Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № б/н, укладеного 16.03.2007 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON]., останній отримав кредит в розмірі 4000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за користування яким зобов'язався сплатити 24,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 09.10.2008 року відповідач отримав новий паспорт на прізвище «Катихін» О.О. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, 26.03.2008 р. Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області винесено судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 2540,66 грн. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання і в подальшому не виконував, у зв'язку з чим станом на 25.09.2014 р. загальна заборгованість по кредиту становить 8598,43 грн. з яких: 2060,00 грн.- заборгованість по тілу кредиту, 3778,03 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом та 2760,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 302,89 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором за мінусом заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за судовим наказом, в сумі 6860,66 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі, просив його задовольнити та справу розглянути без його участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був двічі належним чином повідомлений. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем [PERSON]. 16.03.2007 р. був укладений кредитний договір № б/н (а.с. 73-74), згідно якого останній отримав кредит в розмірі 4000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за користування яким зобов'язався сплатити 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 61-69), Правилами користування платіжною карткою (а.с. 69-72) та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, 26.03.2008 р. Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області винесено судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 2540,66 грн. (а.с. 84). З матеріалів справи про видачу судового наказу (справа № 2н-38/2008 р.) вбачається, що заборгованість станом на 01.03.2008 року, стягнута за судовим наказом, складалась з: 2060,00 грн.- заборгованість по тілу кредиту, 480,66 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с. 110). 09.10.2008 року Тлумацьким РВ УМВС України в Івано-Франківській області, відповідачу було видано новий паспорт серії СЕ 470341, де було змінено прізвище з «Котихін» О.О. на «Катихін» О.О., що підтверджується копією паспорта (а.с. 75-76). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно пункту 6.5 частини І-ої Умов надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію, а згідно п. 8.6 ч. І-ої даних умов, при порушенні позичальником строків платежів передбачених договором більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на 25.09.2014 р. загальна заборгованість відповідача по кредиту становить 8598,43 грн. з яких: 2060,00 грн.- заборгованість по тілу кредиту, 3778,03 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом та 2760,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 302,89 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 55-60). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Отже, з врахуванням того, що з відповідача була стягнуто заборгованість за судовим наказом Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.03.2008 р. в сумі 2540,66 грн., в т.ч.: 2060,0 грн. - заборгованості за кредитом та 480,66 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом, то стягненню підлягає заборгованість в сумі 6057,77 грн., яка складається з: 3297,37 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, що нараховувались після винесення судового наказу і до 25.09.2014 року, та 2760,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 302,89 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч.5, ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями, визначеними строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до частини І-ої пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 частини І-ої Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Це свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом дії карти. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору, 16.03.2007 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором від 16.03.2007 року, та те, що відповідач не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 611, 612, 631, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved