Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Житлосервіс - КР» (далі за текстом «ТОВ») звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ заборгованість у сумі 2715 грн. 06 коп. Уточнивши свій позов, позивач просить: стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у сумі 5305 грн. 95 коп. та індекс інфляції у сумі 1608 грн. 39 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог наводить наступне. ТОВ надало відповідачу житлово-комунальні послуги (водопостачання та водовідведення, послуги з утримання будинку і прибудинкової території) на суму 5305,95грн. за період з 01.11.2013 р. по 01.06.2016 р. Відповідач, в порушення вимог ст.ст. 64, 151 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не сплачує позивачу вартість спожитих житлово-комунальних послуг. Згідно ст.360 ЦК України, власники (наймачі) квартир багатоквартирних будинків зобовязані брати участь у загальних витратах утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. У відповідності до пункту 1 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з «Правилами користування приміщеннями житлових будинків». Згідно з п.7 зазначених Правил, затверджених Постановами КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, однак відповідач своїх обовязків належним чином не виконувала, в результаті чого по оплаті за ці послуги утворилася заборгованість. Відповідач не приймає в повному обсязі участі у витратах, повязаних з утриманням будинку та прибудинкової території та не вносить плату за комунальні послуги, чим порушуються вищевказані норми. Обовязок власника (наймача) утримувати належне йому майно закріплене ст. 322 ЦК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. ТОВ надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідачем вони споживалися. Такі дії свідчать про існування обовязку відповідача здійснювати оплату таких послуг, що підтверджується інформацією про витрати на утримання будинку за адресою по вул. Курчатова, 5. Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК України, повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 Кодексу. В свою чергу, ч.2 ст.64 ЖК УРСР визначає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Вартість заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2013 р. по 01.06.2016 р. складає 5305,95 грн. В добровільному порядку заборгованість не сплачується. Зазначає, що таким чином, боржник не виконує покладений на нього законодавством обовязок оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляції станом на 01.06.2016 р. становить 1608,39 грн. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно ст.13 «Послуги на утримання будинків і прибудинкових територій», у звязку з набуттям чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» і затвердженого нею «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», був розрахований нормативний тариф та встановлений Рішенням виконкому Криворізької міської ради від 14.12.2011 року № 416 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій для населення Саксаганського району». Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Нормативний тариф буд.5 по вул. Курчатова складає 3,4382 грн/м2. Згідно даних системи «Нова-ком» загальна площа квартири за адресою по вул. Курчатова, 5/24 складає 56,11 кв.м. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Крім того, надала суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначила наступне. ТОВ не є постачальником послуг з водопостачання та водовідведення, натомість товариство нараховувало плату за користування холодним водопостачанням населенню Саксаганського району у період з 01.11.2013 року по 01.04.2014 року у відповідності до положень договору № 213 від 29.05.2013 року, укладеного між ТОВ та КП «Кривбасводоканал». Діючим законодавством України не передбачено складання акти розмежування балансової належності водопостачання та водовідведення між ТОВ та мешканцями багатоквартирного будинку. У відповідності до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» абзацом 3 встановлено, що внутрішньо будинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Оскільки ТОВ не є надавачом послуг з водопостачання та водовідведення, то відповідна ліцензія відсутня. Виконкомом Криворізької міської ради не було визначено ТОВ виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення. Натомість, ТОВ надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, та визначено переможцем конкурсу на управління будинків у Саксаганському районі на підставі витягу з протоколу засідання комісії з проведення конкурсу з визначення управителів будинку, споруди або групи будинків по Саксаганському району від 11.09.2013 року, Акту прийому-передачі будинків, споруд від 13.09.2013 року, договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків Саксаганського району (обєкт 1) від 13.09.2013 року та Переліку житлових будинків Саксаганського району, які були передані в управління. Будинок № 5 по вул. Курчатова введений у експлуатацію у 1962 році, 4-поверховий, 