Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

\~ позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 15.07.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу 20.03.2007 року в них народився син [PERSON]. Сімейні відносини зіпсувались. Постійні непорозуміння та різні погляди на життя призвели до неможливості сумісного проживання. У зв'язку з цим з червня 2015 року сторони проживають окремо один від одного, шлюбні відносини вже більше року між ними фактично припинено. Сторони спільного господарства не ведуть, окремо харчуються, мають окремий бюджет. Компромісів та згоди сторонам знайти не вдається вже дуже тривалий час, а тому подальше сімейне життя та збереження родини неможливе. Бажання та згоди на перебування у шлюбі вона не має. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позовних вимогах наполягає. Відповідач проживає в [INFO]. Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті УДППЗ "Укрпошта", с.Нетайлове Ясинуватського району підконтрольне Українській владі, але відділення поштового звязку тимчасово не функціонує, тобто пересилання поштових відправлень не здійснюється. Згідно листа Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради [PERSON] на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньопереміщених осіб , не перебуває, згідно відповіді адресно-довідкого підрозділу ГУДМС України в Донецькій області [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться. У звязку з цим виклик відповідача в судове засідання здійснений шляхом оголошення на веб-сайті "Судова влада України" сторінка Дружківського міського суду. (а.с.13,14,17-19,23). Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір'ю

Outcome: approved