Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.02.2012 року по 30.11.2019 року в сумі 21312,79 грн., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов`язані робити оплату за послуги по водопостачанню та водовідведенню щомісяця, окремо від інших платежів. При цьому, відповідачі повинні своєчасно робити оплату за надані послуги по водопостачанню і водовідведенню по затверджених тарифах та кількості прописаних членів родини, відповідно до розрахунку. Відповідачі і дотепер не погасили заборгованість, яка числиться за ними, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з водопостачання і водовідведення за період з 01.02.2012 року по 30.11.2019 року в сумі 21312,79 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали, відзив на позов не подали, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст.66-68 ЖК України, наймач зобов`язаний робити оплату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення, у встановленому розмірі і вчасно. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватись належним чином згідно умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», збір абонентної плати з населення за вказані послуги проводиться окремо від інших комунальних послуг. Судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами КП «Водоканал», однак не вносять вчасно оплату за надані послуги в зв`язку з чим за період 01.02.2012 року по 30.11.2019 року за ними утворилась заборгованість в розмірі 21312,79 грн. В травні 2018 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу відносно відповідачів. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/3611/18 від 24.05.2018 року позивачу відмовлено у видачі судового наказу. Тобто, споживачі належним чином не виконували свої обов`язки по сплаті вартості послуг за централізоване водопостачання і водовідведення, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що підтверджується наданими до позову письмовими доказами. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Відповідачі не відмовлялись від вказаних послуг, а отримували їх щомісячно. Оскільки зобов`язання відповідачів сплатити борг за вказаний період не припинено, то існує заборгованість, яка підлягає стягненню. Відповідачі не спростували вказані обставини. У відповідності до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Відповідачі своїх заперечень суду не надали, не заявляли про пропуск позивачем строку позовної давності. Відповідачі ухиляється від виконання своїх зобов`язань з оплати отриманих послуг. Таким чином, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved