Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Маріупольської міської ради, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради про визнання дії протиправною, скасування рішення та визнання недійсним Державного акту та скасування державної реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що згідно членської книжки СТ «Черемушки» при будівельному управлінню №439 тресту «Кримгідробуд» м. Маріуполя, виданої 01.04.1985 року - [PERSON] , [INFO], яка була матір`ю [PERSON] , вступила в члени товариства 09.04.1984 року. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті [PERSON] звернулась до СТ «Черемушки» з письмовою заявою про прийняття її до членів СТ «Черемушки» та передачі земельної ділянки [ADDRESS] у користування. За результатами розгляду заяви, [PERSON] було прийнято до членів СТ «Черемушки», про що свідчить резолюція голови товариства [PERSON] на письмовій заяві та відмітка у членській книжці від 29.04.2017 року, завірена печаткою СТ «Черемушки» з підписом голови Соломатіної Є.В. Згідно довідки від 07.12.2018 року, [PERSON] є членом СТ «Черемушки» з 05.04.2017 року. Відповідно до довідки від 07.12.2018 року, [PERSON] що має земельну ділянку [ADDRESS] , заборгованості не має. У листопаді 2018 року, [PERSON] звернулась до управління Держгеокадастру у Донецькій області з метою приватизації земельної ділянки [ADDRESS], але отримала відповідь №68/135-19 від 06.03.2019 року, в якій було зазначено, що земельна ділянка [ADDRESS] вже приватизована. Згідно рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30.09.2008 року, земельна ділянка [ADDRESS] передана у власність [PERSON] , кадастровий номер 141230000:02:005:0517. Рішенням Маріупольської міської ради №6/29-3403 від 28.08.2013 року, [ADDRESS] . В даному випадку, вилучення земельної ділянки [ADDRESS] не проводилось, інших підстав для позбавлення [PERSON] права землекористування не встановлено, а тому позивачка вважає, що її без належних на те правових підстав та всупереч вимогам діючого законодавства позбавлена права землекористування. Виходячи з того, що [PERSON] є членом СТ «Черемушки». її членство не було припинено, земельна ділянка [ADDRESS] використовується нею, тому вважаю, що відповідач Маріупольська міська рада помилково, на підставі недостовірних даних постановила рішення про передачу спірної земельної ділянки [PERSON] . У зв`язку з викладеним та з тих підстав, що позивач позбавлений іншим способом реалізувати право на отримання права на земельну ділянку [ADDRESS] , якою користується, просить суд визнати дії Маріупольської міської ради щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки № [ADDRESS] протиправними; скасувати п.1.33 рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30 вересня 2008 року щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS] ; скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку [ADDRESS]» , що виданий [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30 вересня 2008 року; зобов`язати відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради скасувати державно реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS], що була здійснена на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30.09.2008 року; зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Донецькій області внести відомості до книги реєстрації Державних прав на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі щодо скасування актів, які були надані [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30.09.2008 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, з не відомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово. Представник відповідача Маріупольської міської ради Драпак Е.О., яка діє на підставі довіреності, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В задоволенні позовних вимог просила відмовити. Представник відповідача Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Корешкова А.П .надала заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Третя особа: представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до відкритого судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника. Третя особа: Соломатина О.В. голова СТ «Черемушки» надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 22.07.2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 05.08.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та призначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження призначивши підготовче засідання. 27.09.2019 року до суду надійшла заява голови СТ «Черемушки» про долучення до справи письмових доказів, а саме: плану земельної ділянки СТ «Черемушки» СУ-439. (а.с.103-108). Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.10.2019 року задоволено клопотання позивача: витребувано з відділу у м. Маріуполі Головного управління Дергеокадастру у Донецькій області належним чином завірені документи, які стали підставою для видачі акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , (кадастровий номер 1412300000:02:005:0517) по [ADDRESS] , площею 750 м.кв., технічну документацію про приватизацію земельної ділянки, акт на право власності на земельну ділянку, тощо. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 04.12.2019 року задоволено заяву представника позивача про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головного управління Держгеокадастру у донецькій області. 03.12.2019 року до суду з Відділу у місті Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, надійшли правовстановлюючі документи, а саме: - Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №442546 виданий 01.12.2008 року Управлінням Держкомземом в м. Маріуполі Донецької області, згідно якого [PERSON] , на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30.09.2008 року, є власником земельної ділянки площею 0.0750 га, кадастровий номер 1412300000:02:005:0517, розташованої у садівничому товаристві [ADDRESS] . Цільове призначення (використання) земельної ділянки - ведення садівництва. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.162.03402 (а.с.157). - технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для ведення садівництва на земельній ділянці [ADDRESS] . (а.с.143-156). Ухвалою суду від 24.12.2019 року по справі закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Ст. 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно членської книжки СТ «Черемушки» при будівельному управлінню №439 тресту «Кримгідробуд» м. Маріуполя, виданої 01.04.1985 року - [PERSON] , [INFO], вступила в члени товариства 09.04.1984 року. (.а.с.9). 01.04.2017 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття до членів СТ «Черемушки» та передачі земельної ділянки [ADDRESS] у користування. а.с.13). Згідно виписки з протоколу №68 від 05.04.2017 року, [PERSON] прийнято в члени СТ «Черемушки» із наданням земельної ділянки [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до Рішення Маріупольської міської ради №6/29-3403 від 28.08.2013 року, [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (.а.с.27-28). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Донецької області від 06.03.2019 №68/135-19, станом на 01.01.2013 року земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у власності на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30.09.2008 року та державного акту на право власності(а.с.31). Відповідно до п. 1.33 рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30 вересня 2008 року, у власність [PERSON] передано земельну ділянку [ADDRESS] . (а.с.22-23). Згідно Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №442546 виданий 01.12.2008 року Управлінням Держкомземом в м. Маріуполі Донецької області, згідно якого [PERSON] , на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30.09.2008 року, є власником земельної ділянки площею 0.0750 га, кадастровий номер 1412300000:02:005:0517, розташованої у садівничому товаристві [ADDRESS] . Цільове призначення (використання) земельної ділянки - ведення садівництва. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.162.03402 (а.с.157). Згідно довідки СТ «Черемушки» від 07.12.2018 р., [PERSON] має земельну ділянку по [ADDRESS] за [PERSON] станом на 01.01.2019 року не має (а.с.11). Згідно п. 1.3 рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30.09.2008 р., [PERSON] передано у власність - члену СТ «Черемушки» - земельну ділянку (кадастровий номер 1412300000:02:005:0517 по [ADDRESS],[ADDRESS] площею 750 м.кв. (а.с.21-23). Згідно ч.1, 2 ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно з ч.1, 4 ст. 374 ЦК України, суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади, права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюється законом. Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а). визнання прав; б). відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпек) порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ст. 158 Земельного кодексу України, у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" із змінами та доповненнями, внесеними відповідно до постанови №2 Пленуму Верховного суду України від 19.03.2010 року спори, пов`язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. При розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції, суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного Кодексу шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту . Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено: земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2.5 ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Згідно ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим кодексом. Статтею 141 Земельного кодексу України, зазначений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою. За умовами ч.1 ст.149 ЗК України, вилучення земельної ділянки, наданої у постійне користування, може здійснюватися лише для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами та доповненнями, внесеними відповідно до постанови №2 Пленуму Верховного суду України від 19.03.2010 року суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. Таким чином, суд вважає, що є достатньо підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині скасувати п.1.33 рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30 вересня 2008 року та Державний акт на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] Що стосується позивних вимог щодо визнання дій Маріупольської міської ради щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS] протиправними, суд відмовляє в цій частині виходячи з того, що позивачем не надано доказів вчинення протиправних дій, оскільки на момент прийняття рішення від 30.09.2008 №5/24-4374 про передачу, зокрема, [PERSON] у власність як члену СТ «Черемушки» земельної ділянки з кадастровим номером 1412300000:02:005:0517 по [ADDRESS], [ADDRESS], площею 750 кв.м., Маріупольській міській раді не було відомо про будь-які перепони для ухвалення зазначеного рішення. Воно було прийнято відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради скасувати державно реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS]» , суд відмовляє в цій частині виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльності державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Таким чином, прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи її відмову у реєстрації, за наявності законних підстав, належить виключно до компетенції державного реєстратора, а тому суд не вправі втручатися у його діяльність, зобов`язуючи приймати такі рішення. На підставі вищевказаного,

Outcome: partial