Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 31.08.2016 року обґрунтовуючи тим, що 11 вересня 2008 року між Публічне акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (що є повним правонаступником Акціонерного товариства «Індустріально-Експортний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 109/08-ю, згідно з умовами якого відповідачу [PERSON] надано кредит у сумі 394 100,00 доларів США, зі строком користування з 11.09.2008 року до 10.09.2018 року (включно), з узгодженим та підписаним сторонами графіком погашення чергових платежів. Свої зобов'язання за кредитом позивач виконав в повному обсязі, надав відповідачу [PERSON] кредит, однак в порушення зазначених умов кредитного договору, відповідачем [PERSON] не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачено проценти за користування кредитними коштами. Враховуючи допущене відповідачем [PERSON] порушення умов кредитного договору, позивач направив на його адресу повідомлення-вимогу вих.. № 10206/905 в якій вимагав від відповідача [PERSON] дострокового повного виконання за кредитним договором, а саме: сплати суми кредиту, нарахованих процентів за користуванням кредитними коштами та штрафних санкцій, проте відповідачем зобов'язання так і не виконано. В забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором, 11.09.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. 11.09.2008 року за реєстровим № 4958, відповідно до умов якого відповідач [PERSON], як Іпотекодавець передав, а позивач, як Іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю [ADDRESS], загальною площею 816,4 кв.м. (з будь-якими змінами у плануванні у майбутньому). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2013 року у справі № 357/9816/13-ц про розподіл спільного майна, за громадянкою України [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі [ADDRESS], загальною площею 816,4 кв.м. В зв'язку з цим відповідач [PERSON] є належним співвідповідачем, оскільки набувши право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі [ADDRESS], загальною площею 816,4 кв.м., набула прав та обов'язків іпотекодавця за договором іпотеки. Станом на 09.08.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 109/08-ю від 11.09.2008 року становить 367 369,27 доларів США та 1994903,67 грн. та складається з: строкової заборгованості за кредитом - 134530,05 доларів США; простроченої заборгованості за кредитом - 131356,52 доларів США, нарахованих відсотків за період з 01.08.2016 року по 11.08.2016 року - 3526,96 доларів США, прострочених відсотків - 97955,74 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів - 1994903,67 грн. Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором № 109/08-ю від 11.09.2008 року в розмірі 367369,27 доларів США та 1994903,67 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю [ADDRESS], загальною площею 816,4 кв.м. (з будь-якими змінами у плануванні у майбутньому). Встановити спосіб реалізації нерухомого майна: нежитлову будівлю [ADDRESS], загальною площею 816,4 кв.м. (з будь-якими змінами у плануванні у майбутньому), що належить [PERSON] та [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідачів 166676,34 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити вимоги в повному обсязі, 14.12.2016 року на адресу суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором № 109/08-ю від 11.09.2008 року в розмірі 375499,40 доларів США та 2122988,71 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 265886,57 доларів США, - нараховані відсотки за період з 16.11.2016 року по 29.11.2016 року - 1292.50 доларів США, - прострочені відсотки - 108320,33 доларів США. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди - 2122988,71 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю [ADDRESS], загальною площею 816,4 кв.м. (з будь-якими змінами у плануванні у майбутньому). Встановити спосіб реалізації нерухомого майна: нежитлову будівлю [ADDRESS], загальною площею 816,4 кв. м. (з будь-якими змінами у плануванні у майбутньому), що належить [PERSON] та [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, в розмірі 5 500 000,00 грн. Стягнути солідарно з відповідачів сплачений судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вона погодилась з тим, що дійсно брався кредит і [PERSON] отримувались кошти, однак вона не погоджується з стягненням з неї судового збору. Представник відповідача [PERSON] за договором адвокат Кузьменко Світлана Вікторівна в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2. ст.59 ЦПК, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 11 вересня 2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально - Експорний Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 109/08-ю (а.с. 7-18), за умовами якого сторони домовились, що Банк надає Позичальнику кредитні кошти у розмірі 394 100,00 доларів США, зі строком користування з 11.09.2008 року до 10.09.2018 року (включно), з узгодженим та підписаним сторонами графіком погашення чергових платежів. Згідно п. 1.2. Договору, кредит надається позичальнику Траншами, при цьому перший транш повинен бути не більше ніж 76174,00 доларів США, а всі інші не менше ніж 20 % від суми ліміту не відновлювальної кредитної лінії і будь-якому разі не менше ніж мінімальна сума кредиту (тобто 5 000,00 доларів США, або еквівалент в іншій валюті, в межах Ліміту Кредитування, розмір якого визначається відповідно до зазначеного нижче визначення Ліміту Кредитування. Згідно п. 2.1. Договору, позичальник взяв на себе обов'язок використати кредит виключно за таким цільовим призначенням: - на розвиток бізнесу та рефінансування. Згідно п.п. 4.2.1 Договору, проценти за користування Кредитом нараховуються за ставкою у розмірі 14,50 % річних (із розрахунку 360 днів на рік). Відповідно до умов вищезазначеного договору Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 394 100,00 дол. США, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23-25). Представник відповідача [PERSON], адвокат за договором, Кузьменко Світлана Вікторівна заперечуючи проти позову зазначила, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт надання відповідачу [PERSON] кредитні кошти, однак суд не може погодитись з даним твердженням, оскільки надання кредиту траншами передбачено договором та відповідачами не оспорюється факт отримання кредиту та відповідачем [PERSON] повертався кредит та сплачувались відсотки, що підтверджується відомістю про рух коштів по погашенню поточної та простроченої заборгованості по кредиту (а.с. 107-201). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором [PERSON] за договором іпотеки від 11.09.2008 року ( а.с. 26-31) передав в іпотеку нерухоме майно: нежитлова будівля [ADDRESS], загальною площею 816,4 м. кв. з будь-якими змінами у плануванні в майбутньому, що належить йому на праві власності, що підтверджується Рішенням третейського суду для вирішення конкретного спору від 28.05.2006 року в якому справжність підпису третейського судді Стасіневич Ю.Г. засвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Римаренком Ю.В., 10.06.2006 року за реєстровим № 2909 та зареєстрованого 21.07.2008 року у Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 19606524, реєстраційний номер: 24060307, номер запису: 738, в книзі № 7. Договір іпотеки, був укладений за згодою дружини іпотекодавця [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дуднік І.В. 11.09.2008 року за реєстром № 4958 та накладено заборону відчуження зазначеної в договорі іпотеки нежитлової будівлі та зареєстровано в реєстрі за № 4959. 18.01.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № 109/08-ю від 11.09.2008 року (а.с. 22), відповідно до якого проценти за користування Кредитом нараховуються за ставкою у розмірі 12,5 % річних (із розрахунку 30/360 днів на рік), та викладено графік погашення заборгованості за кредитним договором у новій редакції. 18.01.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. від 11.09.2008 року. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 109/08-ю від 11.09.2008 року ( а.с. 208), що станом на 29.11.2016 року заборгованість становить 375499,40 доларів США та 2 122 988,71 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 265 886,57 доларів США, - нараховані відсотки за період з 16.11.2016 року по 29.11.2016 року - 1292.50 доларів США, - прострочені відсотки - 108 320,33 доларів США. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди - 2 122 988,71 грн. 19.11.2013 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 39-45) визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі (автомайсетрі), загальною площею 816,4 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], вартість 1/2 частини цієї будівлі становить 1 908 665 грн. 50 коп. ПАТ «Креді Агріколь Банк» знав про дане рішення та не заперечував проти задоволення позову, що вбачається з рішення суду. Відповідач [PERSON] отримала право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі загальною площею 816,4 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], однак дане рішення не скасовує договір іпотеки від 11.09.2008 року, тобто [PERSON] отримала право на 1/2 частину майна і обов'язки перед іпотекодержателем щодо набутого майна. Відповідно до п. 5.3 договору іпотеки, іпотеко держатель має право вимагати задоволення Забезпечених вимог за рахунок Предмету іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за Кредитним договором щодо сплати кредитних коштів, нарахованих відсотків, можливої пені за даним Договором іпотеки в цілому та/або у тій чи іншій його частині. Іпотекодержатель має право на звернення стягнення на Предмет іпотеки незалежно від того, настав строк виконання зобов'язання чи ні. Іпотекодавець в будь-який час до реалізації Предмету Іпотеки має право припинити звернення на нього стягнення виконанням зобов'язання в повному обсязі. Звернення стягнення на предмет Іпотеки відбувається на підставі: 1) рішення суду; 2) виконавчого напису нотаріуса; 3) сторони беззаперечно та безвідклично погодилися, що цей договір вважається дорученням на продаж від імені Іпотекодержателя предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, та/або договором про задоволення вимог Іпотекодержателя згідно ст.ст. 36,37,38 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок-звернення стягнення на предмет іпотеки в межах передбачених п. 5.3 цього договору. Тобто, відповідно до договору іпотеки сторони погодили, що іпотекодержатель має право вибрати один із способів для захисту своїх прав зазначених в п. 5.3 договору іпотеки, а саме звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, мирним шляхом, чи на підставі виконавчого напису. 14.03.2014 року на адресу [PERSON] була направлена вимога про усунення порушення умов кредитного договору № 109/08-ю від 11.09.2008 року (відповідно до ст.. 35 Закону України «Про іпотеку»), яка була отримана ним 19.03.2014 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 34-38). 25.04.2014 року вчинено виконавчий напис № 292 Антиповою Ією Володимирівною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідно до ст.. 87 Закону України «Про нотаріат» (а.с. 84), відповідно до якого, стягнено з іпотекодавця [PERSON] на користь іпотеко держателя - Акціонерного товариства «Індустраіально-Експортний Банк» (яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Індустріально-Експортний Банк» та в подальшому змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»), нерухомого майна, яким є: нежитлова будівля [ADDRESS], загальною площею 816,4 кв.м., з будь-якими змінами у плануванні в майбутньому. Стягнення провадиться за строк з 11.09.2008 року по 13.03.2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нежитлової будівлі [ADDRESS], загальною площею 816,4 кв.м., з будь-якими змінами у плануванні в майбутньому, для задоволення вимог Акціонерного товариства «Індустраіально-Експортний Банк» (яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Індустріально-Експортний Банк» та в подальшому змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»). Сума, що підлягає стягненню 2 634 859,29 грн. та з метою відшкодування кредитору внесеної за вчинення виконавчого напису плати, запропоновано стягнення з боржника 26348,60 грн. Виконавчий напис набрав законної сили з моменту його вчинення. Даний виконавчий напис був пред'явлено до виконання і знаходився на виконанні в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2014 року (а.с. 85). Відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 24.04.2017 року ВП № 43201246 (а.с. 242), виконавчий напис № 292 виданий 25.04.2014 року було повернуто стягувачу на підставі того, що від стягувача (представника) - ПАТ «Креді Агріколь Банк» надійшла письмова заява від 02.03.2017 року за Вих. № 10451/591 про повернення в/н №292 виданого 25.04.2014 року приватним нотаріусом Київського МНО про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» боргу в сумі 2 661 207,89 грн. Виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 24.04.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання визначено у ст. 36 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" за № 5 від 30.03.2012 року було роз'яснено, що у разі, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (відповідне застереження в іпотечному договорі, прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання ), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку", а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Виконавчий напис, згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», відноситься до виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. Іншими словами виконавчий напис дає банку можливість уникнути судової тяганини та стягнути заборгованість за допомогою продажу належного позичальнику нерухомого майна, яке було передано в іпотеку. Про це також написано в ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» згідно якої у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Позивачем не надано до суду доказів щодо скасування виконавчого напису № 292 виданого 25.04.2014 року та неможливості його виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», тому суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивач скористався своїм правом на задоволення вимог за кредитним договором № 109/08-ю від 11.09.2008 року шляхом вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, за рахунок відповідача компенсуються витрати позивача у разі задоволення вимог, однак, враховуючи, що в позові відмовлено, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed