Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 5421,96 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами позивача з водопостачання та водовідведення, однак не оплачує дані послуги, у зв'язку з чим станом на 01.12.2014 р. утворилась заборгованість в сумі 5421,96 грн., яку просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час і місце проведення судового розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує (а.с.22). Відповідач у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована у квартирі [ADDRESS] та користується послугами позивача по водопостачанню. Згідно особового рахунку відповідач за період з січня 2010 р. по 01.12.2014 рік заборгувала 5421,96 грн. за послуги з водопостачання та водовідведення, від отримання послуг не відмовлялась. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і оплату за комунальні послуги. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ч.2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, між сторонами фактично існують правовідносини по наданню та отриманню послуг з водопостачання та водовідведення. Відсутність укладеного між сторонами договору не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. При цьому, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, відповідач не надала суду належних доказів в обґрунтування позиції щодо правомірності не сплати послуг з водопостачання та водовідведення або звільнення від обов'язку їх сплати або доказів своєчасної та у повному обсязі оплати послуг позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 5421,96 грн. заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення та 243,60 грн. витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved