Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

представник заявника просить суд встановити факт постійного проживання та реєстрації (прописки) громадянина АльХаджі [PERSON] на території України до 24.08.1991 року, посилаючись на те, що АльХаджі [PERSON] народився 10.01.1962 року в Сирії в місті [PERSON] та проживав на території Сирійської Арабської Республіки. З 10.05.1983 року він зареєстрований на території України (територія колишньої Української РСР). 21.10.2002 року відділом громадянства паспортної та міграційної роботи УМВС України в Черкаській області йому було надано дозвіл на імміграцію в Україну та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні. 07.08.2013 року він, будучи особою без громадянства, звернувся до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем свого постійного проживання в [INFO] із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про громадянство України», повідомивши про себе передбачені законодавством відомості. На підтвердження свого постійного проживання до 24.08.1991 року на території, що входила під час його постійного проживання до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки, він надав довідки про прописку (10.05.1983 15.02.1985 м.Севастополь; 19.02.1988 с.Фрунзівка Одеської області). На підтвердження на момент подачі заяви про оформлення набуття громадянства України його виходу з громадянства Сирії, він 06.08.2013 року заповнив декларацію про відсутність іноземного громадянства та надав довідку про припинення громадянства Сирійської Арабської Республіки від 24.10.2012 року, якою засвідчено його вихід з Сирійського громадянства. Всі зазначені докази містяться в матеріалах справи Ватутінського міського сектору Управління державної міграційної служби України в Черкаській області. Згідно рішення Управління ДМС України в Черкаській області від 08.08.2013 року за територіальним походженням він набув громадянство України та отримав довідку №199/13 від 08.08.2013 року про реєстрацію громадянином України. 10.08.2013 року він отримав паспорт громадянина України серії НЕ номер 694421 та 15.08.2013 року паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕХ номер 409319. На даний час його повнорідні та неповнорідні родичі мають бажання отримати громадянство України, які на даний час проживають за межами території України на підставі ЗУ «Про громадянство України», а тому виникла необхідність встановлення вказаного факту і заявник звернувся до суду з даною заявою. Представник Управління державної міграційної служби України в Черкаській області не заперечуючи проти вимог заявника, при прийнятті рішення поклалась на розсуд суду. Заслухавши сторони та вивчивши письмові докази, суд вважає за необхідне заяву задовольнити повністю. Вимоги заявника законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. Відповідно до ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що заявник АльХаджі [PERSON] дійсно народився 10.01.1962 року в Сирії в місті [PERSON], що стверджується копією паспортом (а.с.7). З 10.05.1983 року зареєстрований на території України (територія колишньої Української РСР), що стверджується довідкою (а.с.68). 21.10.2002 року відділом громадянства паспортної та міграційної роботи УМВС України в Черкаській області заявнику було надано дозвіл на імміграцію в Україну та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], УкраїнськоїДержави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки(УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. 07.08.2013 року, будучи особою без громадянства, заявник звернувся до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем свого постійного проживання в [INFO] із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про громадянство України», повідомивши про себе передбачені законодавством відомості. На підтвердження свого постійного проживання до 24.08.1991 року на території, що входила під час його постійного проживання до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки, заявник надав довідки про прописку (10.05.1983 15.02.1985 м.Севастополь; 19.02.1988 с.Фрунзівка Одеської області). На підтвердження на момент подачі заяви про оформлення набуття громадянства України його виходу з громадянства Сирії заявник 06.08.2013 року заповнив декларацію про відсутність іноземного громадянства на надав довідку про припинення громадянства Сирійської Арабської Республіки від 24.10.2012 року, якою засвідчено його вихід з Сирійського громадянства, що стверджується копіями документів з міграційної служби України в Черкаській області (а.с.62-69). Відповідно до рішення УДМС України в Черкаській області від 08.08.2013 року за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» заявник набув громадянства України та отримав довідку №199/13 від 08.08.2013 року про реєстрацію громадянином України. 10.08.2013 року він отримав паспорт громадянина України серії НЕ номер 694421 (а.с.7) та 15.08.2013 року паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕХ номер 409319. Правомірність набуття заявником громадянства України також стверджується постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду (а.с.71-83). На даний час повнорідні та неповнорідні родичі заявника мають бажання отримати громадянство України, які на даний час проживають за межами території України, на підставі ЗУ «Про громадянство України», а саме ч.1 ст.8: Набуття громадянства України за територіальним походженням: Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. А тому у заявника виникла необхідність встановити факт постійного його проживання та реєстрації (прописки) на території України до 24.08.1991 року. Слід зазначити, що у п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» закладений такий принцип законодавства України про громадянство, як запобігання випадків безгромадянства. Конвенція про скорочення без громадянства від 30.08.1961 року, Україна до якої приєдналась 11.01.2013 року, Європейська конвенція про громадянство від 06.11.1997 року, ратифікована Законом України від 20.06.2006 року №163-V до основних принципів внутрішнього регулювання відносять необхідність уникнення безгромадянства. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються\~\~нормами\~ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.234 ЦПУ України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3\~ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.\~\~ Відповідно до п.5\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази постійного проживання та реєстрації (прописки) його на території України до 24.08.1991 року, що є підставою для задоволення його заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «[PERSON] проти Туреччини»)». А тому суд, враховуючи викладене, вважає за необхідне встановити факт постійного проживання та реєстрації (прописки) громадянина АльХаджі [PERSON] на території України до 24.08.1991 року. На підставі ст. 234, 235, 256, 257 ЦПК України, Закону України «Про громадянство України» та

Outcome: approved