Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просиввизнати за нею право власності на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії КР №0078714 та зареєстровану у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №2198-р від 03.10.2018 року, після смерті [PERSON], померлої 26.01.1999 року. Вимоги обґрунтувала тим, що 26.01.1996 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої, входить право на земельну частку (пай) площею 3,85 умовних кадастрових гектарів, розташовану та території [PERSON] сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай), КР №0078714. Вказала, що після смерті матері до нотаріуса у встановлений законом строк не звернулась, оскільки доглядала важко хвору матір до її смерті, здійснила її поховання, розпоряджалася її майном, отже вважала, що прийняла спадщину фактичними діями. Про існування сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя матері до недавнього часу не знала. В даний час звернувшись до нотаріуса з питанням належного оформлення права на земельну ділянку на своє імя, отримала розяснення, згідно з яким для вирішення зазначеного питання, їй рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою суду від 20.07.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.08.2018 року підготовче судове засідання відкладено до 03.09.2018 року. Ухвалою суду від 12.12.2018 року підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення, просив суд справу розглянути за його відсутності. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26.01.1999 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №243715, виданого [PERSON] сільською радою Знамянського району Кіровоградської області, актовий запис № 15 (а.с.7). Згідно зі свідоцтвом про народження, [PERSON] значиться матірю позивача [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки\~[PERSON] сільської\~ради Знамянського\~району Кіровоградської\~області від\~11.06.2018\~року за\~№312,\~[PERSON],\~[INFO]\~дійсно на\~день смерті,\~26.01.1999\~року була\~зареєстрована та\~проживала в\~[INFO] (а.с.10). З довідки відділу у Знамянському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вбачається, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів колишнього АТ «Колос» по [PERSON] сільській раді, [PERSON] видано сертифікат серії КР №0078714 на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 07.06.1996 року №229-р у розмірі земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 3,85, що посвідчував її право на дану земельну ділянку. Вартість земельної ділянки станом на 2018 рік становить 112322,17 грн. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай), серії КР № 0078714 [PERSON] на підставі рішення Знамянської райдержадміністрації від 07.06.1996 року №229-р, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Колос», розміром 3,85 га (а.с.8). Розясненням державного нотаріуса Знамянської районної державної нотаріальної контори №527/01/16 від 29.05.2018 року, позивачу для вирішення питання про прийняття спадщини рекомендовано звернутися до суду (а.с.11). Встановивши вказані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами склались відносини щодо спадкування нерухомого майна за законом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо позивач мав право на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно ст.529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки. Так, згідно ст.548 ЦК УРСР, яка діяла на момент смерті спадкодавця, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При прийнятті рішення, суд також керується положеннями постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи, що позивач фактично прийняла спадок, який залишився після смерті матері, є спадкоємцем першої черги та для оформлення спадщини за законом необхідно підтвердити належність цього майна спадкодавцю належними правовстановлюючими документами, які видаються в одному примірнику власнику, а в іншому порядку, окрім судового, узаконити своє право власності на успадковане майно, позивач не може, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved