Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку з 08.04.2016 року по 16.03.2017 року у розмірі 29729,85 грн. В обгрунтування позовної заяви зазначила, що 08.04.2016 року була звільнена з роботи в ПАТ «Електровимірювач», у день звільнення не було виплачено заробітну плату та розрахункові кошти (заробітна плата за березень 2016 року, шість робочих днів квітня 2016 року та компенсація за 79 календарних днів щорічної відпустки), вказана заборгованість була виплачена лише 16.03.2017 року. Розрахунок було проведено 16.03.20017 року, у звязку з чим позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Зазначила, що середньодення заробітна плата становить \~125,34 грн В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що [PERSON] належить виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 08.04.2016 року по 19.04.2016 року включно в сумі 877,38 грн. При цьому відповідач посилався на те, що з 19.04.2016 року ПАТ «Електровимірювач» направлялись листи позивачу про отримання розрахункових коштів за фактичною адресою місцем проживання позивача, проте остання їх не отримувала без поважної причини. Заслухавши доводи позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати. Згідно частини першої цієї статті заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно\~ст.47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього кодексу. Згідно\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Встановлено, відповідно до трудової книжки [PERSON], її звільнено з ПАТ «Електровимірювач» 08.04.2016 року. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно листів ПАТ «Електровимірювач» від 19.04.2016 року, 19.07.2016 року, 07.09.2016 року, 20.10.2016 року, 10.03.2017 року, [PERSON] повідомлялась про необхідність особистого отримання розрахункових коштів. Вказані листи направлялись за адресою позивача: [ADDRESS] (нова назва - [ADDRESS]). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що листи [PERSON]М, починаючи з 20.07.2016 року були направлені відповідачем з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але були повернуті на адресу відправника з відміткою пошти "За закінченням терміну зберігання", що вказує на те, що ПАТ "Електровимірювач"\~ вживав заходи щодо повернення коштів, таким чином з 20.07.2017 року вина підприємства щодо несвоєчасної виплати розрахункових коштів при звільненні відсутня . Враховуючи викладене вище, суд вважає, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку слід рахувати за період з 08.04.2016 року по 20.07.2016 року, що складає 8397,78 грн. (67 робочих днів х середньоденну заробітну плату\~125,34 грн.), а тому позов підлягає до часткового задоволення. Згідно вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial