Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності, витребування майна, в якому, з врахуванням уточнення, зазначив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] належить автомобіль марки DAEWOO Nubira, 1998 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР № 1 ГУМВСУ в м. Харкові 27.11.2008 р. Відповідно до довіреності від 08.10.2010 р., виданої [PERSON] на ім'я [PERSON], [PERSON] уповноважив [PERSON] бути представником власника автомобіля - [PERSON] в усіх державних, громадських, господарських органах та інших органів та організаціях, незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої приналежності, в тому числі в відповідних органах нотаріату , автомагазинах, Державтоінспекції, в усіх без винятку питаннях, пов'язаних з експлуатацією, використанням, розпорядженням, страхуванням вказаного вище автомобіля, з правом його продажу. Станом на 13.11.2012 р. право користування автомобіля з правом його продажу було у [PERSON]. 13.11.2012 р. [PERSON] продав автомобіль позивачеві [PERSON], формою розрахунку виступив автомобіль Орel Omega В Caravan, реєстраційний номер [NUMBER], яким [PERSON] керував та розпоряджався відповідно до довіреності від 12.08.2012 р., виданої [PERSON], [PERSON], [PERSON] від імені [PERSON] Відповідно до довіреності від 13.11.2012 р. [PERSON], діючи від імені [PERSON] на підставі довіреності, засвідченої ПН ХМНО Мороз Г.І. в порядку передоручення, уповноважив позивача [PERSON] бути представником власника автомобіля - [PERSON] в усіх державних, громадських, господарських органах та інших органів та організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої приналежності, в тому випадку в відповідних органах нотаріату, автомагазинах, Державтоінспекції, в усіх без винятку питаннях, пов'язаних з експлуатацією, використанням, розпорядженням, страхуванням автомобіля марки DAEWOO Nubira, 1998 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстровано ВРЕР № 1 ГУМВСУ в м. Харкова 27.11.2008 р. З серпня 2014 р. вказаний спірний автомобіль знаходився в чужому незаконному володінні у [PERSON] та 19.11.2016 р. був перереєстрований на ім'я [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу №6347/2016/199286 від 19.11.2016 р., укладеного в ТСЦ №6347 РСЦ МВД в Харківській області. На автомобіль [NUMBER] та оформлено свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. Просить суд визнати за позивачем право власності на спірний автомобіль та витребувати його на користь позивача у [PERSON], посилаючись на положення ст.ст.317, 321, 387 ЦК України (А.с.81). В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що в 2014 р. спірний автомобіль був викрадений у позивача, під час знаходження на ремонті, внаслідок чого було порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.296 КК України, але досудове розслідування дотепер не закінчене. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та пояснив, що 13.05.2014 р. він придбав спірний автомобіль у [PERSON], який користувався ним по довіреності, виданій власником [PERSON] та мав оригінал технічного паспорту на ім'я [PERSON] Крім того, [PERSON] видав довіреність на ім'я [PERSON] та [PERSON] . Приблизно у вересні 2014 р. він ([PERSON]) переоформив автомобіль в органах ДАІ на своє ім'я. У грудні 2016 р. він продав автомобіль за 20000,00 грн., оскільки автомобіль був дуже пошкоджений. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та пояснив, що він 14.05.2014 р. на прохання [PERSON], який купив автомобіль у [PERSON], видав йому довіреність на право розпорядження спірним автомобілем. При оформленні довіреності на [PERSON] автомобіль був у наявності, але в поганому стані, не був арештований, мався техпаспорт на ім'я [PERSON] Автомобіль він передав [PERSON] раніше та видав йому довіреність на розпорядження автомобілем , той, в свою чергу, видав довіреність [PERSON], а останній передав автомобіль іншій особі, тому підстави для повернення автомобіля [PERSON] відсутні. Вважає законним власником автомобіля [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Пояснив, що він мав автомобіль [PERSON] на підставі довіреності, виданій [PERSON], який обміняв на автомобіль Опель, належний [PERSON] на підставі довіреності, виданій [PERSON]. Після здійснення обміну [PERSON] видав [PERSON] довіреність на Опель, а [PERSON] видав довіреність [PERSON] на [PERSON]. Подальша доля автомобіля [PERSON] йому невідома. В судовому засіданні встановлено, що за даними Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області, легковий автомобіль DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER], сірого кольору, двигун [NUMBER], номерний знак [NUMBER], 27.11.2008 року було зареєстровано на громадянина [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу [NUMBER] від 22.11.2008 року, оформленого на "УТБ" (Українська товарна біржа). 21.10.2014 року вищевказаний транспортний засіб перереєстровано на ім'я громадянина [PERSON], на підставі довідки-рахунку серії [NUMBER] від 21.10.2014 року, оформленої ТБ "СЛОБОЖАНЩИНА". На автомобіль оформлено свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак не змінювався. 19.11.2016 року вищевказаний транспортний засіб перереєстровано на ім'я громадянина [PERSON], на підставі Договору купівлі-продажу №6347/2016/199286 від 19.11.2016 року, укладеному в ТСЦ №6347 РСЦ МВС в Харківській області. На автомобіль [NUMBER] та оформлено свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. 04.04.2008 року автомобіль OPEL OMEGA 2.0 I 16, 1996 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], було зареєстровано на ім'я громадянина [PERSON] На транспортний засіб закріплено номерний знак [NUMBER] та оформлено свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. 23.04.2013 року вищевказаний транспортний засіб знято з обліку для реалізації, закріплено транзитний номерний знак [NUMBER] (а.с.47). Також судом встановлено, що 08.10.2010 р. [PERSON] видав довіреність, якою уповноважив [PERSON], [PERSON] та [PERSON] бути його представником в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої належності в тім числі у відповідних органах нотаріату, автомагазинах, Державтоінспекції з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією, використанням, розпорядженням, страхуванням належному йому автомобіля DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER], сірого кольору, двигун [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. а.с.6 13.11.2012 р. [PERSON], діючи від імені [PERSON], видав довіреність, якою уповноважив позивача [PERSON] бути представником власника ТЗ в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в тому числі у відповідних органах нотаріату, автомагазинах, Державтоінспекції, з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією, використанням, розпорядженням, страхуванням належному [PERSON] автомобіля марки та моделі DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, колір сірий, номер кузова [NUMBER], тип ТЗ- легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER]. А.с.8 Крім того, 14.05.2014 р. [PERSON] видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] та [PERSON] розпоряджатися, а також експлуатувати належний йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого 27.11.2008 року ВРЕВ №1 ГУМВСУ ХАРКІВ, автомобілем марки DAEWOO , моделі NUBIRA, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер [NUMBER], 1998 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] (а.с.31). Таким чином, первісний власник спірного автомобіля [PERSON], окрім позивача, уповноважив кількох інших осіб на розпорядження спірним автомобілем одночасно. Матеріали справи містять дані про те, що 23.12.2014 р. до ЄРДР внесені відомості за заявою [PERSON] про незаконне заволодіння невідомими особами транспортним засобом «Деу Нубіра» [NUMBER] , за ч.2 ст.289 КК України, в межах кримінального провадження № 42014220100000103 на спірний автомобіль накладено арешт за ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.12.2015 р., проте на час розгляду справи даних про притягнення певної особи до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.289 КК України - суду не надано. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України). Згідно ст.141 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається обгрунтування своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів набуття ним у встановленому законом порядку права власності на спірний автомобіль, оскільки видана [PERSON] довіреність від 13.11.2012 р. не є документом, що посвідчує право власності, а лише уповноважив позивача на вчинення певних дій відносно спірного автомобіля в інтересах та від імені [PERSON] Крім того, такі довіреності останній одночасно видав й іншим особам. Також суд зазначає, що позивач в межах наданої йому довіреності не скористався правом переоформити спірний автомобіль в органах ДАІ, у встановленому на той час законом порядку. Вимог щодо визнання недійсними правочинів, пов'язаних з переходом права власності на спірний автомобіль від [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], позивачем не заявлено, вказані правочини є дійсними. Також позивачем не порушено питання дійсності договору міни між ним та [PERSON], за яким спірний автомобіль був предметом міни. Порушення кримінального провадження за заявою [PERSON], за відсутності судового рішення за результатами розгляду справи, також не є безспірним доказом належності автомобіля позивачеві. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про їх недоведеність, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні позову. Судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 640.00 грн. та 320,00 грн., в разі відмови у задоволенні позову, згідно ст.141 ЦПК України, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed