Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуваючи у шлюбі з відповідачкою ними в кредит була придбана квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за [PERSON] Після розірвання шлюбу відповідачка у вищевказаній квартирі не проживає. Кредитні зобовязання він виконує своєчасно та особисто з власних коштів. Позивач просить визнати за ним право власності на ? частину квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66,8кв.м., житловою площею 46,6кв.м., яка є спільною сумісною власністю подружжя, а також розділити зобовязання [PERSON] та [PERSON] за Кредитним договором №63м від 29.11.2007 року, укладеного з Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння житловому будівництву» із визначенням частки кредитних зобовязань по ? кожного співпозичальників. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, в дане судове засідання не зявились, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, в дане судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ У відповідності до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засідання, 19 червня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-КИ№214676, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська 19.06.2004 року, актовий запис №326. В період подружнього життя 29.11.2007 року сторонами було придбано у кредит квартиру за адресою: [ADDRESS], житловою площею 46,6кв.м., загальною площею 66,8кв.м., яка складається з: 1,2 коридори, 3 санвузол, 4 кухня, 5,6 житлові, 7 гардеробна, 8 кладова, що підтверджується Кредитним договором №63м від 29.11.2007 року, укладеним між [PERSON] та Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння житловому будівництву», а також Договором іпотеки від 15.06.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №1448. Зареєстрованого КП «Дніпропетровське МБТІ» у реєстрову книгу за реєстровим №26467687 за гр..[PERSON]. Відповідно до ст.60 СК України придбане під час подружнього життя за спільні кошти вищевказане нерухоме майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з вимогами ст.60 ч.1 СК України та ст.368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя у разі його поділу визнаються рівними. Згідно з п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи з урахуванням зносу майна. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" вартість спільного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що сторони не дійшли згоди щодо поділу спірного майна, суд вважає за необхідне розділити вказане майно в ідеальних частках, а саме визнати за кожним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], житловою площею 46,6кв.м., загальною площею 66,8кв.м., яка складається з: 1,2 коридори, 3 санвузол, 4 кухня, 5,6 житлові, 7 гардеробна, 8 кладова, яка зареєстрована за [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 ст. 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином, суд вважає на необхідне розділити зобовязання [PERSON] та [PERSON] за Кредитним договором №63м від 29.11.2007 року, укладеним між [PERSON] та Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння житловому будівництву» із визначенням частки кредитних зобовязань по ? кожного із співпозичальників. Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved