Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним, [PERSON] право власності на спадкове майно будинковолодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] Позовні вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] року померла його мати, [PERSON], яка проживала була зареєстрована та була головою колгоспного двору за адресою : [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на особисту власність на домоволодіння від 17.11.1987 року . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з будинку та належними господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. Співвласником частки у вищевказаному будинковолодінні був також їїй син [PERSON] який загинув [INFO] року. Станом на 01.07.1990 року згідно довідки Голосківської сільської ради Коломийського р-ну від 31.03.2015 року за № 164 в даному господарстві проживали і були зареєстровані: голова господарства [PERSON] - [INFO], який постійно проживав в даному господарстві з часу народження і до дня вибуття в м. Івано-Франківськ 29.08.2014 p.; дружина [PERSON] [INFO], яка постійно проживала в господарстві з часу одруження 1971 р. і до дня вибуття в м. Івано-Франківськ 16.12.2014 р.; син [PERSON] - [INFO] р.н, який проживав в даному господарстві з часу народження і до вибуття у грудні 1991 р. в господарство [ADDRESS]; дочка [PERSON] - [INFO], яка проживала в даному господарстві з часу народження і до вибуття в село Угорники 28.12.2011 p.; син [PERSON] [INFO] р.н, який проживав в даному господарстві з часу народження і до дня своєї смерті [INFO] р.; Він являюся спадкоємцем першої черги і фактично вступив в управління спадком проживав у спадковому господарстві, взяв під охорону манно спадкодавця, зберігав документи, сплачував податкові платежі. На момент смерті [PERSON], яка померла [INFO] року разом з нею у господарстві проживали і були зареєстровані він - [PERSON], невістка [PERSON] та онуки [PERSON] і [PERSON]. У постанові ПВСУ N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» надано роз'яснення з питань власності згідно законодавства, яке діяло на той час: До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; - у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім'я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; - згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна». Таким чином його мати була власником житлового будинку в [ADDRESS]. Його дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] та померлий - [PERSON] теж має на право на частку у будиноколодінні у відповідності до закону, однак вони не реалізувала свого права на майно та відмовляються від нього на мою користь у відповідності до ст.1273 ЦК України. Він та його дружина [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті їхнього сина [PERSON] який загинув в АТО [INFO] р. Його дружина відмовляється від своєї частки на його користь. На час смерті сина вони проживали та були зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Він не вчасно звернувся в Коломийську районну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини по закону і йому було відмовлено так, як після смерті його матері на частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав колгоспному двору на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 17.11.1987 р. виконкомом Коломийської районної ради, на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради народних депутатів № 172 від 12.08.1987 р. та зареєстрованого в МБТІ 17.11.1987 р. в книзі № 2 за реєстровим № 326, головою якого була [PERSON] , державною нотаріальною конторою не може бути видано, оскільки згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вищезазначене, нотаріус не має змоги встановити всіх співвласників зазначеного вище жилого будинку та їх частки у цьому майні відмова нотаріуса від 12.06.2015 року за № 220/02-14. Оскільки частку померлого та інших членів колгоспного двору не виділено, свідоцтво про право власності видано тільки на голову колгоспного двору, а згідно 346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника. Та обставина, що будинок та належними господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] являється власністю спадкодавця є свідоцтво про право на особисту власність на домоволодіння від 17.11.1987 року та технічний паспорт. Вартість спадкового майна будинку згідно звіту про оцінку вартості житлового будинку від 24.06.2015 року становить 154300 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просив позов задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю та просили справу розглянути за їх відсутності. Взявши до уваги заяву позивача, заяви про визнання позову відповідачами, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 1268, та ст. 1270 ЦК України спадкоємець який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має у шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Встановлено, що будинковолодіння за [ADDRESS], належав на праві власності колгоспного двору, головою якого була - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 17.11.1987 р., та випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 30.04.2015 р. за № 52830. Станом на 01.07.1990 року у житловому будинку за [ADDRESS], були зареєстровані та проживали: [PERSON] - [INFO]; його дружина [PERSON] [INFO]; його син [PERSON] - [INFO]; його дочка [PERSON] - [INFO]; його син [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою Голосківської сільської ради сільської ради № 164 від 31.03.2015 року, а тому кожному з них належало право власності на 1/5 його частини. [INFO] року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 22 січня 1988 року зроблено актовий запис за № 1, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Заповіт від імені померлої [PERSON] виконкомом Матеївецької сільської ради не посвідчувався, що підтверджується довідкою Голосківської сільської ради № 164 від 31.03.2015 року 119 від 03.03.2015 року. [INFO] року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть від 01 червня 2014 року зроблено актовий запис за № 9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/5 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Спадщину після смерті [PERSON] в порядку ст. 1269 ЦК України прийняв його батько - [PERSON] (згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER]), оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Голосківської сільської ради № 399 від 17.03.2015 року. Згідно довідки Голосківської сільської ради № 167 від 31.03.2015 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Рішення про перейменування вулиці було прийняте в період 1991-1995 років. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вчинили дії, які свідчать про їх відмову від права власності на спірне будинковолодіння на користь позивача, оскільки подали відповідні заяви. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 30.04.2015 року № 52830 право власності на будинковолодіння за [ADDRESS] зареєстровано в реєстровій книзі № 2 під реєстровим № 326 за [PERSON] та воно складається з житлового будинку «А», літньої кухні «Б, Е», комори «В», стайні «Г», навісу «К», стодоли «Ж», вбиральні «Л», криниці №1, огорожі № 2-3, вимощення ІІ. Згідно звіту про оцінку вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою [ADDRESS], станом на 24 червня 2015 року становить 154300 грн. На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визнання за [PERSON] право власності на спадкове майно житловий будинок та господарські будівлі і споруди, а саме житловий будинок «А», літню кухню «Б; Е», комору «В», стайню «Г», навіс «К», стодолу «Ж», вбиральню «Л», криницю №1, огорожу № 2-3, вимощення І, що в [ADDRESS]

Outcome: approved