Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивачка у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони мають сина, який перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на виховання та утримання дитини не надає. Позивачка в судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про перенесення розгляду, розгляд в його відсутність не подавав, а тому суд ухвалив справу розглядати в порядку заочного провадження. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.3). Відповідно до довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» від №13454 від 20.07.2021 [PERSON] проживає разом з матір`ю (а.с.7). Згідно зі ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У частині 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст.\~141\~СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з того, що сторони зобов`язані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхніх дітей, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів буде відповідати принципу відповідальності відповідача за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини і він не погіршить критично матеріальний стан відповідача, буде відповідати принципу справедливості, соціальної захищеності і розумності. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved