Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~проситьвизнати за нею право на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії КР №0073532, після смерті [PERSON], померлого 17.12.2006 року. Вимоги обґрунтувала тим, що 17.12.2006 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, входить право на земельну частку (пай) площею 8,78 умовних кадастрових гектарів, розташовану та території [PERSON] сільської ради. Оскільки про право померлого на зазначену земельну ділянку не знала, вважала, що спадкове майно відсутнє, тому до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Однак, після смерті чоловіка фактично вступила в спадкові права, зберегла особисті речі чоловіка, користувалася та користується предметами вжитку, вільно володіє і користується майном померлого. Нещодавно, а саме в грудні 2018 року дізналася у відділі у Знамянському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що [PERSON] внесено до списку Додатку 1 до Державного акту КР-З №000015 списку громадян-членів відкритого акціонерного товариства «Ново-Миколаївське» на виділення земельної частки (паю). Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат серії КР №0073532 від 24.02.1997 року виданий на підставі розпорядження Знамянської районної державної адміністрації від 24.12.1996 року №523-р у розмірі земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 8,78. Оскільки є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, після смерті останнього ніхто до нотаріуса з заявами не звертався, вважає, що має право на зазначену земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Представники відповідачів [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області та Знамянської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви в яких позовні вимоги [PERSON] визнали та не заперечували проти їх задоволення, просили суд справу розглянути у їх відсутність. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17.12.2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №041793, виданою [PERSON] сільською радою Знамянського району Кіровоградської області, актовий запис № 490 (а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-АД №303348 від 16.02.1974 року, позивач є дружиною [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою квартального комітету за №256 виданою за місцем проживання позивача, [PERSON] проживала з чоловіком [PERSON], донькою [PERSON], сином [PERSON], до дня смерті [PERSON], а саме, до 17.12.2006 року, за адресою: Кіровоградська область, м. Знамянка, вул. Комарова, 76 (а.с.7). З копії трудової книжки [PERSON], вбачається, що останній за життя працював у ВАТ «Новомиколаївське» (а.с. 9-11). З довідки відділу у Знамянському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №29-11-0.24-1247/112-18 від 12.12.2018 року вбачається, що [PERSON] внесено до списку Додатку 1 до Державного акту КР-З №000015 списку громадян членів відкритого акціонерного товариства «Ново-Миколаївське» на виділення земельної частки (паю). [PERSON] зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат серія КР №0073532 від 24.02.1997 року, виданий на підставі розпорядження РДА від 24.12.1996 року №523-р. Розмір земельної частки (паю) 8,78 умовних кадастрових гектара (а.с.12). Встановивши вказані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами склались відносини щодо спадкування нерухомого майна за законом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо позивач мав право на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно зі ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст. 1218 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). При прийнятті рішення, суд також керується положеннями постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], фактично прийняла спадок, який залишився після смерті останнього та для оформлення спадщини за законом необхідно підтвердити належність майна спадкодавцю належними правовстановлюючими документами, які видаються в одному примірнику власнику та померлим спадкодавцем не отримано сертифікат на право на земельну частку (пай), на яку за життя він мав право, і в іншому порядку, окрім судового, узаконити своє право на успадковане майно, позивач не має можливості, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved