Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк Форум», в якому просить визнати недійсним договір кредиту від 26.08.2009 року, а також договір іпотеки від вказаної дати, що укладені між Акціонерним комерційним банком «Форум (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум) та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог вказала на відсутність правових підстав у відповідача надати кредит у іноземній валюті, єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривня, а надання банком грошових коштів в іноземній валюті за своєю правовою природою є валютною операцією, які проводяться на підставі відповідної індивідуальної ліцензії Національного банку України. У Банка такої ліцензії не було, відтак кредитний договір, а також договір іпотеки, що укладений в забезпечення виконання зобов»язань, повинні бути визнані недійсними. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовні заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, письмові заперечення приєднані до матеріалів справи. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Правові відносини між сторонами регулюються ст.ст. 203, 526, 533, 192, 1054 ЦК України, ст. ст. 47,49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 36 Закону України «Про Національний Банк України», Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Положення НБУ від 14.10.2004 року № 483. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчиняти на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 26.09.2008 року між сторонами укладено договір кредиту, згідно якого АКБ «Форум» як кредитодавець надав, а [PERSON], яка виступила позичальником, отримала грошові кошти в іноземній валюті в сумі 67 200,00 доларів США. В цей же день між сторонами укладено договір іпотеки, де іпотекодавець [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобов»язань за кредитним договором передала в іпотеку майно - квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Статтею 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як роз»яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Згідно з п. 1 листа НБУ від 01.09.94 р. №19013/2124 видавати кредити в іноземній валюті резидентам України може уповноважений банк України, в додатку до ліцензії якого передбачене таке право. Як вбачається з представлених відповідачем документів, АКБ «Форум» на час укладення договору кредиту від 26.09.2008 року мав банківську ліцензію за № 62 на здійснення банківських операцій з валютними цінностями, невідємною частиною є Дозвіл від 10.06.2005 р. за № 62-3 та Додаток до дозволу, в якому наведено перелік операцій, які має право здійснювати АКБ «Форум» з валютними цінностями. Відповідно до ст. ст. 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції як розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та власний ризик. Коштами, відповідно до даного Закону є гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквіваленти. За таких обставин суд вважає, що порушень діючого законодавства з боку відповідача щодо проведення ним банківських операцій в іноземній валюті при укладенні від 26.09.2008 року договору кредиту допущено не було. Вимога про визнання недійсним договору іпотеки не підлягає до задоволення як така, що є безпосередньо пов»язаною із вимогою про визнання недійсним договору кредиту.

Outcome: dismissed