Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів на період його навчання, посилаючись на те, що відповідач по справі доводиться йому рідним батьком. Відповідач сплачував аліменти на його утримання, як сина до повноліття. 02.02.2018 року йому виповнилось 18 років та виплата аліментів припинилась, але на даний час він навчається у Кропивницькому інженерному коледжі ЦНТУ та термін навчання триватиме до 30.06.2020 року. Відповідач в добровільному порядку допомоги на навачння не надає, а стипендії та допомоги, яку надає його мати не вистачає, тому він звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою суду 13.02.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 12.03.2018 року на 09.00 годину. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 14.03.2018 року відповідачем [PERSON], відповідно до вимог ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року), подано відзив на позовну заяву , де він просив відмовити в задоволенні позову через безпідставність, необгрунтованість, вважає, що позов не підкріплений належними доказами та грунтується виключно на припущеннях. Зазначив, що не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки він сам тяжко хворіє, являється особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, також потербує коштів на лікування. Працює в Новоукраїнській районній державній лікарні ветеринарної медецини на 0.5 посадового окладу та отримає мінімальну заробітну плату в розмірі 1861 грн. 50 коп. Інших матеріальних доходів не має. Також сплачує кредит за автомобіль, а тому коштів бракує. До відзиву відповідачем надано фіксальний чек ПН215600426655 від 13.03.2018 року, на підтвердження направленя на адресу позивача копії відзиву, тому позивачу надано строк для подачі відповді на відзив, розгляд справи відкладено на 22.03.2018 року. 22.03.2018 року позивачем по справі надано суду довідки про його доходи. Розгляд справи відкладено на 23.03.2018 року відповідачу надано строк для ознайомлення з відзивом та наданими доказами, а також надано строк для подання відповідачем довідки про розмір його доходів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі встанолених обставин. Відповідно свідоцтва про народження (а.с. 7) відповідач по справі [PERSON], являється батьком позивача [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що відповідно виконавчого листа від 04.09.2000 року (а.с. 9), відповідач сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, до 02.02.2018 року. В даний час син навчається на другому курсі Кропивницького інженерного коледжу Центральноукраїнського національного технічного університету, на денній формі навчання, на державнй основі. Термін навчання триває з 01.08.2017 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою (а.с. 8). Згідно довідки №63 від 21.03.2018 року позивач, щомісяця, отримує стипендію в середньому розмірі 880.00 грн., також зазначає, що матеріально його підтримує мати, але коштів не вистачає для оплати всіх витрат необхідних для навчання, зокрема: харчування, проїзд, проживання в найманому житлі та інше. також згідно довідок (а.с. 11, 12) вбачається, що позивач хворіє, має захворювання вегетативна дисфункція, вегетосоідиста форма, що потребує періодичного лікування, яке він проходить кожного року, згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворогота, що потребує матеріальних витрат. В позовній заяві позивач зазначає, що після досягнення ним повноліття батько не цікавиться його витратами на навчання, матеріальної допомоги не надає. Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання (пенсійне посвідчення [NUMBER]), має діагноз: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний, післяінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня, цукровий діабет ІІ типу, середньої важкості, субкомпенсація. Відповідно довідки №24 від 06.03.2018 року відповідач [PERSON] працює в Новоукраїнській районній державній лікарні ветеринарної медецини на посаді завідувача господарства, з 01.02.2018 року переведений на 0.5 посадового окладу та отримає мінімальну заробітну плату в розмірі 1861 грн. 50 коп., також відповідно договору застави автомобіля має кредитні зобов'язання, сплачує кредит. Згідно довідки №459/02-10 від 22.03.2018 року виданої Новоукраїнським відділом обслуговування громадян [PERSON] управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області, відповідач [PERSON], як особа з інваліднісю ІІ групи, загального захворювання, отримує допомогу від держави у вигляді пенсії в розмірі 1478 грн. 02 коп. Згідно законодавства обов'язок, щодо утримання дітей стосується обох батьків. З матеріалів справи вбачається, що позивач окрім батька має матір, яка згідно довідок №315 та №314 від 12.03.2018 року виданих Управлінням соціального захисту населення Новоукраїнської РДА отримує щомісячну допомогу при народженні в розмірі 860,00 грн., так як має ще малолітнього сина [PERSON], [INFO], та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в середньому розмірі 6250,00 грн на місяць, тобто також має матеріальну можливість надавати допомогу на навчання сина. Відповідно до ст.ст. 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, але з врахуванням матеріальної спроможності відповідача надавати таку допомогу. Враховуючи вище викладене, зазначені вимоги сімейного законодавства, суд приходить до висновку про неможливість надавати матеріальну допомогу відповідачем позивачу на його утримання на період навчання в розмірі 1200,00 грн., в зв'язку із чим вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на навчання, підлягають частковому задоволенню, так як на даний час з 01.02.2018 року відповідач працює на 0,5 посадового окладу, отримує незначну заробітну плату та мінімальний розмір пенсії в розмірі 1478 грн., являється особою з інвалідністю 2 групи, здійснює витрати на ліки, що підтверджено відповідними чеками та довідками, а також суд враховує, що позивач отримує стипендію за місцем навчання та матеріальну допомогу від матері. Тому суд вважає достатнім та можливим стягнути з відповідача щомісячні аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що продовжує навчання у твердій грошовій сумі, у розмірі 500 грн. 00 коп., щомісячно, до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення 23-х років - до [INFO] року. Крім того, оскільки позивач та відповідача звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір по справі необхідно віднести за рахунок держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial