Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 54204,22 грн., яка складається з: 3999,50 грн. - заборгованість за кредитом; 43647,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2557,34 грн. - штраф (процентна складова). Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до договору №б/н від 31.12.2011 р. відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання не виконала та станом на 30.06.2017 р. має заборгованість у загальній сумі 54204,22 грн., яка складається з наступного: 3999,50 грн. - заборгованість за кредитом; 43647,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2557,34 грн. - штраф (процентна складова). У зв`язку із чим просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 54204,22 грн. Відповідач надала відзив на позов в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначила, що кінцевий строк повернення кредиту, що відповідає строку дії картки, було встановлено 31.12.2012 р., відтак з цього моменту почав спливати строк позовної давності. Позовна заява подана 22.08.2017 р., тобто пізніше ніж через 2,5 роки з моменту закінчення позовної давності згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України. Відповідач за кредитною карткою платежі не здійснювала, дія картки закінчилась ще у 2012 році, а з позовом банк звернувся лише у серпні 2017 р. Позивач не звернув уваги на те, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також на те, що після закінчення строку дії договору банк не видавав [PERSON] грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов`язань за договором від 31.12.2011 р. не виконав. Таким чином вбачається, що позивач знав про те, що [PERSON] не було отримано нову кредитну картку, але при цьому з позовом до суду не звертався, а тому свідомо пропустив строк позовної давності. Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 08.2015 року. Позивач звернувся до суду з позовом 31.08.2017 р., тобто до спливу строку позовної давності. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2020 р. зазначена справа розподілена на суддю Горбунову Я.М. 06.07.2020 р. відповідач повторно надала відзив на позов, в якому зазначила, вона не оспорює та визнає той факт, що вона підписувала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Посилання сторони\~позивача на\~те,\~що шляхом\~підписання Анкети-заяви\~від 21.12.2012\~року вона погодилась з тим, що дана Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між нею та банком "Договір надання банківських послуг" від 31.12.2011 року є такими, що не відповідають дійсності. Також не відповідає дійсності і посилання позивача на те, що шляхом підписання Анкети-заяви відповідач підтверджує факт ознайомлення її з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами. Крім заповнення Анкети-заяви та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» для отримання кредиту вона не підписувала, не ознайомлювалась та не погоджувалась з жодним із вищезазначених документів. Таким чином, вона підписала та була ознайомлена лише з Анкетою-заявою та Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 21.12.2012 року, тобто через рік (31.12.2011 року - дата укладення договору) після укладення договору. За таких обставин, відповідач вважає, що ці Умови носять односторонній характер, а тому не можуть бути доказами в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, оскільки не містять будь-якого легального та належного підтвердження того факту, що умови та правила саме в цій редакції діяли на момент виникнення спірних правовідносин між нею та банком. В позовній заяві міститься лише посилання на право позивача змінювати в односторонньому порядку тарифи з відсилкою до банківського сайту. Проте, позивачем суду не надано жодного документу за її підписом з визначеною та доведеною до її відома зміненою процентною ставкою за кредитом. Більш того, сама позовна заява не містить розміру процентної ставки за кредитом, згідно якою було розраховано заборгованість по процентах за кредитом. Оскільки банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Таким чином, позивач вважає незаконним щомісячне нарахування їй комісії за обслуговування кредиту, а позовні вимоги про сплату заборгованості за комісією безпідставними. Ухвалою Московського районного суду від 07.07.2020 р. за клопотання відповідача витребувано з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» належним чином завірену копію виписки по банківському рахунку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором б/н від 31.12.2011 р. за період з 31.12.2011 р. по 01.07.2020 р. На виконання зазначеної ухвали суду позивачем надано виписку по банківському рахунку [PERSON] за кредитним договором б/н станом на 17.07.2020 р. 24.07.2020\~р.\~позивач повторно\~надав відповідь\~на відзив,\~в якій\~зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua;https://client-bank.privatbank.ua. Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Позивач також зауважує, що ЗУ Про захист прав споживачів не поширюється на спірні правовідносини. Так, вищевказаний Закон визначає поняття споживчого кредиту, а саме споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Тобто відповідач неправомірно посилається на вищевказаний Закон. Окрім того, в Анкеті-Заяві зазначено: "Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку..'". Таким чином, підписавши Анкету-Заяву відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту відповідач прийняв умови договору та погодився з ними. Банком було надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5 % в місяць або 30% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку (додаються). Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявному боргу. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. Зокрема згідно кредитного договору, Банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до Договору в обов`язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов`язань за договором. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилався на укладення між ним та відповідачем кредитного договору шляхом підписання анкети-заяви №б/н від 31.12.2011 р. про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг у\~Приватбанку (далі Анкета-заява), відповідно до якої відповідач погодилася, що вказана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були їй надані в письмовому вигляді для ознайомлення складають між сторонами Договір про надання банківських послуг. Позивачем надано витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 7-30) (далі Умови) та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 6) (далі Тарифи), але вказані витяги не містять підпису відповідача, який би свідчив про те, що саме ці умови розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними підписуючи Анкету-заяву, а також те, що Умови та Тарифи в подальшому не змінювались без її відома. Суд наголошує, що позивачем не надано копії примірника Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів обслуговування карт «Універсальна», які відповідно до ст. 207 ЦК України, як один із примірників договору, мають містити підпис відповідача, а надано лише витяги з них. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. До даних правовідносин не можна застосувати правила договору-приєднання, передбачені ч. 1 ст. 634\~ЦК України, відповідно до якої договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим позивачем, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Оскільки надані\~позивачем витяг\~з Умов\~(а.с.\~7-30)\~та витяг\~з Тарифів\~(а.с.\~6)\~не містять\~підпису позичальника,\~а позивач\~не надав\~суду належних\~доказів,\~які б\~підтверджували,\~що саме\~ці Умови\~та саме\~ці Тарифи\~розумів відповідач\~підписуючи Анкету-заяву,\~а також\~те,\~що Умови\~і Тарифи\~в подальшому\~не змінювались,\~то Умови\~та Правила\~надання банківських\~послуг в\~Приватбанку і\~Тарифи обслуговування\~кредитних карт\~«Універсальна» не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору позивача з відповідачем, укладеного шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На підставі викладеного суд вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 6) та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 7-30), які надані позивачем на підтвердження свої вимог не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 31.12.2011 р. шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 625, 1048 ЦК України позивачем не заявлено. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З огляду на викладене з відповідача підлягає стягненню лише фактична сума, надана позивачем у кредит. Вказане вище узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Позивач на підтвердження своїх вимог про стягнення заборгованості за договором кредиту посилається на розрахунок заборгованості за договором №б\\н від 31.12.2011 року станом на 30.06.2017 р. (а.с. 3-4) (далі Розрахунок заборгованості) та копію Анкети-заяви (а.с. 5). Статтями 8,\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність»\~передбачено,\~зокрема,\~що бухгалтерський\~облік на\~підприємстві ведеться\~безперервно з\~дня реєстрації\~підприємства до\~його ліквідації.\~Підставою для\~бухгалтерського обліку\~господарських операцій\~є первинні\~документи,\~які фіксують\~факти здійснення\~господарських операцій.\~Первинні документи\~повинні бути\~складені під\~час здійснення\~господарської операції,\~а якщо\~це не\~можливо -\~безпосередньо після\~її закінчення.\~Для контролю\~та впорядкування\~оброблення даних\~на підставі\~первинних документів\~можуть складатися\~зведені облікові\~документи.\~Первинні та\~зведені облікові\~документи можуть\~бути складені\~у паперовій\~або в\~електронній формі\~та повинні\~мати такі\~обов`язкові реквізити: назву\~документа (форми); дату\~складання; назву\~підприємства,\~від імені\~якого складено\~документ; зміст\~та обсяг\~господарської операції,\~одиницю виміру\~господарської операції; посади\~осіб,\~відповідальних за\~здійснення господарської\~операції і\~правильність її\~оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Розрахунок заборгованості містить відомості лише про загальну заборгованість відповідача перед позивачем за умовами договору, які не підписані відповідачем та не є його невід`ємними частинами, а саме заборгованість за кредитом, процентами, пенею, штрафами, при цьому розрахунок складений таким чином, що суд не вбачає можливості виокремити саме непогашену суму, фактично надану позивачем в кредит відповідачу, яка і підлягає стягненню за даним кредитним договором відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). До того ж вказаний Розрахунок заборгованості не підтверджений первинними документами бухгалтерського обліку, які необхідні суду для встановлення факту отримання відповідачем грошових коштів в сумі, зазначеній в позовній заяві, а самі по собі розрахунки заборгованості не можуть бути належними доказами на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів. Окрім цього, в копії Анкети-заяви (а.с. 5) відсутні відомості про домовленість сторін щодо розміру коштів, які надаються в кредит, також вказана заява не підтверджує факт надання позивачем та, відповідно, отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі, зазначеному в позовній заяві. Досліджуючи надані позивачем докази суд прийшов до висновку, що на підставі наданих доказів відсутня будь-яка можливості встановити яку саме суму відповідач отримав в кредит за договором №б\\н від 31.12.2011 р. Матеріали справи не міститься жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві. Так, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 30 січня 2018 року у справі №161/16891/15-ц (провадження №61-517св18). Таким чином. позивачем не доведено факт надання відповідачу грошових коштів в розмірі, вказаному в позовній заяві на виконання умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання Анкети-заяви. Відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з\~ч.ч.\~1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ч.ч.\~1,2,3,4\~ст.\~263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Підсумовуючи викладене,\~позивач не\~довів порушення\~відповідачем своїх\~зобов`язань за\~кредитним договором\~№б\\н\~від 31.12.2011\~р.\~та не\~обґрунтував свої\~позовні вимоги\~в частині\~стягнення з\~відповідача за\~кредитним договором\~№б\\н\~від 31.12.2011 процентів\~за користування\~кредитними коштами,\~а також\~неустойки (пені,\~штрафів)\~за порушення\~термінів виконання\~договірних зобов`язань, не надав суду доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, в тому розмірі, який вказаний в позовній заяві. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не доведені та відповідно не обґрунтовані, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог у разі порушення прав або охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо ж права чи інтереси позивача не порушені, суд відмовляє в задоволені з підстав його необґрунтованості. Зазначений висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 369/6892/15-ц. Таким чином, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість то доводи заяви відповідача про застосування строку позовної давності та заперечення позивача проти цих доводів судом не оцінюються. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed