Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № К2НСSR00000097 від 17.03.2008 року у розмірі 20 608,49 дол. США, мотивуючи тим, що 17 березня 2008 року між ПАТ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № К2НСSR00000097. Відповідно до умов Кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу шляхом видачі готівкових коштів через касу, грошові кошти у вигляді строкового кредиту у розмірі 10 000 дол. США, зі сплатою 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту, з терміном повернення до 17 березня 2010 року, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених Кредитним договором. Кредит надавався відповідачу на споживчі цілі. Окрім цього, 17 березня 2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № б/н, відповідно до умов якого останній зобов'язався перед банком солідарно відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань, які виникли з вищевказаного кредитного договору. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ПАТ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість, яка станом на 15.01.2016 р. складає 33031,79 дол. США з них: заборгованість за кредитом - 7406,31 дол. США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 411,38 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань - 25214,10 дол. США. Оскільки Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.12.2010 р. з відповідача [PERSON] на користь позивача була стягнута заборгованість у розмірі 12 423,30 дол. США., то заборгованість становить 20608,40 дол. США (як різниця) , що еквівалентно 493573,34 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 березня 2008 року між ПАТ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № К2НСSR00000097. Відповідно до п. 1.1.1 даного договору Кредитор надає Позичальнику шляхом видачі готівкових коштів через касу, грошові кошти у вигляді строкового кредиту у розмірі 10 000 дол. США, зі сплатою 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту, з терміном повернення до 17 березня 2010 року, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених Кредитним договором. Кредит надавався відповідачу на споживчі цілі, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань 17 березня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №б/н, згідно п.2 вказаного договору, поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов*язання боржником. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 554 у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим, станом на 15.01.2016 р. виникла заборгованість за вищевказаним договором , яка становить 33 031,79 долар США. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає закону та умовам договору. Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.12.2010 р., по справі №2-4680/10 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" солідарно стягнуто з відповідачів заборгованість, яка станом 05.11.2010 р. становила 12 423,3 долара США. На підставі ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, станом на 15.01.2016 року заборгованість відповідачів, як солідарних боржників, за вищевказаним договором за період з 06.11.2010 р. по 15.01.2016 р. є різниця між нарахованою позивачем сумою станом на 15.01.2016 р. та стягнутою сумою станом на 05.10.2016 р., що дорівнюється сумі у розмірі 20 608,49 дол. США, яка еквівалентно 493573,34 грн. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 07.02.2014р. внесені зміни і доповнення у постанову Пленуму № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. В даній постанові зміни стосувались застосування строку позовної давності у кредитних правовідносинах, так зазначено, що положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», де вказано, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, стосується поза судового порядку вирішення спору. У зв'язку з цим для застосування строку позовної давності у судовому порядку необхідна заява відповідача про застосування строку позовної давності в порядку ст.267 ЦК України. Відповідно до ст.267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачі, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судові засідання не з'являлись, заяву про застосування строку позовної давності, в т.ч. поштою та через канцелярію суду, не подали. Відповідно до п.12 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ст..533 ч.3 ЦК України. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь ПАТ "Приватбанк" підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 7403,60 грн., витрати по оплаті оголошенні у пресі в розмірі 630 грн., а всього - в сумі 8033,60 грн., тобто по 4016,80 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved