Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів та просив визнати недійсним патент України [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від дати публікації відомостей про його видачу та зобов'язати ДСІВ України внести запис до Державного реєстру патентів на корисні моделі стосовно визнання недійсним зазначеного патенту від дати публікації відомостей про його видачу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до Державної служби інтелектуальної власності України заявку №u201501233 на реєстрацію корисної моделі, об'єктом якого був [INFO]. 12.05.2016 року на підставі наданих ними заявки та документів, Державною службою інтелектуальної власності України було видано патент [NUMBER] на корисну модель «[INFO]». Таким чином, ДСІВ України здійснила державну реєстрацію патенту [NUMBER] на ім'я [PERSON] та [PERSON], про що ДСІВ України здійснила публікацію в Офіційному бюлетені «Промислова власність» за бюл. № 9 датою публікації від 12.05.2015 року. Зазначені обставини призвели до отримання відповідачами [PERSON] та [PERSON] виключних прав на використання вищевказаної корисної моделі на свій розсуд. Разом з тим, позивач вважає, що видача ДСІВ України та отримання відповідачами [PERSON] і [PERSON] патенту України на корисну модель [NUMBER] здійснені із суттєвим порушенням чинного законодавства, що обґрунтовується наступним. На думку позивача, патент України на корисну модель [NUMBER] не відповідає умовам надання правової охорони, передбаченими ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 15 грудня 1993 р. № 3687 (із змінами і доповненнями), оскільки сукупність ознак пристрою для профілактики та лікування захворювань опорно-рухового апарату людини стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до відповідної установи, а саме до 14.02.2015 року. Позивач [PERSON] здійснює ведення господарської діяльності, а саме здійснює реалізацію продукту [INFO] та є правоволодільцем діючого патенту України на винахід [NUMBER] (дата подання заявки 06.03.2007 року, ), що має ті ж ознаки у формулі винаходу. Отже, сукупність ознак корисної моделі «[INFO]» за патентом [NUMBER] стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки відповідачами [PERSON] та [PERSON], а саме до 14.02.2015 року. Таким чином, вважає, що [PERSON] і [PERSON] (власники патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]») отримали права на спірний патент, що не є новими, оскільки дана продукція була відомою та використовувалась раніше. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Державної служби інтелектуальної власності України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що усі дії Державної служби щодо видачі патенту України [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» є такими, що повністю відповідають чинному законодавству. На підставі вищевикладеного просила у задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. З урахуванням викладеного, суд вважає неявку відповідачів неповажною та вважає за доцільне розглянути справу без їх участі. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та Державної служби інтелектуальної власності України, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.02.2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до Державної служби інтелектуальної власності України заявку № u201501233 на реєстрацію корисної моделі, об'єктом якого був [INFO]. 12.05.2015 року на підставі наданих відповідачами заявки та документів, Державною службою інтелектуальної власності України було видано патент [NUMBER] на корисну модель «[INFO]». Таким чином, Державна служба інтелектуальної власності України здійснила державну реєстрацію патенту [NUMBER] на ім'я [PERSON] та [PERSON], про що здійснила публікацію в Офіційному бюлетені «Промислова власність» за бюл. № 9 датою публікації від 12 травня 2015 року. Зазначені обставини призвели до отримання [PERSON] та [PERSON] виключних прав на використання вищевказаної корисної моделі на свій розсуд. Позивач вважає, що видача Державною службою інтелектуальної власності України та отримання [PERSON] і [PERSON] патенту України на корисну модель [NUMBER] здійснені із суттєвим порушенням чинного законодавства, оскільки патент не відповідає умовам надання правової охорони, передбаченими ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 15 грудня 1993 р. № 3687 (із змінами і доповненнями). Зазначив, що сукупність ознак пристрою для профілактики та лікування захворювань опорно-рухового апарату людини стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до відповідної установи, а саме до 14 лютого 2015 року, у зв'язку з чим просив визнати його недійсним від дати публікації відомостей про його видачу та зобов'язати ДСІВ України внести запис до Державного реєстру патентів на корисні моделі стосовно визнання недійсним зазначеного патенту від дати публікації відомостей про його видачу, на що слід зазначити наступне. Відповідно до умов ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 15 грудня 1993 р. № 3687 (із змінами і доповненнями) правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовампатентоздатності. Як вбачається з ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 15 грудня 1993 р. № 3687 (із змінами і доповненнями), корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною. Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.460 ЦК України, відповідно до якої корисна модель вважається придатною для набуття права інтелектуальної власності на неї, якщо вона, відповідно до закону, є новою і придатною для промислового використання. Таким чином, обов'язковою умовою патентоздатності корисної моделі є її абсолютна "новизна", що і є передумовою надання правової охорони зазначеній корисній моделі. Відповідно до п. 6.5.2.1 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель,затверджених наказом Міністерства освіти і науки від 15 березня 2002 р. № 197, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2002 року за № 364/6652, корисну модель визнають новою, якщо вона не є частиною рівня техніки. Рівень техніки включає всі відомості, що стали загальнодоступними в світі до дати подання заявки до Державної служби, або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету, при цьому, загальнодоступними вважаються відомості що містяться в джерелах інформації, з якими будь-яка особа може ознайомитися. Згідно з ч. 1 ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Статтею 469 ЦК України визначено, що права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. Встановлено, що [PERSON] здійснює ведення господарської діяльності, а саме здійснює реалізацію продукту [INFO] та є правоволодільцем діючого патенту України на винахід [NUMBER] (дата подання заявки 06.03.2007 року, ). Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу. З урахуванням того, що даний спір щодо об'єктів інтелектуальної власності, судом 11.05.2016 року було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності. Відповідно до висновку експерта №1106 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 29.08.2016 року, складеного судовим експертом [PERSON], в матеріалах справи містяться відомості, за якими сукупність ознак корисної моделі «[INFO]» за патентом України [NUMBER] стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки на нього - 14.02.2015 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» винахід (корисна модель) результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону об'єктом винаходу може бути продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу. Відповідно до Закону обсяг правової охорони, що надається винаходу визначається формулою винаходу. Згідно з п. 7.1.2 Правил складання та подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 22.01.2001 року за №173/5364 (зі змінами та доповненнями) формула винаходу це ясне та стисле вираження суті винаходу. Формула винаходу (корисної моделі) складається з обмежувальної та відмінної частин. Відомі ознаки, властиві прототипу винаходу (корисної моделі), розміщуються у першій (обмежувальній) частині формули, а нові, створені винахідником, у наступній, відмінній (відмітній) частині. Тобто, в обмежувальній частині наводяться ознаки винаходу (корисної моделі), які співпадають з ознаками найближчого аналога, відомо з рівня техніки (прототипу), а у відмінній - суттєві ознаки, що відрізняють винахід (корисну модель) від прототипу. Згідно з п.п. 7.2.2 Правил, багатоланкову формулу винаходу (корисної моделі) застосовують для характеристики одного винаходу (корисної моделі) з розвитком і (або) уточненням сукупності його (її) ознак стосовно деяких випадків виконання і використання винаходу (корисної моделі) або для характеристики групи винаходів. Згідно п.п. 7.2.3 Правил, багатоланкова формула, що характеризує один винахід (корисну модель), має один незалежний пункт і наступний (наступні)за ним залежний (залежні) пункт (пункти). Згідно п.п. 7.2.4 Правил, багатоланкова формула, що характеризує групу винаходів має декілька незалежних пунктів, кожний з яких характеризує один з винаходів групи. При цьому, кожний з винаходів групи може бути охарактеризований із залученням залежних пунктів, підпорядкованих відповідному незалежному пункту. Згідно п.п. 7.3.5 Правил, до залежного пункту формули винаходу (корисної моделі) включають ознаки, що розвивають чи уточнюють сукупність ознак, зазначену в незалежному пункті формули, у тому числі шляхом розвитку чи уточнення окремих ознак цієї сукупності та необхідні лише в окремих випадках виконання винаходу (корисної моделі) або його використання. До незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі) включають суттєві ознаки винаходу (корисної моделі), кожна з яких необхідна в усіх випадках виконання чи використання винаходу (корисної моделі), а всі разом узяті достатні для одержання технічного результату, що виявляється у всіх випадках, на які поширюється обсяг правової охорони. Відповідно до п.п. 6.6.1 Правил, суть винаходу (корисної моделі) виражається сукупністю суттєвих ознак, достатніх для досягнення технічного результату, який забезпечує винахід (корисна модель). Ознаки належить до суттєвих, якщо вони впливають на технічний результат, якого можна досягти, тобто перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із зазначеним результатом. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» тлумачення формули повинно здійснюватись в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень. Відповідно до формули корисної моделі за патентом України [NUMBER] від 12.05.2015 року «[INFO]», ознака «складеним із знімних взаємознімних панельних (модулів)» призначена для утворення дугоподібної робочої поверхні ложемента з урахуванням індивідуальних особливостей пацієнта. У пристрої [INFO] відповідно до копії патенту України на винахід [NUMBER] від 16.05.2008 року ложемент виконаний дугоподібним і складається з панелі-дуги. Тобто, можливість встановлення та знімання, заміни еластичних валиків передбачена конструкцією пристрою «Кипарис», наведеною в описі до патенту України на винахід [NUMBER], власником якого є позивач. Виходячи з порівняльної таблиці (а.с. 174-175) пристрій [INFO] відповідно до копії патенту України на винахід [NUMBER] від 16.05.2008 року (а.с. 81-88) містить сукупність суттєвих ознак корисної моделі за патентом [NUMBER] від 12.05.2015 року, отже спростовує новизну корисної моделі за патентом України [NUMBER] від 12.05.2015 року. Отже, в матеріалах справи містяться відомості, а саме копія патенту України на винахід [NUMBER] від 16.05.2008 року [INFO] (а.с. 81-88), які спростовують новизну корисної моделі за патентом України [NUMBER] від 12.05.2015 року «[INFO]». Експертний висновок проведений відповідно до Закону України «Про судову експертизу» атестованим судовим експертом [PERSON], який має відповідну кваліфікацію та внесений до реєстру атестованих судових експертів. Судом встановлено, що висновок містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань. Оцінивши висновок за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Зважаючи на викладене, висновок слід вважати належним та допустимим доказом у справі. Відповідно до ч. 1. ст. 461 ЦК України промисловий зразок вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим. Згідно з ч. 1 ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Статтею 469 ЦК України визначено, що права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. За приписами підпункту «а» ч. 1 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності запатентованого промислового зразка умовам патентоспроможності, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З урахуванням викладеного судом достовірно встановлено, що сукупність ознак корисної моделі «[INFO]» за патентом [NUMBER] стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки відповідачми [PERSON] та [PERSON], а саме до 14 лютого 2015 року. «[INFO]», що є об'єктом корисної моделі за патентом на корисну модель [NUMBER], став загальнодоступним у світі до дати подання заявки на отримання патенту на корисну модель - до 14 лютого 2015 року. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] (власники патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]») отримали права на спірний патент, що не є новими, оскільки дана продукція була відомою та використовувалась раніше. Слід звернути увагу на те, що під час проведення патентним відомством України експертизи заявки корисної моделі відповідно до ст. 16 Закону № 3688, не здійснювалась кваліфікаційна експертиза (експертиза по суті) на відповідність заявленого на реєстрацію в якості корисної моделі об'єкта умовам патентоспроможності, зокрема "новизні". Приймаючи до уваги інформацію з офіційних джерел та з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що корисна модель за патентом України [NUMBER] «[INFO]» не відповідає умовам патентоспроможності, визначених п.2 ст. 7 Закону № 3687 та ст.460 ЦК України, а саме не є новою і не є придатною для набуття правової охорони, як об'єкт права інтелектуальної власності, оскільки сукупність її ознак, стали загальнодоступними у світі до дати подання відповідачами [PERSON] та [PERSON] заявки на отримання патенту на вказану корисну модель. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв'язку з наданням ДСІВ України та отриманням [PERSON] і [PERSON] патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]», були порушені майнові права позивача, а саме - право на використання аналогічних зразків продукції, через те, що він не може вільно виробляти та використовувати аналогічну продукцію - пристрої для профілактики та лікування захворювань хребта (які стали загальнодоступним у світі, і які, відповідно, вже не відповідають умовам патентоспроможності, тобто не можуть мати правової охорони), вільно використовувати її та вільно розпоряджатися нею (продукцією). З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. З урахуванням предмету позову при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1102,40 грн. Витрати з проведення судової експертизи складають 8004,00 грн. і є документально підтвердженими (акт здавання-приймання робіт з проведення судової експертизи від 11.07.2016 року). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України, відповідно до покладених на неї повноважень, не відслідковує порушення прав власників патентів України суд вважає, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору 551,20 грн. з кожного та витрат за проведення експертизи в сумі 4002,00 грн. з кожного.

Outcome: approved