Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та зняття його з державної реєстрації, посилаючись на те, що рішенням Скалівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 17 листопада 2011 року №43(д) їм надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель резервного фонду Скалівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в межах с. Скалева Новоархангельського району. Після виготовлення проекту землеустрою та його погодження, в липні 2015 року позивачі звернулись до відділу Держземагенства у Новоархангельському районі, щоб замовити Витяг з Державного земельного кадастру. Однак, відділ Держземагенства у Новоархангельському районі своїм рішенням від 08.07.2015 року відмовив їм у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Вищезазначена земельна ділянка належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією 27 травня 2005 року у відповідності до розпорядження голови Новоархангельської райдержадміністрації від 15.03.2005 року №110-р і знаходиться в межах села Скалева. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], площа складає 4.61 га. Крім того, [PERSON] також належить земельна ділянка, розташована за межами села Скалева відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією 08 вересня 2006 року відповідно до розпорядження голови Новоархангельської райдержадміністрації від 15.03.2005 року №110-р. Таким чином, [PERSON] на підставі одного і того ж розпорядження видано два державних акти на одну земельну ділянку за одними номерами № [NUMBER] і № [NUMBER] і площами 4.61 га. Одна така земельна ділянку знаходиться в межах села Скалева. Друга земельна ділянка за межами села Скалева отримана [PERSON] у спадок після смерті мами [PERSON]. Зазначені обставини перешкоджають позивачам отримати у власність земельні ділянки. Позивачі в судове засідання не з'явились, але надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, але надали суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутність, позов визнають в повному обсязі. Представники третіх осіб - відділу Держземагенства у Новоархангельському районі Кіровоградської області таа головного управління юстиції Кіровоградської області в судове засідання не з'явились про причини неявки суд неповідомили. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін та третіх осіб на підставі наявних письмових доказах. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Скалівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 17 листопада 2011 року № 43 (д) позивачам надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею по 2,0 га. кожному за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в землях резервного фонду, розташованих в межах с. Скалева Скалівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 червня 2004 року [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями майна [PERSON], що складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Вись" на території Скалівської сільської ради, розміром 6,85 га, без визначення меж цієї частки в натурі . Розпорядженням голови Новоархангельської районної державної адміністрації від 15 березня 2005 року №110-р передано у власність відповідачу [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель державної власності (резервний фонд) на території Скалівської сільської ради. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новоархангельською районною державної адміністрацією 27 травня 2005 року [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 15 березня 2005 року №110-р є власником земельної ділянки [NUMBER], площею 4,61 га, кадастровий номер [NUMBER] /а.с./. Окрім того, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новоархангельською районною державної адміністрацією 08 вересня 2006 року [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 15 березня 2005 року № 110-р є власником земельної ділянки № [NUMBER], площею 4,61 га, кадастровий номер [NUMBER]. Таким чином, відповідачу на підставі одного й того ж розпорядження голови районної державної адміністрації помилково було видано два державних акти на різні земельні ділянки. Рішеннями відділу Держземагенства у Новоархангельському районі №РВ-3500083922015 від 08.07.2015 року та №РВ-3500083932015 від 08.07.2015 року позивачам відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. З довідки Скалівської сільської ради від 27 липня 2015 року № 367 вбачається, що [PERSON] членом СВК "Вись" не був, в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) внесений не був і сертифікат на земельну частку (пай) не отримував. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, судам підсудні справи за заявами, зокрема, щодо визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Статтею ст. 393 ЦК України також передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Отже, нормами діючого законодавства передбачено такий спосіб захисту порушених прав, як визнання незаконним і скасування відповідного акту органу державної влади, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, як акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування, за умови, що він не відповідає законові і порушує права власника. Згідно з ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» , за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд у мотивувальній частині може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, а тому приймає визнання відповідачами позову та ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. А тому суд, на підставі викладеного та у відповідності до цивільного законодавства, приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] Антоновича (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]), виданий Новоархангельською районною державною адміністрацією 27 травня 2005 року на ім'я [PERSON] необхідно визнати недійсним. На підставі наведеного та

Outcome: approved