.04.2007 року. Також Відповідач зазначає, що право вимоги у АТ «Укрсиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки виникло 10.07.2015 року, проте з відповідним позовом до суду Позивач звернувся 27 листопаді 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вежа», що є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, надало суду письмові пояснення, згідно яких просив відмовити у задоволені позовних вимог з посиланням на те, що позивачем було змінено строк виконання зобов`язань по кредитному договору, а тому позивач немає права нараховувати відсотки за користування кредитом після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, тобто після 09.07.2015 року та вказував на пропуск строку позовної давності щодо звернення до суду з відповідним позовом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вежа» просив розглядати справу без участі його представника. Представником позивача було подано письмові пояснення з обґрунтуванням позиції щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами та застосування строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та просила розглядати справу без їх участі. Суд, вислухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та надані сторонами докази встановив наступне. 03 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа», укладено Кредитний договір №11136499000 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Банк зобов`язується надавати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати і повернути Банку кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 193 990,00 доларів США у порядку і на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.п. 1.2.2. Кредитного договору Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Договору), але не пізніше 03 квітня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11.,7.4., Договору. П. 1.3.5. Кредитного договору передбачає, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за Договором у строк протягом перших 5 (п`яти) робочих днів кожного місяця, наступного за ним, за яким були нараховані проценти за користування кредитом. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблено не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. П.11.1. Кредитного договору передбачено, що відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст. 525, 611, ЦК України Сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11.,7.4. цього Договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, а кредит - обов`язковим до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В цьому випадку Позичальник зобов`язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений Банком заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення Банком вказаної вимоги Позичальнику. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань ТОВ «Вежа» відповідно до договору іпотеки від 03.04.2007 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] , прийнято в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок літ «А», загальною площею 379,9 кв.м., житловою площею 94,4 кв.м. та земельна ділянка, площею 3000 кв.м., які знаходяться за адресою [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності. 16 червня 2015 року у зв`язку з порушенням умов Кредитного договору Банк надіслав ТОВ «Вежа» та [PERSON] вимоги №30-11/26192 та №30-11/26194 про сплату простроченої заборгованості у розмірі 66 899,63 дол. США, з яких 62 432,46 дол. США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість по кредиту 10 995,60 дол. США та 4 467,17 дол. США прострочена заборгованість по процентам. У вимозі № 30-11/26192 від 16.06.2015 року банк зазначив, що у зв`язку з невиконаннями боржником своїх зобов`язань за кредитними договором №11136499000 від 03 квітня 2007 року, АТ «УкрСиббанк» вимагає усунення порушення кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати одержання цього повідомлення. У випадку не усунення порушень на 15 (п`ятнадцятий) день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отриманої вимоги - з 24 календарного дня з дати відправлення Позивальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту, АТ «УкрСиббанк» вимагає виконати свої зобов`язання за кредитним договором, а саме сплатити Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів, що разом становить 66899,63 дол. США. Вимога №30-11/26192 від 16.06.2015 року була отримана ТОВ «Вежа» 24.06.2015 року, а вимога №30-11/26194 від 16.06.2015 року отримана [PERSON] 26.06.2015 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення. Позичальник та майновий поручитель вказані вимоги банку не виконали. Вказане свідчить про те, що направляючи боржнику та майновому поручителю вимоги про дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі, АТ «УкрСиббанк» змінив строк виконання основних зобов`язань, які згідно з кредитним договором мали виконуватися за графіками погашення та визначив датою повернення кредиту - 15 день з дня отримання вимоги, тобто 09 липня 2015 р. В зв`язку з невиконанням зазначених вище вимог про сплату заборгованості АТ «Укрсиббанк» 02 жовтня 2015 року звернувся із позовом до Господарського суду Житомирської області про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.04.2007 року №11136499000. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21 грудня 2017 року в справі №906/1510/15 за кредитним договором від 03.04.2007 року №11136499000 стягнуто з ТОВ «Вежа» 62432,46 доларів США боргу по кредиту, 5797,16 доларів США боргу по відсоткам, 366,50 грн. пені, 22948,16 грн. витрат по оплаті судового збору. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав або виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц). Отже, вимога банку про стягнення на користь позивача відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36594,77 доларів США (42391,93 дол. США - 5797,16 дол. США), які були нараховані після зміни строку виконання основного зобов`язання є безпідставною. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором іпотеки, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Частина друга статті 1050 ЦК України закріплює, що у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Ці вимоги не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (стаття 35 Закону України «Про іпотеку»). Як вже зазначалось вище, АТ «УкрСиббанк» звернувся до боржника ТОВ «Вежа» та [PERSON] з вимогою про дострокове погашення кредитної заборгованості, яка боржником не виконана, тому рішенням Господарського суду Житомирської області від 06 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21 грудня 2017 року в справі №906/1510/15 достроково стягнуто з ТОВ «Вежа» на користь АТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору і встановив новий строк виконання основного зобов`язання у повному обсязі. Виходячи зі змісту договору іпотеки і положень ЗУ «Про іпотеку», право кредитора задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло у нього у зв`язку з невиконанням боржником пред`явлених до нього вимог про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. За таких обставин у ПАТ «Укрсиббанк» виникло право пред`явити позов до іпотекодавців протягом трьох років, починаючи від дня, наступного після закінчення строку, наданого боржнику для дострокового виконання кредитних зобов`язань. Відповідні висновки щодо застосування норм матеріального права викладені у постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-3116цс16, постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі №390/669/17. Стаття 3 Закону України «Про іпотеку» закріплює, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання. Таким чином, визначальним для встановлення моменту, з якого розпочинає перебіг трирічний строк на звернення з вимогами до іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості, є саме виникнення у кредитора права вимоги в кредитному зобов`язанні, яке є основним (позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року в справі № 643/5761/16-ц). Строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, є позовною давністю (стаття 256 ЦК України ). Протягом часу позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (рішення у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства та у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії ). Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 258 ЦК України). Стаття 261 ЦК України визначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З вищевикладеного вбачається, що позивач набув право пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, а саме на 15 день після отримання ТОВ «ВЕЖА» вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, тобто у липні 2018 року, проте з цим позовом звернувся у листопаді 2018 року. Встановивши, що АТ «УкрСиббанк» подало позов про звернення стягнення на предмет іпотеки із пропуском встановленого законодавством трирічного строку на звернення до суду за захистом свого порушеного права, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні пред`явлених до [PERSON] позовних вимог у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої він заявив.

Outcome: dismissed