Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що 02.06.2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого народилося двоє дітей, а саме син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. 12.08.2011 року шлюб розірвано і відповідач не проживає з дітьми, які проживають із позивачам і знаходяться на її утриманні та допомоги в утриманні дітей не надає, виходячи з чого позивач просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень щомісячно на утримання кожної дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги зменшила і просила позов задовольнити в сумі по 600 гривень щомісячно, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги, повністю не визнав, пояснивши, що він ніде не працює, оскільки професії не має. На обліку в центрі зайнятості в пошуках роботи на обліку не перебуває і не має змоги платити більше ніж 500 гривень на кожну дитину. Заслухавши сторін та дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що згідно Свідоцтв про народження (а.с. 6-7) виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції, матір'ю [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] є позивач, а батьком - відповідач, який у відповідності до ст.180 СК України, проживаючи окремо від сім'ї, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір'ю. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу, а згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з цього та зважаючи на те, що відповідач взагалі ніде не працює і не має доходу суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі є обґрунтованою. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Всі вказані обставини судом враховуються та крім цього суд бере до уваги, що статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років, в сумі 1455 гривень. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення саме в такому розмірі, яке їм зобов'язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їх батьки. Тобто, обов'язок забезпечення дітям, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дітей, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів, справедливим і можливим до стягнення із відповідача, оскільки вказаний розмір аліментів в сукупності із обов'язком матері по утриманню дітей буде забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум кожної дитини сторін. Заперечення ж відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти в сумі запрошеній позивачем, на думку суду є необгрунтовані, оскільки відповідач являючись молодою здоровою людиною і маючи обов'язок на утримання своїх дітей, має можливість це робити але не бажає посилаючись на видумані підстави. Статтею 188 СК України встановлено єдину підставу для звільнення батьків від обов'язку утримувати дитину, а саме якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного із батьків і забезпечує повністю її потреби, однак із досліджених в суді доказів не вбачається взагалі наявності доходу у дітей сторін, а на вказану норму відповідач не посилається. Судове рішення, в частині сплати аліментів в розмірі одномісячного платежу, суд допускає, згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, до негайного виконання, а судові витрати покладає на відповідача, у зв'язку з тим, що діти проживають з матір'ю.

Outcome: approved