3-підїздний, кількість квартир - 44. ТОВ розпочало обслуговувати вказаний житловий будинок у період з 01.11.2013 року, з цього періоду, станом на 18.10.2016 р. уклали договори з управителем 28 квартир. У період з 01.11.2013 року по 18.10.2016 року скарг стосовно незадовільної роботи ТОВ від мешканців будинку № 5 по вул. Курчатова не надходило, натомість надходили звернення стосовно виконання ремонтних робіт, подяки. Відповідач після 15 березня 2016 року, в якому не надавала пояснень, у судові засідання не зявлялася, надала суду письмові заперечення на уточнену позову заяву, згідно яких навела наступне. Позивачем надано розрахунок заборгованості та інформацію про витрати на утримання будинку за адресою вул. Курчатова, буд. 5. Вважає, що вказана інформація не є підставою для виникнення цивільно-правових відносин та не надано інших доказів використання нею, [PERSON], житлово-комунальних послуг, а саме актів виконаних робіт, затверджений з обох сторін. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, є зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Також у відповідності з ч. 1 п. 2 ст. 208 ЦК України правочини, належить вчиняти у письмовій формі між фізичною та юридичною особою. Позовна заява про стягнення заборгованості повинна ґрунтуватися на правочині, вчиненому в письмовій формі. До позовної заяви не додано копії договору про надання житлово-комунальних послуг, взагалі його не існує, а отже відсутні підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 162 ЖК України строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Вимоги про сплату індексу інфляції вважає безпідставними, а саме відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України. Зазначає, що позивач не надав документ, в якому зазначено умови та строки виконання зобов'язань, не надсилав вимогу на її, відповідача, адресу. Позивач не повідомляв її, [PERSON], про вказану заборгованість та не проводилось заходів з боку позивача для вирішення спірного питання. Нею була подана заява від 11.02.2015 року до ТОВ про надання письмової відповіді про те, на підставі яких документів здійснюється нарахування за житлово-комунальні послуги та для врегулювання цивільно-правових відносин та в подальшому використовувати послуги ТОВ, надати інформацію про наявність дозвільних документів та ліцензії певних видів економічної діяльності, також коли створено підприємство ТОВ та чи має підприємство професійний досвід в наданні житло-комунальних послуг та виробничу базу. Однак відповіді ТОВ до теперішнього часу не надано. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (акти виконаних робіт). Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вважає, що ТОВ не надано доказів про надання житлово-комунальних послуг, окрім розрахунку заборгованості та інформації про витрати на утримання будинку, які узгодженні лише з боку позивача та не є підтвердженням надання послуг. Вказані послуги не отримувала. Вважає позивні вимоги позивача незаконними, необґрунтованими, просить відмовити позивачу в задоволенні позивних вимог в повному обсязі. Також пояснила, що відповідачу направлялося повідомлення про необхідність укласти договір. 15 листопада 2013 року [PERSON] була направлена відповідь на претензію, в якій також зазначалося, що необхідно укласти договір. 6 лютого 2014 року від [PERSON] надійшла заява, що остання не отримала відповідь, на що ТОВ направили відповідь рекомендованим листом, 17 лютого 2014 року відповідачка розписалася за отримання цього листа. На всі звернення відповідачці надані відповіді. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. При цьому пояснив, що позивачем не доведено, що він надає послуги, оскільки між ТОВ та [PERSON] договір не укладений, то ТОВ не має підстав звертатися до суду, у відповідачки не виникло обовязків перед [PERSON] не було надано документів про виробничу базу ТОВ, а тому [PERSON] не уклала договір з ТОВ. У відповідачці є чинний договір, укладений з КЖП №27. Далі пояснив, що КЖП №27 послуг не надає, до цього підприємства [PERSON] про розірвання договору не зверталася. Прибудинкову територію прибирають мешканці будинку, хто саме назвати не може. Крім того, представник відповідача надав суду письмові заперечення на уточнену позовну заяву, згідно якої навів наступне. Надані позивачем розрахунок заборгованості та інформація про витрати на утримання будинку не вважає підставою для виникнення цивільно-правових відношень, не надано інших доказів використання [PERSON] житлово-комунальних послуг, а саме договору та акту виконаних робіт, затвердженого з обох сторін. Відповідно до ч. ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У відповідності з ч. 1 п. 2 ст. 208 ЦК України правочини, належить вчиняти у письмовій формі між фізичною та юридичною особою. Вважає, що позовна заява про стягнення заборгованості повинна ґрунтуватися на правочині, вчиненому в письмовій формі. До позовної заяви не додано копії договору про надання житлово-комунальних послуг, такого договору не існує, а отже відсутні підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 162 ЖК України строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. До теперішнього часу чинний договір між [PERSON] та КП «Житлово-комунальна контора №27», тому саме між [PERSON] та КП «Житлово-комунальна контора №27» існують цивільне правові відношення. Вимоги стосовно сплати індексу інфляції знаходить безпідставними відповідно до ст. 610 ЦК України та ст. 509 ЦК України, позивач не надав документ, в якому зазначено умови та строки виконання зобов'язань. Позивач не надсилав вимогу на адресу відповідача, не повідомляв [PERSON] про вказану заборгованість та не проводилось заходів для вирішення спірного питання. Неодноразово була подана заява від 06.02.2014 р. та від 11.02.2015 року до ТОВ про надання письмової відповіді про те, на підставі яких документів здійснюється нарахування за житлово-комунальні послуги та для врегулювання цивільно-правових відносин та в подальшому використовувати послуги ТОВ "Житлосервіс-КР" надати інформацію про наявність дозвільних документів та ліцензії певних видів економічної діяльності, також коли створено підприємство ТОВ "Житлосервіс-КР" та чи має підприємство професійний досвіт в наданні житло-комунальних послуг та виробничу базу. Однак відповіді ТОВ до теперішнього часу не надано. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка (а.с.4), розрахунок заборгованості (а.с.5, 74-76, 134-135), лист (а.с.27), виписка з Єдиного державного реєстру (а.с.52), статут (а.с.53-62), рішення виконкому (а.с.77), додаток до рішення (а.с.78), інформація про витрати на утримання (а.с.79,80-81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150), витяг з протоколу (а.с.105), договір про надання послуг (а.с.106-109), акт прийому передачі (а.с.100), акт претензія (а.с.194, 208), лист відповідь (а.с.195), заява (а.с.196), лист відповідь (а.с.197), повідомлення (а.с.199), заяви (а.с.205, 209), договір (а.с.210-213), додаток № 2 до рішення виконкому (а.с.214-215), відповідь (а.с.216), акти виконаних робіт (а.с.222, 223, 224, 225, 226, 227, 228). Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджену у судовому засіданні довідку (а.с.4) належним доказом, так як цей доказ містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про проживання відповідача в квартирі [ADDRESS]. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні: розрахунки (а.с.5, 74-76, 134-135) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про розмір заборгованості. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні: рішення та додаток (а.с.27) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про звернення відповідачки до ТОВ про надання документів для вирішення питання про подальше користування послугами ТОВ. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні: витяг, статут (а.с.52, 53-62) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про юридичний статус позивача та про предмет його діяльності. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні: рішення та додаток (а.с.77, 78), додаток № 2 до рішення виконкому (а.с.214-215), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні: інформацію про витрати на утримання (а.с.79, 80-81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про витрати позивача на утримання будинку №5 по вул. Курчатова в м. Кривому Розі. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні: витяг з протоколу (а.с.105), договір про надання послуг (а.с.106-109), акт прийому передачі (а.с.100), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про наявність у позивача повноважень надавати послуги з утримання будинків. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні: акт претензію (а.с.194, 208), лист відповідь (а.с.195), заяву (а.с.196), відповіді (а.с.197, 216), повідомлення (а.с.199), заяви (а.с.205, 209), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про звернення відповідача до позивача з приводу надання послуг, відповідей ТОВ, пропозицію укласти договір. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджений судовому засіданні договір (а.с.210-213) належним доказом, так як цей доказ містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про укладення відповідачем договору з ЖКК №27. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні: акти виконаних робіт (а.с.222, 223, 224, 225, 226, 227, 228) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про надання позивачем послуг з утримання будинків. Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом. Суд вважає досліджені у судовому засіданні докази достовірними. Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Судом встановлено, що відповідач станом на 1 листопада 2013 року проживала та на даний час проживає в [INFO], яка перебуває у приватній власності. 14 травня 2007 року відповідач уклала договір з ЖКК №27 строком на один рік про надання послуг з утримання будинку № 5 по вул. Курчатова у м. Кривому Розі. Предметом діяльності позивача є, зокрема, надання послуг з утримання будинків. Житлове приміщення, яким користується відповідач з 1 листопада 2013 року знаходиться на обслуговуванні позивача на підставі проведеного конкурсу, укладеного договору та акту, ТОВ надає відповідачу житлово-комунальні послуги (водопостачання та водовідведення, послуги з утримання будинку і прибудинкової території) за встановленими тарифами. У вказаному будинку мається 44 квартири, між мешканцями 28 квартир та ТОВ укладені договори на надання послуг з утримання будинку. ЖКК №27 з 1 листопада 2013 року не надає послуги з утримання будинку № 5 по вул. Курчатова у м. Кривому Розі, Відповідач зверталася до позивача з приводу надання послуг, 15 листопада 2013 року позивач своїм листом, пропонував відповідачу укласти договір з надання послуг, нагадував про це листом від 10 лютого 2014 року, який відповідач отримала 11 лютого 2014 року. Відповідач оплату за житлово-комунальні послуги в повному обсязі не здійснює, внаслідок чого за період з 1 листопада 2013 року по 1 листопада 2016 року утворилася заборгованість в сумі 5305 грн. 95 коп. Твердження відповідача та її представника про те, що ТОВ не надає послуги з утримання будинку, спростовуються поясненнями представника позивача, які узгоджуються з інформацією про витрати, актами виконаних робіт та узгоджуються із змістом звернень відповідача, в яких вона звертається до позивача з приводу надання послуг. Тому це твердження суд відхиляє. Твердження представника позивача, що прибирання прибудинкової території здійснюють мешканці будинку, не підтверджується доказами, а тому суд це твердження відхиляє. Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін , строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Відповідно до вимог ст. 20 ч.3 п.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У судовому засіданні встановлено, що позивач надає житлово-комунальні послуги, але відповідач ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог ст. 20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 32 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за комунальні послуги встановлений в установленому порядку. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. У судовому засіданні встановлено, що відповідач свої зобовязання з оплати наданих комунальних послуг не виконує, чим порушує зазначені норми. Внаслідок незаконних дій відповідача, яка оплату за житлово-комунальні послуги не здійснювала, виникла заборгованість в сумі 5305 грн. 95 коп., чим заподіяна шкода майновим правам позивача, що у відповідності зі ст. 15 ЦК України охороняються законом, а тому позивач обґрунтовано, у відповідності зі ст. 16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав. Твердження відповідача та її представника про те, що внаслідок відсутності договору між ТОВ та [PERSON] позивач не має права на стягнення боргу, суд вважає необґрунтованими, так як відповідно до ч.\~3 ст.\~20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обовязок, а не право сторін, а тому відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Твердження відповідача про те, що наявність договору між [PERSON] та КЖП №27 виключає право позивача стягувати з відповідача витрати на утримання будинку, суд вважає необґрунтованими, так як саме позивач надає зазначені послуги. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи питання щодо застосування положень ч.\~2 ст.\~625\~ЦК з урахуванням наявності між позивачем та відповідачем фактичних відносин з надання таких послуг, суд приходить до переконання, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обовязок, а не право сторін, а тому відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, незважаючи на відсутність договірних відносин, але з урахуванням існування прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання зі сплати житлово-комунальних послуг, суд вважає, що на відповідача повинна бути покладена відповідальність, передбачена ч.\~2 ст.\~625 ЦК. Приходячи до такого переконання суд враховує з практику Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 30\~жовтня\~2013\~р. у справі №\~6-59цс13). Як зазначено в «Рекомендаціях відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», викладених в [PERSON] господарського суду України із змінами, внесеними згідно листа № 01-06/950/2012 від 20.07.2012 року, при застосуванні індексу інфляції, індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Однак, позивач у своєму розрахунку інфляційних втрат, зазначивши суму цих втрат, не зазначив виходячи з яких індексів інфляції за кожний місяць (рік) прострочення він виходив, не зазначив, з якого по який день місяця повинен бути сплачений борг. Відсутність в розрахунку, який надав позивач, та в матеріалах справи даних про те, з якого по який день місяця повинен бути сплачений борг, перешкоджає суду достовірно перевірити правильність розрахунків інфляційних витрат, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат належить відмовити. Таким чином, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial