Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 2003 року. Сумісне життя з відповідачкою не склалося, збереження шлюбу є неможливим, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сумісного господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, поваги. Позивач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволені та розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я охороняється державою. Згідно із ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110, 112-113 Сімейного кодексу України. Так, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 06.09.2003 року зареєстрували шлюб, про що Скворцовською сільською радою Сімферопольського району Автономної Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис №12. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє дошлюбне прізвище - "[PERSON]" на прізвище чоловіка -"[PERSON]". (а.с.4) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Основна причина розпаду сім'ї - це відсутність взаємної згоди щодо вирішення побутових питань, відсутність спільних інтересів, втрачено почуття любові, шлюб на даний час носить формальний характер, шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, примиритися позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Спор з приводу розподілу майна сторони будуть вирішувати окремо. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, однак вказані моральні підвалини шлюбу між позивачем та відповідачем втрачені. Позивач наполягає на припиненні шлюбних відносин, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Відповідач позов визнала і також просила розірвати шлюб, після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Позивачем питання щодо стягнення з відповідача судових витрат не ставилося. На підставі ст.ст. 104, 112, 180-184, Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 210, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved