Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення, посилаючись на те, що між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 13.12.2013 року укладено кредитний договір № R52111312B. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 270071,00 гривень зі строком повернення до 13.01.2019 року зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів та у відповідності до договору застави № R52111312B-Z1 від 13.12.2013 року, відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 150, тип-Універсал-В, 2013 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) JTEBX3FJ00K152978, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 526389. Починаючи з 09.08.2014 року відповідач припинив виконувати кредитні зобовязання відповідно до умов Кредитного договору, в звязку з чим утворилася кредитна заборгованість. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги № 220615нв, відповідно до якого позивач набув право нового кредитора до відповідача. Станом на 06.10.2016 року перед позивачем існує кредитна заборгованість в розмірі 464255,73 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави, шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на укладення договору купівлі-продажу предмету застави, зобовязати [PERSON] передати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» предмет застави та стягнути сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в засобах масової інформації. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 13.12.2013 року укладено кредитний договір № R52111312B. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 270071,00 гривень зі строком повернення до 13.01.2019 року зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів та у відповідності до договору застави № R52111312B-Z1 від 13.12.2013 року, відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 150, тип-Універсал-В, 2013 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) JTEBX3FJ00K152978, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 526389. Починаючи з 09.08.2014 року відповідач припинив виконувати кредитні зобовязання відповідно до умов Кредитного договору, в звязку з чим утворилася кредитна заборгованість. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги № 220615нв, відповідно до якого позивач набув право нового кредитора до відповідача. Станом на 06.10.2016 року перед позивачем існує кредитна заборгованість в розмірі 464255,73 грн. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статей\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 589 ЦК України\~та ч. 1\~ст. 20 Закону України від 2 жовтня 1992 року N 2654-XII "Про заставу"\~передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга\~статті 590 ЦК України). Відповідно до вимог\~статті 27 Закону України "Про заставу"\~застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved