Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідачки [PERSON] , яким просить стягнути з останньої на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом згідно із Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 17.10.2020р., розмір якої станом на 17.09.2021р. становить 20284,49 гривень, а також судовий збір у розмірі 2270 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.10.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачкою [PERSON] підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Зазначає, що шляхом підписання вказаної заяви, відповідачка беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклала з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до блоку 3 даної заяви Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок в гривнях України, на умовах тарифною пакету за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку. Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), укладеної між Банком та відповідачкою [PERSON] від 17.10.2020 року, останній встановлено максимальний розмір кредиту 250000 гривень, а виходячи із фінансового стану клієнта та його кредитоспроможності встановлено відповідачці кредитну лінію в розмірі 20000 гривень. Кредитний договір діє до повного виконання всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, складає 38% процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001% процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання відповідачкою будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен дань прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня (п.9.1 розділу ІХ редакція вищевказаного Договору чинної на день підготування позовної заяви). Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав договірних зобов`язань та станом на 17.09.2021 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 20284,49 гривень, з яких: 17707,41 гривень заборгованість за основним боргом (кредитом); 2503,17грн. - проценти за користування кредитом; 32,02 гривень - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 17,24 гривень - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 24,65гривень - витрати від інфляції на несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Представник позивача АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився, а надіслав на адресу суду письмове клопотання, згідно якого просив справу розглядати у його відсутності, а також вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідачка [PERSON] про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судова повістка відповідачці надсилалась рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та була вручена особисто відповідачці. Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідачки чи про її офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідачки не надходило. Тому на підставі статей 128, 131 ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідачка вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою судді від 17.11.2021 року позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Ухвалою суду від 29.12.2021 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.10.2020 року між [PERSON] та ПАТ "Державний ощадний банк України " в особі філії-Львівського\~обласного управління\~АТ «Ощадбанк» було укладено і підписано Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом, - на підставі якої позивач встановив відповідачці кредитний ліміт в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на її картковий рахунок в розмірі 20000,00 грн. на строк 60 місяців. Згідно блоку\~3\~вказаної заяви на\~встановлення (збільшення)\~відновлювальної кредитної\~лінії (кредиту)процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 38 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використання платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно. Відповідно до під.8 п.3.3 блоку 3 вказаної заяви відповідачка щомісячно здійснює часткове повернення кредиту у розмірі визначеному умовами користування кредитною лінією. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно змісту статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно частини першої\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Державний ощадний банк України" Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України другий\~контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений Згідно вимог\~статті 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Свої зобов`язання за Договором позивач виконав та надав відповідачці [PERSON] кредитні кошти шляхом відкриття поточного рахунку з встановленням кредитного ліміту у сумі 20000 гривень. Відповідачка, відповідно до виписки про рух коштів по картковому рахунку за період з 20.10.2020-17.09.2021р., користувалася карткою та здійснювала зняття готівки, проводила операції по розрахунку в торгово-сервісних мережах, що підтверджує використання нею кредитних коштів. Відповідно до умов договору відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконує належним чином. Однак, як свідчить розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами, 3 річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором від 17.10.2020р., користуючись наданими кредитними коштами, стала порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленому договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у неї за станом на 17.09.2021 року виникла заборгованість в розмірі 20284,49 гривень, з яких: 17707,41 гривень заборгованість за основним боргом (кредитом); 2503,17грн. - проценти за користування кредитом; 32,02 гривень - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 17,24 гривень - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 24,65гривень - витрати від інфляції на несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом), процентами, а також 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.10.2020 року, посилався на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції від 15.09.2020р. (чинній на час укладення договору) та в редакції від 16.08.2021р. (чинній на день підготовки позовної заяви) та приєднав до позовної заяви Витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач розумів, ознайомився і погодився з ним, підписуючи Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та Клієнтом, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати комісійної винагороди саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка договору із сайту позивача без підписів відповідачки, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в Умови та правила кредитування. Як вбачається з матеріалів справи, заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) укладена між банком і відповідачкою від 17.10.2020 року містить анкетні дані [PERSON] , її контактну інформацію та підписана нею власноручно. Зі змісту вказаної заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка містить підпис позичальника (відповідачки), встановлено кредит в розмірі 20000 грн., процентна ставка є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами. З урахуванням наявності в матеріалах справи вказаної заяви, підписаної позичальником, суд приходить до висновку про обізнаність відповідачки з умовами кредитування,\~зокрема, з розміром відсоткової ставки за процентами. Отже, позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачкою вищезгаданої заяви, між банком та нею укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідачка була повідомлена про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами. За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідачки тіла та процентів по кредиту\~підлягає до задоволення. Частиною 2\~ст.625 ЦК України\~встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми, так само як і інфляційні втрати є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації за користування ним коштами, належними до сплати кредитору. Вищенаведене цілком узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка наведена у постанові від 16.10.2018р. у справі № 910/19094/17. Із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних є підставними і також підлягають до задоволення. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, беручи до уваги те, що відповідачка [PERSON] не виконує умови договору, у зв`язку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог на предмет стягнення з відповідачки на користь позивача зазначеної суми заборгованості в розмірі 20284,49 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №4378865414 від 21.09.2021р. позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved