Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що відповідно до договору позики від 04 листопада 2019 року надав відповідачу суму позики в розмірі 100000 грн, однак останній свої зобов`язання по поверненню коштів не виконав. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача суму позики в розмірі 100000 грн, а також передбачений договором позики штраф в сумі 10000 грн. У судове засідання учасники справи або їхні представники не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 34). Відповідач причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надав, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином (а.с. 20-21, 32-33, 40-41). У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 04 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики (далі - Договір), оригінал якого міститься у матеріалах справи (а.с. 35). Сума позики за договором складає 100000 грн (п. 1.2. Договору). Відповідно до п. 3.1 Договору позичальник зобов`язався повертати позику частинами або одноразово із таким розрахунком, щоб повернути всю суму позики через три місяці з дати отримання позики (а.с. 35). Факт надання відповідачу позики засвідчений видатковим касовим ордером № 2 від 04 листопада 2019 року на суму 50000 грн (а.с. 6) та видатковим касовим ордером № 6 від 05 листопада 2019 року на суму 50000 грн (а.с. 7). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (абз. І ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи, що [PERSON] своїм правом з`явитися в судове засідання та спростувати доводи позивача не скористався, відзив на позов не надав, суд вважає доведеним невиконання ним взятого на себе зобов`язання договором позики від 04 листопада 2019 року, у зв`язку з чим суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь ТОВ "Баядера Логістик" суму позики в розмірі 100000 грн. Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пунктом 5.2 Договору поміж іншого передбачено, що позичальник у разі несвоєчасного повернення суми позики сплачує позикодавцю штраф у розмірі 10 відсотків від несвоєчасно сплаченої суми позики. З огляду на наведене, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача штраф за порушення взятого на себе зобов`язання з повернення позики у розмірі 10 відсотків від несвоєчасно сплаченої суми позики, а саме: 10000 грн. Також,

Outcome: approved