Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просив суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №399. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 25 квітня 2014 року між ним та Відповідачем, [PERSON] , було зареєстровано шлюб. Від шлюбу з Відповідачем спільних дітей немає. Шлюб з Відповідачем виявився невдалим. Поступово сім`я почала розпадатись. Наразі Позивач з Відповідачем шлюбних стосунків не підтримують у зв`язку з цим Позивач змушений був звернутись до суду з метою розірвання шлюбу. Сторони до зали судових засідань не з`явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, відповідач просив позов задовольнити, будь-яких заперечень не зазначив (а.с. 15, 17). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 квітня 2014 року між [PERSON] , та Відповідачем, [PERSON] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 3 ст. 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 56 Закону України "Про міжнародне приватне право" форма і порядок укладення шлюбу між громадянином України та іноземцем визначаються правом України. Ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 2 ст. 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та дійсні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливо, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи.

Outcome: approved