Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що в період з 1993 року по 2003 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має доньку [PERSON], 1996 р.н. та який було розірвано. До повноліття дитини відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. На теперішній час їх донька досягла повноліття та навчається на денній форми в Українській академії банківської справи НБУ м.Суми. Термін навчання закінчується [INFO] року. В зв'язку з навчанням дитина потребує додаткової матеріальної допомоги, тому позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON],1996 р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі по 385 грн. щомісячно, до закінчення дитиною навчання, тобто до [INFO] року. Позивач в судовому засідання свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала заяву (а.с.19) про розгляд справи в її відсутність, в зв'язку з навчанням, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третьої особи, на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно відміток поштара на конвертах за місцем реєстрації не проживає (а.с.24,28). Відповідно до ст.74 ЦПК України судові повістки фізичним особам надсилаються за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи, що відповідач зареєстрований [ADDRESS], що підтверджується довідкою Тростянецького РС УДМС України в Сумській області за №31/2140 від 12.11.2014 року, судові повістки направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляв, тому відповідно до ст.ст.74,77 ЦПК України, суд вважає, судову повістку про час і місце розгляду справи такою, що доставлена, а отже відповідач повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 1993 року по 2003 рік сторони перебували в шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9), яка на даний час досягла повноліття. Згідно постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 06.02.2001 року відповідач до повноліття доньки [PERSON] сплачував аліменти на її утримання на користь матері [PERSON] (а.с.10). Згідно ч.1,2 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як вбачається з копії договору №95-БС-41 про надання освітньої послуги від 18.08.2014 року, донька сторін - [PERSON] є студенткою Державного вищого навчального закладу "Українська академія банківської справи Національного банку України" факультету банківських технологій, денного відділення, комерційної основи; термін навчання з 01.09.2014 року по [INFO] року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що будь-яких інших даних чи заперечень стосовно позову від відповідача не надано, суд вважає за можливе покласти в основу рішення обставини зазначені позивачем, а саме те, що відповідач має місце роботи і отримує більш ніж середній щомісячний прибуток, його фінансовий стан дозволяє виплачувати аліменти на утримання доньки. Таким чином, з урахуванням матеріального становища позивача, на утриманні якої перебуває повнолітня дитина, яка продовжує навчання на комерційній основі, позивач постійно несе додаткові витрати по оплаті за навчання (а.с.11), а також з урахуванням матеріального становища відповідача, який працює, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно до закінчення дитиною навчання. Крім того, суд, відповідно до ст.88 ЦПК України, при ухваленні рішення вирішує питання судових витрат, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн.60 коп., оскільки згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved