Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що вона є дочкою [PERSON]. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 29 червня 2011 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатним та призначено її опікуном. [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі по справі,- [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] за життя належало домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору на право забудови, посвідченого Першою Києво-Святошинською нотаріальною конторою 12.12.1959 року Р.№ 4949. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] Спадкоємцем 1-ї черги за законом [PERSON] є його син [PERSON] та відповідачі за правом представлення після смерті свого батька [PERSON],- [PERSON] та [PERSON] Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2007 року залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.09.2012 року встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Встановлено факт прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] також прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння зазначеним спадковим майном. На час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем та користувався вказаним будинком, брав участь в сплаті комунальних послуг. Крім того, після смерті свого батька [PERSON] у період з 1988 року до початку 90-х років здійснив добудову до будинку [ADDRESS]. Але останній у визначений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з чим нотаріус рекомендував звернутися із заявою до суду про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON]. Позивачка просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Представники позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали,просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали,просили у позові відмовити. Пояснили,що [PERSON] на день смерті [PERSON] у будинку свого батька не проживав та не був прописаний.Із будинку він був виписаний у 1988 р,про що свідчить штамп у будинковій книзі,але при виписці,паспортним столом не було поставлено дату його виписки,тому після 2001 р мати відповідачів по даній справі пішла до паспортного столу і там поставили дату ,коли [PERSON] був виписаний із будинку.[PERSON] у будинку не проживав,поскільки на час смерті свого батька він вдруге одружився і проживав у м.Києві. Крім того,представник відповідача зазначив,що позивачка по справі пропустила строк позовної давності,а тому у позові позивачу необхідно відмовити і з даних підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась,про день розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,покази свідків,дослідивши письмові докази по справі,оглянувши матеріали справ № 2-о-57/07,367/734/14-ц,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що позивачка по справі є дочкою [PERSON]. Наведена обставина стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.10.1979 року та свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 29 червня 2011 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатним та призначено позивачку його опікуном.Наведені обставини справи стверджуються копією рішення суду (а.с.11). [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі по справі,- [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] помер [INFO] року. Наведені обставини стверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.12.1958 року, свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO] року ,дані обставини справи не заперечуються сторонами по справі. Також,у судовому засіданні було встановлено,що [PERSON] за життя належало домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору на право забудови, посвідченого Першою Києво-Святошинською нотаріальною конторою 12.12.1959 року Р.№ 4949. Наведена обставина стверджується листом КП КОР «Ірпінське БТІ» № 914 від 10.09.2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] Спадкоємцем 1-ї черги за законом [PERSON] є його син [PERSON] та відповідачі за правом представлення після смерті свого батька [PERSON],- [PERSON] та [PERSON] Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2007 року залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.09.2012 року встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Встановлено факт прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Поскільки [PERSON] помер [INFO],то відповідно до перехідних положень цивільного Кодексу України в редакції 2004р ,спірні правовідносини регулюються нормами цивільного Кодексу України в редакції 1963р. Відповідно до ст.. 549 ЦК України (в редакції 1963р) «Визнається,що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини». У судовому засіданні було встановлено,що на час смерті [PERSON] його син [PERSON] був зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS],а тому відповідно до ст.. 549 ЦК України в редакції 1963р він вважається таким,що прийняв спадщину після смерті [PERSON] Той факт,що [PERSON] на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS] стверджується у судовому засіданні довідкою адресного бюро від 15.05.1995р,згідно якої вбачається,що [PERSON] 15.05.1987р був зареєстрований у будинку [ADDRESS] (а.с.15).При вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги посилання відповідачки та її представника на копію будинкової книги на зазначений будинок,із якої вбачається,що [PERSON] виписаний у 1988р (а.с.33-74). У судовому засіданні було встановлено,що дата виписки [PERSON] із спірного будинку була зазначена у будинковій книзі не 1988р ,а значно пізніше-після 2001року,що підтвердили відповідачка та її представник у судовому засіданні. Оригінал даної будинкової книги відповідачем по справі до суду не був наданий.Крім того,у матеріалах справи є копія будинкової книги,належним чином завіреної суддею Ірпінського міського суду Линником В.Я під час розгляду справи у 2007р за заявою [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини,із якої вбачається,що на штампі про виписку [PERSON] із будинку [ADDRESS] відсутня дата його виписки (а.с.75-82). Доказів тих обставин коли саме [PERSON] та при яких обставинах був виписаний із будинку [ADDRESS] відповідачами по справі не було надано.Тому ,при вирішенні спору по суті суд приймає до уваги довідку від 15.05.1995р адресного бюро,із якої вбачається,що [PERSON] був зареєстрований у будинку [ADDRESS] 15.05.1987р. Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що на час смерті [PERSON] та після його смерті [PERSON] проживав у будинку [ADDRESS],мав у даному будинку власну кімнату,окремий вхід.Дані обставини підтвердили у судовому засіданні свідок [PERSON] яка є сусідкою, та яка показала,що [PERSON] проживав у [ADDRESS] ,після смерті [PERSON] вона часто бачила [PERSON] як він ходив до магазину.З її ділянки дуже добре видно будинок та ділянку [PERSON] і вона часто бачила [PERSON]Свідок [PERSON] у судовому засіданні також показав,що [PERSON] був прописаний у [ADDRESS],він особисто бачив будинкову книгу.Також [PERSON] проживав у даному будинку після смерті [PERSON] . Той факт,що [PERSON] як до смерті [PERSON] так і після його смерті проживав у будинку [ADDRESS] підтверджується листами (а.с.17,18), історією хвороби (а.с.19),актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.20),заявою про призначення пенсії(.с.21-22),випискою із медогляду (а.с.26),у яких зазначено,що [PERSON] проживав у будинку [ADDRESS]. При вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги покази у якості свідків позивачки по справі [PERSON] та відповідачки Юркової Г.А,поскільки вони є сторонами по справі і є зацікавленими у наслідках розгляду справи.Крім того,суд враховує ті обставини,що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] і позивачка і відповідачка були малолітніми особами,а тому могли помилково сприймати певні обставини та події. Щодо показів свідка [PERSON] ,то у судовому засіданні було встановлено,що даний свідок періодично бувала у будинку [ADDRESS] в гостях у відповідачів по справі.Крім того,як зазначила даний свідок, у [PERSON] у даному будинку була власна кімната і окремий вхід у будинок. ЇЇ покази ,що [PERSON] вона не бачила уже років 30 ,є неконкретними і не можуть свідчити про ті обставини,що після смерті [PERSON] [PERSON] з моменту відкриття спадщини не проживав у будинку. Тому покази даного свідка суд також не може прийняти до уваги. Відповідачем по справі була подана заява про застосування строків позовної давності та відмовити у позові з даних підстав. Відповідно до ст.257 ЦК України "Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки" . Відповідно до ст.. 261 ч 1 ЦК України «Перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,яка його порушила». Відповідно до ст.. 267 ЦК України "Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,зробленою ним до винесення ним рішення". У судовому засіданні було встановлено,що рішенням Сквирського райсуду від 29.06.2011р [PERSON] був визнаний недієздатним. Рішенням Ірпінського міського суду від 25.06.2007р було встановлено факт прийняття спадщини відповідачами по справі після смерті [PERSON]-їхнього батька.Дане рішення суду [PERSON] оскаржив у 2012р і ухвалою апеляційного суду Київської області від 04.09.2012р. рішення Ірпінського міського суду від 25.06.2007р було залишено без змін. Враховуючи викладене суд вважає,що позивач не пропустив строк позовної давності. Поскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт,що [PERSON] у порядку,передбаченому ст.. 549 ЦК України (в редакції 1963р) прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON],суд вважає позов таким,що підлягає до задоволення. На підставі ст.549 ЦК України (в редакції 1963р),

Outcome: approved