Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] позивач являється її спадкоємцем. Даний факт стверджується як його заявою про прийняття спадщини за законом №435 від 16.03.2015року так і свідоцтвом про право на спадщину від 07.10.2015 року. У вищевказаній заяві вказане спадкове майно, права та обов'язки, що належали спадкодавцю: квартира [NUMBER] по [ADDRESS]; грошові вклади, що знаходяться в ощадному та комерційних банках м.Львова; гараж, що розташований по [ADDRESS]. Стверджує, що на даний час він фактично вступив в управління спадковим майном, але єдине що неможливо оформити у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа це гараж під літерою "Б" по [ADDRESS]. Відтак, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на гараж під літерою «Б» по [ADDRESS]. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просять задоволити позов. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просять справу слухати у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Суд у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності позивача, представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14.03.2015 року, актовий запис №291 зареєстрований Франківським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] позивач являється спадкоємцем, що стверджується заявою про прийняття спадщини за законом №435 від 16.03.2015року та свідоцтвом про право на спадщину від 07.10.2015 року. У вищевказаній заяві вказане спадкове майно, права та обов'язки, що належали спадкодавцю: квартира [NUMBER] по [ADDRESS]; грошові вклади, їло знаходяться в ощадному та комерційних банках м.Львова; гараж, що розташований по [ADDRESS]. Як встановлено судом, [PERSON] була спадкоємцем після [PERSON], прийняла спадкове майно, що стверджується свідоцтвом про право па спадщину за заповітом від 07.07.2011 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.07.2011 року, спадщина на яку видано це свідоцтво складається з квартири, [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. [PERSON] користувалась гаражем по [ADDRESS], який фактично прийняла вона, до дня смерті. Згідно реєстраційного посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентеризації, згідно якого гараж розташований по [ADDRESS] зареєстрований в цілій ідеальній частці за [PERSON] па праві особистої власності на підставі рішення Франківської районної Ради від 10.04.1985р., що записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим 3377 від 14.06.1993р. [PERSON], який був спадкодавцем для [PERSON], володів гаражем по [ADDRESS]. Власником гаража по [ADDRESS] вказаний [PERSON], що стверджується технічним паспортом від 15.06.1993р., в якому зазначено наступні технічні характеристики даного гаража: «гараж розташованій під літерою Б, площею 19,2 кв.м., стіни цегляні, перекриття залізобетонне». Даний факт також підтверджується листом виконавчого комітету від 30.03.1999 року №1/П-323 та відповіддю начальника ЖЕК-202 про те, що договір на оренду з [PERSON] щодо гаража по [ADDRESS] не складався, бо гараж за дозволом як інвалід війни останній будував за свої кошти, про що свідчить договір №194 з РСУ-4 848 крб. 21коп. Та одночасно зазначено, що [PERSON] проживала зі своїм чоловіком до смерті останнього та ЖЕК-202 не заперечує проти переоформлення вказаного гаражу на її ім'я. Відтак, як встановлено судом, після смерті [PERSON] [INFO] його дружиною [PERSON] серед іншого спадкового майна в заяві від 31.10.1997р. вказувався вищевказаний гараж. Згідно норм ЦК УРСР , що діяли станом на 1992р. статтею 549 вказано, що спадоємець прийняв спадину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] прийняла у спадщину і гараж по [ADDRESS] та користувалась ним. Щодо спадкування даного гаража [PERSON] слід зазначити, що згідно вимог ст.1268 ч.З ЦК України (2003р.) спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Положенням п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що судовому розгляду підлягають вимоги про визнання права на спадщину за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. А у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набуваєгься на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року № 19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий - документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п'яту чергу. Ст.1258 ЦК України, передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що спадкове майно після смерті [PERSON] складає гараж під літерою «Б» по [ADDRESS], право власності на яке слід визнати за [PERSON].

Outcome: approved