Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача- [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтуванні позовних вимог, позивач покликається на те, що з 27.11.2010 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька- [PERSON], [INFO]. На даний момент, шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини. Позивачка займається всебічним вихованням дитини самостійно. Відповідач не завжди розуміє, що для розвитку дитини необхідні кошти і не завжди дає гроші на утримання доньки. Позивач кожного разу принижується та випрошує гроші у відповідача на харчування, одяг та на предмети навчання. Вважає, що відповідач сплачувати аліменти в розмірі від ? від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про визнання позову, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], актовий запис №3839, котра проживає разом з матір'ю [PERSON]. Відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, таким чином не виконує свого прямого батьківського обов'язку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я дітей, нормальний стан здоров'я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Аліменти слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. Враховуючи наведене, суд вважає що позов є підставним та обґрунтованим, а тому слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 30.09.2016 і до досягнення дитиною повноліття. При цьому слід роз'яснити сторонам, що за відповідачем залишається право на звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів у випадку зміни його матеріального становища. Що стосується сплати судового збору, то суд вважає за необхідне звільнити відповідача [PERSON] від цих витрат оскільки від є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням Серії [NUMBER] та відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від цих витрат. Позивач також звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому ці витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: approved