Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із вищевказаним\~позовом до\~відповідача,\~обґрунтовуючи підставність\~позову тим,\~що 14.12.2017\~померла [PERSON].\~Після її\~смерті відкрилась\~спадщина за\~законом,\~до складу\~якої увійшов\~житловий будинок,\~що розташований\~в с.\~Нова Прилука\~по вул.\~Лесі Українки,\~54,\~Липовецького району\~Вінницької області.\~Позивач є\~спадкоємцем за\~правом представлення\~після смерті\~своєї матері\~[PERSON],\~яка приходилась\~[PERSON] рідною\~дочкою,\~однак померла\~19.07.2004,\~тобто до\~відкриття спадщини.\~Позивач спадщину\~прийняв шляхом\~звернення до\~нотаріуса із\~заявою відповідного\~змісту за\~місцем відкриття\~спадщини,\~утім у\~видачі нотаріального\~акту на\~його імя\~на вищевказаний\~обєкт нерухомості\~ нотаріусом\~відмовлено,\~оскільки не\~було надано правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому він просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частку вищевказаного житлового будинку, вказуючи, що іншим спадкоємцем Ѕ частки є відповідач у справі. У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направила, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову, а розгляд справи просила проводити за її відсутності. Ухвалою суду від 02.11.2018 було витребувано за клопотанням позивача матеріали спадкової справи до майна померлої 14.12.2017 [PERSON] У судове засідання позивач та його представник не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце цього засідання, що відповідно до ст.223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи по суті. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що 14.12.2017 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON], які були витребувані судом встановлено, що спадщина відкрилась за законом, своїм правом на спадкування скористались сторони цього спору, будучи онуками спадкодавця та успадкувавши частки своїх батьків ([PERSON], яка померла 19.07.2004, та [PERSON], який помер 17.10.2017), які б належала їм за законом якби вони були живими на час відкриття спадщини. Факт родинних\~відносин позивача\~із спадкодавцем\~підтверджено свідоцтвом про народження №764987, відповідно до якого його матірю зазначено [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу № 313017, з якого встановлено, що [PERSON] змінила прізвище на «Когут»; свідоцтво про народження [PERSON], відповідно до якого її матірю зазначено [PERSON]. Судом також було встановлено, що сторони цього спору спадщину прийняли після смерті [PERSON], подавши заяви нотаріусу в межах визначеного законодавцем строку, отож є спадкоємцями\~майна в рівних частках, тобто по Ѕ кожному. Постановою приватного\~нотаріуса Липовецького\~районного нотаріального\~округу від\~19.09.2017\~позивачеві відмовлено\~у видачі\~на його\~ім'я\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~житловий будинок,\~що розташований\~в с.\~Нова Прилука\~по вул.\~Лесі Українки,\~54,\~Липовецького району\~Вінницької області,\~мотивуючи тим,\~що заявником\~не було\~надано правовстановлюючого документа на підтвердження належності майна спадкодавцеві. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із довідок №727, №728 від 19.09.2018 виданих виконавчим комітетом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, встановлено, що згідно записів вчинених у погосподарських книгах [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований в с. Нова Прилука по вул. Лесі Українки, 54, Липовецького району Вінницької області. Згідно технічного паспорту виготовленого КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 18.06.2018, вказаний житловий будинок збудований в 1957 році, його користувачем була [PERSON]. Правилами абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, передбачено, що якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N\~32 та N\~33\~до Інструкції\~про порядок\~вчинення нотаріальних\~дій виконавчими\~комітетами міських,\~селищних,\~сільських Рад\~депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради\~Міністрів УРСР\~від 11\~березня 1985\~року N\~105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Зібрані у справі докази підтверджують належність майна спадкодавцеві як власнику, позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняв, у тому числі у вигляді частки житлового будинку, що є предметом спору, отож вона йому належить, іншого майна на території сільської ради яке б належало спадкодавцеві не встановлено, отож обєкт нерухомості конкретизовано, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, відповідач надала суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у\~\~разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved