Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є її рідною бабусею та матір`ю її батька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про народження батька. Враховуючи той факт, що батько позивачки помер [INFO] в м. Іловайськ під час проведення АТО, вона є єдиною спадкоємицею померлої [PERSON] , на підставі ст. 1266 ЦК України «Спадкування за правом представлення». Але, під час поховання бабусі позивачка дізналася, що та за 16 днів до смерті уклала спадковий договір від 11 лютого 2020 року посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хоменко В.В. Відповідно до спадкового договору [PERSON] уклала договір з громадянкою України [PERSON] . Предметом вказаного договору є зобов`язання набувача виконати розпорядження відчужувача передбачені в договорі, і в разі смерті відчужувача, набувач набуває право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить відчужувачу на праві особистої приватної власності. Відповідно до пункту 2.1. зазначеного договору у разі смерті відчужувача, набувач зобов`язаний здійснити поховання відчужувача, та відзначити роковини поховання. Але, 28 лютого 2020 року, коли померла [PERSON] , її похоронами опікувалася тільки позивачка та її мати [PERSON] . Хто така набувач [PERSON] позивачці не відомо, вона її жодного разу при житті бабусі, на її похоронах, на поминальному обіді не бачила. Мати позивачки та інші родичі, які до смерті спілкувалися з бабусею, також не знають хто така [PERSON] . Факт того, що набувач [PERSON] не виконала своїх обов`язків по спадковому договору та не поховала померлу [PERSON] підтверджується наявним у позивачки оригіналом свідоцтва про смерть, тобто набувач навіть не мала на меті здійснювати поховання, тому не брала довідок про смерть, необхідних для поховання та не обмінювала їх на свідоцтво про смерть. Відповідно до п. 3.1. Спадкового договору право власності на квартиру виникає у відповідача в разі смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] продовжується виконання умов договору, а саме: нотаріус скасовує накладені обтяження та реєструє права власності на об`єкт нерухомого майна за відповідачкою. Після переходу права власності спадковий договір припиняє свою дію у зв`язку з повним виконанням сторонами його умов. Але, у зв`язку з тим, що відповідачка не виконала умов договору, його продовження та перехід права власності не неї не є законним та таким, що не відповідає умовам договору. Враховуючи, той факт, що сторона по договору померла, а позивач не є стороною договору, позивачка не має права зобов`язувати відповідачку виконати умови договору, в частині поховання, тим паче виконати даний пункт неможливо тому, що [PERSON] похована. Тому, у зв`язку з тим, що набувач по спадковому договору не виконала умов договору, виникає право спадкоємців вимагати припинення його дії в частині переходу права власності на його предмет, та скасування його реєстрації, для безперешкодного спадкування майна померлої за законом. Посилаючись на вказане, просить розірвати та визнати таким, шо не підлягає виконанню, спадковий договір укладений 11 лютого 2020 року між [PERSON] (померлою [INFO] ) та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Хоменко В.В., зареєстрований в реєстрі за № 293, скасувати в спадковому реєстрі реєстрацію спадкового договору; скасувати державну реєстрацію заборони на відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] , внесену приватним нотаріусом Хоменко В.В. 11 лютого 2020 року після посвідчення вказаного спадкового договору. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 березня 2020 року відкрито провадження по зазначеній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01 червня 2020 року о 13 год. 00 хв. 24 квітня 202 року до суду подано відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] , в якому заперечує проти заявленого позову, заначаючи, що ініціювати розірвання спадкового договору в суді можуть лише відчужувачі або набувач. Інші особи, зокрема спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору. В даному випадку позов про розірвання спадкового договору заявлено спадкоємцем, який не є стороною договору. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору. Таким чином, позивачка не має права звертатись до суду з позовом про розірвання спадкового договору. У спадковому договорі сторони досягли згоди про виконання відповідачкою двох зобов`язань, а саме: 1) здійснити поховання відчужувача; 2) відзначити роковини, поховання. Що стосується зобов`язання набувача відзначити роковини поховання, то строк його виконання не наступив, а тому позивачка не може у позовній заяві посилатись на невиконання такого зобов`язання. Відповідачка дійсно не змогла виконати зобов`язання щодо поховання відчужувача, але з причин, що не залежали від її волі, хоча нею були виконані всі необхідні дії направлені на виконання поховання відчужувача. Відсутня вина відповідачки щодо порушення зобов`язання. Так відповідачка звернулася до ФОП [PERSON] , який організовує поховання та надає суміжні послуги, та придбала хрест, труну, вінок, щоб здійснити поховання відчужувача. Вказаний факт підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру, актом відмови від товарів та інформацією з Єдиного державного реєстру фізичних осіб - підприємців. З жовтня 2019 року відповідачка разом зі своїм батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] доглядала за [PERSON] , яка була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка разом з батьками доглядала за [PERSON] купували продукти, ліки, готували їжу, купали її та робили ремонт у її помешканні (поклеїли шпалери, прибирали квартиру). У зв`язку з тим, що [PERSON] мала тяжкі хронічні хвороби, батько відповідачки близько тижня жив у квартирі померлої та доглядав за нею. Жодного разу ні онука, ні донька не приходили до померлої та допомогу не надавали. 28 лютого 2020 року в 00.58 год. відповідачка викликала по телефону швидку, оскільки [PERSON] стало погано. Швидка відвезла [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Сумська міська клінічна лікарня» Сумської міської ради. Як повідомили по телефону лікарі терапевтичного відділення лікарні у [PERSON] відірвався тромб, а також вона хворіла на астму серця. О 04.00 год. зателефонував лікар матері відповідачки з лікарні та повідомив, що [PERSON] померла. Відповідачка зверталася до лікарні, щоб видали довідку про смерть [PERSON] , але лікарі відмовились це зробити та повідомили, що тільки родичам померлої видадуть всі необхідні документи. 28 лютого 2020 року відповідачка разом з [PERSON] прибули до приміщення лікарняного моргу, але працівники моргу відмовили видати тіло померлої [PERSON] , посилаючись на те, що тільки родичі можуть його отримати. Відповідачка надала спадковий договір, але й це не переконало працівників моргу і тіло вони не видали. Відповідачка, придбавши все необхідне для здійснення поховання - труну, хрест, вінок, не змогла цього зробити, бо родичі померлої не привезли тіло за адресою місця проживання померлої та приховали від відповідачки інформацію про час та місце поховання. Посилання позивачки на те, що ні вона, ні її родичі не знали відповідачку, не заслуговує на увагу, її добре знала померла, яку і доглядала відповідачка. Що стосується вимоги про визнання спадкового договору таким, що не підлягає виконанню, то чинним законодавством взагалі не передбачена така вимога. 01 червня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладене на 11 год. 00 хв. 02 вересня 2020 року в зв`язку з клопотанням представника відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 вересня 2020 року витребувано в Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» відомості про особу, яка здійснила виклик швидкої допомоги 28 лютого 2020 року для надання медичної допомоги [PERSON] ; закрите підготовче провадження у справі за вказаним позовом, призначено справу для розгляду по суті на 15 год. 00 хв. 23 грудня 2021 року з викликом сторін у справі та свідків. Протокольною ухвалою суду від 23 грудня 2020 року розгляд в судовому засіданні оголошено перерву до 22 березня 2021 року для виклику свідків. Протокольною ухвалою суду від 22 березня 2021 року оголошено перерву до 01 квітня 2021 року для виклику свідків. Протокольною ухвалою суду від 01 квітня 2021 року оголошено перерву до 16 липня 2021 року в зв`язку з закінченням процесуального часу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Хоменко В.В. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК Українивстановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с. 8), її батько [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-18). 11 лютого 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено спадковий договір, за умовами якого набувач зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на належне відчужувачу майно, а саме: квартиру під номером [ADDRESS] . Вказаним договором (п. 2.1.) встановлено, що у разі смерті відчужувача набувач зобов`язаний здійснити поховання відчужувача, відзначити роковини поховання (а.с. 11). Згідно п. 6.3. вказаного договору у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку. На підтвердження витрат поховання [PERSON] позивачкою надано договір замовлення Серія 2-В № 030096 від 28 лютого 2021 року та договір замовленням Серія 2-В № 030392 від 28 лютого 2021 р., з відповідними фіскальними чеками про оплату вказаних договорів (а.с.12-14). З товарного чеку ФОП [PERSON] від 28 лютого 2020 року, наданого відповідачкою, вбачається сплата передоплати труни, хреста та вінка (а.с. 43). З акту про відмову від товарів та послуг вбачається, що замовник [PERSON] відмовилася від замовлених товарів та ритуальних послуг на суму 2200 грн. та кошти в сумі 250 грн. повернути замовнику (а.с. 44). Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 22 жовтня 2020 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] згідно ст. 1266 ЦК України (а.с.89). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка [PERSON] є донькою її двоюрідного брата [PERSON] . В п`ятницю 28 лютого 2020 року близько 8.30 год. їй зателефонувала [PERSON] - мати позивачки та повідомила, що померла [PERSON] , яка є їй тіткою. О 9.15 год. вона з [PERSON] поїхали в ЦМЛ, щоб отримати тіло [PERSON] для поховання, в лікарні зустріли жінку [PERSON] , яка повідомила, що є подругою тітки та допомагала останнім часом їй по господарству, та повідомила, що [PERSON] привезли на швидкій до лікарні, а в реанімації повідомили, що вона померла. [PERSON] повідомила, що тіло видають лише близьким родичам, якою вона не являється. Вона як племінниця написала заяву на отримання тіла, довідки про смерть та речей, після чого в лікарні видали все. Поїхали до квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вона, [PERSON] та [PERSON] , біля квартири чекали близько години, доки чоловік [PERSON] принесе ключі від помешкання. Коли потрапили до квартири, прийшов хрещений позивачки [PERSON] . В шафі вони взяли одяг та склали в пакет, спитали про документи [PERSON] , [PERSON] нам сказала, що документів в останньої не має. Потім їздили в РАЦС, але там була перерва це було близько 11.45 год. Зателефонували представники Центру АТО, запропонували приїхати на [PERSON] повідомила, що [PERSON] мають поховати місцеве управління АТО, як матір героя АТО, вони з цього приводу зателефонували директору КП «Спецкомбінат», та їм повідомили, що на такі цілі зараз кошти не виділяються, можуть надати лише місце для поховання. В магазині вони вибрали труну, вінки, їм запропонували оплаттии всі речі, [PERSON] оплатила весь рахунок на суму 12 тис. гривень, [PERSON] сказала, що в неї коштів не має. Потім вони поїхали до РАЦС, де отримали свідоцтво про смерть, а до вказаної поїздки [PERSON] сказала, що вона не потрібна та пішла, їй повідомили, що приходити на 10.00 год. на поховання до під`їзду, але більше свідок її не бачила, а вони поїхали до моргу відвезли речі. Наступного дня вона приїхала о 9.30 год., о 10.00 год. біля під`їзду зібралися всі родичі, але [PERSON] не прийшла. Поховали [PERSON] на кладовищі, поїхали в кафе « Струмок », де був поминальний обід. В понеділок стало відомо, що є [PERSON] , яка має поховальний договір, але по ньому вона нічого не робила. Свідок [PERSON] , пояснила, що є матір`ю позивачки. На початку дев`ятої години ранку 28 лютого 2020 року їй позвонила дочка та повідомила, що зателефонували з центру АТО та повідомили, що остання є єдиною спадкоємицею [PERSON] , тому має її поховати, дали номер телефону [PERSON] , яка чекала в ЦМЛ. В лікарню свідок поїхала з [PERSON] , де зустріли [PERSON] та її чоловіка. В лікарні вони заповнили акт отримання речей. Отримали довідку з [PERSON] , оскільки довідки видають лише родичам. Пізніш поїхали за адресою: [ADDRESS] , де чекали біля квартири близько години, доки чоловік [PERSON] принесе ключі від помешкання. В квартирі [PERSON] допомагала збирати речі для моргу. Коли хрещений Насті попросив повернути ключі від квартири [PERSON] , та повідомила, що ключі та документи на квартиру в них. Пізніш поїхали на Лебединську для оформлення поховання, в цей час [PERSON] весь час стверджувала, що [PERSON] мають поховати як матір героя АТО - безкоштовно, але там повідомили, що це не відповідає дійсності. Придбали труну, хрест, підвіз оформили, [PERSON] повідомила, що коштів вона не має. Потім поїхали в морг, але [PERSON] в морг вже не їздила. Після поховання [PERSON] в нотаріуса бачила [PERSON] , нотаріус Хоменко В. сказала, що це вона, але на похованні [PERSON] не була присутня. Свідок [PERSON] пояснив, що є хрещеним позивачки. 28 лютого 2020 року йому зателефонувала [PERSON] та повідомила, що померла [PERSON] , попросила приїхати за адресою, де проживала [PERSON] . Коли прибув, то там були [PERSON] , її мати, [PERSON] та жінка на ім`я [PERSON] , чекали ключі від квартири, коли принесе чоловік [PERSON] . Коли зайшли до квартири він залишився в коридорі, а решта пішли збирати речі. Потім [PERSON] та [PERSON] поїхали в морг, а він вийшов на ринку. Наступного дня на похованні бачили якусь дівчину, яка спостерігала за всім, з ними не спілкувалася та на поминках її не було. В понеділок у нотаріуса дізналися, що ця дівчина прийшла оформляти право на квартиру після смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] , пояснила що [PERSON] є хрещеницею її сина [PERSON] . [PERSON] була на заробітках, потім купила двокімнатну квартиру на [ADDRESS] , але в квартирі не жила. Син її в 2014 році загинув. [PERSON] квартиру здавала квартирантам, це свідку відомо зі слів [PERSON] . [PERSON] померла близько 06.00 год. 28 лютого 2020 р., на початку 09.00 год. подзвонила [PERSON] сину, вона взяла слухавку, та позивачка повідомила, що померла [PERSON] їм телефонували з Центру АТО. До лікарні свілдок не їздила, на поховання прийшла зранку 29 лютого 2020 року, їздила на кладовище та на поминки, незнайомих людей на похованні вона не бачила, всі біли знайомі, біля під`їзду стояла незнайома дівчина, але на поминках її не було. [PERSON] останнього разу бачила восени, сторонньої допомоги вона не потребувала, хоча чула, що люди говорили, що їй потрібна допомога. Свідок [PERSON] , пояснила, що [PERSON] є її дочкою. [PERSON] була їх приятелькою, з якою вони були знайомі з 2015 року, підтримували дружні відносини, вона їх просила допомогти виконати домашню роботу, яку виконувала вона з донькою та чоловіком. З 2019 року [PERSON] стала хворіти на астму серця, було важко їй сходити в магазин, в аптеку, ліки вона замовляла її дочці, щоб купила. В листопаді 2019 року [PERSON] потрапила до лікарні, де вони її відвідували. Останнім часом [PERSON] сама боялася ночувати так її чоловік ночував в неї. На початку лютого 2020 року [PERSON] запропонувала Ѕ частин квартири по [ADDRESS] оформити на [PERSON] . 27 лютого 2020 року [PERSON] стало погано, [PERSON] викликала швидку допомогу, вони зібрали речі та повезли до лікарні, [PERSON] була не ходяча, в лікарні свідок залишила свій номер телефону. Вона купила ліки в аптеці та дала гроші санітарці, щоб на ранок купити ліки, та поїхали додому, через годину зателефонував лікар та повідомив, що [PERSON] померла. Вон поїхали до лікарні, [PERSON] взяла спадковий договір, але в лікарні повідомили, що довідку про смерть видають лише родичам. [PERSON] поїхала на курську до ФОП [PERSON] . Родичі [PERSON] могли б не дізнатися про смерть, але свідок зателефонувала психологу [PERSON] з Центру АТО, яка повідомила родичів. [PERSON] та невістка [PERSON] їй телефонували та питали де вона знаходиться. Потім вони приїхали до лікарні, де їм виписали довідку про смерть та вони забрали речі. Свідок разом з ними поїхали на Лебединську , де вибрали труну. У [PERSON] були гроші і вона запропонувала надати, в свідка було близько 300 грн., але в неї не взяли кошти. [PERSON] заплатила там близько 8 тис. грн. Потім поїхали на вул. Заливну, туди приїхав їх кум. Коли ввійшли в квартиру, то взяли речі в морг, [PERSON] казала приблизно які речі потрібно. Потім поїхали на вул. Петропавлівська до РАЦС, коли звідти вийшли, то вона поїхала додому, оскільки була хвора. Вони з чоловіком ходили на поховання, але близько не підходили, людей було не багато на похоронах. Ходили з чоловіком на кладовище вже коли стемніло. Поховати [PERSON] не дали [PERSON] та [PERSON] , вона зателефонувала [PERSON] і сказала «відбій». [PERSON] сама не могла себе обслуговувати, оскільки хворіла та мала велику вагу тіла, вони допомагали з ванни виходити. Про те, що підписала [PERSON] спадковий договір родичам не повідомила, так як не хотіла з ними спілкуватися. На похороні вони були, стояли здалеку, але на кладовище не їздили, вони і [PERSON] поминали вдома і 40 днів, і річницю смерті. Умови спадково договору виконати не змогли, так як їм чинили перешкоди дівчата. Сідок [PERSON] пояснив, що відповідачка в справі є його дочкою. Дружина познайомилася з [PERSON] в 2015 році і вони товаришували, ходили один до одного в гості. Останнім часом вона хворіла і тому він там був весь час, допомагав з ремонтом речей, меблів, клеїли шпалери, штори прали, мили люстри. [PERSON] не могла ні встати, ні сісти, він робив їй підставку. Останній місяць перед смертю дуже хворіла, телефонувала і вночі, щоб він прийшов, тому майже місяць свідок жив в неї, дружина приходила також. Приходили з соціальної служби, щоб піклуватися і говорили, що потрібно до лікарні лягати, але [PERSON] боялася в лікарню лягати. 27 лютого 2020 року [PERSON] стало погано, сказала, щоб викликала швидку допомогу, ми зібрали речі та повезли до лікарні, вона була не ходяча. Оформили в палату, купили ліки в аптеці та дали гроші санітарці, щоб на ранок купити ліки, та поїхали додому, через годину зателефонував лікар та повідомив, що [PERSON] померла. Вони поїхали до лікарні, хотіли взяти довідку про смерть, але в лікарні повідомили, що довідку про смерть видають лише родичам. [PERSON] поїхала замовити вінок, хрест, свідок поїхав додому. На поховання він не пішов, бо дуже боліла спина, після того як підіймав [PERSON] , але дружина з донькою на похованні були біля під`їзду. [PERSON] з родичами не хотіла спілкуватися, боялася, що заберуть в неї квартиру. Без сторонньої допомоги останнім часом [PERSON] не могла обходитися, тому ми багато їй допомагали. Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (стаття 1304 ЦК України). Згідно статті 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача (стаття 1308 ЦК України). Під час судового розгляду встановлено, що відповідачкою [PERSON] не було виконано умови укладеного між нею та [PERSON] спадкового договору, а саме зобов`язання здійснити поховання відчужувача, відзначити роковини поховання. Доводи відповідачки щодо неможливості здійснити передбачені спадковим договором обов`язки по похованню відчужувача не підтверджені належними та допустимими доказами. Натомість показаннями допитаних свідків, в тому числі і з боку відповідачки, письмовими доказами, підтверджено факт здійснення поховання [PERSON] матір`ю позивачки [PERSON] . Також відповідачкою не надано доказів на підтвердження виконання зобов`язань за спадковим договором щодо відзначення роковини поховання відчужувача. Таким чином розпорядження відчужувача за спірним спадковим договором відповідачкою виконано не було. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки про те, що ініціювати розірвання спадкового договору може лише відчужувач або набувач, оскільки є очевидним неможливість здійснення розірвання цього договору з підстав невиконання умов договору щодо поховання відчужувача та відзначення роковин поховання, в силу смерті відчужувача [PERSON] . При цьому необхідно врахувати, що розірвання спадкового договору впливає на права та законні інтереси спадкоємиці [PERSON] , якою є позивачка [PERSON] . Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №278/627/15-ц. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про розірвання укладеного між [PERSON] та [PERSON] 11 лютого 2020 року спадкового договору підлягають задоволенню. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Згідно частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року в справі № 750/3917/17 (провадження № 14-24цс20) вказано, що «особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам». У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2020 року в справі № 167/867/17 (провадження № 61-17092св18) зроблено висновок, що «для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. […] Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом». Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. За таких обставин позовна вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню спадкового договору не підлягає задоволенню з тих підстав, що не передбачено такого способу захисту прав та інтересу. Що стосується позовних вимог про скасування державної реєстрації заборони на відчуження квартири, суд виходить з такого. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої якої відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, за змістом статті 26 вказаного Закону виконанню підлягають судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто, починаючи з 16 січня 2020 року до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. За таких обставин не можуть бути задоволені позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації заборони на відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] , внесену приватним нотаріусом Хоменко В.В. 11 лютого 2020 року після посвідчення оспорюваного спадкового договору. Таким чином заявлений позов підлягає частковому задоволенню, в частині розірвання спадкового договору, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , та в іншій частині в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial