Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача 5050 гривень. Позивачка в обгрунтування своїх вимог зазначає, що в грудні 2013 р. в засобах масової інформації вона знайшла рекламне оголошення ТОВ «Інтермосфін», в якому пропонувалися вигідні умови отримання безвідсоткової позики. 17 грудня 2013 року вона звернулася до офісу цього товариства у м. Івано-Франківськ для оформлення відповідних документів з метою отримання позики у розмірі 100 000 грн. Під час розмови з консультантом товариства її запевнили, що вона зможе отримати необхідну грошову суму під 0% річних. Також консультант натякнув на те, що у зв'язку з отриманням безвідсоткової позики вона може понести певні витрати. Він не надав позивачці можливості ознайомитись з договором до його підписання, пояснюючи це тим, що робота з договором буде проводитись під час його підписання. Але навіть при підписанні документів консультант або вказував на обрані ним пункти, або, перебиваючи вивчення документів, постійно відволікав увагу позивачки, мотивуючи це відсутністю часу і великою кількістю бажаючих отримати подібні послуги. Позивачці не було роз'яснено консультантом те, що одночасно з підписанням договору про надання безвідсоткової позики ТОВ «Інтермосфін» їй доведеться підписати і договір про надання інформаційних, консультаційних послуг та послуг з пошуку інформації. Договір про надання інформаційних, консультаційних послуг та послуг з пошуку інформації з ПП «Інтермосфін» був поданий позивачці до підписання в комплекті зі значною кількістю інших паперів (в тому числі і з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), який був виконаний надмірно дрібним шрифтом і в його назві не містилось чіткої вказівки на те, за яким саме з двох договорів його складено), в одному кабінеті, тією ж людиною і за тим же порядковим номером, підписаним тією ж людиною, що і договір про надання безвідсоткової позики ТОВ «Інтермосфін». Адреси названих товариств є ідентичними. 17 грудня 2013 року позивачка уклала з ТОВ «Інтермосфін» договір № 111469 про надання безвідсоткової позики, та з ПП «Інтермосфін» договір № 111469 про надання інформаційних, консультаційних послуг та послуг з пошуку інформації. Після оплати грошей в сумі 5 000 грн. позивачка ознайомилася з підписаними нею договорами. Вона виявила, що ТОВ «Інтермосфін» грошей не видає та не кредитує, а ПП «Інтермосфін» лише сприяє розвитку діяльності ТОВ «Інтермосфін». Позивачка зрозуміла, що якби консультант надала їй правдиву, доступну інформацію щодо даного правочину, якби вона була належно поінформована про його зміст і ціну, то ніколи не погодилася б на підписання названих договорів. Позивачка вважає, що обидва договори були укладені під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької діяльності. Всупереч п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» вона отримала нечітку, неправдиву інформацію стосовно укладених договорів, а дії консультанта є забороненими та підпадають під дію ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачка вважає, що в умовах договору, укладеного з ТОВ «Інтермосфін» вбачаються ознаки здійснення цим товариством нечесної підприємницької діяльності. Така діяльність забороняється відповідно до положень ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до вказаної норми, правочини здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Позивачка зазначає, що обидва укладені нею договори були надані на підпис в один день, однією особою, в одному і тому ж кабінеті, за підписом однієї і тієї ж особи, адреси виконавців є ідентичними, а також, що фактично ніяких консультаційних, інформаційних послуг та послуг з пошуку інформації їй не було надано. Тому вона вважає, що діяльність відповідача сприяє та спонукає розвитку пірамідальної схеми третьої особи. Позивачка стверджує, що укладені нею договори є нікчемними правочинами і їх нікчемність визначена ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Діяльність відповідача і третьої особи ввела позивачку як споживача в оману та є елементом нечесної підприємницької практики у вигляді створення, експлуатації та сприяння розвитку пірамідальної схеми, прямо забороненої Законом України "Про захист прав споживачів". Позивачка просить стягнути з відповідача 5050 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, а подала суду заяву про підтримання позову і про розгляд справи в її відсутності. Належним чином повідомлені відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися і не повідомили про причини неявки. Тому суд вважає можливим розглянути справу без представників названих осіб. Суд вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно записів у договорі №111469 від 17.12.2013 р. (а.с.12), позивачка як замовник доручила відповідачу як виконавцю за обумовлену плату в розмірі 5 000 грн. надати інформаційні, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. Вказаний договір діє з часу підписання сторонами до підписання акта прийому-передачі наданих послуг. Відповідно до записів у акті (а.с.13), 17.12.2013 р. позивачка посвідчила отримання послуг вартістю 5 000 грн., з приводу яких претензій не мала. Згідно квитанції (а.с.15), 17.12.2013 р. позивачка сплатила відповідачу 5 000 грн. за договором №111469. Суд вважає непереконливими твердження позивачки про те, що відповідач сприяє розвитку діяльності третьої особи, що договір, на виконання якого вона сплатила 5 000 грн., вона уклала під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької діяльності і що такий договір є нікчемним. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводи позивачки про те, що обидва укладені нею договори були надані на підпис в один день, однією особою, в одному і тому ж кабінеті, за підписом однієї і тієї ж особи, адреси виконавців є ідентичними, а також, що фактично ніяких консультаційних, інформаційних послуг та послуг з пошуку інформації їй не було надано не може свідчити, що діяльність відповідача сприяє та спонукає розвитку пірамідальної схеми третьої особи і що укладений нею договір є нікчемним правочином. Наведені позивачкою доводи не передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» як ознаки нечесної підприємницької діяльності. Крім цього, твердження позивачки про введення її в оману та ненадання їй передбачених договором послуг не доведено належними доказами і тому такі голослівні твердження не спростовують дані в договорі і акті (а.с.12, 13), про права і обов'язки та відповідальність сторін за договором, про отримання послуг і їх оплату. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку про необґрунтованість позову, тому в його задоволенні слід відмовити. На підставі ст.ст.214, 901-903 ЦК України, ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" та

Outcome: dismissed