Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк»\~звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 164\~587,44 грн., яка складається із строкової заборгованості 139\~989,70 грн., простроченої заборгованості -7\~091,64 грн., строкової заборгованості по нарахованих відсотках та комісіях 2\~815,30 грн., простроченої заборгованості по нарахованих відсотках та комісіях 14\~090,80 грн., штраф 600,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.12.2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 500824735, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 151\~585,94 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язується повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав в результаті чого станом на 05.07.2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 164\~587,44 грн. Ухвалою судді від 25.09.2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі на підставі наявних доказів та матеріалів. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково з посиланням на неможливість сплатити заборгованість за кредитним договором, при цьому розмір заборгованості визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 10, 81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 04.12.2019 року між Акціонерним товариством "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 500824735, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 151\~585,94 грн. Даний кредитний договір № 500824735 від 04.12.2019 року складається із оферти на укладання Угоди про надання кредиту № 500824735 від 04.12.2019 року; акцепту пропозиції про укладення угоди про надання кредиту № 500824735 та додатку № 1 до угоди про надання кредиту № 500824735 від 04.12.2019 року "Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг", які є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, розміщеного на сайті банку. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно умов якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банком виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 04.12.2019 року щодо видачі кредиту. Згідно з п. 3 Оферти про укладення угоди про надання кредиту № 500824735 та п. 3 Акцепт пропозиції про укладення угоди про надання кредиту № 500824735 сума кредиту становить 151\~585,94 грн. Відповідно до змісту Оферти про укладення угоди про надання кредиту № 500824735 та Акцепту пропозиції про укладення угоди про надання кредиту № 500824735 встановлена фіксована процентна ставка за користування кредитом 23% річних. Згідно з п. 2 Оферти про укладення угоди про надання кредиту № 500824735 та п.2 Акцепту пропозиції про укладення угоди про надання кредиту № 500824735 датою повернення кредиту є 05.12.2024 року. Відповідно до Графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що є додатком № 1 до Угоди про надання кредиту № 500824735 від 04.12.2019 року датою сплати щомісячного платежу в сумі 4273,28 грн. встановлено до 27-го числа кожного місяця. Отже, позивач підписавши оферту про укладення угоди про надання кредиту, а також відповідач підписавши відповідний акцепт, уклали угоду про надання кредиту від 04.12.2019 року № 500824735, істотні умови якої визначені в акцепті, а також у додатку №1 до Угоди про надання кредиту № 500824735 «Графік платежів та розрахунок сукупності вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг». Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 500824735 від 04.12.2019 року, станом на 05.07.2020 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 164\~587,44 грн., яка складається із строкової заборгованості 139\~989,70 грн., простроченої заборгованості 7\~091,64 грн., строкової заборгованості по нарахованих відсотках та комісіях 2\~815,30 грн., простроченої заборгованості по нарахованих відсотках та комісіях 14\~090,80 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідачем розмір заборгованості в судовому засіданні не оспорювався. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення вимог АТ «Альфа-Банк» як законних та обґрунтованих та таких, що підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки позивач, на виконання свого процесуального обов`язку надав належні, і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем визнано у повному обсязі, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2468,81 грн.. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 549, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved