Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №02/386Ф від 23.06.2008 року із договором про зміни від 23.06.2008 року в розмірі 52540 грн. зі сплатою 15,8% річних у період з 23.06.2008 по 20.06.2013 року, 20,8 з 20.06.2013 року зі сплатою щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 0.33% від суми кредиту, із кінцевим строком повернення кредиту 20.06.2013 року, мотивуючи тим, що згідно зазначеного договору про надання споживчого кредиту відповідач [PERSON] отримала в позивача кредитні кошти в сумі 52540 гривень з терміном погашення до 23.06.2013 року та зобов'язалася проводити погашення кредиту щомісячно і сплачувати відсотки за користування кредитом в строки, встановлені графіком погашення кредиту в Додатку №1 до кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів, визначених умовами кредитного договору, відповідач [PERSON] за період з 23.06.2008 року по 18.03.2015 року заборгувала позивачу 19961 грн.67 коп., в тому числі 7805грн.45коп.-тіло кредиту, 2418 грн.17 коп. - проценти, 3814 грн. 36 коп. комісія за РКО, 5923грн.69коп. - пеня,яку позивач просив стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота». Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про визнання заявлених позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору. Внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 23 червня 2008 року між АКБ "Золоті ворота", в подальшому назву якого змінено на ПАТ "Банк Золоті Ворота" та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №02/386Ф (а.с.4-7), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредитні кошти в розмірі 52540 грн. на придбання продукції, і зобов'язався повернути кредит до 20.06.2013 року. Умовами п. 1.1. договору про надання споживчого кредиту встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 15,8% річних та розділом 2 визначено порядок повернення кредитних ресурсів, порядок нарахування та сплату процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 2.2. Договору відповідач зобов'язався проводити погашення кредиту та процентів щомісячно у строк до 20 числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 02/386Ф від 23.06.2008 року. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до п. 4.1.1. договору про надання споживчого кредиту, у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1. договору, та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Позивачем проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 02/386Ф від 23.06.2008 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за період з 23.06.2008 року по 18.03.2015 року в сумі 19961 грн. 67 коп., з яких: 7805 грн.45коп.-тіло кредиту, 2418 грн.17 коп. - проценти, 3814 грн. 36 коп. комісія за РКО, 5923грн.69коп. - пеня. Зазначена сума заборгованості сторонами не оспорюється. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 554, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved