Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив та остаточно просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,20 га, призначенням для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те що земельна ділянка площею 0,60 га, за адресою: [ADDRESS], призначенням для ведення особистого підсобного господарства на праві приватної власності належить його батьку [PERSON], а саме: на підставі рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 305 від 12 листопада 1996 року та № 130 від 08 червня 1999 року [PERSON] надана у власність земельна ділянка площею 0,40 га та 0,20 га за вищевказаною адресою, призначенням для ведення особистого підсобного господарства відповідно. [INFO] [PERSON] помер. В жовтні 2010 року позивач звернувся до Державної нотаріальної контори № 11 з заявою про прийняття спадщини. Проте в оформленні права власності на земельну ділянку площею 0,20 га, призначенням для ведення особистого підсобного господарства, за адресою: [ADDRESS] позивачу відмовлено, оскільки зміни до акту на право приватної власності на землю серії ХР-25-95-062229 не посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,20 га, надану на підставі рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 130 від 08 червня 1999 року, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, відповідно до позову в останній редакції, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 305 від 12 листопада 1996 року [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,40 га для ведення особистого підсобного господарства, за адресою: [ADDRESS], про що свідчить витяг з рішення Виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 305 від 12 листопада 1996 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 130 від 08 червня 1999 року [PERSON] додатково надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства, за адресою: [ADDRESS], про що свідчить витяг з рішення Виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 130 від 08 червня 1999 року. На цій підставі до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ХР-25-95-062229 внесено відповідний запис у розділ "зміна у межах і розмірах земельної ділянки". Таким чином, суд вважає доведеним, що земельна ділянка площею 0,60 га, призначенням для ведення особистого підсобного господарства, розташована за адресою: [ADDRESS], на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ХР-25-95-062229, що виданий 06 березня 1998 року Русько-Тишківською сільською радою народних депутатів, запис про реєстрацію у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1019, лист № 01/12-48/1087 від 26 травня 2005 року, сформований Харківським обласним Головним управлінням земельних ресурсів. [PERSON], помер [INFO], свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 01 квітня 2009 року. В якості доказів суду також надана: копія рішення Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 06 квітня 2004 року про встановлення меж земельних ділянок в [ADDRESS] та 24 [PERSON] та [PERSON]. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора відповідно до листа № 3221/02-14 від 14 червня 2012 року, відмовила позивачу в оформленні спадщини на земельну ділянку площею 0,20 га, призначенням для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], оскільки відомості про вказану земельну ділянку внесені до акту на право приватної власності на землю серія ХР-25-95-062229 у розділ "зміна у межах і розмірах земельної ділянки". Враховуючи, що позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки проживав зі спадкодавцем на день його смерті, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі та визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,20 га, за адресою: [ADDRESS], призначенням для ведення особистого підсобного господарства, в порядку спадкоємства за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved