Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, а саме просить стягнути з відповідача заборгованість за адресою [ADDRESS] за спожиті послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення за період з 01.01.2007 року по 01.05.2019 року в сумі 29750,45 грн., а також судові витрати. Позов мотивує тим, що між КП «Водотеплосервіс» та громадянкою [PERSON] відсутній типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення. Тим не менше споживачу систематично, безперебійно, в повному обсязі надавалися послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення. Окрім того між сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості на суму 16289,76 грн. за надання вказаних послуг за період від 01.01.2007 року до 01.02.2018 року за №27-02/18 від 27.02.2018 року. Тому , окрім щомісячної оплати заборгованості відповідачка також зобов`язувалася сплачувати поточне нарахування за надані послуги позивачем. Відповідач періодично проводила оплату за спожиті послуги та частково здійснювала погашення боргу за договором реструктуризації, що свідчить про наявність фактичного усного договору про визнання заборгованості. В будинку, в якому проживає відповідач, встановлене обладнання, яке забезпечує можливість надання послуг по забезпеченню його жителів тепловою енергією, холодною водою та водовідведенням. Факт надання відповідних послуг підтверджує присвоєння абонентського номера [NUMBER] та проведення відповідачем часткової оплати за комунальні послуги. У зв`язку з зазначеними фактами позовна давність починає свій перебіг з моменту порушення графіку проплати по договору реструктуризації, тобто з 01.01.2007 року. Так, станом на 01.05.2019 року заборгованість перед КП «Водотеплосервіс» становить 29750,45 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, а позов просить задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом надіслання судової повістки, яку нею отримано, про що свідчить розписка про отримання (а.с.14). За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідач, проживаючи за адресою: [ADDRESS] , є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов`язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати. Згідно п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватись послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-2951 цс 15. Окрім того, статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюються Цивільним Кодексом України та спеціальним законодавством: Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року № 1875-ІУ та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, в даному випадку Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, та Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005року № 630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Згідно акту звірки розрахунків, за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідача станом на 01.05.2019 року за спожиті послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення становить 29750,45 грн. (а.с.8). Позивач просить стягнути з відповідача 29 750,45 грн. заборгованості. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно з положеннями ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, причому така заява має бути подана до винесення судового рішення. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами укладений договір про реструктуризацію заборгованості на суму 16289,76 грн. за надання вказаних послуг за період від 01.01.2007 року до 01.02.2018 року за №27-02/18 від 27.02.2018 року (а.с.7), тобто, окрім щомісячної оплати заборгованості відповідачка також зобов`язувалася сплачувати поточне нарахування за надані послуги позивачем. Отже, у даному випадку позовна давність починає свій перебіг з моменту порушення графіку проплати по договору реструктуризації, тобто з 01.01.2007 року. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1 921,00 грн. згідно платіжного доручення №4540 від 30.05.2019 (а.с.1). На підставі викладеного, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256,261, 267, 322, 526 ЦК України, ст.ст.263, 265, 280-282 ЦПК України, -

Outcome: approved