Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності майна померлому та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11 січня 2018 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами по вулиці Озерна за № 17 в селі Ображіївка Шосткинського району. Крім того, рішенням виконкому Ображіївської сільської ради від 25 серпня 1993 року [PERSON] були передані у власність земельні ділянки для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства за цією адресою. За життя, 08 липня 2016 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповідала усе своє майно своїй донці - позивачу [PERSON]. \~\~ Після смерті матері позивач звернулась до Шосткинської районної державної нотаріальної контори для отримання Свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. У підготовче\~ судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву, в якій вимоги підтримала в повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти позову не заперечував. Третя особа по справі\~ - державний нотаріус Шосткинської\~ районної державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з"явився, заяв, клопотань до суду не надходило.\~ Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 січня 2018 року в с.Ображіївка Шосткинського району Сумської області померла [PERSON] /а.с. 7/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ображіївка сільської ради Шосткинського району від 24 липня 2018 року житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою Шосткинський район с.Ображіївка вул.Озерна буд. 17 рахується за померлою [PERSON] Рішенням виконкому сільської ради від 25 серпня 1993 року [PERSON] були передані у власність земельні ділянки для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства за цією адресою.\~ /а.с. 10, 12/\~ Відповідно до копії заповіту, [PERSON] все майно, яке належало їй на момент смерті заповіла своїй донці - позивачу [PERSON] /а.с.8/ З постанови про відмову\~ у вчиненні нотаріальної дії\~ від 29.10.2018 вбачається, що\~ позивачка\~ прийняла спадщину після [PERSON] (а.с. 17) Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує\~ на визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої. Разом з тим, судом встановлено, що\~\~ позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно матеріалів справи, [PERSON], за даними погосподарської книги, була власником спірного будинку, побудованого у 1950 році. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі Вказівки № 112/5), а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В цей же час законодавством, що діяло на час побудови будинку, не була передбачена реєстрація права власності на нерухоме майно. Тобто момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації. Тому записи у погосподарській книзі\~ є належним підтвердження\~ права\~ власності\~ на нерухоме майно. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлій [PERSON] належав на праві власності вищевказаний житловий будинок. Враховуючи зазначене,\~ встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця та її право на спадщину гарантовано державою, однак можливості\~ оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вона позбавлена, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved