Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення персональної надбавки до заробітної плати за серпень 2013 року. В обґрунтування позову посилаючись на те, що з 18 квітня 2005 року по наступний час працює у відповідача шлаковиком вальцеливарного цеху. Згідно наказу №744-лс від 29.03.2013 «Про зміну системи оплати праці працівникам вальцеливарного цеху» передбачено перевести з 01.04.2013 працівників-відрядників вальцеливарників цеху на почасову оплату праці. Як зазначається позивачем при зверненні до суду згідно п. 3 Положення «Про персональні надбавки працівникам підприємства» та п.3 Положення «Про оплату праці працівників вальцеливарного цеху» передбачено, що заробітна плата працівників вальцеливарного цеху складається з оплати по годинній тарифній ставці, оплати по встановленій персональній надбавці з урахуванням коефіцієнта, доплати за шкідливі умови праці, доплати за роботу у вечірній та нічний час, доплати за роботу у святкові та вихідні дні, доплати за роботу надурочно, доплати за виконання роботи відсутнього працівника. Наказом №1416-лс від 25.07.2013 дія Положення про персональні надбавки працівникам підприємства продовжена до 31.08.2013. За період з квітня 2013 року по липень 2013 року включно позивач отримував персональну надбавку, однак, при отриманні 10 вересня 2013 року розрахункового листа за серпень 2013 року він дізнався про те, що за серпень 2013 року персональна надбавка не була нарахована, хоча наказ про не нарахування персональної надбавки відсутній, претензій про неналежне виконання трудових обов'язків у серпні не надходило. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача персональну надбавку за серпень 2013 року в розмірі 2185 грн. 42 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача у судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що дії відповідача є правомірними, оскільки виплата надбавки становить право, а не обов'язок роботодавця, виходячи зі змісту Положення про оплату праці працівників вальцеливарного цеху та п. 3.4 Колективного договору ПАТ «ДЗПВ», та просив врахувати, що надбавки не входять до основної заробітної плати та за своєю суттю є винагородою за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість, і за особливі умови праці. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 18 квітня 2005 року по теперішній час позивач перебуває у трудових відносинах із відповідачем і працює шлаковиком вальцеливарного цеху, що підтверджується трудовою книжкою та наказом про прийняття на роботу, копії яких наявні в матеріалах справи. Згідно наказу №744-лс від 29.03.2013 «Про зміну системи оплати праці працівникам вальцеліварного цеху» передбачено перевести з 01.04.2013 працівників-відрядників вальцеліварного цеху на погодинну оплату праці. Відповідно до п. 3 Положення «Про персональні надбавки працівникам підприємства» та п. 3 Положення «Про оплату праці працівників вальцеливарного цеху» заробітна плата працівників вальцеливарного цеху складається з оплати по годинній тарифній ставці, оплати по встановленій персональній надбавці з урахуванням коефіцієнта, доплати за шкідливі умови праці, доплати за роботу у вечірній та нічний час, доплати за роботу у святкові та вихідні дні, доплати за роботу надурочно, доплати за виконання роботи відсутнього працівника. Наказом №1416-лс від 25 липня 2013 року дія Положення про персональні надбавки працівникам підприємства продовжена до 31 серпня 2013 року. За ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується (ч. 2 ст. 94 КЗпП України). За ч. 1 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робі Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні компенсаційні виплати (до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми). Таким чином, не є слушними посилання представника відповідача на те, що надбавки не входять до складу основної заробітної плати; виходячи зі змісту зазначених вище правових норм інші заохочувальні компенсаційні виплати є складовими частинами основної заробітної плати, виплата якої становить обов'язок, а не право роботодавця. Законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України, цього Закону, Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України "Про підприємства в Україні" та інших актів законодавства України (ст. 7 зазначеного вище Закону). Як встановлено судом, колективний договір передбачає (п. 3.4) обов'язок роботодавця проводити оплату праці та матеріальне стимулювання працівників підприємства (розміри надбавок, премій, винагород та інших компенсаційних та гарантованих виплат) відповідно до розроблених положень. Такими положеннями є Положення «Про персональні надбавки працівникам підприємства» (п. 3) та Положення «Про оплату праці працівників вальцеливарного цеху» (п. 3.), які передбачають, що заробітна плата працівників вальцеливарного цеху складається з оплати по годинній тарифній ставці, оплати по встановленій персональній надбавці з урахуванням коефіцієнта, доплати за шкідливі умови праці, доплати за роботу у вечірній та нічний час, доплати за роботу у святкові та вихідні дні, доплати за роботу надурочно, доплати за виконання роботи відсутнього працівника. Відповідно до ч. 3 ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Пунктами 8 положення «Про оплату праці працівників вальцеливарного цеху» та положення «Про персональні надбавки працівникам підприємства» встановлено, що розмір фактичної надбавки для працівників ВЛЦ за рахунковий місяць здійснюється з урахуванням індивідуального коефіцієнту за місяць, який має бути у діапазоні від 0 до 1. Пунктом 10 зазначених положень встановлено за що працівник може отримати коефіцієнт нижче 1. Наказом голови правління відповідача №1627-лс від 30 серпня 2013 року встановлено нарахувати працівникам підприємства встановлені надбавки за відпрацьований час у серпні 2013 року та застосувати коефіцієнт згідно даних ООТіЗ. Позивачу встановлено за серпень 2013 року коефіцієнт 1. Разом з тим, головою правління відповідача накладено резолюцію щодо встановлення для працівників ВЛЦ за серпень 2013 року коефіцієнт 0. Посилаючись на правомірність дій адміністрації підприємства щодо встановлення за серпень 2013 року коефіцієнту 0 для позивача, відповідач не надав суду доказів на підтвердження правомірності застосування шляхом видання окремого розпорядження або окремого наказу відносно позивача коефіцієнту нижче « 1», застосування видів дисциплінарного стягнення тощо, як то передбачено положеннями «Про оплату праці працівників вальцеливарного цеху» та «Про персональні надбавки працівникам підприємства». Відповідно до наказу №819-лс від 09 квітня 2013 року про встановлення позивачу персональної надбавки 15,10 та відпрацьованих позивачем у серпні місяці 2013 року годин в кількості 144,73, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача персональної надбавки до заробітної плати за серпень 2013 року в розмірі 2185 грн. 42 коп. (15,10 х 144,73), а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та з урахуванням розгляду справи стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved