Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача , в якому просить: в порядку поділу майна, що є об,єктом спільної сумісної власності визнати за позивачем право власності на Ѕ частину однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48.7 кв.м., житловою площею 26.8 кв.м., набутої за час шлюбу. Також позивач просила стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3795,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі . Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10.12.2018 року шлюб між позивачем і відповідачем був розірваний. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . За спільні кошти сторонами придбана спірна квартира ,яка була зареєстрована за відповідачем . Згідно звіту ТОВ «Дельта Консалтинг» ринкова вартість квартири складає 645 000 грн. Отже, спірна квартира є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя , оскільки набута за час їх перебування у шлюбі , тобто кожному зі сторін належить по Ѕ частині квартири. 11 березня 2019 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі , призначене спрощене позовне провадження у відкрите судове засіданн. Позивач в судове засідання не з,явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 14 липня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з Договору купівлі-продажу цінних паперів від 18.01.2016р., укладеного між [PERSON] та ТОВ «Харківжитлобуд-1», Договору бронювання та надання послуг від 18.01.2016р., укладеного між [PERSON] та ПАТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» та Акту прийому-передачі квартири від 12.01.2017р., складеного між [PERSON] та ПАТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1», [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , яка відповідно до ст. 71 СК України є спільним сумісним майном подружжя. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [NUMBER] від 01.02.2017 року спірна квартира зареєстрована за відповідачем [PERSON] , що також підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек , єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна щодо об,єкта нерухомого майна від 14.01.2019 року. Згідно звіту ТОВ «Дельта-Консалтинг» від 18.01.2019р. ринкова вартість Ѕ частини квартири [ADDRESS] складає 322 500 гривень. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, оскільки сторонами було визнано факт набуття вищезазначеного майна в період шлюбу, а тому згідно ч.1 ст.82 ЦПК України зазначений факт не підлягає доказуванню. Згідно з ч. 1ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Частинами 1,2ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23,24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином , аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги про поділ майна та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved