Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі , який рішенням суду від 10.05.2017 року розірвано. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачкою. Утриманням та вихованням дочки [PERSON] займається лише вона, а батько [PERSON] самоусунувся від участі в її вихованні та утриманні, не спілкується з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею дитини , не надає матеріальної допомоги, не піклується про фізичний , духовний та розумовий розвиток, тому вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, обгрунтувавши їх вищенаведеними обставинами та надали додаткові пояснення. Згідно пояснень позивача та представника позивача [PERSON] була усиновлена відповідачем, яке він нещодавно намагався скасувати, але судом йому було відмовлено. На даний час відповідач перебуває за кордоном, але вже до від»їзду він з дочкою не спілкувався допускав жорстоке поводження з нею. Відповідач до [PERSON] ставився менш дбайливо як до сина, ставлячи дітей в нерівні умови. Відносно [PERSON] внесені відомості в ЄРДР за ст.. 125 ч.1 КК України щодо нанесення дочці тілесних ушкоджень. Він притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім»ї, був зафіксований факт, коли відповідач перебував під впливом наркотичних речовин. Кошти він дійсно перераховував, але позивач вважає, що це кошти на утримання сина. На даний позов представником відповідача надіслано відзив щодо відсутності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та не визнання позову. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що під впливом матері у дитини формується негативне відношення до батька, а його намагання скасувати усиновлення, це крайня міра вплинути якимось чином на позивача, яка налаштовує дочку проти батька. Між відповідачем та його колишньою дружиною існує конфлікт, але не з дітьми, про яких він піклується, намагається з ними спілкуватися через соціальні мережі та сплачує на них аліменти. Йому чинились перешкоди як в спілкуванні з сином так і в спілкуванні з дочкою. Однак з позовом про усунення перешкод в спілкуванні з дочкою він не звертався, враховуючи її вік та право на спілкування. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішеннм суду від 10.05.2017 року розірвано. В даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про народження видно, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно копії рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2011 року [PERSON] усиновив [PERSON], [INFO] на підставі чого було внесено зміни до актового запису про народження даної дитини (а.с.11). Згідно довідки про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні Об"єднання громадян - забудовників "Дзвони Чорнобиля" № 7 від 12.04.2018 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають : [PERSON], дочка - [PERSON], син - [PERSON], [PERSON], зареєстрований, але не проживає (а.с.15). Актом обстеження матеріально - побутових умов від 13.02.2018 року підтверджується, що [PERSON] проживає за вище зазначеною адресою, де створені всі належні умови для її проживання та розвитку (а.с.17). Довідкою про місце проживання Андрушівської міської ради № 5264 від 07.11.2017 року підтверджується, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.44). Як видно із характеристики, виданої Фастівською ЗОШ І-ІІІ ст. № 5, [PERSON], [INFO], навчається в восьмому класі. Весь період навчання мама [PERSON] приймає активну участь у її навчанні та вихованні, тримає постійний зв»язок з учителями, цікавиться поведінкою та успіхами дитини (а.с.18). Згідно висновку психологічного обстеження від 03.03.2017 року [PERSON] перебуває в тривожному стані, дитина потребує стабілізації родинного простору, емоційного клімату в сім»ї, який буде позитивно впливати на розвиток дитини (а.с.16). Згідно інформаційної довідки про психологічно - діагностичні консультації з [PERSON] від 07.03.2017 року, рекомендації психолога вказують на наявність стресу, спричиненого сімейною ситуацією (а.с.19-21). Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду від 18.01.2018 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з сином, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з даними обставинами загострились взаємовідносини між ними. Відповідно до постанови Фастівського міськрайонного суду від 21.11.2016 року, 13 жовтня 2016 року близько 23 год. 50 хв. [PERSON] перебуваючи за місцем свого проживання в м. Фастів, вчинив насильство в сім'ї стосовно своєї дружини - [PERSON] , що виразилось у застосуванні до неї психологічного насильства. Проте, потерпіла [PERSON] пояснила, що примирилася із чоловіком, пробачила його, просила справу щодо нього закрити, про що надала відповідну заяву, тому [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності, а справу щодо нього закрито (а.с. 110). Із листа Департаменту охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації від 15.05.2017 року № 061-5273/04.02 вбачається, що 08.03.2017 року при проведенні огляду на стан сп'яніння у громадянина [PERSON] виявлено стан сп'яніння внаслідок вживання наркотичних засобів (а.с.111-112). Із витягу із ЄРДР від 07.12.2017 року вбачається. що до нього внесені відомості, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки кримінального правопорушення , передбаченого ст. 125 ч.1 КК України (а.с.113). Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно висновку виконавчого комітету Фастівської міської ради, як органу опіки та піклування було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дочки. При цьому у висновку зазначено, що [PERSON] за місцем реєстрації характеризується добре, скарг від сусідів не надходило (а.с.116-118). В ході розгляду справи було залучено виконком Андрушівської міської ради, як орган опіки та піклування за місцем проживання відповідача, який надіслав лист згідно якого міськрада не має можливості надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дочки, оскільки останній хоч і зареєстрований на території міськради, але перебуває вже тривалий час за кордоном. Скарг на [PERSON] не надходило, по місцю проживання він характеризується з позитивної сторони. Посилання позивача на наявність зареєстрованого кримінального провадження за ст.. 125 ч.1 КК України, як на підставу жорстокого поводження відповідача по відношенню до дочки , суд вважає неналежним доказом, оскільки по справі будь-якого рішення не прийнято та вина [PERSON] не встановлена. Посилаючись на один епізод ознак наркотичного сп»яніння, позивач не довела яким чином це підтверджує самоусунення від виховання та піклування про дитину. Копії квитанцій підтверджують сплату аліментів [PERSON] на дітей. Пояснення позивачки, що дані кошти перераховувались лише на утримання сина, суд розцінює як припущення, оскільки вона визнала що аліменти сплачувались за єдиним судовим наказом, а тому їх використання залежало лише від розсуду самої позивачки. Жодних доказів на підтвердження пояснень позивачки про проведену роботу з відповідачем органами опіки і піклування, що вказували б на негативне відношення відповідача до виховання дітей , суду не надано. Висновки та рекомендації психологів, які були проведені за ініціативою матері, не є доказами, які свідчать про негативний вплив спілкування з батьком на психічний стан дочки , або усунення його від спілкування, але вони відображають загальний психо-емоційний стан у сім»ї, який є нестабільним. При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки, оскільки матеріали справи містять підтвердження що між колишнім подружжям існує тривалий конфлік та неприязні відносини, які вони намагаються з»ясовувати використовуючи і звернення до правоохоронних органів з боку позивача, звернення до служби в справах дітей з боку відповідача щодо використання порнографічних матеріалів дочкою [PERSON] у спілкуванні з батьком у «Скайпі» а також і звернення до суду. Проаналізувавши наведене суд не знайшов переконливих доказів винної та умисної поведінки [PERSON], для позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Суд вважає за можливе не врахувати висновок виконавчого комітету Фастівської міської ради, як органу опіки та піклування, згідно якого, було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дочки, оскільки такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов'язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України). Даний висновок був зроблений без врахування позиції відповідача щодо бажання приймати участь в вихованні дитини та до початку розгляду справи судом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, разом з тим, судом не встановлено обставини, які є беззаперечними підставами для позбавлення батьківських прав [PERSON]. Крім того, судом враховано, що батько виявляє бажання у спілкуванні з дочкою та сплачує аліменти на утримання. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними, а тому суд прийшов до висновку, про передчасність даного питання, тому в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed